ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Üldkohtu (viies koda) 21. juuni 2012. aasta otsus – Fruit of the Loom vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Blueshore Management (FRUIT)

(kohtuasi T-514/10)

„Ühenduse kaubamärk — Tühistamismenetlus — Ühenduse sõnamärk FRUIT — Mittekasutamine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkt a ja artikli 51 lõike 1 punkt a”

1. Ühenduse kaubamärk — Apellatsioonimenetlus — Liidu kohtusse esitatud hagi — Üldkohtu pädevus — Apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontrollimine (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 65 lõiked 2 ja 3) (vt punkt 12)

2. Ühenduse kaubamärk — Apellatsioonimenetlus — Liidu kohtusse esitatud hagi — Esimese Astme Kohtu pädevus — Õigus teha ettekirjutus — Puudumine (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 65 lõige 6) (vt punkt 13)

3. Ühenduse kaubamärk — Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine — Tühistamise põhjused — Kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Sellise kaubamärgi kasutamine, mis erineb selliste elementide poolest, mis ei muuda märgi eristatavust — Määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a eesmärk ja kohaldamisala (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 15 lõike 1 punkt a) (vt punktid 28 ja 29, 38)

4. Ühenduse kaubamärk — Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine — Tühistamise põhjused — Kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Sellise kaubamärgi kasutamine, mis erineb selliste elementide poolest, mis ei muuda märgi eristatavust — Sõnamärk FRUIT (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 15 lõike 1 punkt a ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 39 ja 40, 54–68)

5. Ühenduse kaubamärk — Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine — Tühistamise põhjused — Kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Kaubamärgi tegeliku kasutamise hindamine (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 15 lõige 1) (vt punkt 50)

6. Ühenduse kaubamärk — Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine — Tühistamise põhjused — Kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — Hindamiskriteeriumid — Konkreetsete ja objektiivsete tõendite nõue (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 15 lõige 1 ja artikli 78 lõike 1 alapunkt f); komisjoni määrus nr 2868/95, artikli 1 eeskirja 22 lõige ) (vt punktid 51 ja 52, 55)

Ese

Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 30. augusti 2010. aasta otsuse (asi R 1686/2008-4), peale, mis käsitleb Blueshore Management SA ja Fruit of the Loom, Inc vahelist tühistamismenetlust.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Jätta Fruit of the Loom, Inc. kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Siseturu Ühtlustamise Ameti kohtukulud.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa

Keywords Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus (nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 30, 59 – 62) Subject of the case Ese Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 22. märtsi 2010. aasta otsuse peale (R 1045/2009‑2), mis puudutab Seven SpA ja Tsakiris-Mallas AE vahelist vastulausemenetlust. Resolutiivosa Resolutsioon 1. Jätta hagi rahuldamata. 2. Mõista kohtukulud välja Tsakiris-Mallas AE‑lt.

Üldkohtu (teine koda) 8. mai 2012. aasta otsus – Tsakiris-Mallas vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Seven (7 Seven Fashion Shoes)

(kohtuasi T-244/10)

„Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Ühenduse kujutismärgi 7 Seven Fashion Shoes taotlus — Varasemad siseriiklikud kujutismärgid Seven ja 7seven — Osaline registreerimisest keeldumine — Suhtelised keeldumispõhjused — Segiajamise tõenäosus — Tähiste sarnasus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b”

Ühenduse kaubamärk — Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine — Suhtelised keeldumispõhjused — Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause — Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus (nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 30, 59–62)

Ese

Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 22. märtsi 2010. aasta otsuse peale (R 1045/2009-2), mis puudutab Seven SpA ja Tsakiris-Mallas AE vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Üldkohtu (seitsmes koda) 17. oktoobri 2012. aasta otsus – Fondation IDIAP vs. komisjon

(kohtuasi T-286/10)

„Vahekohtuklausel — Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuues raamprogramm — Projekte Amida, Bacs ja Dirac puudutavad lepingud — Abikõlblikud kulud — Lisakulude näidis — Tähtajatu töölepingu alusel töötavate teadlaste töötasu — Teise lepingupoole omavahendite puudumine”

