Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Vaidluseseme määratlemine – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagi ühenduse institutsiooni poolt tekitatud kahju hüvitamise nõudes – Miinimumnõuded

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c)

2. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos – Võimatus tugineda ühenduse õigusakti õiguspärasuse vaidlustamiseks WTO lepingutele – Erandid – Ühenduse õigusakt, mille eesmärk on tagada selle täitmine või mis viitab sellele sõnaselgelt ja täpselt – Sellise õigusakti puudumine – Ühenduse vastutus – Välistamine

(EÜ artikli 288 teine lõik; nõukogu määrused nr 404/93 ja nr 1637/98; komisjoni määrus nr 2362/98)

3. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Banaanid – Impordikord – Tariifikvoot – Kehtestamine ja jagamine – Rakenduspädevuse delegeerimine komisjonile, mis viitab viimase laiale kaalutlusõigusele

(EÜ artikkel 211; nõukogu määruse nr 404/93 artikli 19 lõige 1 ja nõukogu määrus nr 1637/98)

4. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Banaanid – Impordikord – Tariifikvoot – Kehtestamine ja jagamine – Mittediskrimineerimise põhimõte – Rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrused nr 404/93 ja nr 1637/98; komisjoni määrused nr 1442/93 ja nr 2362/98)

5. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Banaanid – Impordikord – Tariifikvoot – Kehtestamine ja jagamine – Kutsealal tegutsemise vabadus – Rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrused nr 404/93 ja nr 1637/98; komisjoni määrus nr 2362/98)

6. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Banaanid – Impordikord – Tariifikvoot – Kehtestamine ja jagamine – Proportsionaalsuse põhimõte – Rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrused nr 404/93 ja nr 1637/98; komisjoni määrus nr 2362/98)

7. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Banaanid – Impordikord – Tariifikvoot – Kehtestamine ja jagamine – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte – Rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrused nr 404/93 ja nr 1637/98; komisjoni määrused nr 1442/93 ja nr 2362/98)

Summary

1. Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktile c tuleb hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Need peavad olema märgitud piisavalt selgelt ja täpselt, et kostja saaks valmistuda enda kaitsmiseks ja Esimese Astme Kohus saaks vajaduse korral teha asjas otsuse täiendavate andmeteta. Õiguskindluse ja hea õigusemõistmise tagamiseks peavad selleks, et hagi oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad õiguslikud ja faktilised asjaolud kasvõi kokkuvõtlikult, ent seostatult ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist.

Nende tingimuste täitmiseks peab ühenduse institutsiooni poolt väidetavalt tekitatud kahju hüvitamise hagi sisaldama asjaolusid, mis võimaldaksid kindlaks teha hageja poolt institutsioonile etteheidetava tegevuse, põhjused, miks hageja leiab, et selle tegevuse ja kahju vahel, mida hageja väidab endale tekkinud olevat, on põhjuslik seos, ning selle kahju olemuse ja suuruse.

(vt punktid 64, 65 ja 191)

2. Ühenduse lepinguväline vastutus EÜ artikli 288 teise lõigu mõttes on seatud sõltuvusse teatud hulgast tingimustest, nimelt institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ning väidetava tegevuse ja kahju vahelise põhjusliku seose olemasolu. WTO lepingud ei kuulu oma laadi ja ülesehituse tõttu põhimõtteliselt nende normide hulka, mille suhtes Euroopa Kohus ja Esimese Astme Kohus kontrollivad ühenduse institutsioonide tegevuse seaduslikkust.

Üksnes eeldusel, et ühendus on soovinud rakendada WTO raames võetud erikohustust, või olukorras, kus ühenduse õigusakt viitab selgelt WTO lepingute konkreetsetele sätetele, lasub Euroopa Kohtul ja Esimese Astme Kohtul kohustus kontrollida ühenduse asjaomase meetme seaduslikkust WTO eeskirjade suhtes.

Kui ühendus võttis vastu 1999. aasta korra ja eriti määruse nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, puudus tal kavatsus rakendada kohtupraktika tähenduses WTO lepingutega võetud erikohustust ja järelikult ei saa hageja viidata sellele, et ühendus on rikkunud nimetatud lepingutes ette nähtud kohustusi.

(vt punktid 76, 114, 115 ja 170)

3. EÜ artikli 211 neljanda taande sõnastuse järgi kasutab komisjon talle nõukogu poolt antud volitusi viimase kinnitatud eeskirjade rakendamiseks, pidades silmas ühisturu laitmatut toimimist ja arengut. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleneb asutamislepingu mõttest, mille kontekstis artiklit 211 peab käsitlema, ja ka praktika nõuetest see, et rakendamise mõistet tuleb tõlgendada laialt. Kuna vaid komisjon suudab jälgida pidevalt ja tähelepanelikult põllumajandusturgude arengut ja reageerida olukorrale vajaliku kiirusega, võib nõukogu talle selles valdkonnas anda suure pädevuse. Järelikult tuleb selle pädevuse piire hinnata nimelt kooskõlas asjaomase turukorralduse üldisemate aluseesmärkidega, sest komisjon võib põllumajanduses vastu võtta kõik alusmääruse rakendamiseks vajalikud ja asjakohased rakendusmeetmed, eeldusel et need ei ole vastuolus alusmääruse või nõukogu rakendusmäärusega.

