ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 311/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 16. juuli 2015. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-425/13) (1)

((Tühistamishagi - Nõukogu otsus, millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi ja Austraalia heitkogustega kauplemise süsteemi ühendamiseks - Läbirääkimisjuhised - Erikomitee - ELL artikli 13 lõige 2, ELTL artikli 218 lõiked 2 – 4 ja ELTL artikkel 295 - Institutsioonidevaheline tasakaal))

(2015/C 311/02)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: G. Valero Jordana ja F. Castillo de la Torre)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: K. Michoel, M. Moore ja J. P. Hix)

Hageja toetuseks menetlusse astuja: Euroopa Parlament (esindajad: R. Passos ja D. Warin)

Kostja toetuseks menetlusse astujad: Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, J. Vláčil ja E. Ruffer), Taani Kuningriik (esindajad: C. Thorning, L. Volck Madsen ja U. Melgaard), Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze ja B. Beutler), Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas, G. de Bergues, F. Fize ja N. Rouam), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. Bulterman ja M. de Ree), Poola Vabariik (esindaja: B. Majczyna), Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg ja C. Hagerman), Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: E. Jenkinson ja M. Holt, keda abistasid barrister J. Holmes ja barrister B. Kennelly)

Resolutsioon

1. Tühistada nõukogu 13. mai 2013. aasta otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi ja Austraalia heitkogustega kauplemise süsteemi ühendamiseks, lisa A-osas „Läbirääkimiste pidamise kord”: — A-osa punkti 1 teine lause, mille kohaselt „[l]iidu üksikasjalikud läbirääkimisseisukohad määratakse vastavalt vajadusele kindlaks artikli 1 lõikes 2 osutatud erikomitees või nõukogus” ning — selle osa punktis 3 fraas „ja määrata kindlaks [...] läbirääkimisseisukohad”.

2. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

3. Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu kannavad ise oma kohtukulud, kaasa arvatud kohtukulud, mis on seotud menetlusega, mille tulemusel tehti kohtumäärus komisjon vs. nõukogu (C-425/13, EU:C:2014:91).

4. Euroopa Parlament, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Prantsuse Vabariik, Madalmaade Kuningriik, Poola Vabariik, Rootsi Kuningriik ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik kannavad ise oma kohtukulud.

(1) ELT C 274, 21.9.2013.
1.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 23 tuleb tõlgendada nii, et: — olukorras, kus kohtualluvuse tingimus on lisatud võlakirjade emissiooniprospekti, on määruse nr 44/2001 artikli 23 lõike 1 punktis a ette nähtud kirjalik vorminõue täidetud üksnes juhul, kui poolte esmasturul võlakirjade emiteerimisel allkirjastatud lepingus mainitakse selle tingimusega nõustumist või kui leping sisaldab sõnaselget viidet prospektile; — kohtualluvuse tingimusele, mis sisaldub võlakirjade emiteerija koostatud emissiooniprospektis, võib tugineda kolmandate isikute suhtes, kes on need võlakirjad omandanud finantsvahendaja kaudu, kui on tuvastatud – ja selle väljaselgitamine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne –, et kõigepealt on kõnealune tingimus kehtiv emiteerija ja finantsvahendaja vahelises suhtes; seejärel, kui kolmas isik märkis need võlakirjad järelturul, läksid talle üle finantsvahendaja õigused ja kohustused, mis olid võlakirjadega kohaldatava riigisisese õiguse järgi seotud; ning viimaks oli asjast puudutatud kolmandal isikul võimalik tutvuda tingimust sisaldava prospektiga; — kohtualluvuse tingimuse märkimist võlakirjade emissiooniprospektis võib käsitada rahvusvahelisele kaubandustavale vastava vormina määruse nr 44/2001 artikli 23 lõike 1 punkti c tähenduses, mis lubab eeldada selle isiku nõusolekut, kelle vastu seda kasutatakse, kui on eelkõige tõendatud – mille väljaselgitamine on liikmesriigi kohtu ülesanne –, et esiteks toimivad asjassepuutuva valdkonna ettevõtjad seda tüüpi lepingute sõlmimisel üldiselt ja regulaarselt sel viisil, ning teiseks on pooltel varasemad omavahelised kaubandussuhted või suhted teiste isikutega, kes tegutsevad asjassepuutuvas sektoris, või on kõnesolev käitumisviis piisavalt tuntud, nii et seda saab käsitada väljakujunenud tavana.
1.