1. Kohtumenetlus — Pöördumine Üldkohtusse vahekohtuklausli alusel — Lepingud, mis on sõlmitud teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse eriprojekti raames — Tähtajatu töölepingu alusel töötavate teadlaste töötasud — Lisakulud — Teise lepingupoole määratud audiitori kontrollitõend nende kulude abikõlblikkuse kohta — Komisjoni algatatud audit, mis tunnistab need kulud abikõlbmatuks — Lubatavus — Kohtule esitatud taotlus tunnistada need kulud abikõlblikuks ja tunnistada, et neid ei tule tagasi maksta — Põhjendamatu taotlus (ELTL artikkel 272; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2321/2002, artikli 12 lõike 2 esimene lõik, ja artikli 14 lõige 2; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47) (vt punktid 61–84, 88–96)

2. Kohtumenetlus — Menetluse algatusdokument — Vorminõuded — Ülevaade fakti- ja õigusväidetest — Abstraktne äramärkimine — Vastuvõetamatus (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c) (vt punkt 106)

3. Tühistamishagi — Liidu kohtu pädevus — Nõue teha institutsioonile ettekirjutus — Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 263) (vt punkt 111)

4. Tühistamishagi — Hagi, mis tegelikult puudutab lepingulist vaidlust — Liidu kohtu pädevuse puudumine — Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 263) (vt punktid 113 ja 114)

Ese

Esimese võimalusena ELTL artikli 272 alusel esitatud nõue, milles palutakse, et Üldkohus tuvastaks, et teatavad kulud, mis hagejal tekkisid projekti Amida puudutava lepingu nr 33812, projekti Bacs puudutava lepingu nr 27140 ja projekti Dirac puudutava lepingu nr 27787 täitmisel, mis sõlmiti Euroopa Komisjoniga Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsusega nr 1513/2002/EÜ (ELT L 232, lk 1; ELT eriväljaanne 13/29, lk 576) loodud teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuuenda raamprogrammi raames, mille eesmärk on toetada Euroopa teadusruumi loomist ja innovatsiooni (2002–2006), on abikõlblikud kulud ning et järelikult ei pea hageja projekti Dirac puudutava lepingu alusel 98042,45 euro suurust summat ja projekti Amida puudutava lepingu alusel 251505,76 euro suurust summat tagasi maksma, ning teise võimalusena ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue, milles palutakse esiteks tühistada komisjoni otsus, milles viimati nimetatu kinnitas sellise auditi järeldused, milles tunnistati vaidlusalused kulud abikõlbmatuks, ning teiseks kohustada komisjoni, et ta laseks teostatavate projektide auditi läbi viia muul äriühingul, kui see, kes tegi esialgse auditi.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
2.

Euroopa Liit — Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Iraani vastu suunatud piiravad meetmed — Niisuguste isikute, üksuste ja asutuste rahaliste vahendite külmutamine, kelle puhul nõukogu on tuvastanud tuumarelvade levikus osalemise — Kohustus laiendada see meede niisuguse üksuse omandis või kontrolli all olevatele üksustele — Omandis või kontrolli all olev üksus — Asjakohaste liidu õigusnormide rakendamine — Nõukogu kaalutlusõiguse puudumine — Hagi, millega nõutakse rahaliste vahendite külmutamist sätestavate aktide tühistamist — Vajadus viidata õigusvastasuse väitega asjakohaste liidu õigusnormide kohaldamatusele (ELTL artikkel 277; nõukogu määrus nr 423/2007, artikli 7 lõike 2 punkt d, nõukogu määrus nr 961/2010, artikli 16 lõige 2 ja nõukogu määrus nr 267/2012, artikli 23 lõige 2; nõukogu otsus 2010/413, artikli 20 lõike 1 punkt b) (vt punktid 50–54)
1.

Euroopa Liidu riigihangete turg — Hankemenetlus — Hankija kohustus arvata hankemenetlusest välja pakkuja, kes on olulisel määral rikkunud ametialaseid käitumisreegleid — Pakkuja, kes tugineb sellele, et edukast pakkujast konsortsiumi liikme emaettevõtja on olulisel määral rikkunud ametialaseid käitumisreegleid — Hankija poolt esitatud asjaolude kontrollimine ja selle kontrollimine, kas emaettevõtja süü on omistatud tütarettevõtjale (Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 93 lõike 1 punkt c) (vt punktid 41, 45 ja 46)
2.

