ET Euroopa Liidu Teataja C 155/34

8. mail 2007 esitatud hagi — KONE jt versus komisjon

(Kohtuasi T-151/07)

(2007/C 155/62)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: KONE Corp. (Helsingi, Soome), KONE GmbH (Hannover, Saksamaa) ja KONE BV (Haag, Madalmaad) (esindajad: solicitor T. Vinje, advokaadid D. Paemen, J. Schindler, B. Nijs, J. Flynn, QC ja barrister D. Scannell)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

Hagejad paluvad Euroopa Kohtul

— Tühistada otsuse artikli 2 lõige 2 osas, millega määratakse trahv KONE Corporationile ja KONE GmbH-le, ning kas jätta trahv määramata või määrata trahv summas, mis on väiksem kui see, mis on määratud komisjoni otsuses;

— tühistada komisjoni otsuse artikli 2 lõige 4 osas, millega määratakse trahv KONE Corporationile ja KONE BV-le, ning määrata väiksem trahv kui see, mis on määratud komisjoni otsuses;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad paluvad EÜ artikli 230 alusel osaliselt tühistada komisjoni 21. veebruari 2007. aasta otsuse K(2007) 512 lõplik (juhtum COMP/E 1/38.823 PO/Elevators and Escalators), mille alusel hagejale ja teistele ettevõtjatele määrati trahvid osalemise eest neljas üksikus, keerulises ja jätkuvas EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumises turgude jagamisega, leppides kokku ja/või nõustudes jaotama pakkumismenetlusi ja lepinguid liftide ja eskalaatorite müügiks, paigaldamiseks, hooldamiseks ja uuendamiseks.

Hagejad, KONE Corporation ja tema tütarettevõtjad, KONE GmbH ja KONE BV vaidlustavad otsuse üksnes osas, mis puudutab trahvi määramist KONE-le kui tervikule osalemise eest rikkumistes Saksamaal ja Madalmaades.

Seoses rikkumisega, mis toimus Saksamaal, väidavad hagejad, et komisjon eksis trahvisumma kindlaksmääramisel. Täpsemalt väidavad hagejad esiteks, et komisjon kohaldas 2002. aasta koostööteatist (1) vääralt seeläbi, et (i) ta oleks pidanud tagama KONE-le kaitse teatise punkti 8 alapunktide b ja a kohaselt; või, teise võimalusena, (ii) ta oleks pidanud vähendama hageja trahvi vastavalt nimetatud teatise punkti 23 viimasele lõigule.

Teiseks väidavad hagejad, et komisjon kohaldas vääralt 1998. aasta suuniseid määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (2) (edaspidi „1998. aasta trahvide määramise suunised”) seeläbi, et (i) ta väidetavalt ei võtnud trahvi määramisel arvesse mõjutatud turu suurust; ja seeläbi, et (ii) ta ei tunnustanud kohaselt asjaolu, et hagejad ei vaidlustanud fakte, nagu nähtub trahvi vähendamisest sel alusel üksnes 1 % võrra.

Kolmandaks väidavad hagejad, et komisjon ei ole järginud EÜ õiguse aluspõhimõtteid seeläbi, et (i) ta rikkus õiguspärase ootuse põhimõtet sellega, et ta ei teavitanud hagejaid õigeaegselt kaitse kohaldamise võimatusest; et (ii) ta rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, koheldes sarnases olukorras olevaid kaitse taotlejaid erinevalt; ja seeläbi, et (iii) ta rikkus hagejate kaitseõigust, keelates neid dokumentidega tutvumast.

Rikkumise osas, mis toimus Madalmaades, väidavad hagejad, et komisjon eksis, kui keeldus nende trahvi vähendamast ja määras trahviks 79 750 000 eurot. Täpsemalt väidavad hagejad esiteks, et komisjon kohaldas 2002. aasta koostööteatist vääralt, kui jättis hagejate trahvi vähendamata asjaolu eest, et hagejad esitasid teavet ja tegid koostööd haldusmenetluses. Teiseks väidavad hagejad, et komisjon rikkus õiguspärase ootuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet. Lõpuks väidavad hagejad, et komisjon kohaldas 1998. aasta trahvide määramise suuniseid vääralt nii sellega, et ta ei võtnud hagejate kasuks arvesse kergendavaid asjaolusid, kui ka sellega, et ta ei tunnustanud kohaselt asjaolu, et hagejad ei vaidlustanud fakte.

(1) Komisjoni teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2002, C 45, lk 3, ELT eriväljaanne 08/02, lk 155).

(2) EÜT 1998, C 9, lk 3; ELT eriväljaanne 08/01, lk 171.