Kuna nõukogu kohustas käesolevas asjas komisjoni vastu võtma meetmeid tariifikvootide korraldamiseks tavapärased kaubavooge arvestava meetodi kohaselt määrusega nr 1637/98 muudetud määruse nr 404/93 banaanituru ühise korralduse kohta artikli 19 lõike 1 alusel ja võtma vajalikke meetmeid tagamaks kohustuste täitmist, mis tulenevad ühenduse poolt EÜ artikli 300 alusel sõlmitud lepingutest, ei ole hageja tõendanud, et komisjon on ilmselgelt ületanud nõukogu poolt talle antud kaalutlusõiguse piire, kui ta üritas kõnealuseid eesmärke ühildada impordilitsentside andmist ja riiklike kvootide jagamist puudutavate meetmete vastuvõtmisega,mis on sätestatud määruses nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad.

(vt punktid 183–185)

4. Kuigi 1993. aasta kord on mõjutanud Ladina-Ameerika banaanide kaubandusele spetsialiseerunud ettevõtjaid ja ühenduse või AKV riikide banaanide kaubandusele spetsialiseerunud ettevõtjaid erinevalt, oli selline erinev kohtlemine siiski varem eraldatud turgude ühendamise eesmärgi ja ühenduse või AKV riikide banaanide läbimüügi tagamise eesmärgilahutamatu osa.

Kuigi vastab tõele, et banaanituru ühise korralduse loomise tulemusel ja viie aasta jooksul, kui 1993. aasta kord kehtis, on ühenduse banaaniturg muutunud märkimisväärselt, ei ole määruse nr 1637/98 sätetega, millega muudetakse määrust nr 404/93 banaanituru ühise korralduse kohta, siseriiklike turgude ühendamist ning ühenduse ja AKV riikide banaanide läbimüüki puudutavaid eesmärke muudetud, vaid kõnealuste sätetega muudeti üksnes kolmandate riikidega kehtiva kaubanduskorra toimimisviisi. Järelikult on kõnealuste ettevõtjate erinev kohtlemine 1999. aasta korras endiselt banaanituru ühise korralduse eesmärkide lahutamatu osa ja sellises olukorras ei ole erinev kohtlemine mittediskrimineerimise põhimõtte rikkumine, millega kaasneb ühenduse vastutus.

(vt punktid 207, 209, 211 ja 212)

5. Majandustegevusega tegelemise vabadust, eriti just ühise turukorralduse raames, võib piirata tingimusel, et need piirangud vastavad tõhusalt ühenduse poolt taotletava üldise huvi eesmärkidele ega kujuta selle eesmärgi valguses ülisuurt ja talumatut sekkumist, mis kahjustaks sel viisil tagatud õiguste olemust.

Kuna 1999. aasta korraga taotletakse määruse nr 404/93 üldise huvi eesmärke neid muutmata ehk siseriiklike turgude ühendamist ning ühenduse banaanide ja AKV-banaanide läbimüüki, ei saa järeldada banaanituru ühise turukorralduse jõustumisest tulenenud majandustingimuste arengust, millele hageja viitab, et hageja õigusi oleks rikutud niivõrd talumatult, et see ei vastaks kõnealustele üldise huvi eesmärkidele.

(vt punktid 220 ja 221)

6. Kui arvestada, et ühenduse seadusandjal on ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas ulatuslik kaalutlusõigus, saab sellesse valdkonda kuuluvat meedet pidada õigusvastaseks vaid juhul, kui kõnealune meede on ilmselgelt ebasobiv pädeva institutsiooni taotletud eesmärgi saavutamiseks. Kõnealune kohtulik kontroll peab olema eriti piiratud, kui nõukogul ja komisjonil tuleb ühise turukorralduse teostamiseks ühildada erinevaid huvisid ja seega teha valikuid enda vastutusalasse kuuluvate poliitiliste valikute vahel.

Kuna komisjon on käesolevas asjas üritanud määruse nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, vastuvõtmisel ühildada banaanituru ühise korralduse lahutamatuks osaks olevad eesmärgid ja ühendusele WTO lepingutest ning Lomé konventsioonist tulenevate rahvusvaheliste kohustuste järgimise, lähtudes seejuures nõukogu tahtest, et tariifikvoote hallatakse tavapäraseid kaubavooge arvestava meetodi kohaselt, tuleb hagejal tõendada, et määruse nr 2362/98 sätted, millega reguleeritakse impordilitsentside andmist ja tariifikvootide jagamist riiklikeks alamkvootideks, on ilmselgelt ebasobivad taotletud eesmärkide saavutamiseks ja et nendega ületatakse nende saavutamiseks vajalikku, mida hageja ei ole teinud.

(vt punktid 228–230)

7. Kõigil ettevõtjatel, kelles institutsioon on tekitanud põhjendatud lootusi, on võimalus tugineda õiguspärase ootuse põhimõttele.

Esiteks, kuna hageja ei ole osapool ühenduse ja tema kaubanduspartnerite vahelises 1993. aasta ja 1999. aasta korda puuduvaes vaidluses, ei saanud ühenduse ja tema kaubanduspartnerite suhted tekitada eespool kirjeldatud lootusi.

Teiseks, WTO lepingutes ette nähtud sätete keerukuse ja neis viidatavate teatavate mõistete ebatäpsuse tõttu nõuab Viini konventsiooni artiklis 26 kodifitseeritud põhimõte ühenduselt rahvusvaheliste lepingute heas usus täitmisel mõistlikku pingutust kõnealustele lepingutele vastavate meetmete vastuvõtmiseks, jättes samal ajal kõnealuse tulemuse saavutamiseks vormi ja vahendid ühenduse valida. Arvestades ühenduse institutsioonide kaalutlusõigust oma poliitika elluviimiseks ja rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks vajalike vahendite valimisel, ei saanud hagejal tekkida õiguspärast ootust seoses sellega, et 1993. aasta korda muudetakse vastavalt tema huvidele.

(vt punktid 255 ja 256)