Kohtuasi C‑388/12

Comune di Ancona

versus

Regione Marche

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale amministrativo regionale per le Marche)

„Struktuurifondid — Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) — Struktuurifondi rahaline osalus — Kulutuste abikõlblikkuse kriteeriumid — Määrus (EÜ) nr 1260/1999 — Artikli 30 lõige 4 — Tegevuse kestvuse põhimõte — Mõiste tegevuse „oluline muudatus” — Kontsessioonilepingu sõlmimine eelneva teate avaldamiseta ja hanke korraldamiseta”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 14. november 2013

Nõukogu määruse nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artikli 30 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes nimetatud muudatused hõlmavad nii muudatusi, mis leiavad aset rajatise loomise faasis, kui ka muudatusi, mis toimuvad hiljem, eelkõige rajatise käitamise käigus, kui need muudatused leiavad aset eelmainitud sättes ette nähtud viieaastase tähtaja jooksul. Struktuurifondid järgivad eesmärke, mida on võimalik saavutada ainult nii, et nende fondide antav toetus ja sellega seotud kontroll puudutavad kõiki toiminguid ja kulutusi, mis ei ole seotud mitte pelgalt tegevuse elluviimisega, vaid ka selle tegevuse rakendamise ja haldamise korraga viieaastase tähtaja jooksul, mis on ette nähtud määruse nr 1260/1999 artikli 30 lõikes 4. Ainult selle tingimuse täitmise korral on võimalik tagada nimetatud fondide tegevuse tõhusus, vältides olukorda, et need rahastavad rajatisi, mis pärast valmimist nende käitamises tehtud muudatuste tõttu ei panusta enam eesmärkidesse, mille alusel neile rahastus anti. (vt punktid 28 ja 29 ning resolutsiooni punkt 1)

Põhjendamatu eelisseisundi olemasolu on üks neist teguritest, mis võib endast kujutada olulist muudatust määruse nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artikli 30 lõike 4 tähenduses. Sellest tuleneb, et enne, kui järeldada, kas oluline muudatus selle sätte tähenduses eksisteerib või mitte, peab siseriiklik kohus eelkõige kontrollima, kas vaidlusalune muudatus on tekitanud põhjendamatu eelisseisundi ja/või kas rakendamise laadi või tingimusi on mõjutatud. Seega tulen nimetatud sätet tõlgendada nii, et hindamaks, kas kontsessiooni andja sai kontsessiooni andmisest märgatavat tulu või kontsessionäär põhjendamatu eelisseisundi, ei pea eelnevalt kontrollima, kas rajatises on tehtud olulisi muudatusi. (vt punktid 31–33 ja resolutsiooni punkt 2)

Määruse nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artikli 30 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et see säte viitab nii füüsilistele muudatustele, kui valminud rajatis ei vasta rahastamiskõlblikuks tunnistatud projektis esitatule, kui ka funktsionaalsetele muudatustele, tingimusel, et kui muudatus seisneb rajatise kasutamises muudeks tegevusteks kui nendeks, mis olid esialgu ette nähtud rahastamiskõlblikuks tunnistatud projektis, siis võib taoline muudatus vähendada oluliselt kõnealuse tegevuse suutlikkust saavutada talle pandud eesmärki. Võttes arvesse nimetatud määruse artikli 30 lõike 4 punktis b sätestatud tingimust, tuleb selleks, et kvalifitseerida eelnimetatud artikli tähenduses oluliseks muudatuseks muudatus, mis seisneb rajatise kasutamises muudeks tegevusteks, kui olid ette nähtud rahastamiskõlblikuks tunnistatud projektis, veel täpsustada, et see peab põhjustama rahastamiskõlblikuks tunnistatud projektis ette nähtud teatavate tegevuste vähemalt osalise peatumise. (vt punktid 41 ja 42 ning resolutsiooni punkt 3)