ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 220/8

Euroopa Kohtu (neljas koda) 16. juuli 2009. aasta otsus (Tallinna Halduskohus (Eesti Vabariik) eelotsusetaotlus) — Pärlitigu OÜ versus Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

(Kohtuasi C-56/08) (1)

(Ühine tollitariifistik - Kombineeritud nomenklatuur - Tariifne klassifitseerimine - Alamrubriik 05119110 - Alamrubriik 03032200 - Tehistingimustes kasvatatud Atlandi lõhe külmutatud selgroog - Määrus (EÜ) 85/2006 - Dumpinguvastased tollimaksud)

2009/C 220/12

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tallinna Halduskohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Pärlitigu OÜ

Vastustaja: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Tallinna Halduskohus — Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa, põhikohtuasja asjaolude suhtes kohaldatavas redaktsioonis — Nõukogu 17. jaanuari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 85/2006, millega kehtestatakse Norrast pärit tehistingimustes kasvatatud lõhe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning nõutakse lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 15, lk 1), artikli 1 lõike 5 kehtivus — Tehistingimustes kasvatatud Atlandi lõhe külmutatud selgroog

Resolutsioon

Kombineeritud nomenklatuuri, mis asub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, mida on muudetud komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1719/2005, tuleb tõlgendada selliselt, et tehistingimustes kasvatatud Atlandi väärislõhe (Salmo salar) külmutatud selgroog, mis saadakse peale kala fileerimist, tuleb klassifitseerida KN-koodi 0303 22 00 alla tingimusel, et see kaup on inimtoiduks kõlblik tollivormistuse ajal, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 92, 12.4.2008.
1.

Kui selle liikmesriigi kohus, kus tunnustamist taotletakse, peab vastavalt nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, artikli 64 lõikele 4 kontrollima, kas kohtuotsuse teinud liikmesriigi kohus oli selle määruse artikli 3 lõike 1 punkti b kohaselt pädev, siis on viimati nimetatud sättega vastuolus see, kui selle liikmesriigi kohus, kus tunnustamist taotletakse, asub seisukohale, et abikaasad, kellel mõlemal on nii selle liikmesriigi kui ka otsuse teinud liikmesriigi kodakondsus, on üksnes selle liikmesriigi kodanikud, kus tunnustamist taotletakse. Vastupidi, nimetatud kohus peab võtma arvesse asjaolu, et abikaasadel on ühtlasi ka otsuse teinud liikmesriigi kodakondsus ja seega oleks asjassepuutuv kohtuvaidlus võinud kuuluda ka viimati nimetatud riigi kohtu pädevusse.
1)

Itaalia Vabariik rikkus nõukogu 6. detsembri 1979. aasta kaheksanda direktiivi 79/1072/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — välismaal asuvatele maksukohustuslastele käibemaksu tagastamise kord) artiklit 1 ja nõukogu 17. novembri 1986. aasta kolmeteistkümnenda direktiivi 86/560/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühenduse territooriumil registreerimata maksukohustuslastele käibemaksu tagastamise kord) artiklit 1, kuna ta kohustas maksukohustuslast — kelle peamine asukoht on teises liikmesriigis või kolmandas riigis, kuid kellel on Itaalias majandustegevuse asukoht, kust vaadeldaval ajavahemikul on Itaalias kaupu müüdud või teenuseid osutatud — saama sisendkäibemaksu tagasi mitte mahaarvamise kaudu vaid nimetatud direktiivides ette nähtud skeeme kasutades, kuigi kaupade ja teenuste ost ei olnud toimunud mitte Itaalia majandustegevuse asukoha vaid otseselt peamise asukoha kaudu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 220/13

Euroopa Kohtu (teine koda) 16. juuli 2009. aasta otsus (Tribunale amministrativo regionale della Campania (Itaalia) eelotsusetaotlus) — Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton, Business srl versus Comune di Casoria

(Kohtuasi C-254/08) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2006/12/EÜ - Artikli 15 punkt a - Jäätmete tegeliku tekitamise alusel nende kõrvaldamise kulude jagamata jätmine - Kooskõla „saastaja maksab” põhimõttega)

