ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Juhiluba – Direktiiv 91/439 – Juhilubade vastastikune tunnustamine

(Nõukogu direktiiv 91/439 (muudetud direktiiviga 2006/103), artikli 1 lõige 2 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)

Summary

Direktiivi 91/439 juhilubade kohta (muudetud direktiiviga 2006/103) artikli 1 lõiget 2 ning artikli 8 lõikeid 2 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus see, kui liikmesriik, teostades talle direktiivi 91/439 artikli 8 lõikega 2 antud pädevust kohaldada teises liikmesriigis väljastatud juhiloa omaniku suhtes sõidukijuhtimise õiguse piiramist, peatamist, äravõtmist või tühistamist käsitlevaid siseriiklikke sätteid, keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud kehtivast juhiloast tulenevat juhtimisõigust, ja selle keeldumise aluseks on selle juhiloa omaniku esitatud ekspertiisikomisjoni tõend juhtimissobivuse kohta, kui see tõend – olgugi et see koostati pärast nimetatud juhiloa väljastamist ja selle aluseks on pärast seda kuupäeva läbi viidud asjaomase isiku tervisekontroll – ei too välja kas või osalist seost asjaomase isiku käitumisega pärast kõnealuse juhiloa väljastamist ning viitab sõnaselgelt asjaoludele, mis toimusid enne nimetatud kuupäeva.

Selleks et teises liikmesriigis väljastatud juhiloa omaniku alalise elukoha liikmesriik saaks teostada direktiivi 91/439 artikli 8 lõikest 2 tulenevat pädevust kohaldada sellise juhiloa omaniku suhtes juhtimisõiguse äravõtmist, peatamist ja tühistamist käsitlevaid siseriiklikke sätteid, peavad esinema tegurid, mis võimaldavad selle juhiloa omaniku juhtimissobivuse kahtluse alla seada nende asjaolude alusel, mis peavad olema seotud asjaomase isiku käitumisega pärast juhiloa saamist teises liikmesriigis ja muutma küsitavaks tema sobivuse sõiduki juhtimiseks. Neid nõudeid ei pea tingimata mõistma nii, et need puudutavad üksnes liiklusseaduse rikkumist. Sellest hoolimata eeldab selline nõue, et teatud ajahetkel tuvastatakse selle juhiloa omaniku käitumine pärast selle juhiloa väljastamist, mis võimaldab seada kahtluse alla tema sobivuse sõidukit juhtida või isegi järeldada, et tal puudub juhtimissobivus.

(vt punktid 72, 75, 77 ja resolutsioon)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus – Väited – Puudulik põhjendamine (vt punkt 17)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punkt 31)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Ajutised meetmed – Kohaldamise tingimused – Tõsine ja korvamatu kahju – Tõendamiskoormis (ELTL artiklid 278 ja 279) (vt punkt 33)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) presidendi 14. novembri 2008. aasta määruse peale kohtuasjas T‑411/08 R: Artisjus Magyar Szerzöi Jogvédö Iroda Egyesület vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega jäeti rahuldamata taotlus peatada komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsuse K(2008) 3435 (lõplik) täitmine, mis käsitleb EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetlust (juhtum COMP/C2/38.698 – CISAC) ja mis puudutab keelatud kokkulepet muusikateoste avaliku esitamise õiguse kasutamise ning kollektiivse esindamise organisatsioonide poolt vastavate litsentside andmise tingimuste raames seoses vastastikuse esinduse kokkulepetes kasutatavate liikmelisuse piirangutega, nagu need on sätestatud Autorite ja Heliloojate Ühingute Rahvusvahelise Konföderatsiooni tüüplepingus („CISAC tüüpleping”), või seoses nende liikmelisuse piirangute tegeliku kohaldamisega – Kiireloomulisust põhjendavate asjaolude tõendamise vajadus.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja hagejalt.
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Kapitali koondumise kaudne maksustamine – Kapitaliühingutelt võetav kapitalimaks

(Nõukogu direktiiv 69/335, artikli 11 punkt a ja artikli 12 lõike 1 punkt a)

Summary

Direktiivi 69/335 kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta, täpsemalt selle artikli 11 punktiga a ja artikli 12 lõike 1 punktiga a ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt selleks, et takistada kinnisvara äriühingute kaudu üleandmise käigus maksudest kõrvalehoidumist, maksustatakse väärtpaberiülekanded varaliste õiguste ülekandmise maksuga, kui nimetatud väärtpaberiülekanded puudutavad selliste äriühingute aktsia- või osakapitali osa, kelle põhivara moodustab vähemalt 50% ulatuses kinnisvara, ja kui omandaja saab kõnealuse ülekande tagajärjel sellise positsiooni, mis võimaldab tal teostada kõnealuse üksuse üle kontrolli, ja seda isegi juhtudel, kui esiteks ei ole kavatsetud maksudest kõrvale hoida ning kui teiseks on need äriühingud täiesti toimivad äriühingud ja kinnisvara on nende majandustegevuse lahutamatu osa.

