ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 354/24

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Labour Court (Iirimaa) 13. augustil 2015 – Dr David L. Parris versus Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

(Kohtuasi C-443/15)

(2015/C 354/26)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Labour Court (Iirimaa)

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Dr David L. Parris

Vastustajad: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform, Department of Education and Skills

Eelotsuse küsimused

1. Kas tegemist on diskrimineerimisega seksuaalse sättumuse alusel, mis on vastuolus direktiivi 2000/78/EÜ (1) artikliga 2, kui kohaldatakse tööalaste hüvitiste skeemi käsitlevat eeskirja, mis piirab skeemiga kindlustatu üleelanud registreeritud partnerile kindlustatu surma korral toitjakaotuspensioni maksmist nõudega, et kindlustatu ja tema üleelanud partneri kooselu peab olema registreeritud enne kindlustatu 60. sünnipäeva, kui riigisisene õigus ei võimaldanud neil enne kindlustatu 60. sünnipäeva kooselu registreerida ning kui kindlustatu ja tema registreeritud partner olid alustanud enne seda kuupäeva pühendunud kooselu?

Kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt:

2. Kas tegemist on diskrimineerimisega vanuse alusel, mis on vastuolus direktiivi 2000/78/EÜ artikliga 2 koostoimes artikli 6 lõikega 2, kui tööalaste hüvitiste skeemi kindlustusandja piirab skeemiga kindlustatu üleelanud registreeritud partnerile kindlustatu surma korral toitjakaotuspensioni maksmist nõudega, et kindlustatu ja tema registreeritud partneri kooselu peab olema registreeritud enne kindlustatu 60. sünnipäeva, kui: a) tingimus, mis puudutab kindlustatu vanust kooselu registreerimise ajal, ei ole kindlustusmatemaatilistes arvutustes kasutatav kategooria ja b) riigisisene õigus ei võimaldanud kindlustatul ja tema registreeritud partneril enne kindlustatu 60. sünnipäeva kooselu registreerida ning kindlustatu ja tema registreeritud partner olid alustanud enne seda tähtaega pühendunud kooselu?

Kui teisele küsimusele vastatakse eitavalt:

3. Kas tegemist oleks diskrimineerimisega, mis on vastuolus direktiivi 2000/78/EÜ artikli 6 lõikega 2, kui esimeses või teises küsimuses kirjeldatud tööalaste hüvitiste skeemiga seotud õiguste piirangud tuleneksid skeemiga kindlustatu vanusest ja seksuaalsest sättumusest?

(1) Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (ELT L 303, lk 16).
—

Esimeses väites märgivad apellandid, et Üldkohus rikkus õigusnorme ning nende kaitseõigusi ja olulisi menetlusnorme, kui ta lükkas tagasi apellantide väite, mis puudutas Itaalia maksuhalduri poolt siseriiklikus maksumenetluses kogutud dokumentide komisjonile edastamise õigusvastasust ja sellise õigusvastasuse tagajärgi. Esiteks rikkus Üldkohus õigusnorme, kui ta otsustas, et komisjonil ei ole liidu õigusest tulenevat konkreetset kohustust hoida ära kaitsepõhiõiguste korvamatut rikkumist konkurentsi valdkonnas toimuva uurimise haldusmenetluse staadiumis. Teiseks rikkus Üldkohus õigusnorme, kui ta jättis tähelepanuta asjaolu, et komisjon rikkus apellantide kaitseõigusi ja olulisi menetlusnorme, mis on sätestatud määruse nr 1/2003 (1) artikli 12 lõikes 2. Kolmandaks rikkus Üldkohus õigusnorme, moonutades talle esitatud tõendite selget tähendust, kui ta otsustas, et asjaolu, et komisjoni poolt tõenditena kasutatud dokumentide saamise õigusvastasus ei ole asjakohane.
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/13

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Taranto (Itaalia) 10. augustil 2015 – kriminaalasi Davide Durante süüdistuses

(Kohtuasi C-438/15)