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ) artikli 1 lõike 1 kolmandat taanet ja lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui teise pakkuja hankemenetlusest kõrvale jätmise eesmärki taotlev sellise pakkuja esitatud põhikaebus, kellel on huvi konkreetse lepingu vastu ning kes on riigihankeid käsitlevate liidu õigusaktide või neid rakendavate siseriiklike eeskirjade väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võib kahju kannatada, tunnistatakse vastuvõetamatuks riigisiseste menetluseeskirjade alusel, mis näevad ette teise pakkuja esitatud vastukaebuse esmajärjekorras läbivaatamise.
3.

Sellises olukorras nagu põhikohtuasjade puhul ei või liikmesriigi kohus tugineda kohtuotsustele, millega liidu kohus on tunnistanud kehtetuks dumpinguvastase tollimaksu kehtestanud määruse teatavate selle määrusega hõlmatud eksportivate tootjate osas, otsustamaks, et teiste selle määrusega hõlmatud ja nende eksportivate tootjatega, kelle osas see määrus kehtetuks tunnistati, samas olukorras eksportivate tootjate toodete suhtes kehtestatud tollimaks ei tulene seadusest nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) artikli 236 lõike 1 tähenduses. Kui määruse vastu võtnud institutsioon ei ole seda kehtetuks tunnistanud või Euroopa Kohus ei ole seda tühistanud või kehtetuks tunnistanud mainitud teiste eksportivate tootjate toodete suhtes tollimaksu kehtestamise osas, siis tuleneb see tollimaks endiselt seadusest viidatud sätte tähenduses.
1.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 16. septembri 2013. aasta otsus Galp Energía España jt vs. komisjon (T-462/07, EU:T:2013:459) niivõrd, kuivõrd selle resolutsiooni punktis 3 kinnitati Galp Energía España SA-le, Petróleos de Portugal SA-le ja GALP Energía SGPS SA-le määratud trahvide uus summa, võttes arvesse Üldkohtu poolt oma täieliku pädevuse alusel sama kohtuotsuse põhjendustes ekslikult tehtud järeldust, et Galp Energía España SA, Petróleos de Portugal SA ja GALP Energía SGPS SA olid teadlikud, et kartelli teised liikmed osalesid hüvitamise mehhanismis, ja et nad võisid samuti ette näha, et teised liikmed osalesid järelevalvesüsteemis, ning et seetõttu võib neid selle eest vastutavaks pidada.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (muudetud nõukogu 16. detsembri 1991. aasta direktiiviga 91/680/EMÜ) artikli 13 B osa punkti d alapunkti 6 tuleb tõlgendada nii, et selliseid investeerimisühinguid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, milles kapitali koguvad mitmed investorid, kes kõik kannavad riske, mis on seotud kinnisasjade ostmiseks, valdamiseks, haldamiseks ja müügiks kaasatud vara valitsemisega, eesmärgiga teenida investeeringutelt tulu, millest saavad dividendide väljamaksmise ja osaluse väärtuse suurenemise kaudu osa kõik osakuomanikud, saab käsitada „eriotstarbeliste investeerimisfondidena” selle sätte mõttes, tingimusel, et asjaomane liikmesriik teostab selliste äriühingute üle erilist riiklikku järelevalvet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 16/4

Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. novembri 2015. aasta otsus (Högsta förvaltningsdomstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Skatteverket versus Hilkka Hirvonen

(Kohtuasi C-632/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - Võrdne kohtlemine - Tulumaks - Mitteresidendi tulu maksustamine kinnipeetava maksuga - Kõigi maksukohustuslase isiklikku olukorda arvestavate mahaarvamiste välistamine - Põhjendatus - Mitteresidendist maksumaksjate võimalus valida residendist maksumaksjale kohaldatav süsteem ja teha nimetatud mahaarvamised))

(2016/C 016/04)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta förvaltningsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Skatteverket