(vt punkt 21 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Sotsiaalpoliitika – Õigusaktide ühtlustamine – Ettevõtete üleminek – Töötajate õiguste kaitse – Direktiiv 2001/23

(Nõukogu direktiiv 2001/23, artikli 3 lõike 1 esimene lõik ja artikli 4 lõike 1 esimene lõik)

Summary

Kui renditöötaja tähtajaline tööleping lõppes selle tähtaja saabumise tõttu varasemal kuupäeval kui kuupäev, mis oli ette nähtud renditöötajale määratud tegevuse üleminekuks, ei riku selle lepingu uuendamata jätmine direktiivi 2001/23 (ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 4 lõikes 1 ette nähtud keeldu. Seega ei saa asjaomaseid renditöötajaid pidada nimetatud ülemineku kuupäeval endiselt tööjõu kasutaja käsutuses olevaks.

Nimelt ei ole töötajal põhimõtteliselt õigust tähtajalise töölepingu uuendamisele. Asjaolu, et sellise lepingu lõppemise kuupäev eelneb kuupäevale, mis on ette nähtud töötajale määratud tegevuse üleminekuks, ei too kaasa sellise õiguse tekkimist. Tähtajalise renditöölepingu uuendamata jätmist tööandja ja töötaja ühise huvi puudumise tõttu uus leping sõlmida ei saa samastada vallandamisega direktiivi 2001/23 artikli 4 lõike 1 tähenduses, kus tööandja lõpetab töölepingu või töösuhte ühepoolse otsusega.

(vt punktid 33, 34, 37 ja resolutsioon)
8

Põhikohtuasja hagejate sõnul tuleneb seos Prantsusmaa territooriumiga asjaolust, et O. Martinez on Prantsuse kodanik, vaidlusalused asjaolud toimusid Prantsusmaal, need huvitavad kindlasti Prantsusmaa avalikkust ja võivad omada tagajärgi viimase territooriumil. Hagejad lisavad, et kuigi Internetis levitatud vaidlusalune artikkel on kirjutatud inglise keeles, oli see prantsuse lugejatele kergesti arusaadav.
Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada selliselt, et kaubamärgi omanikul on õigus keelata nimetatud kaubamärgiga identse märksõna abil, mille reklaamija on kaubamärgi omaniku loata valinud veebipõhises otsingumootoris kasutamiseks, sellise kauba või teenuste reklaami, mis on identne kauba või teenustega, mille jaoks kõnealune kaubamärk on registreeritud, kui see reklaam ei võimalda või võimaldab üksnes raskustega keskmisel internetikasutajal aru saada, kas selliselt reklaamitavad kaubad või teenused pärinevad kaubamärgi omanikult või temaga majanduslikult seotud ettevõtjalt või hoopis kolmandalt isikult.
1.

Asjaomasel üldsusel nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/35/EÜ) artikli 1 lõike 2 ja artikli 10a tähenduses, samuti nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (muudetud direktiiviga 2003/35) artikli 2 punkti 14 ja artikli 15a tähenduses – kusjuures viimati nimetatud sätted on üle võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivi 2008/1/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta artikli 2 punkti 15 ja artiklisse 16 –, peab olema õigus vaidlustada otsus, millega liikmesriigi kohtusüsteemi kuuluv instants on lahendanud projekti teostusloa taotluse, olenemata rollist, mida kõnealune üldsus on juba etendanud vastava taotluse läbivaatamisel, võttes osa nimetatud instantsis toimunud menetlusest ning esitades selle käigus oma seisukohad.
Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (teine koda) 11. veebruari 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑25/07: Iride SpA ja Iride Energia SpA, millega Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata nõude tühistada komisjoni 8. novembri 2006. aasta otsus 2006/941/EÜ riigiabi nr C11/06 (ex N 127/05) kohta, mida Itaalia kavatseb anda ettevõtjale AEM Torino (ELT L 366, lk 62), toetusena energeetika valdkonna luhtunud kulude katmiseks, esiteks osas, milles komisjon järeldas, et tegemist on riigiabiga ja teiseks osas, milles komisjon seadis abi ühisturuga kokkusobivuse tingimuseks, et AEM Torino tagastab nn

municipalizzate

ettevõtjatele eelneva abikava raames õigusvastaselt antud abi.
Euroopa Kohtu (viies koda) 5. veebruari 2010. aasta määrus – Molter vs. Saksamaa