(2015/C 381/16)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Taranto

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

Davide Durante

Eelotsuse küsimus

Kas ELTL artikleid 43, 49 ja 56 jj tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi hasartmänguõigusnormid, kus on uue kontsessioonide andmise hanke korraldamisel vastavalt 26. aprilli 2012. aasta seaduse nr 44 artikli [10 lõikele] 9-octies ette nähtud, et kui õiendid pärinevad ainult ühelt isikult, kõrvaldatakse pakkuja hankemenetlusest majandus- ja finantsseisundiga seotud nõudele mittevastavuse tõttu, nägemata selle nõude täitmise tõendamiseks kahe eri krediidiasutuse antud õiendi esitamise kõrval ette muud sobivat alternatiivi?
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/18

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 3. septembril 2015 – Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis D’Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben versus Premier ministre, Ministre des finances et des comptes publics, Ministre de la décentralisation et de la fonction publique

(Kohtuasi C-466/15)

(2015/C 381/22)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Jean-Michel Adrien, Frédéric Baron, Catherine Blanchin, Marc Bouillaguet, Anne-Sophie Chalhoub, Denis D’Ersu, Laurent Gravière, Vincent Cador, Roland Moustache, Jean-Richard de la Tour, Anne Schneider, Bernard Stamm, Éléonore von Bardeleben

Vastustajad: Premier minister (peaminister), Ministre des finances et des comptes publics (rahandus- ja riigieelarve minister), Ministre de la décentralisation et de la fonction publique (detsentraliseerimise ja avaliku teenistuse minister)

Eelotsuse küsimus

Kas kohustusi, mis tulenevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 45, koostoimes sama aluslepingu artikliga 48 ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 4 nimetatud lojaalse koostöö põhimõttega, rikuvad liikmesriigi õigusnormid, mis võimaldavad Euroopa Liidu institutsiooni lähetatud ametnikul tema lähetuse ajaks valida, kas ta peatab tema päritoluriigi pensioniskeemi sissemaksete tegemise, millisel juhul pension, mida ta selle skeemi alusel saab, kattub täies ulatuses lähetuse ametikohaga seotud pensionisoodustustega, või ta jätkab nende sissemaksete tegemist, millisel juhul pension, mida ta selle skeemi alusel saab, piirdub summaga, mis on vajalik selleks, et kogupension, sealhulgas pension, mida ta saab lähetuse ametikoha pensioniskeemi alusel, ulatuks pensionisummani, mida ta oleks saanud juhul, kui ta ei oleks lähetuses viibinud?
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/17

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 24. augustil 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato versus Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

(Kohtuasi C-450/15)

(2015/C 381/20)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

Vastustaja: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

Eelotsuse küsimus

Kas proportsionaalsuse põhimõttega, millest tuleb trahvide suuruse määramisel juhinduda – nagu on kinnitatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49 – on vastuolus selline määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a (1) tõlgendus, nagu see, mille Euroopa Komisjon on juurutanud trahvide arvutamise suunistes (2006/C 201/02), ja selle kohaldamispraktika, sh liikmesriikides, mille kohaselt tuleb konkurentsi piiravate kartellikokkulepete keeldu rikkunud ettevõtjatele määratav trahv välja arvutada, kohandades vastavalt asjaoludele põhisummat, mille saamisel on arvestatud mitmesuguseid tegureid, mida tuleb EL õigusnormide kohaselt arvesse võtta, kuid see arvutamine toimub enne summa vähendamist 10 protsendini käibest, nii et tekib risk, et kergendavate asjaolude kohaldamine põhisumma suhtes ei suuda anda tulemuseks trahvi isikustamist, mis seevastu tekib trahvisumma kohandamisel vastavalt konkreetse juhu eripärale?

(1) Nõukogu määrus (EÜ) nr 1/2003, 16. detsember 2002, asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (ELT L 1, lk 1, ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
1.