2009/C 220/21

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale amministrativo regionale della Campania

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Futura Immobiliare srl Hotel Futura, Meeting Hotel, Hotel Blanc, Hotel Clyton, Business srl

Kostja: Comune di Casoria

Huvitatud isik: Azienda Speciale Igiene Ambientale (ASIA) SpA

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta (EÜT L 194, lk 39; ELT eriväljaanne 15/01, lk 23) artikli 15 tõlgendamine — Siseriiklik kord, mis ei jaota jäätmete kõrvaldamise kulusid jäätmete tekitamise või valdamise alusel nende usaldamiseks jäätmete kogumisega või kõrvaldamisega tegelevale ettevõtjale — Kooskõla „saastaja maksab” põhimõttega

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/12/EÜ jäätmete kohta artikli 15 punkti a tuleb tõlgendada selliselt, et ühenduse õiguse hetkeseisus ei ole sellega vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, mis sätestavad olmejäätmete hoolduse ja kõrvaldamise teenuse rahastamiseks maksu, mis on arvutatud selle teenuse kasutajate poolt tekitatud jäätmete hinnangulise mahu alusel ning mitte jäätmete koguse alusel, mille nad on tegelikult tekitanud ja kogumiseks andnud.

Siiski tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul talle esitatud faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel uurida, kas põhikohtuasjas kõne all olev tahkete olmejäätmete kõrvaldamise maks ei vii selleni, et teatud „valdajate” — käesoleval juhul hotellide — kanda jäetakse ilmselgelt ebaproportsionaalne kulu võrreldes nende jäätmete koguse või liigiga, mida nad tekitavad.

(1) ELT C 209, 15.8.2008.
1.

Andmehõive protsessi käigus tehtud toiming — mis seisneb selles, et arvutimällu salvestatakse kaitstava teose 11 sõnaline väljavõte, ja selles, et see väljavõte prinditakse — võib olla hõlmatud osalise reprodutseerimise mõistega Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 2 tähenduses juhul, kui sel viisil kasutatud teose osad väljendavad autori enese intellektuaalset loomingut, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima.
1.

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 221 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et tolliasutuste kohustus teatada võlgnikule vastava korra kohaselt tasumisele kuuluvast impordi- või ekspordi tollivõlast on täidetud nõuetekohaselt vaid siis, kui nimetatud asutus on eelnevalt teinud selle summa kohta arvestuskande.
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/10

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 2. juuli 2009. aasta otsus (Corte suprema di cassazione (Itaalia) eelotsusetaotlus) — EGN BV — Filiale Italiana versus Agenzia delle Entrate — Ufficio di Roma 2

(Kohtuasi C-377/08) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 17 lõike 3 punkt a - Sisendkäibemaksu mahaarvamine ja tagastamine - Telekommunikatsiooniteenused - Teenuste osutamine teises liikmesriigis asuvale isikule - Artikli 9 lõike 2 punkt e - Teenuse osutamise koha kindlaksmääramine)

2009/C 205/17

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Hageja: EGN BV — Filiale Italiana

Kostja: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Roma 2

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Corte suprema di cassazione — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 9 lõike 2 punkti e ja artikli 17 lõike 3 punkti a tõlgendamine (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) — Rahvusvaheliste telekommunikatsiooniteenuste osutamine — Selliste teenuste tarnija õigus arvata sisendkäibemaks maha samas korras, mis kehtib riigisiseselt

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, artikli 17 lõike 3 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellisel telekommunikatsiooniteenuste osutajal nagu põhikohtuasjas, kelle asukoht on liikmesriigi territooriumil, on nimetatud sätte alusel õigus nimetatud liikmesriigis maha arvata või tagasi saada tasutud sisendkäibemaks telekommunikatsiooniteenustelt, mis osutati ettevõtjale, kelle asukoht on teises liikmesriigis, kuna teenuse osutajal oleks selline õigus juhul, kui ta osutaks neid teenuseid esimese liikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 285, 8.11.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/8

Euroopa Kohtu (neljas koda) 9. juuli 2009. aasta otsus (Bundesgerichtshof (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Peter Rehder versus Air Baltic Corporation