(kohtuasi C‑361/09 P)

Apellatsioonkaebus – Füüsilise või juriidilise isiku esitatud hagi liikmesriigi vastu – Üldkohtu ilmne pädevuse puudumine

Menetlus – Füüsilise või juriidilise isiku esitatud hagi, mille eesmärk on tuvastada, et liikmesriik on rikkunud ühenduse õigust – Ühenduse kohtu ilmne pädevuse puudumine – Vastuvõetamatus (EÜ artikkel 225 jj; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 51; Euroopa Kohtu kodukord, artikkel 119) (vt punktid 4–6)

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (kaheksas koda) 12. augusti 2009. aasta määruse peale kohtuasjas T‑141/09: Molter vs. Saksamaa, millega Üldkohus jättis ilmselge ebapädevuse tõttu läbi vaatamata hagi, millega sooviti eelotsust seoses ühenduse õiguse tõlgendamisega mittediskrimineerimise küsimuses, ja teise võimalusena nõuti niisuguse väidetava kahju hüvitamist, mis on tekkinud seetõttu, et Saksa kohtud on rikkunud kohustust esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotlus.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Eelotsusetaotlus – Commissione tributaria provinciale di Parma – Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 13 B osa punkti c tõlgendamine – Sellise kauba tarnimise maksust vabastamine, mida kasutatakse täielikult maksust vabastatud tegevuseks või mille puhul ei võinud käibemaksu maha arvata – Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on see maksust vabastamine välistatud.
6

Eeskätt väidab apellant, et ta arvutas hagi esitamise tähtaega alates 24. juulist 2008, mis on vaidlusaluse otsuse vastuvõtmisele järgnev päev, mille tulemusena ta jõudis järeldusele, et tähtaeg möödub 4. oktoobril 2008. Arvestades lisaks, et 4. oktoober oli laupäev, arvas apellant, et kooskõlas Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 101 lõikega 2 möödub see tähtaeg järgmisel tööpäeval, st 6. oktoobril 2008.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 9. juuli 2010. aasta määrus – Ricci ja Pisaneschi vs. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

(liidetud kohtuasjad C‑286/09 ja C‑287/09)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Ametnikud – Vanaduspension – Kindlustusperioodide kattumine – Personalieeskirjade VIII lisa artikkel 11 – Euroopa ühendustes töötatud aja arvesse võtmine – EÜ artikkel 10

Liikmesriigid – Kohustused – Kohustus teha Euroopa Liidu institutsioonidega lojaalset koostööd – Liidu institutsiooni või organi teenistuses oldud ajavahemike arvesse võtmata jätmine siseriikliku skeemi alusel ennetähtaegse või tavapärase vanaduspensioni andmisel – Lubamatus (EÜ artikkel 10; personalieeskirjad, VIII lisa artikli 11 lõige 2) (vt punktid 32–34 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Corte d’appello di Roma – Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes tõlgendamine – EÜ artiklite 17, 39 ja 42 tõlgendamine – Vanadushüvitis – Kindlustusperioodide liitmine – Euroopa ühenduste ühise ravikindlustussüsteemiga kaetud perioodi arvesse võtmata jätmine.

Resolutsioon

EÜ artiklit 10 tuleb seoses Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjadega tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ei ole siseriikliku skeemi alusel vanaduspensioni õiguse saamiseks võimalik arvesse võtta neid aastaid, mil liidu kodanik oli liidu ühe institutsiooni nagu Euroopa Ühenduste Komisjoni või liidu ühe organi nagu Majandus- ja Sotsiaalkomitee teenistuses, sõltumata sellest, kas tegemist on ennetähtaegse või tavapärase vanaduspensioniga.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 7. juuli 2010. aasta määrus – Gennaro Curia vs. Ministero dell’Economia e delle Finanze ja Agenzia delle Entrate

(kohtuasi C‑381/09)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Kuues käibemaksudirektiiv – Kohaldamisala – Käibemaksuvabastused – Artikli 13 B osa punkti d alapunkt 1 – Laenude andmine, läbirääkimiste pidamine ja laenude haldamine – Liigintressiga laenud – Mis on siseriikliku õiguse kohaselt kuritegu

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Esemeline kohaldamisala (nõukogu direktiiv 77/388) (vt punktid 18–20 ja resolutsioon)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Kuuenda direktiiviga ette nähtud maksuvabastused – Maksuvabastus laenuandmise tehingutele (nõukogu direktiiv 77/388, artikli 13 B osa punkti d alapunkt 1) (vt punktid 18–20 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tõlgendamine – Ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) – Maksuvabastused – Tehingud, mis seisnevad laenude andmises, läbirääkimiste pidamises ja laenude haldamises – Liigintressiga laenuandja tegevus, mis on siseriikliku õiguse kohaselt kuritegu.