Kas direktiivi 112/2006 (1) käibemaksu mahaarvamise õigust käsitlevad sätted on tõlgendatavad selliselt, et maksuhaldur võib üldiselt nõuda käibemaksu mahaarvamise õigust kasutada soovivalt maksukohustuslaselt, et ta kontrolliks selleks, et maksuhaldur ei loeks tehingut näilikuks, kas selle õiguse kasutamise aluseks olevate teenuseosutamistega seotud arvete väljastajal on kontrolli ajal täidetud selle teenuse osutamiseks vajalikud isikute ja vahenditega seotud tingimused, kas ta on täitnud käibemaksu deklareerimise ja tasumise kohustust või kas tal on lisaks arvele selle tehingu kohta vormivigadeta dokumendid; lisaks, kas arve väljastajalt saab nõuda, et tema tegevuses ei esineks rikkumisi mitte ainult käibemaksu mahaarvamise õiguse aluseks oleva tehingu ajal, vaid ka kontrollimise ajal[?]
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/22

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 11. septembril 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato versus Albini & Pitigliani SpA

(Kohtuasi C-483/15)

(2015/C 381/24)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

Vastustaja: Albini & Pitigliani SpA

Eelotsuse küsimused

Kas proportsionaalsuse põhimõttega, millest tuleb trahvide suuruse määramisel juhinduda – nagu on kinnitatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49 – on vastuolus selline määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a (1) tõlgendus, nagu see, mille Euroopa Komisjon on juurutanud trahvide arvutamise suunistes (2006/C 201/02), ja selle kohaldamispraktika, sh liikmesriikides, mille kohaselt tuleb konkurentsi piiravate kartellikokkulepete keeldu rikkunud ettevõtjatele määratav trahv välja arvutada, kohandades vastavalt asjaoludele põhisummat, mille saamisel on arvestatud mitmesuguseid tegureid, mida tuleb EL õigusnormide kohaselt arvesse võtta, kuid see arvutamine toimub enne summa vähendamist 10 protsendini käibest, nii et tekib risk, et kergendavate asjaolude kohaldamine põhisumma suhtes ei suuda anda tulemuseks trahvi isikustamist, mis seevastu tekib trahvisumma kohandamisel vastavalt konkreetse juhu eripärale?

(1) Nõukogu määrus (EÜ) nr 1/2003, 16. detsember 2002, asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (ELT L 1, lk 1, ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
3.

Kui eelmisele küsimusele vastatakse eitavalt, kas lähtuvalt direktiivi 2001/42/EÜ põhjendusest 10, mille kohaselt „kõigil kindlaksmääratud kavadel ja programmidel, mille puhul nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) alusel tuleb korraldada hindamine, on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju ning nende suhtes tuleks üldiselt kohaldada süstemaatilist keskkonnamõju hindamist”, tuleb sama direktiivi artikli 3 lõikeid 2 ja 3 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised õigusnormid nagu need Itaalia normid, mille kohaselt on kõik uute või laiendatavate linnaalade arendusprojektid, mis puudutavad kuni 40 hektari suurust ala, või olemasolevate linnaalade piiresse jäävate linnaalade restruktureerimis- või arendusprojektid, mis puudutavad kuni 10 hektari suurust ala, keskkonnamõju strateegilise hindamise menetluse automaatsest ja kohustuslikust korraldamisest vabastatud, kuigi neile aladele avaldatavat võimalikku mõju arvesse võttes tuleks nende projektide tagajärgi direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 6 ja 7 kohaselt hinnata?
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/16

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 20. augustil 2015 – Regione autonoma della Sardegna versus Comune di Portoscuso

(Kohtuasi C-449/15)

(2015/C 381/19)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Regione autonoma della Sardegna

Vastustaja: Comune di Portoscuso

Eelotsuse küsimus

Kas asutamisvabaduse, diskrimineerimiskeelu ja konkurentsikaitse põhimõttega, mis on sätestatud ELTL artiklites 49, 56 ja 106, ning nendest tuleneva mõistlikkuse nõudega on vastuolus siseriiklik õigus, mis üksteise järel vastu võetud õigusaktide alusel näeb ette mere- järve- ja jõeäärse riigivaraga seotud majanduslikult tähtsate kontsessioonide tähtaja korduva pikenemise, kusjuures nende kestust pikendatakse seaduse alusel vähemalt üheteistkümne aasta võrra, jättes nii kontsessionääridele ainuõiguse saada varast majanduslikku kasu, kuigi neile antud kontsessioonis ette nähtud kontsessioonitähtaeg on juba möödunud, mille tõttu ei ole huvitatud ettevõtjatel mingit võimalust saada seda vara riigihanke menetluse kaudu oma kasutusse?
—

tühistada Üldkohtu otsus liidetud kohtuasjades T-558/12 ja T-559/12: Changshu City Standard Parts Factory ja Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd vs. Euroopa Liidu Nõukogu;
1c.