(Kohtuasi C-204/08) (1)

(Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 5 punkti 1 alapunkti b teine taane - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Artikli 5 lõike 1 punkt c ja artikli 7 lõike 1 punkt a - Montreali konventsioon - Artikli 33 lõige 1 - Õhutransport - Lennuettevõtjatele lennu tühistamise tõttu reisijate esitatud hüvitisnõuded - Teenuse osutamise koht - Kohtualluvus sellise õhutranspordi korral ühest liikmesriigist teise liikmesriiki, mida teostas kolmanda liikmesriigi lennuettevõtja)

2009/C 205/13

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Peter Rehder

Kostja: Air Baltic Corporation

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 punkti 1 alapunkti b teise taande tõlgendamine — Hüvitis, mida nõudis määruse (EÜ) nr 261/2004 artikli 7 lõike 1 punkti a alusel ühes liikmesriigis asuva lennuettevõtja reisija, kes elab ise teises liikmesriigis, lennu tühistamise tõttu, mis toimus teisest liikmesriigist kolmandasse liikmesriiki — Selle riigi kohtualluvus, milles on reisija elukoht? — Selle koha määramine liikmesriigis, „kus lepingu kohaselt teenuseid osutati või kus neid oleks tulnud osutada”

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 1 alapunkti b teist taanet tuleb tõlgendada nii, et reisijate lennutranspordi korral ühest liikmesriigist teises liikmesriigis asuvasse sihtkohta, mis toimub lepingu alusel, mis on sõlmitud vaid ühe lennuettevõtjaga, kes on tegelik vedaja, on kohus, kes on pädev lahendama sellel transpordilepingul ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrusel (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, põhinevat hüvitisnõuet, hageja valikul see kohus, mille tööpiirkonnas asub lennuki väljumis- või saabumiskoht, nagu need on lepingus kokku lepitud.

(1) ELT C 197, 2.8.2008.
2.

Sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb määruse nr 6/2002 artikli 14 lõiget 1 tõlgendada selliselt, et õigus ühenduse disainilahendusele kuulub selle autorile, kui seda ei ole lepingu alusel tema õigusjärglasele üle antud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/6

Euroopa Kohtu (esimene koda) 2. juuli 2009. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — Har Vaessen Douane Service BV versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-7/08) (1)

(Imporditollimaksudest vabastamine - Määrus (EMÜ) nr 918/83 - Artikkel 27 - Liitsaadetisena saadetavad kaubad, mis eraldi võttes on väikese väärtusega - Saadetised, mis saadetakse kolmandast riigist otse ühenduses asuvale kaubasaajale)

2009/C 205/09

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Har Vaessen Douane Service BV

Vastustaja: Staatssecretaris van Financiën

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) — Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83 (millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, muudetud 7. novembri 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 3357/91 (EÜT L 105, lk 1; ELT eriväljaanne 02/01, lk 419) artikli 27 tõlgendamine — Kolmandast riigist otse ühenduses asuvale kaubasaajale saadetud saadetised, millest igaüks on väikese väärtusega, kuid mis on saadetud liitsaadetisena, mille koguväärtus ületab väärtuse ettenähtud ülempiiri

Resolutsioon

Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83 (millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, muudetud 7. novembri 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 3357/91) artiklit 27 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus imporditollimaksuvabastuse kohaldamine liitsaadetisele, mille tegelik koguväärtus ületab nimetatud artiklis 27 sätestatud piiri, kuid mis eraldi võetuna on väikese väärtusega, tingimusel et iga liitsaadetise pakk on eraldi adresseeritud Euroopa ühenduses asuvale kaubasaajale. Selles osas ei oma tähtsust asjaolu, et saajate lepingupartner on ise asutatud Euroopa ühenduses, kui kaup saadetakse kolmandast riigist otse nimetatud saajatele.

(1) ELT C 92, 12.4.2008.
1.