Vastustaja: Hilkka Hirvonen

Resolutsioon

Kui tulu maksustamise käigus ei võimaldata mitteresidendist maksumaksjal, kes saab suurema osa oma tulust tuluallika riigist ja on valinud maksu kinnipidamise süsteemi, teha samasuguseid isiklikke mahaarvamisi, nagu võimaldatakse teha residendist maksumaksjatel üldise maksustamissüsteemi raames, siis ei ole tegemist diskrimineerimisega, mis oleks vastuolus ELTL artikliga 21, juhul kui mitteresidendist maksumaksjatele ei ole pandud maksukoormust, mis on üldiselt suurem maksukoormusest, mis lasub residendist maksumaksjatel ja nendega võrdsustatud isikutel, kes on nendega sarnases olukorras.

(1) ELT C 31, 1.2.2014.
2.

Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punktiga a ja artikli 5 lõike 2 punktiga b on vastuolus siseriiklik õigusakt, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis lubab liikmesriigil anda õiguste omajatele makstavast õiglasest hüvitisest teatava osa autorite loodud teoste kirjastajatele, seadmata kirjastajatele kohustust tagada see, et autorid saaksid kas või kaudselt osa sellest hüvitisest, millest nad on ilma jäetud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 414/2

Euroopa Kohtu (viies koda) 22. oktoobri 2015. aasta otsus (Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao eelotsusetaotlus – Hispaania) – Grupo Hospitalario Quirón SA versus Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

(Kohtuasi C-552/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Teenuste riigihanked - Direktiiv 2004/18/EÜ - Artikli 23 lõige 2 - Riiklike tervishoiuteenuste korraldamine - Riiklike haiglate pädevusse kuuluvate tervishoiuteenuste osutamine erahaiglates - Nõue, et tervishoiuteenust peab osutama konkreetses omavalitsusüksuses))

(2015/C 414/02)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Grupo Hospitalario Quirón SA

Vastustajad: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 23 lõikega 2 on vastuolus niisugune nõue nagu põhikohtuasjas käsitlusel, mis tehnilise kirjeldusena on sõnastatud tervishoiuteenuste osutamist puudutavates hanketeadetes ja mille kohaselt hankelepingu esemeks olevat meditsiiniteenust peab osutama erahaiglas, mis asub üksnes konkreetses omavalitsusüksuses, mis ei ole teenuseid saavate patsientide elukohajärgne omavalitsusüksus, kuivõrd see nõue välistab automaatselt need pakkujad, kes ei saa osutada neid teenuseid selles omavalitsusüksuses asuvas haiglas, kuid kelle puhul kõik teised hanketingimused on täidetud.

(1) ELT C 24, 25.1.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 389/3

Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. oktoobri 2015. aasta otsus (Tribunal d’instance de Bordeaux’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Thierry Delvigne versus Commune de Lesparre Médoc, Préfet de la Gironde

(Kohtuasi C-650/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 39 ja 49 - Euroopa Parlament - Valimised - Hääletamisõigus - Euroopa Liidu kodakondsus - Leebema karistusseaduse tagasiulatuv jõud - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette hääletamisõiguse äravõtmise enne 1. märtsi 1994 viimases astmes kriminaalkorras süüdimõistmise korral))

(2015/C 389/03)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d’instance de Bordeaux

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Thierry Delvigne

Vastustajad: Commune de Lesparre Médoc, Préfet de la Gironde

Resolutsioon

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 39 lõiget 2 ja artikli 49 lõike 1 viimast lauset tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, et sellised liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas välistavad Euroopa Parlamendi valimistel hääletamisõigust omavate isikute hulgast täielikult need isikud, kes sarnaselt põhikohtuasja hagejaga on raske kuriteo eest enne 1. märtsi 1994 jõustunud kohtuotsusega kriminaalkorras süüdi mõistetud.

(1) ELT C 129, 28.4.2014.
1.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu otsus Andersen vs. komisjon (T-92/11, EU:T:2013:143) osas, milles Üldkohus seoses aastateks 2005–2014 sõlmitud teise avaliku teenindamise lepingu alusel alates 3. detsembrist 2009 välja makstud abiga tühistas komisjoni 24. veebruari 2010. aasta otsuse 2011/3/EL Taani transpordiministeeriumi ja Danske Statsbaneri vahel veoteenuste osutamiseks sõlmitud avaliku teenindamise lepingute kohta (riigiabi C 41/08 (ex NN 35/08)) artikli 1 teise lõigu.
3.