Euroopa Liidu riigihangete turg — Hankemenetlus — Hankija kohustus arvata hankemenetlusest välja pakkuja, kes on olulisel määral rikkunud ametialaseid käitumisreegleid — Pakkuja, kes tugineb sellele, et edukast pakkujast konsortsiumi liikme emaettevõtja on väidetavalt olulisel määral rikkunud ametialaseid käitumisreegleid — Hankija poolt esitatud asjaolude kontrollimine ja selle kontrollimine, kas emaettevõtja süü on omistatud tütarettevõtjale (Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 93 lõike 1 punkt c) (vt punktid 49, 53 ja 54)
13.

Konkurents — Liidu eeskirjad — Rikkumised — Süüks panemine — Emaettevõtja ja tütarettevõtjad — Majandusüksus — Hindamiskriteeriumid — Eeldus, et emaettevõtja avaldab tütarettevõtjatele otsustavat mõju, kui ta omab nende aktsia- või osakapitalis 100% osalust — Emaettevõtja kohustus lükata ümber eeldus, et tal on reaalne võim tütarettevõtja juhtimise üle (ELTL artiklid 101 ja 102) (vt punktid 298–300, 302–304, 310–312, 316 ja 320)
Üldkohtu (seitsmes koda) 26. septembri 2013. aasta otsus – Pioneer Hi‑Bred International vs . komisjon

(kohtuasi T‑164/10)

„Õigusaktide ühtlustamine — Geneetiliselt muundatud organismide tahtlik keskkonda viimine — Turuleviimise loa andmise kord — Komisjoni poolt nõukogule otsuse ettepaneku esitamata jätmine — Tegevusetushagi”

1. Tegevusetushagi — Institutsioonile esitatud märgukiri — Tegevusetust lõpetav seisukohavõtt — Mõiste — Komisjoni ettepanek nõukogule võetavate meetmete kohta vastavalt otsuse 1999/468 artikli 5 lõikele 4 — Ettepanek, mis on vajalik eeltingimus geneetiliselt muundatud maisi turuleviimist käsitleva lõpliku otsuse vastuvõtmiseks — Hõlmamine (ELTL artikkel 265; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/18, artikkel 18; nõukogu otsus 1999/468, artikkel 5) (vt punktid 26, 27, 30–32)

2. Tegevusetushagi — Komisjonil lasuv tegutsemiskohustus — Komisjoni poolt nõukogule viivitamatult ettepaneku esitamine võetavate meetmete kohta vastavalt otsuse 1999/468 artikli 5 lõikele 4 — Hoidumine — Õigustuse puudumine — Tegevusetus (ELTL artikkel 265; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/18, artikkel 18; nõukogu otsus 1999/468, artikli 5 lõige 4) (vt punktid 37, 42, 47, 52, 53, 58, 71, 80 ja resolutsioon)

3. Institutsioonide aktid — Ajaline kohaldamine — Menetlusnormid — Vahetu kohaldamine normide jõustumise ajal pooleli olnud vaidlustele (vt punkt 73)

Ese

Nõue tuvastada ELTL artikli 265 alusel, et kuna komisjon on jätnud nõukogule esitamata eelnõu meetmete võtmiseks nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, lk 23; ELT eriväljaanne 01/03, lk 124) artikli 5 lõike 4 alusel ja kuna ta ei ole võtnud ka teisi meetmeid, mis võiksid vastavalt otsustusprotsessi kulgemisele olla vajalikud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT 2001 L 106, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 77) artiklis 18 nimetatud otsuse vastuvõtmise tagamiseks, siis on komisjon rikkunud direktiivi 2001/18 artiklist 18 tulenevaid kohustusi.

Resolutsioon

1. Kuna Euroopa Komisjon on jätnud nõukogule esitamata eelnõu meetmete võtmiseks nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, artikli 5 lõike 4 alusel, siis on ta rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta artiklist 18 tulenevaid kohustusi.
7.

Institutsioonide aktid — Põhjendamine — Kohustus — Ulatus — Väide, et põhjendus puudub või on puudulik — Väide, et põhjendus on ebatäpne — Eristamine (ELTL artikkel 296) (vt punktid 126 ja 128)
4.