Kuna Belgia Kuningriik — kohaldab vangistuses sündinud ja kasvatatud ja teistes liikmesriikides seaduslikult turule viidud lindude impordi, pidamise ja müügi suhtes piiravaid tingimusi, mis kohustavad asjaomaseid turul tegutsevaid ettevõtjaid muutma liikide märgistust, et see vastaks Belgia õigusaktides ette nähtud eritingimustele, ega tunnusta teistes liikmesriikides kohaldatavat märgistust ega sertifikaate, mis on väljastatud vastavalt nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrusele (EÜ) nr 338/97, looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel, ja — ei anna ettevõtjatele erandina võimalust pidada Euroopa linde, mis on teistes liikmesriikides seaduslikult turule viidud, siis on Belgia Kuningriik rikkunud EÜ artiklist 28 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/20

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. septembri 2009. aasta otsus (Thüringer Oberlandesgericht eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Wasser- und Abwasserzeckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) versus Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

(Kohtuasi C-206/08) (1)

(Riigihanked veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris - Veevarustuse ja kanalisatsiooni avalik teenus - Teenuste kontsessioon - Mõiste - Asjaomase teenuse osutamisega seonduva riski üleminek lepingupartnerile)

2009/C 267/34

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Thüringer Oberlandesgericht (Saksamaa)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Wasser- und Abwasserzeckverband Gotha und Landkreisgemeinden

Kostja: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

Menetlusse astuja: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Thüringer Oberlandesgerichti — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT L 134, lk 1; ELT eriväljaanne 06/07), artikli 1 lõike 2 punktide a ja d ning lõike 3 punkti b tõlgendamine — Riigihange elanikkonnale joogivee tootmise, transpordi või jaotamise ning heitvee kogumise ja ärajuhtimise teenusele kontsessiooni vormis — Teenuste riigihankelepingu ja teenuste kontsessiooni eristamise kriteeriumid

Resolutiivosa

Asjaolust, et teenuseid puudutava lepingu raames ei maksa lepingupartnerile otseselt tasu hankija, vaid tal on õigus võtta kolmandatelt isikutelt tasu, piisab lepingu liigitamiseks „teenuste kontsessiooniks” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) artikli 1 lõike 3 punkti b tähenduses juhul, kui lepingupartner võtab täielikult või vähemalt suures osas üle hankijale kuuluva teenuse osutamisega seotud riski, isegi kui see risk on algusest peale oluliselt piiratud kõnealuse teenuse avalik-õigusliku laadi tõttu.

(1) ELT C 247, 27.9.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/18

Euroopa Kohtu (esimene koda) 17. septembri 2009. aasta otsus (Bundesfinanzhofi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Glaxo Wellcome GmbH & Co. versus Finanzamt München II

(Kohtuasi C-182/08) (1)

(Asutamisvabadus ja kapitali vaba liikumine - Ettevõtte tulumaks - Kapitaliühingu osade omandamine - Millistel tingimustel arvestatakse dividendide väljamaksmisega kaasnenud osade väärtuse vähenemist omandaja maksubaasi kindlaksmääramisel)

2009/C 267/31

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Glaxo Wellcome GmbH & Co. KG

Vastustaja: Finanzamt München II

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Bundesfinanzhof — EÜ artiklite 43 ja 56 tõlgendamine — Maksumaksja poolt, kellel on õigus maha arvutada ettevõtte tulumaks, osaluse omandamine täieulatusliku maksukohustusega äriühingus — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt võetakse omandaja maksubaasi kindlaksmääramisel arvesse dividendide jaotamisega kaasnenud osade väärtuse vähenemist, kui osad on omandatud osanikult, kellel on õigus maha arvata ettevõtte tulumaks, kuid mis välistavad maksubaasi vähendamise juhul, kui osad omandatakse osanikult, kellel ei ole sellist maksu ümberarvutuse tegemise õigust

Resolutsioon

EÜ asutamislepingu artiklit 73b (nüüd EÜ artikkel 56) tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei saa residendist maksumaksja maksustatava summa kindlakstegemisel võtta arvesse dividendide jaotamisega kaasnenud osade väärtuse vähenemist, kui need residendist kapitaliühingu osad on omandatud mitteresidendist osanikult, samas kui osade omandamisel residendist osanikult vähendab selline väärtuse vähenemine omandaja maksubaasi.