Kui vastus on eitav, siis kas nimetatud asjaolu iseenesest on alus vähendada hobuste kasvataja/treenija enda hobuste võiduajamiseks ettevalmistamiseks soetatud ja kasutatud maksustatavatelt kaupadelt tasutud mahaarvatavat sisendkäibemaksu või tuleb hobuse osalemist võiduajamistel käsitada nii endale kui ka teistele isikutele kuuluvate võidusõiduhobuste kasvatamise ja treenimisega tegeleva isiku majandustegevusena ning tema enda hobuste kasvatamise ja nendega võiduajamistel osalemise kulud tuleb arvata tema majandustegevusega seotud üldkulude hulka? Kui vastus küsimuse sellele osale on jaatav, siis kas rahaline auhind tuleb arvata maksustatava summa hulka ja arvestada sellelt tasumisele kuuluv käibemaks või on tegemist tuluga, mis käibemaksuga maksustatavat summat üldse ei mõjuta?
—

tuvastada, et Üldkohus rikkus kohustust lahendada talle hageja poolt kohtuasjas T-422/10 esitatud vaidlus mõistliku aja jooksul, nagu see on ette nähtud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 lõikes 2;
3.

Viimaks kerkib küsimus, kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 50 sätestatud ja Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud põhimõtet ne bis in idem tuleb tõlgendada nii, et esimese süüdimõistmise korral kolmandas riigis ja menetluse järgneva peatamise puhul menetluse jätkamiseks aluse puudumise korral Euroopa Liidu liikmesriigis on takistatud kriminaalmenetluse jätkamine kolmandas riigis?
3.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 847/2004 lennuliikluse lepingute läbirääkimise ja rakendamise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel (ELT L 157, lk 7; ELT eriväljaanne 07/08, lk 193) artikliga 5 on vastuolus, et kontrollides, kas asukoha tingimus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 49 tähenduses on nii, nagu seda on täpsustatud Euroopa Kohtu praktikas, täidetud, nõutakse muu hulgas, et ühenduse lennuettevõtja, kelle põhitegevuskoht on liikmesriigis A, hoiaks osa oma lennupargist (vähemalt kaks lennukit) liikmesriigis B?
ET Euroopa Liidu Teataja C 398/14

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Bremen (Saksamaa) 12. augustil 2015 – Madaus GmbH versus Hauptzollamt Bremen

(Kohtuasi C-441/15)

(2015/C 398/17)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Bremen

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Madaus GmbH

Vastustaja: Hauptzollamt Bremen

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (1) tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas toodud kombineeritud nomenklatuuri, mida on muudetud komisjoni 9. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 927/2012, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa, tuleb tõlgendada nii, et tavaliste tablettide, lahustuvate tablettide ja närimistablettide kujul valmistatud kaltsiumitablettide lähteaine tähistusega „DESTAB Calcium Carbonate 90SE Ultra 250”, mis koosneb kindla keemilise koostisega pulbrilisest kaltsiumkarbonaadist ja sellele lisatud modifitseeritud tärklisest, mis lihtsustab tablettide vormimist, ja mille tärklisesisaldus, mis on arvutatud vastavalt komisjoni 9. veebruari 2010. aasta määrusele (EL) nr 118/2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 900/2008, millega nähakse ette põllumajandustoodete töötlemisel saadud teatavate kaupade suhtes impordikorra rakendamiseks vajalikud analüüsimeetodid ja muud tehnilised sätted, on väiksem kui 5 % massist, tuleb klassifitseerida alamrubriiki 3824 9097 990?

