Järelikult peavad liikmesriigid tagama, et hüvitis, mis kuulub vastavalt tsiviilvastutust käsitlevale siseriiklikule õigusele maksmisele liiklusõnnetuses kannatanute pereliikmetele tekitatud mittevaralise kahju eest, oleks kaetud kohustusliku kindlustusega vastavalt teise direktiivi artikli 1 lõikes 2 kindlaks määratud miinimumsummadele.

Mis puudutab küsimust selle kohta, kes on need isikud, kellel on õigus mittevaralise kahju hüvitamisele, siis kaitse, mis peab olema tagatud vastavalt direktiivile 72/166, laieneb kõikidele isikutele, kellel on tsiviilvastutust käsitleva siseriikliku õiguse kohaselt õigus mootorsõidukiga tekitatud kahju hüvitamisele.

Teise direktiivi artikli 1 lõike 1 ja kolmanda direktiivi 90/232 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 esimese lõigu erinevate keeleversioonide ning nende kolme eespool nimetatud direktiivide kaitse-eesmärgi kohaselt kuulub isikukahju mõiste alla igasugune kahju, kui selle hüvitamine on ette nähtud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õigusega kindlustusvõtja tsiviilvastutuse alusel, mis on tekkinud isikupuutumatuse riivamisest, millega kaasnevad nii füüsilised kui psühholoogilised kannatused.

Direktiivi 72/166 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 1 ja teise direktiivi 84/5 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et mootorsõiduki kasutamise tsiviilvastutuse kohustuslik kindlustus peab katma liiklusõnnetuses hukkunu lähedastel tekkinud mittevaralise kahju hüvitamise, kui selline hüvitamine on ette nähtud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õigusega kindlustusvõtja tsiviilvastutuse alusel.

Direktiivi 72/166 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 1 ja teise direktiivi 84/5 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt katab mootorsõidukite kasutamise kohustuslik tsiviilvastutuskindlustus mittevaralise kahju, mis kuulub vastavalt tsiviilvastutust käsitlevale siseriiklikule õigusele maksmisele seoses pereliikme hukkumisega liiklusõnnetuses, vaid maksimaalselt sellise summa ulatuses, mis on madalam teise direktiivi 84/5 artikli 1 lõikes 2 kehtestatud piirmäärast.

Liikmesriigid peavad kasutama oma pädevust selles valdkonnas liidu õigust järgides ning eespool viidatud direktiivide kasulikku mõju ei saa piirata siseriiklikud sätted, mis käsitlevad liiklusõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju hüvitamist.

Kui siseriiklikul seadusandjal oleks vabadus ette näha iga konkreetse kahju erineva kategooria osas vajadusel siseriiklikus õiguses maksimaalsed tagatised, mis on madalamad teise direktiivi artikli 1 lõikes 2 kehtestatud minimaalsetest tagatistest, kaotaksid nii need minimaalsed tagatised kui ka see artikkel oma kasuliku mõju.

(vt punktid 53, 54, 58 ja resolutsiooni punkt 2)