See järeldus kehtib sellistel juhtudel, kus need õigusnormid ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik liikmesriikidevahelise maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotuse säilitamiseks ja selliste puhtalt fiktiivsete skeemide loomise takistamiseks, millel puudub majanduslik sisu ja mille ainus eesmärk on saada alusetu maksusoodustus. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, ega põhikohtuasjas vaidlusalused õigusnormid ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks.

(1) ELT C 197, 2.8.2008.
1.

Kuna Kreeka Vabariik — ei ole mõistliku tähtaja jooksul välja töötanud ega vastu võtnud ohtlike jäätmete käitlemiskava, mis oleks kooskõlas ühenduse asjaomaste õigusaktidega, ja kuna ta ei ole loonud ohtlike jäätmete kõrvaldamisrajatiste ühtset ja sobivat võrgustikku, mis võimaldaks taoliste jäätmete kõrvaldamist sobivaimal viisil, et tagada keskkonna ja rahvatervise kõrgetasemeline kaitse, — ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et tagada ohtlike jäätmete käitlemisel Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/12/EÜ jäätmete kohta artiklite 4 ja 8, samuti nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 99/31/EÜ prügilate kohta artikli 3 lõike 1, artiklite 6–9, 13 ja 14 järgimine, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad esiteks 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/689/EMÜ ohtlike jäätmete kohta artikli 1 lõikest 2 ja artiklist 6 koostoimes direktiivi 2006/12 artikli 5 lõigetega 1 ja 2 ning artikli 7 lõikega 1 ning teiseks direktiivi 91/689 artikli 1 lõikest 2 koostoimes direktiivi 2006/12 artiklitega 4 ja 8 ning kolmandaks direktiivi 99/31 artikli 3 lõikest 1 ja artiklitest 6–9, 13 ja 14.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2003. aasta direktiivi 2003/30/EÜ, millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektoris, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis välistavad biokütuste suhtes sätestatud maksuvabastuse süsteemi kohaldamise sellise toote suhtes, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille valmistamiseks segatakse taimeõli, fossiilne diislikütus ja kütuselisandid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/15

Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. septembri 2009. aasta otsus (VAT and Duties Tribunal, London eelotsusetaotlus — Ühendkuningriik) — RCI Europe versus Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Kohtuasi C-37/08) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Kohaldatav maksuõigus - Kinnisvaraga seotud teenused - Selliste teenuste osutamine, millega hõlbustatakse puhkemajutuseks kasutatava kinnisasja kasutusõigust omavate isikute vahelisi vahetustehinguid)

2009/C 267/25

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

VAT and Duties Tribunal, London

Põhikohtuasja pooled

Hageja: RCI Europe

Kostja: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EMÜ, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01) artikli 9 lõike 2 punkti a ja artikli 26 tõlgendamine — Kohaldatava maksuõiguse kindlaksmääramine — Selliste teenuste osutamine, millega hõlbustatakse puhkusemajutuse kasutusõiguste vahetust maksukohustuslase poolt sel eesmärgil loodud vahetusklubi liikmete vahel

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 9 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui teenust osutab ühing, kelle tegevusala on oma liikmete vahel puhkeotstarbeliste majutuskohtade osaajalise kasutamise õiguse vahetamise korraldamine, mille eest ühing võtab oma liikmetelt liikmeks astumise tasu, iga-aastast liikmemaksu ja vahetustasu, siis on teenuse osutamise kohaks selle kinnisasja asukoht, mille suhtes asjaomasel liikmel on osaajalise kasutamise õigus.

(1) ELT C 92, 12.4.2008.
1)

Nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta artikli 25 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sõnastusest „mil määral see [konventsioon] neid puudutab” tuleneb, et enne tunnustamist ja täitmist puudutavate nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades sätete kohaldatavaks tunnistamist muudele otsustele kui need, mis on loetletud määruse nr 1346/2000 artikli 25 lõikes 1, tuleb kontrollida, kas need otsused ei jää määruse nr 44/2001 esemelisest kohaldamisalast välja.