Mis puutub määruse nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta artikli 36 lõike 1 punkti c sõnastusse, siis see säte näeb ette, et ühenduse disainilahenduse registreerimistaotlus peab sisaldama „disainilahenduse reprodutseerimiskõlblikku kujutist“. See sõnastus näib keskenduvat kujutise tehnilist kvaliteedile. Siiski sisaldub kujutise mõistes ka põhimõte, et disainilahendus peab olema selgelt identifitseeritav.

Lisaks tuleb märkida, et määruse nr 2245/2002, millega rakendatakse nõukogu määrus nr 6/2002, artikli 4 lõike 1 punktis e – mis küll määruse nr 6/2002 artikli 36 lõike 1 punktis c ettenähtuga võrreldes mingeid sisulisi nõudeid ei lisa – on muu hulgas sätestatud, et kujutise kvaliteet peab olema selline, et kõik üksikasjad, mille kaitset taotletakse, oleksid selgesti eristatavad.

Artikli 36 lõike 1 punkti c sõnastuse analüüsi põhjal saab seega järeldada, et selle disainilahenduse kujutis, mille registreerimist taotletakse, peab võimaldama seda disainilahendust selgelt identifitseerida.

Määruse nr 6/2002 artikli 36 lõike 1 punkti c grammatilist tõlgendust kinnitab selle sätte teleoloogiline tõlgendus, mis peab aitama kaasa disainilahenduste registreerimise süsteemi nõuetekohasele toimimisele. Seega on graafilise kujutatavuse nõude ülesanne eelkõige määratleda disainilahendus ise, et määrata kindlaks registreeritud disainilahenduse omanikule selle disainilahenduse alusel tagatud kaitse täpne ese.

Sellega seoses on oluline meenutada, et disainilahenduse avalikku registrisse kandmise eesmärk on võimaldada pädevatel ametiasutustel ja avalikkusel ning eelkõige ettevõtjatel sellele disainilahendusega tutvuda. Ühelt poolt peavad pädevad ametiasutused piisavalt selgelt ja täpselt teadma, millistest koostisosadest disainilahendus koosneb, et nad saaksid täita oma kohustusi, mis on seotud registreerimistaotluste eelkontrolliga ning õige ja täpse disainilahenduste registri avaldamise ja pidamisega.

Teiselt poolt peab ettevõtjatel olema võimalik selgelt ja täpselt veenduda, milliseid registreeringuid on tehtud ja milliseid registreerimistaotlusi on esitanud nende praegused või tulevased konkurendid, saades niimoodi asjakohast informatsiooni kolmandate isikute õiguste kohta. Selle nõude eesmärk on kolmandatele isikutele õiguskindluse tagamine.

Sellest järeldub, et määrusest nr 6/2002 tulenev ühenduse disainilahenduste süsteem kinnitab tõlgendust, mis tuleneb selle määruse artikli 36 lõike 1 punkti c sõnastusest, mille kohaselt peab registreerimistaotluse esemeks oleva disainilahenduse kujutis võimaldama seda disainilahendust selgelt identifitseerida.

Seda järeldust kinnitab ka asjaolu, et määratud esitamiskuupäev, mis määruse nr 6/2002 artikli 38 alusel on kuupäev, mil selle määruse artikli 36 lõikes 1 sätestatud teavet sisaldavad dokumendid Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) esitatakse, võimaldab asjaomase disainilahenduse omanikul kasutada prioriteediõigust määruse nr 6/2002 artikli 41 tähenduses. Nimelt õigustab asjaolu, et sellise taotluse esitamiskuupäev võimaldab saada prioriteediõiguse, iseenesest nõuet, et disainilahenduse, mille registreerimist taotletakse, kujutises peavad puuduma ebatäpsused. Niisiis põhjustaks ebatäpne registreerimistaotlus ohu, et prioriteediõiguse alusel saab ülemäärase kaitse disainilahendus, mille ese ei ole selgelt identifitseeritud.

Lõpetuseks tuleb tõdeda, et ka kõnealuse sätte konteksti analüüs kinnitab tõlgendust, mille kohaselt määruse nr 6/2002 artikli 36 lõike 1 punkt c nõuab, et disainilahenduse kujutis registreerimistaotluses peab võimaldama selgelt identifitseerida eseme, millele kaitset taotletakse.

Selles osas tuleb märkida, et kuna määruse nr 6/2002 artikli 36 lõige 5 näeb ette, et registreerimistaotlus peab vastama tingimustele, mis on sätestatud määruses nr 2245/2002, siis tuleb tugineda viimati nimetatud määruse teistele sätetele, mis käsitlevad registreerimistaotlust.

Seega tuleb tõdeda, et määruse nr 2245/2002 artikli 12 lõik 2 näeb ette, et registreerimistaotluse parandamisega ei või muuta asjaomase disainilahenduse kujutist. See aga eeldab tingimata, et enne, kui registreerimistaotlusele saab määrata esitamiskuupäeva, peab selles olema esitatud kujutis, mis võimaldab identifitseerida eseme, millele kaitset taotletakse. Nimelt ei ole võimalik tõlgendada määrust nr 6/2002 nii, et registreerimistaotluse saab lugeda nõuetekohaselt esitatuks, kuigi see ei võimalda selgelt identifitseerida disainilahendust, mille registreerimist taotletakse, ning seda puudust ei saa pealegi kõrvaldada.

Seega ajendab määruse nr 6/2002 artikli 36 lõike 1 punkti c grammatiline, teleoloogiline ja kontekstipõhine analüüs järeldama, et seda sätet tuleb tõlgendada nii, et selle kohaselt peab niisuguse disainilahenduse kujutis, mille registreerimist taotletakse, selgelt identifitseerima disainilahenduse, mis on asjaomasel juhul taotletud kaitse ese.

Siiski nähtub määruse nr 6/2002 artikli 46 lõikest 2, et taotlust, mille puudused on seotud üksnes tingimustega, mis on ette nähtud selle määruse artikli 36 lõikes 1, ja juhul kui neid puudusi ei ole ettenähtud tähtaja jooksul kõrvaldatud, ei käsitata ühenduse disainilahenduse taotlusena ja seetõttu ei määrata sellele esitamiskuupäeva.

(vt punktid 49–61)