(1) EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382, mida on muudetud komisjoni 9. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 927/2012, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 304, lk 1).
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav: Kas otsuse 2011/278/EL artikli 24 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see keelab liikmesriigil nõuda käitajalt käitise võimsuse, tootmistaseme ja tegevuse kavandatavate või ellu viidud muudatuste kohta ka sellist teavet, mis ei too kaasa saastekvootide eraldamise otsuse tühistamist või kohandamist vastavalt otsuse 2011/278/EL artiklitele 19–21?
2.

Üldkohus eksis, kui järeldas, et vaidlustatud otsusega ei ole õiguspärase ootuse kaitse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid rikutud. Kuna apellandid olid ainsad leebema kohtlemise taotlejad, siis on neil õigus sellele, et nende konfidentsiaalset teavet ei avalikustata, sest teabe avaldamine võimaldab kolmandatel isikutel teha kindlaks leebema kohtlemise programmi raames komisjonile edastatud ennast süüstavate avalduste allika.
ET Euroopa Liidu Teataja C 398/21

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 28. septembril 2015 – Aiudapds – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale versus Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

(Kohtuasi C-520/15)

(2015/C 398/26)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Aiudapds – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale

Vastustajad: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

Menetluses osalesid: Roche SpA, Novartis Farma SpA, Regione Marche

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta (EÜT 2000, C 364, lk 1) artikli 47 teise lõiguga, kus on sätestatud, et igaühel on õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele mõistliku aja jooksul sõltumatus ja erapooletus seaduse alusel moodustatud kohtus, ja mis tagab õiguse õiglasele kohtumenetlusele, harta artikliga 54, mis keelab õiguste kuritarvitamise, samuti Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõikega 1, mis näeb ette, et igaühel on õigus õiglasele ja avalikule kohtumenetlusele mõistliku aja jooksul sõltumatus ja erapooletus, seaduse alusel moodustatud kohtus, on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis vastavalt Vabariigi Presidendi 24. novembri 1971. aasta dekreedi nr 1199 artiklile 10 ja 2. juuli 2010. aasta seadusandliku dekreedi nr l04 artiklile 48 lubavad kõrgeimas halduskohtus (Consiglio di Stato), kus asja arutatakse ainsa kohtuastmena, ainult ühel erakorralise menetluse poolel ilma kaebuse esitaja või sama kohtuasja teiste menetlusosaliste nõusoleku või taotluseta nõuda kohtuasja saatmist piirkondlikku halduskohtusse (Tribunale Amministrativo Regionale) arutamiseks esimese kohtuastmena?
1.

Kas asjaolust, et direktiivi 2003/87/EÜ (1) I lisas on loetletud „tegevusalad kütuste põletamiseks käitistes, mille summaarne nimisoojusvõimsus on üle 20 MW”, tuleneb, et elektrienergiat tootva käitise suhtes on kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem (edaspidi „heitkogustega kauplemise süsteem”) kohaldatav juba alates ajast, mil käitis paiskab esmakordselt õhku kasvuhoonegaase, ja seega isegi enne elektrienergia tootmisega alustamist?
—

lisaks tuvastada, et kuna 2013. aasta õhukvaliteedi aastaaruande kohaselt ületatakse endiselt nii PM10 aasta piirtaset kui päeva piirtaset kõigis ülalnimetatud piirkondades ja linnastutes, siis on Bulgaaria Vabariik rikkunud direktiivi artikli 23 lõike 1 teisest lõigust tulenevaid kohustusi ja eelkõige kohustust tagada, et piirtasemete saavutamata jätmise ajavahemik jääks võimalikult lühikeseks, ning et see rikkumine kestab endiselt edasi;
1.

Kas komisjoni määrus (EL) nr 601/2012 (1) on kehtetu ja direktiivi 2003/87/EÜ (2) eesmärkidega vastuolus, kuivõrd selle artikli 49 lõike 1 teises lauses on sätestatud, et CO2, mida ei kanta artikli 49 lõike 1 esimese lause tähenduses üle, loetakse CO2 tootva käitise heiteks?
3.