Konkurents — Liidu eeskirjad — Rikkumised — Süüks panemine — Emaettevõtja ja tütarettevõtjad — Majandusüksus — Hindamiskriteeriumid –Eeldus, et emaettevõtjal on otsustav mõju oma tütarettevõtjate üle, mis on täielikult või peaaegu täielikult tema omandis — Seda eeldust ümber lükata sooviva äriühingu tõendamiskohustus — Selle eelduse ümberlükkamiseks ebapiisavad tõendid (EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 2) (vt punktid 126, 127, 138–149, 180–190, 201 ja 202)
Liidu õigus ei sisalda normi, mis takistaks kolmandate riikide asutatud juriidilistel isikutel enda kasuks tugineda põhiõigustega seotud kaitsele ja tagatistele. Vastupidi, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 17, 41 ja 47 tagavad „[i]gaühe” õigused, ehk see sõnastus hõlmab ka juriidilisi isikuid. Nimetatud isikud võivad neile õigustele tugineda liidu kohtus niivõrd, kui need on ühildatavad juriidilise isiku olemusega.

Kaitseõiguste tagamise põhimõte nõuab ühelt poolt, et puudutatud üksusele tehtaks teatavaks, milliseid süüstavaid asjaolusid tema huve kahjustava akti põhjendamiseks kasutati. Teiselt poolt peab see üksus saama võimaluse esitada õigel ajal nende asjaolude kohta oma seisukoht.

Mis puudutab esimest õigusakti, millega üksuse rahalised vahendid külmutatakse, siis süüstavate asjaolude teatavakstegemine peab toimuma kas akti vastuvõtmise ajal või niipea kui võimalik pärast akti vastuvõtmist, juhul kui see ei ole vastuolus liidu või selle liikmesriikide julgeolekut või nende rahvusvaheliste suhete korraldamist puudutavate ülekaalukate põhjustega. Puudutatud üksuse taotlusel on tal ka õigus esitada oma seisukoht nende asjaolude kohta, kui akt on juba vastu võetud. Samadel tingimustel peab kõikidele hilisematele rahaliste vahendite külmutamise otsustele põhimõtteliselt eelnema teatamine uutest süüstavatest asjaoludest ja asjaomasele üksusele antav võimalus esitada oma seisukoht.

Kui aga rahaliste vahendite külmutamise ettepanek esitatakse huvitatud isikule alles pärast talle märkuste esitamiseks määratud tähtaja möödumist, siis ei võimaldata sel isikul teda puudutavas toimikus sisalduvate dokumentidega aegsasti tutvuda, rikkudes seeläbi tema kaitseõigusi.

Mis lisaks puudutab tõhusa kohtuliku kontrolli põhimõtet, siis tõhus kohtulik kontroll tähendab seda, et liidu ametiasutus on kohustatud puudutatud üksusele teatama piirava meetme põhjendustest võimaluse korral kas meetme võtmise ajal või vähemalt nii kiiresti kui võimalik pärast meetme võtmist, et puudutatud üksus saaks tähtaegselt teostada oma kaebeõigust. Nimetatud põhjendustest teatamise kohustuse täitmist on tegelikult vaja nii selleks, et võimaldada piiravate meetmete adressaatidel kaitsta oma õigusi parimates võimalikes tingimustes ja otsustada täielikult informeerituna, kas on tarvis pöörduda liidu kohtusse, kui ka selleks, et liidu kohus saaks täieulatuslikult teostada oma pädevusse kuuluvat kontrolli akti seaduslikkuse üle.

Nõnda rikuvad rahaliste vahendite külmutamise otsuse võtmise põhjenduste ebamäärasus ja selle otsuse võtmise ettepaneku hilinenud edastamine niisuguse otsuse adressaadiks oleva isiku õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.