Mõista Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole’i (Felcoop), Euroopa Komisjoni poolt kohtuasjas C-457/13 P, Itaalia Vabariigi, Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coopi, Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., Cooperativa Agrícola „Sant Bernat” (Carlet) Coop. V., Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop.-i, Acopaex S. Coop.-i, Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, Union Coopérative Agricole France Prune’i (France Prune), Agrial SCA, Triskalia, Union Fermière Morbihannaise’i (UFM), VOG Products Soc. agr. coop.-i, Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop.-i, Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop.-i, Orogel Fresco Soc. agr. coop.-i, Conserve Italia Soc. agr. coop.-i, Fruttagel Soc. agr. coop.-i ning Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa) poolt esimeses kohtuastmes ja/või apellatsioonimenetluses kantud kohtukulud välja Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetalilt (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetaleselt (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentarilt (AIIPA), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda-lt, Evropaïka Trofima AE-lt, FIT – Fomento da Indústria do Tomate SA-lt, Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE-lt, Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE-lt, Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikoselt, Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA-lt, Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE-lt, Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol SA, Sugalidal – Indústrias de Alimentação SA-lt, Sutol – Indústrias Alimentares Lda ja ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimonilt.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/2

Euroopa Kohtu (viies koda) 23. novembri 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

(Kohtuasi C-673/13 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Õigus tutvuda institutsioonide dokumentidega - Määrus (EÜ) nr 1049/2001 - Keskkond - Århusi konventsioon - Määrus (EÜ) nr 1367/2006 - Artikli 6 lõige 1 - Füüsilise või juriidilise isiku ärihuvide kahjustamise oht - Väljend „info, mis on seotud heitmetega keskkonda“ - Dokumendid, mis käsitlevad taimekaitsevahendites sisalduva toimeaine loa andmise menetlust - Toimeaine glüfosaat))

(2017/C 030/02)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Smulders, P. Ondrůšek, P. Oliver ja L. Pignataro-Nolin)

Hageja toetuseks menetlusse astujad: American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (esindajad: advokaat M. Abenhaïm, advokat K. Nordlander ja solicitor P. Harrison), CropLife International AISBL (CLI) (esindajad: barrister D. Abrahams, advokaadid R. Cana ja E. Mullier ning dikigoros A. Patsa, European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Protection Association (ECPA) (esindajad: advokaadid I. Antypas ja D. Waelbroeck ning solicitor D. Slater), European Crop Care Association (ECCA) (esindaja: dikigoros S. Pappas), Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze ja A. Lippstreu)

Teised menetlusosalised: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (esindajad: advocat B. Kloostra ja advocat A. van den Biesen)

Teiste menetlusosaliste toetuseks menetlusse astuja: Rootsi Kuningriik (esindajad: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, U. Persson, C. Meyer-Seitz ja N. Otte Widgren)

Resolutsioon

1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 8. oktoobri 2013. aasta otsus Stichting Greenpeace Nederland ja PAN Europe vs. komisjon (T-545/11, EU:T:2013:523).

2. Saata kohtuasi T-545/11 Euroopa Liidu Üldkohtusse tagasi.

3. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

(1) ELT C 71, 8.3.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 138/19

Euroopa Kohtu (neljas koda) 26. veebruari 2015. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Christie’s France SNC versus Syndicat national des antiquaires

(Kohtuasi C-41/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2001/84/EÜ - Artikkel 1 - Intellektuaalomand - Algupärase kunstiteose müük enampakkumisel - Algupärase teose autori edasimüügitasuõigus - Edasimüügi eest makstava autoritasu võlgnik - Ostja või müüja - Kokkuleppimine teisiti, kui on seaduses ette nähtud))

(2015/C 138/24)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Christie’s France SNC

Kostja: Syndicat national des antiquaires

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivi 2001/84/EÜ algupärase kunstiteose autori õiguse kohta saada hüvitist edasimüügi korral artikli 1 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui edasimüügitasu siseriikliku õigusakti alusel maksma kohustatud isik, olgu see müüja või tehingus osalev elukutseline kunstiturul tegutseja, võib leppida muu isikuga, kaasa arvatud ostjaga kokku, et viimane kannab lõplikult, täielikult või osaliselt edasimüügitasu kulu, tingimusel et selline lepinguline kokkulepe ei mõjuta mingil viisil autorile tasu maksva isiku kohustusi ja vastutust autori suhtes.