Kas otsus 2013/448/EL on kehtetu ja vastuolus direktiivi 2003/87/EÜ eesmärkidega, sest see kehtestab ühtse sektoriülese paranduskoefitsiendi selliselt, et lubatud heitkoguse ühikute aastase maksimumkoguse (industry cap) kindlakstegemisel vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 5 ei võetud arvesse nende käitiste heiteid, mille suhtes kohaldus kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise kohustus alles alates 2. kauplemisperioodist ning heitkogustega kauplemise süsteemiga vabatahtlikult liitunud (opt in) käitiste heiteid?
3.

Kas ELTL artikli 153 lõiget 5 ja direktiivi 2003/88 (tööaja korralduse teatavate aspektide kohta) eesmärke arvestades tuleb selle direktiivi artiklit 2, mis määratleb direktiivis kasutatavad peamised mõisted ja eelkõige töö- ja puhkeaja mõiste, tõlgendada nii, et see ei kohaldu tööaja mõiste suhtes, mille alusel on võimalik määrata kindlaks kodus viibitava valveaja eest makstav töötasu?
3.Kas seaduse 1/2000 artiklid 34 ja 35 on vastuolus direktiivi 93/13/EMÜ artikli 6 lõikeg a 1, artikli 7 lõikega 2 ning 
direktiivi lisa punkti 1 alapunktiga q, kuna need ei võimalda maks mata tasu nõuet e haldusmenetluses tõendeid esitada, 
et küsimust lahendada?
(1) EÜT 2000, C 364, lk 1.
(2) Nõuk ogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõig laste tingimuste kohta tarbija lepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT 
eriväljaanne 15/02, lk 288).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõuk ogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingut ega 
seotud ebaausaid kaubandustavasid sisetur ul ning milleg a muudetakse nõuk ogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja 
nõuk ogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõuk ogu määr ust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate 
kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22).
Eelotsuset aotlus, mille on esitanud Rechtbank van Koophandel Gent (Belgia) 24. septembr il 2015 – 
Agro Foreign Trade & Agency Ltd versus Petersime NV
(Kohtuasi C-507/15)
(2015/C 414/24)
Kohtumenetluse keel: hollandi
Eelotsuset aotluse esita nud kohus
Rech tbank van Koophandel Gent
Põhik ohtuasja pooled
Hage ja: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
Kostja: Petersime NV
Eelotsuse küsimus
Kas Belgia kaubandusag endilepingu seadus, mis võtab Belgia õigusse üle direktiivi 86/653 (1), on kooskõlas viidatud 
direktiiviga ja/või assotsiatsioonilepinguga, milleg a taotletak se Türgi ühinemist Euroopa Liiduga , ja/või Türgi ja Euroopa 
Liidu kohustusega kõrvaldada nendevahelised teenuste osutamise vabaduse piirangud, kui viidatud Belgia kaubandusa -
gendilepingu seadus sätestab, et see on kohaldatav vaid Belgias peamist tegevusk ohta oma vale kaubandusag endile ja ei ole 
kohaldatav , kui Belgias asuv käsundiandja ja Türgis asuv kaubandusag ent on valinud kohaldatava ks õiguseks sõnaselg elt 
Belgia õiguse? 
(1) Nõuk ogu 18. detsembr i 1986. aasta direktiiv 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevat e kaubandusagent ide tegevust 
käsitlevate liikmesr iikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 382, lk 17; ELT eriväljaanne 06/01, lk 177).
Eelotsusetaotlus, mille on esita nud Lietuv os vyriausiasis adminis tracinis teismas (Leedu) 
25. septembr il 2015 – seaduslikkuse järelevalv et käsitlevas haldusasjas Agrodetalė UAB versus 
Lietuv os Respublik os žemės ūkio minister ija
(Kohtuasi C-513/15)
(2015/C 414/25)
Kohtumenetluse keel: leedu
Eelotsuset aotluse esita nud kohus
Lietuv os vyriausiasis administracinis teismasC 414/20 ET Euroopa Liidu Teata ja 14.12.2015