(vt punktid 51, 52, 54, 79, 90 ja 99)
Kuigi läbivaatamise käigus on olulise tähtsusega see, kas pärast asjaomase isiku rahaliste vahendite külmutamise loetellu kandmist või loetelu viimast läbivaatamist on faktilised asjaolud muutunud nii, et nende alusel ei saa enam teha sama järeldust kõnealuse isiku osalemise kohta terroriaktides, mille tagajärg on, et nõukogu võib vajaduse korral ja oma ulatuslikku kaalutlusõigust kasutades otsustada jätta isik rahaliste vahendite külmutamise loetellu edasi, kui faktilised asjaolud ei ole muutunud, peab siiski iga uut terroriakti, mille nõukogu lisab läbivaatamise käigus oma põhjendustesse, et õigustada asjaomase isiku edasijätmist rahaliste vahendite külmutamise loetellu, olema ühise seisukoha 2001/931 (terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta) kohases kahetasandilises otsustussüsteemis ja nõukogu oma uurimisvahendite puudumisel analüüsinud pädev asutus selle ühise seisukoha tähenduses, kes peab olema teinud ka vastava otsuse. Nõukogu kohustus võtta oma terrorismi valdkonna rahaliste vahendite külmutamise otsuste aluseks pädevate asutuste otsustest võetud faktilised alused, tuleneb vahetult ühise seisukohaga 2001/931 kehtestatud kahetasandilisest süsteemist. See kohustus ei sõltu seega asjaomase isiku või rühmituse käitumisest. Tulenevalt põhjendamiskohustusest, mis on oluline menetlusnõue, peab nõukogu rahaliste vahendite külmutamise otsuste põhjendustes ära märkima otsused, mille on teinud pädevad riigisisesed asutused, kes on konkreetselt analüüsinud ja süüks pannud terroriakte, mille nõukogu võtab oma otsuste faktiliseks aluseks.

(vt punktid 127, 129 ja 130)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Väited – Põhjenduse puudumine või ebapiisavus – Sisulise õiguspärasuse väitest erinev väide

(EÜ artiklid 230 ja 253)

2. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Komisjoni otsus riigiabi kohta

(EÜ artikli 87 lõige 1 ja EÜ artikkel 253)

3. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Abi andmine EÜ artiklis 88 sätestatud menetlusnõudeid rikkudes – Abisaajatel tekkida võiv õiguspärane ootus – Puudumine juhul, kui ei esine erandlikke asjaolusid

(EÜ artikli 87 lõige 1 ja artikkel 88)

4. Riigiabi – Mõiste – Abisaajatele soodustuse andmine – Hindamiskriteeriumid – Varasemas otsuses kehtestatud kriteeriumide kohaldamatus – Majanduslikud ja õiguslikud muudatused, mis on toimunud pärast varasema otsuse vastuvõtmist

(EÜ artikli 87 lõige 1)

5. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Tagasinõutava summa arvutamine – Komisjoni osundatud meetod

(EÜ artikli 87 lõige 2)

6. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi, mille suhtes võib kohaldada EÜ artikli 87 lõike 3 punktis c ette nähtud erandit – Tegevusabi – Välistamine

(EÜ artikli 87 lõike 3 punkt c; komisjoni teatis 98/C 74/06)

7. Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Hea halduse põhimõte – Hoolsuskohustus – Haldusmenetlus

Summary

1. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 43 ja 46)

2. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 47–55)

3. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 60, 61 ja 72)

4. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 81–84)

5. Riigiabi valdkonnas ei nõua ükski liidu õiguse säte komisjonilt ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abi tagastamist määrates tagastatava abi täpse suuruse fikseerimist. Piisab sellest, kui komisjoni otsus sisaldab andmeid, mis võimaldavad otsuse adressaadil iseseisvalt ja ülemääraste raskusteta selle summa kindlaks teha. Need nõuded on täidetud, kui otsuses ei täpsustata küll tagastatava abi täpset summat, kuid on siiski näidatud meetod, kuidas see summa tuleb arvutada.

(vt punktid 88 ja 89)

6. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 92–98)

7. Vt otsuse tekst.

(vt punkt 101)
Meetme valikulisuse kriteerium võimaldab eristada riigiabi liikmesriikides kohaldatava maksu- või majanduspoliitika üldmeetmetest. Niisiis selleks, et valikulisuse tingimus oleks täidetud, peab igal juhul olema kindlaks tehtud ettevõtjate ring, keda meede ainsana soodustab.

