Selles olukorras tuleb märkida, et kuigi nimetatud riigisisese kohtu otsust täites ei saa OLAFi aruannet kasutada selles liikmesriigis hageja juhtivtöötajate suhtes algatatud kriminaalmenetluses, võib komisjon sellegipoolest liidu õiguse kohaldamisalasse kuuluvas haldusmenetluses, mida reguleerivad lepingusätted, sellele OLAFi aruandele tugineda, et võtta ettevõtjaga sõlmitud lepingud lõpetavad ja maksed peatavad meetmed nii kaua, kuni liidu kohus ei ole seda aruannet tühistanud. Lisaks ei saa menetlus riigisiseses kohtus mõjutada nimetatud ettevõtja poolt liidu kohtule esitatud hagi, sest osas, mis puudutab komisjoni võetud meetmete vastavust toetuslepingutele ja nende lepingute kohaselt kohaldatavatele reeglitele, kuulub see hagi ELTL artikli 272 alusel koostoimes nendes lepingutes sätestatud vahekohtuklausliga Üldkohtu ainupädevusse.

Liidu õigusakti tühisust on pädevad tuvastama ainult liidu kohtud. Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) aruanne jääb seega liidu õiguskorras õiguspäraseks seniks, kuni liidu kohus ei ole seda tühiseks tunnistanud, ja seda olenemata sellest, et riigisisene kohus on tunnistanud niisuguse aruande kehtetuks liidu rahalise abi saaja suhtes asjaomases liikmesriigis algatatud kriminaalmenetluses.

Määruse nr 883/2013, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi, artikli 3 lõike 3 ja määruse nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest, artikli 6 lõike 1 kolmanda lõigu kohaselt viib OLAF kohapealse kontrolli ja inspekteerimise läbi vastavalt asjaomases liikmesriigis kehtivatele reeglitele ja praktikatele, ilma et see piiraks kehtivate liidu õigusnormide kohaldamist. Nendest õigusnormidest ilmneb, et OLAFi juurdlused ja kohapealne kontroll toimuvad keskkonnas, mida iseloomustab riigisisese õiguse kohaldamine, kuid liidu õigus on selle õiguse suhtes igal juhul ülimuslik, kui määrus nr 883/2013 või määrus nr 2185/96 näeb nii ette.

Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) kohapealsete kontrollide ja inspekteerimise juures viibivate riigi ametnike küsimust reguleerib määrus nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest, ja viimase kohaselt on see nõutav kahes olukorras. Esiteks on see vajalik, kui ettevõtja on OLAFi kontrolli ja inspekteerimise vastu. Teiseks tuleb riigi ametnike kohalviibimisega nõustuda, kui seda nõuavad nemad ise.

Määruse nr 2185/96 artiklis 9 on tõesti ette nähtud olukord, kus ettevõtja on OLAFi kohapealse kontrolli ja inspekteerimise vastu, ning niisugusel juhul võib nõuda riigisiseste ametiasutuste abi ja toimingud tuleb teha kooskõlas riigisisese õigusega. Selle sättega ei anta ettevõtjatele siiski õigust olla nende toimingute vastu, mida soovib teha OLAF, ja a fortiori olla teavitatud niisuguse õiguse olemasolust, vaid on ainult ette nähtud, et vastuseisu korral võib neid sundida nende toimingutega nõustuma, sest selleks võib riigisiseses õiguses ette nähtud tingimustel kasutada riigisisese avaliku võimu abi.

(vt punktid 86, 94, 95 ja 110)