Keywords

Summary



Keywords

Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Maksuõigusnormid – Ettevõtte tulumaks – Dividendide maksustamine

(EÜ artikkel 56, lõige 1)

Summary

Liikmesriik, kes seab selle riigi residendist äriühingute poolt jaotatud dividendidele maksuvabastuse kohaldamise sõltuvusse dividende saava äriühingu osalusest dividende jaotava äriühingu kapitalis, mis teises liikmesriigis asuva dividende saava äriühingu puhul peab olema suurem kui selles liikmesriigis asuvate äriühingute puhul, on rikkunud EÜ artikli 56 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.

Selline erinev kohtlemine võib pärssida teistes liikmesriikides asuvate äriühingute tahet asjaomasesse liikmesriiki investeerida ja kujutab endast seega kapitali liikumise piirangut, mis on EÜ artikli 56 lõikega 1 põhimõtteliselt keelatud.

Sellist erinevat maksustamist ei saa õigustada residendist äriühingute ja muus liikmesriigis asuvate äriühingute erineva olukorraga. On selge, et liikmesriigi poolt võetud meetmete suhtes, mille eesmärk on vältida või vähendada residendist äriühingu jaotatud kasumi järjestikust maksustamist või topeltmaksustamist, ei ole dividende saavad residendist aktsionärid tingimata olukorras, mis sarnaneb dividende saavate mõne teise liikmesriigi residendist aktsionäride olukorraga. Siiski, alates hetkest, mil liikmesriik maksustab ühepoolselt või kahepoolsete lepingute alusel tulumaksuga mitte üksnes residendist aktsionäride tulu, vaid ka mitteresidendist aktsionäride tulu, mis on saadud residendist äriühingu dividendidena, hakkab mainitud mitteresidendist aktsionäride olukord sarnanema residendist aktsionäride olukorraga. Ainuüksi see, et nimetatud liikmesriik otsustab oma maksupädevust teostada, tekitabki järjestikuse maksustamise või majandusliku topeltmaksustamise ohu, sõltumata mis tahes maksustamisest teises liikmesriigis. Samuti on selleks, et mitte seada dividende saavatele mitteresidendist äriühingutele EÜ artikliga 56 keelatud kapitali vaba liikumise piirangut, dividende jaotava äriühingu asukohariik kohustatud ka jälgima, et tema siseriikliku õigusega ette nähtud järjestikuse või topeltmaksustamise vältimise või vähendamise mehhanismi suhtes saaks mitteresidentidele osaks samaväärne kohtlemine nagu residentidele. Viidatud õigusnorme kohaldades otsustab liikmesriik kasutada oma maksupädevust teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele jaotatavate dividendide osas. Neid dividende saavad mitteresidendid on seetõttu residendist äriühingutega sarnases olukorras selles osas, mis puudutab residendist äriühingute makstavate dividendide järjestikust maksustamist, mistõttu dividende saavaid mitteresidendist äriühinguid ei või kohelda erinevalt dividende saavatest residendist äriühingutest.

Lisaks, kuigi ebasoodne olukord, mis võib tuleneda erinevate liikmesriikide maksupädevuse paralleelsest teostamisest, ei kujuta endast asutamislepinguga keelatud piirangut, kui selline pädevuse teostamine ei ole diskrimineeriv, ei ole nimetatud olukorraga tegemist juhul, kui teises liikmesriigis asuvatele äriühingutele jaotatavate dividendide ebasoodsam maksustamine tuleneb üksnes dividende jaotava äriühingu asukohariigi poolt oma maksualase pädevuse teostamisest ja on seega talle omistatav.

Lisaks ei sea sellist erinevat kohtlemist kahtluse alla topeltmaksustamise vältimise lepingute kohaldamine. Selgelt ei ole välistatud see, et liikmesriik suudab asutamislepingust tulenevate kohustuste täitmise tagada, sõlmides teise liikmesriigiga topeltmaksustamise vältimise lepingu. Selleks on aga siiski vaja, et topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaldamine võimaldaks tasakaalustada siseriiklikest õigusnormidest tuleneva erineva kohtlemise mõju. Seega kaob teistes liikmesriikides asuvatele äriühingutele makstavate dividendide ja residendist äriühingutele makstavate dividendide erinev maksustamine üksnes juhul, kui siseriiklike õigusnormide alusel kinni peetud maksu võib teises liikmesriigis tasumisele kuuluvast maksust maha arvata summas, mille suurus vastab siseriiklikest õigusnormidest tulenevale erinevale kohtlemisele. Selleks et saavutada sellist maksustamise tasandamist, peab mahaarvamise kord võimaldama seda, et selles liikmesriigis dividendidelt tasutud maksu saab dividende saanud äriühingu asukohaliikmesriigis tasumisele kuuluvast maksust täielikult maha arvata, nii et see, kui kõnealuse äriühingu poolt saadud dividendidelt tasutud maks on kokkuvõttes suurem kui esimese liikmesriigi residendist äriühingule makstud dividendidelt tasutud maks, ei ole enam omistatav sellele liikmesriigile, vaid dividende saanud äriühingu asukohariigile, kes oma maksupädevust teostas.

Kui suurem osa liikmesriigi poolt sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingutest näevad ette, et selles liikmesriigis kinnipeetud maksuna mahaarvatav või lahutatav summa ei või olla suurem, kui dividende saanud äriühingu asukohaliikmesriigis tasumisele kuuluva maksu selle osa suurus – arvutatuna enne mahaarvamist –, mis vastab esimeses liikmesriigis maksustatava tulu suurusele, saab erinevat kohtlemist tasandada üksnes juhul, kui asjaomasest liikmesriigist saadud dividende teises liikmesriigis piisavalt maksustatakse. Kui neid dividende ei maksustata või ei maksustata piisavalt, ei saa asjaomases liikmesriigis kinni peetud maksusummat sellest tervikuna või osaliselt maha arvata. Sellisel juhul ei saa liikmesriigi õigusnormide kohaldamisest tulenevat erinevat kohtlemist topeltmaksustamise vältimise lepingu sätete kohaldamisega tasakaalustada. Eeltoodud järeldus kehtib ka juhul, kui topeltmaksustamise vältimise lepingud ei näe ette mahaarvamise piiramist dividende saanud äriühingu asukohaliikmesriigis tasumisele kuuluva maksu selle osaga – arvutatuna enne mahaarvamist –, mis vastab dividende jaotava äriühingu asukohariigi maksustatava tulu suurusele, vaid sätestavad, et selles liikmesriigis kinni peetud maks arvatakse maha dividende saanud äriühingu asukohaliikmesriigis sellelt tulult tasumisele kuuluvast maksust. Kui kõnealuseid dividende ei maksustata või ei maksustata piisavalt, ei saa dividende jaotava äriühingu asukohariigis kinni peetud maksu või selle osa maha arvata. Samas ei sõltu selle üle otsustamine, kas ja mis tasemel maksustada dividende jaotava äriühingu asukohariigist pärit dividende, mitte viimati nimetatud liikmesriigist, vaid selle teise liikmesriigi poolt määratletud maksustamiseeskirjadest. Seega ei võimalda kinni peetud maksu mahaarvamine teises liikmesriigis tasumisele kuuluvast maksust vastavalt topeltmaksustamise vältimise lepingute sätetele kõikidel juhtudel tasandada liikmesriigi õigusnormide kohaldamisest tulenevat erinevat kohtlemist.

(vt punktid 43, 50–53, 56–64, 67, 69 ja resolutsioon)