EÜ artikli 87 lõige 1 nõuab, et tehtaks kindlaks, kas asjassepuutuvas õiguskorras soodustab võetud siseriiklik meede teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist võrreldes teiste ettevõtjate või tootmisega, mis on nimetatud õiguskorra eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras. Kui aga kõnealune meede teeb küll erandi üldkohaldatavast või tavapärasest maksusüsteemist, kuid on potentsiaalselt kättesaadav kõigile ettevõtjatele, siis ei saa üldkohaldatava või tavapärase süsteemiga taotletavat eesmärki arvestades hakata võrdlema nende ettevõtjate õiguslikku ja faktilist olukorda, keda meede võib soodustada, nende ettevõtjate olukorraga, keda see ei saa soodustada. Eelnevast nähtub, et sellisel juhul ei saa meetme valikulisus tuleneda ainuüksi selle tuvastamisest, et on kehtestatud erand üldkohaldatavast või tavapärasest maksusüsteemist.

Lisaks on komisjoni ülesanne tõendada, et meetme tulemusena koheldakse erinevalt ettevõtjaid, kes on taotletavat eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.

(vt punktid 34 ja 43–46)
Üldkohtu (seitsmes koda) 13. mai 2014. aasta otsus – McBride jt vs. komisjon

(liidetud kohtuasjad T‑458/10–T‑467/10 ja T‑471/10)

„Kalandus — Kalavarude säilitamise meetmed — Sektori ümberkujundamine — Taotlus suurendada mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et parandada laevade ohutust — Eri laevu puudutav Iirimaa taotlus — Otsus, mis tehti pärast sama menetlust puudutava esialgse otsuse tühistamist Üldkohtu poolt — Uus tagasilükkamisotsus — Komisjoni pädevuse puudumine”

Kalandus — Ühine struktuuripoliitika — Mitmeaastased arendusprogrammid — Meetmed, millega suurendatakse mereohutuse parandamise programmi eesmärke ja mis võimaldavad suurendada teatavate laevade püügimahtu — Komisjoni rakendamisvolitused — Komisjoni otsus 2003/245 — Taotlused suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et parandada 12-meetrise kogupikkusega laevade ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, tootekvaliteeti ja töötingimusi — Õiglusliku aluse puudumine — Komisjoni pädevuse puudumine (ELL artikkel 5 ja artikli 13 lõige 2, ELTL artikli 2 lõige 6; nõukogu otsus 97/413, artikli 4 lõige 2; komisjoni otsus 2003/245) (vt punktid 21, 23–27, 33–36 ja 40–46)

Ese

Nõue tühistada komisjoni 13. juuli 2010. aasta otsused K (2010) 4758, K (2010) 4748, K (2010) 4757, K (2010) 4751, K (2010) 4764, K (2010) 4750, K (2010) 4761, K (2010) 4767, K (2010) 4754, K (2010) 4753 ja K (2010) 4752, millega jäeti rahuldamata Iirimaa taotlus suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et võtta arvesse laevade Peader Elaine II, Heather Jane II, Pacelli, Marie Dawn, Westward Isle, Golden Rose, Shauna Ann, Antartic, Niamh Eoghan, Menhaden ja Brendelen ohutuse parandamist, mis kuuluvad vastavalt hagejatele Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen, C. Boyle, T. Flaherty, Ocean Trawlers, P. Fitzpatrick, E. McHugh, E. Hannigan, L. Murphy ja B. Gill, ja mis võeti vastu pärast komisjoni 4. aprilli 2003. aasta otsuse 2003/245/EÜ (komisjonile saabunud taotluste kohta suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et parandada 12-meetrise kogupikkusega laevade ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, tootekvaliteeti ja töötingimusi (ELT L 90, lk 48)) tühistamist Euroopa Kohtu 17. aprilli 2008. aasta otsusega liidetud kohtuasjades C-373/06 P, C-379/06 P ja C-382/06 P: Flaherty jt vs. komisjon (EKL 2008, lk I-2649) ja Üldkohtu 13. juuni 2006. aasta otsusega liidetud kohtuasjades T-218/03-T-240/03: Boyle jt vs. komisjon (EKL 2006, lk II-1699).

Resolutsioon

1. Tühistada komisjoni 13. juuli 2010. aasta otsused K (2010) 4758, K (2010) 4748, K (2010) 4757, K (2010) 4751, K (2010) 4764, K (2010) 4750, K (2010) 4761, K (2010) 4767, K (2010) 4754, K (2010) 4753 ja K (2010) 4752, millega jäeti rahuldamata Iirimaa taotlus suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et võtta arvesse hagejate laevade ohutuse parandamist.