Keywords

Summary



Keywords

1. Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Vajadus esitada Euroopa Kohtule faktilise ja õigusliku raamistiku kohta piisavaid täpsustusi

(EÜ artikkel 234; Euroopa Ühenduste Kohtu põhikiri, artikkel 23)

2. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid

(EÜ artiklid 88 ja 234)

3. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Ettevõtja – Mõiste

4. Riigiabi – Mõiste

(EÜ artikli 87 lõige 1)

5. Riigiabi – Mõiste

(EÜ artikli 87 lõige 1)

Summary

1. Vajadus tõlgendada ühenduse õigust, mis oleks siseriiklikule kohtule kasulik, eeldab, et siseriiklik kohus määratleks esitatud küsimusi ümbritseva faktilise ja õigusliku raamistiku või vähemalt selgitaks nende küsimuste aluseks olevaid faktilisi oletusi. Eelotsusetaotluses sisalduv informatsioon ei pea mitte ainult võimaldama Euroopa Kohtul anda vajalikke vastuseid, vaid andma ka liikmesriikide valitsustele ja teistele huvitatud isikutele võimaluse esitada Euroopa Ühenduste Kohtu põhikirja artikli 23 alusel oma seisukohad. Kohtu pädevuses on tagada selle võimaluse olemasolu, võttes arvesse asjaolu, et mainitud sätte alusel teavitatakse huvitatud isikuid vaid eelotsusetaotlusest. Lisaks on möödapääsmatu, et siseriiklik kohus selgitaks vähemalt mingil määral põhjusi, miks ta tugineb nendele ühenduse õigusnormidele, mille tõlgendamist ta taotleb, ning seost, mis tema hinnangul on vastavate ühenduse õigusnormide ja kohtuasjas kohaldatavate siseriiklike õigusnormide vahel.

(vt punktid 17–18 ja 21)

2. Komisjoni ainupädevusse kuulub abimeetmete või abikava ühisturuga kokkusobivuse hindamine, mis allub ühenduse kohtu kontrollile. Järelikult ei saa siseriiklik kohus taotleda Euroopa Kohtult EÜ artikli 234 tähenduses eelotsust riigiabi või abikava kokkusobivuse kohta ühisturuga. Kuigi Euroopa Kohtul puudub õigus EÜ artikli 234 alusel algatatud menetluse raames otsustada siseriiklike õigusnormide kokkusobivuse üle ühenduse õigusega ning tõlgendada siseriiklikke õigus- ja haldusnorme, on Euroopa Kohus siiski pädev esitama eelotsusetaotluse esitanud kohtule kõik ühenduse õiguse tõlgendamise juhtnöörid, mis võimaldavad viimasel hinnata nimetatud normide kokkusobivust tema menetluses oleva kohtuasja lahendamisel.

(vt punktid 23 ja 24)

3. Mõiste „ettevõtja” hõlmab konkurentsiõiguse valdkonnas mis tahes majandustegevusega tegelevat üksust, sõltumata tema õiguslikust vormist ja rahastamisviisist. Majandustegevus on igasugune tegevus, mis seisneb kaupade või teenuste pakkumises teatud turul. Esiteks ei ole rahastamise viis asjakohane ning teiseks ei saa asjaolu, et sellele üksusele on omistatud teatavaid üldistes huvides olevaid ülesandeid, olla takistuseks kõnealuse tegevuse käsitlemisel majandustegevusena.

(vt punktid 28–29 ja 33–34)

4. Abiks saab lugeda mingit meedet vaid siis, kui kõik EÜ artikli 87 lõikes 1 esitatud tingimused on täidetud. Seega peab esiteks olema tegemist riigi sekkumise või vähemalt riiklike ressurssidega. Teiseks peab see sekkumine kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust. Kolmandaks peab see andma selle õigustatud isikutele soodustusi. Neljandaks peab see kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi.

Abi mõiste hõlmab mitte ainult positiivseid toetusi, vaid samuti erinevates vormides sekkumisi, mis kergendavad ettevõtte eelarvet tavaliselt koormavaid kohustusi, ning mis on seeläbi, ilma et need oleksid toetused selle sõna kitsamas tähenduses, samasuguse iseloomu ja mõjuga.

(vt punktid 38–39 ja 42)

5. Riigiabiks EÜ artikli 87 tähenduses ei saa lugeda siseriiklikke sätteid, mis omistavad riigi kontrollitava äriühingu aktsionäridele üldnormist kõrvalekalduva õiguse lahkuda sellest äriühingust tingimusel, et loobutakse kõikidest õigustest nimetatud äriühingu varale.

(vt punkt 51)