Kohtuasi C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

versus

Josef Grünewald

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof)

„Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine — Otsene maksustamine — Tulumaks — Pärandvarast tehtud kinke eest vastusooritusena makstud elatise mahaarvatavus — Välistamine mitteresidentide puhul”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 24. veebruar 2015

Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus – Piirangud – Maksuõigusnormid – Tulumaks – Tulu, mis on teenitud seltsingu niisuguselt osaluselt, mis on üle andnud pärandvarast tehtud kinkena – Pärandvarast tehtud kinke eest vastusooritusena makstud elatise mahaarvatavus – Välistamine mitteresidentide puhul – Erinev kohtlemine – Sarnased olukorrad – Põhjendatus – Puudumine

(ELTL artikkel 63)

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei saa mitteresidendist maksukohustuslane, kellele on tema vanem pärandvarast tehtud kinkena andnud üle osaluse seltsingus, sellelt osaluselt nimetatud liikmesriigis teenitud äritulust maha arvata elatist, mida ta maksis vanemale vastusooritusena kinke eest, samas kui need õigusnormid võimaldavad sellist mahaarvamist residendist maksukohustuslasele.

Esiteks koheldakse niisuguste õigusnormidega erinevalt objektiivselt sarnaseid olukord. Nimelt mis puudutab kulusid, mis on otseselt seotud tegevusega, millega teeniti liikmesriigis maksustatavat tulu, siis sellest aspektist on selle liikmesriigi residendid ja mitteresidendid sarnases olukorras. Seega on asjassepuutuva tegevusega otseselt seotud sellest tegevusest tingitud ja järelikult sellega tegelemiseks vajalikud kulud. Niisugusteks kuludeks saab pidada elatist, kui selle maksmise kohustus tuleneb otseselt osaluse võõrandamisest seltsingus, mis teenib liikmesriigis maksustatavat tulu, kui see maksmise kohustus oli pärandvarast tehtud kinke üleandmise eeltingimus.

Teiseks ei põhjenda sellist kapitali vaba liikumise piirangut eesmärk säilitada liikmesriikidevahelise maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus ega vajadus kaitsta maksusüsteemi ühtsust. Täpsemalt, sellele teisele eesmärgile ei saa tugineda, kui ei ole tuvastatav otsene seos maksusoodustuse ja seda soodustust tasakaalustava konkreetse maksu vahel. Nimelt puudutavad maksukohustuslase poolt elatise mahaarvamine ja elatise maksustamine selle saaja tasandil paratamatult erinevaid maksukohustuslasi.

(vt punktid 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53 ja 54 ning resolutsioon)

Kohtuasi C‑559/13

Finanzamt Dortmund-Unna

versus

Josef Grünewald

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof)

„Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine — Otsene maksustamine — Tulumaks — Pärandvarast tehtud kinke eest vastusooritusena makstud elatise mahaarvatavus — Välistamine mitteresidentide puhul”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 24. veebruar 2015

Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus — Piirangud — Maksuõigusnormid — Tulumaks — Tulu, mis on teenitud seltsingu niisuguselt osaluselt, mis on üle andnud pärandvarast tehtud kinkena — Pärandvarast tehtud kinke eest vastusooritusena makstud elatise mahaarvatavus — Välistamine mitteresidentide puhul — Erinev kohtlemine — Sarnased olukorrad — Põhjendatus — Puudumine

(ELTL artikkel 63)

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei saa mitteresidendist maksukohustuslane, kellele on tema vanem pärandvarast tehtud kinkena andnud üle osaluse seltsingus, sellelt osaluselt nimetatud liikmesriigis teenitud äritulust maha arvata elatist, mida ta maksis vanemale vastusooritusena kinke eest, samas kui need õigusnormid võimaldavad sellist mahaarvamist residendist maksukohustuslasele.

Esiteks koheldakse niisuguste õigusnormidega erinevalt objektiivselt sarnaseid olukord. Nimelt mis puudutab kulusid, mis on otseselt seotud tegevusega, millega teeniti liikmesriigis maksustatavat tulu, siis sellest aspektist on selle liikmesriigi residendid ja mitteresidendid sarnases olukorras. Seega on asjassepuutuva tegevusega otseselt seotud sellest tegevusest tingitud ja järelikult sellega tegelemiseks vajalikud kulud. Niisugusteks kuludeks saab pidada elatist, kui selle maksmise kohustus tuleneb otseselt osaluse võõrandamisest seltsingus, mis teenib liikmesriigis maksustatavat tulu, kui see maksmise kohustus oli pärandvarast tehtud kinke üleandmise eeltingimus.

Teiseks ei põhjenda sellist kapitali vaba liikumise piirangut eesmärk säilitada liikmesriikidevahelise maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus ega vajadus kaitsta maksusüsteemi ühtsust. Täpsemalt, sellele teisele eesmärgile ei saa tugineda, kui ei ole tuvastatav otsene seos maksusoodustuse ja seda soodustust tasakaalustava konkreetse maksu vahel. Nimelt puudutavad maksukohustuslase poolt elatise mahaarvamine ja elatise maksustamine selle saaja tasandil paratamatult erinevaid maksukohustuslasi.

(vt punktid 23, 29, 30, 33, 44, 47, 49, 53 ja 54 ning resolutsioon)