(1) ELT C 102, 7.4.2014.
C 107/13

ET

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. jaanuari 2015. aasta otsus (Cour d’appel de Mons’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Régie communale autonome du stade Luc Varenne versus Belgia riik

(Kohtuasi C-55/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 77/388/EMÜ - Käibemaks - Maksuvabastused - Artikli 13 B osa punkt b - Mõiste „maksust vabastatud kinnisasja üürileandmine” - Jalgpallistaadioni tasu eest kasutusse andmine - Kasutusleping, mis jätab omanikule teatavad õigused ja eesõigused - Omaniku poolt mitmesuguste teenuste osutamine, mis moodustab 80 % lepinguga ette nähtud tasust))

(2015/C 107/16)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Mons

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Régie communale autonome du stade Luc Varenne

Vastustaja: Belgia riik

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et jalgpallistaadioni tasu eest kasutusse andmine lepingu alusel, mis jätab omanikule teatavad õigused ja eesõigused ning näeb ette, et omanik osutab mitmesuguseid teenuseid, nimelt hooldus-, puhastus-, korrashoiu- ja nõuetega vastavusse viimise teenust, mille eest nõutud summa moodustab 80 % lepinguga ette nähtud tasust, ei ole üldjuhul „kinnisvara üürileandmine” selle sätte tähenduses. Selle hindamine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 102, 7.4.2014.
C 73/8

ET

Euroopa Kohtu (neljas koda) 9. jaanuari 2015. aasta otsus (Cour d’appel de Bruxelles’i eelotsusetaotlus – Belgia) – RG (*1) versus SF (*1)

(Kohtuasi C-498/14 PPU) (1)

(Eelotsusetaotlus - Eelotsuse kiirmenetlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega - Lapserööv - Määrus (EÜ) nr 2201/2003 - Artikli 11 lõiked 7 ja 8)

(2015/C 073/11)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Bruxelles

Põhikohtuasja pooled

Appelant: RG (*1)

Vastustaja: SF (*1)

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, artikli 11 lõikeid 7 ja 8 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole põhimõtteliselt vastuolus, kui liikmesriik annab spetsialiseerunud kohtule pädevuse vaadata läbi lapse tagasitoomise ja hooldusõiguse küsimus nendes sätetes ette nähtud menetluses, isegi kui teises kohtus on juba algatatud menetlus seoses vanemliku vastutusega selle lapse suhtes.

(*1) Teave on kustutatud või asendatud seoses isikuandmete kaitse ja/või konfidentsiaalsusega.

(1) ELT C 16, 19.1.2015.
Euroopa Kohtu (teine koda) 15. jaanuari 2015. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalamaad) – Ryanair Ltd versus PR Aviation BV

(Kohtuasi C-30/14) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 96/9/EÜ - Andmebaaside õiguskaitse - Andmebaas, mis ei ole kaitstav ei autoriõiguse ega sui generis õigusega - Andmebaasi kasutajate õiguste piiramine lepinguga)

(2015/C 073/10)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ryanair Ltd

Kostja: PR Aviation BV

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 1996. aasta direktiivi 96/9/EÜ andmebaaside õiguskaitse kohta tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav andmebaasile, mis ei ole selle direktiivi kohaselt kaitstav ei autoriõiguse ega sui generis õigusega, mistõttu – ilma et see mõjutaks kohaldatavat siseriiklikku õigust – direktiivi artikli 6 lõige 1 ning artiklid 8 ja 15 ei takista sellise andmebaasi loojal seada lepingulisi piiranguid andmebaasi kasutamisele kolmandate isikute poolt.

(1) ELT C 135, 5.5.2014.