Resolutsioon

Liigintressiga laenuandmise tegevus, mis on siseriikliku õiguse kohaselt kuritegu, kuulub vaatamata selle ebaseaduslikkusele nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) kohaldamisalasse. Nimetatud direktiivi artikli 13 B osa punkti d alapunkti 1 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriik ei või seda tegevust käibemaksuga maksustada, kui sellele tegevusele vastav tegevus, mis seisneb laenude andmises intressiga, mis ei ole liigne, on käibemaksust vabastatud.
Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (neljas koda) 8. juuli 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑219/07: DSV Road

vs.

komisjon, milles Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata taotluse tühistada komisjoni 24. aprilli 2007. aasta otsus, millega teatatakse Belgia ametivõimudele, et Taist pärit diskettidelt impordimaksu tagantjärgi arvestamine on õigustatud ning et selle maksmisest vabastamine ei ole õigustatud (toimik REC 05/02).
3.

EÜ artikleid 49–54 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on käsitletud põhikohtuasjas ja milles lubatakse ajutist tööjõudu vahendava ettevõtjana tegutseda vaid äriühingutel, kes asuvad riigi territooriumil.
Eelotsusetaotlus – Anotato Dikastirio Kyprou – Liikmesriigi (Küpros) kohtute pädevus tõlgendada ja kohaldada nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1347/2000 abieluasjade ja vanemliku vastutusega abikaasade ühiste laste eest seotud asjade kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta (EÜT L 160, lk 19) artikli 2 lõiget 1 ning artikleid 42 ja 46 – Abielulahutuse menetlus, mille üks abikaasa on algatanud Küprose kohtus pärast määruse jõustumist, kuid enne Küprose saamist liikmesriigiks – Abielulahutuse menetlus, mille teine abikaasa algatas pärast 1. maid 2004 teises liikmesriigis (Ühendkuningriik), mis oli liikmesriik kogu asjakohase perioodi jooksul – Abikaasad, kes mõlemad on Küprose kodanikud, kuid kelle alaline elukoht on Ühendkuningriigis.
Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) 16. novembri 2009. aasta määruse Goldman Management

vs.

komisjon ja Bulgaaria peale, millega kohus jättis rahuldamata hagi, milles paluti esiteks teha kindlaks, et komisjon jättis õigusvastaselt algatamata Bulgaaria vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse ning et see liikmesriik jättis ise õigusvastaselt reageerimata hageja poolt siseriiklikus kohtumenetluses esitatud taotlustele, ning teiseks esitati nõue hüvitada kahju, mis oli hagejal tekkinud sellise kahekordse tegevusetuse tagajärjel.
24

Lõpuks tuleb märkida, et kuna apellant tõi oma kohtukulude kindlaksmääramise taotluses välja oma advokaatide tasu „ilma maksudeta”, siis tuleb meenutada, et see äriühing kui ettevõtja on käibemaksukohustuslane ning seetõttu on tal õigus nõuda tagasi summad, mis ta selle tasu pealt maksuna tasus, mistõttu neid summasid ei saa hüvitamisele kuuluvate kulude arvutamisel arvestada (vt selle kohta eelkõige 16. detsembri 1999. aasta määrus kohtuasjas C-137/92 P-DEP: Hüls vs. komisjon, punkt 20; 10. juuli 2012. aasta määrus kohtuasjas C-191/11 P-DEP: Norma Lebensmittelfilialbetrieb vs. Yorma’s, punkt 24, ning eespool viidatud kohtumäärus Deoleo vs. Aceites del Sur-Coosur, punkt 32).
5

Itaalia Vabariik väidab teiseks, et sõnade „mida ei ole asjaomase perioodi lõpuks veel tagasi nõutud või mille tagasinõudmist ei ole tõendatud” tõlgendamine nii, et komisjon ei saa poolaasta eest maksta tuleva karistusmakse kindlaksmääramisel arvesse võtta tõendeid, mis see liikmesriik esitab pärast asjaomase poolaasta möödumist, ei ole vajalik eespool viidatud kohtuotsuse komisjon vs. Itaalia täitmise tagamiseks ja on lisaks vastuolus lojaalse koostöö põhimõttega, nagu see on nüüd sätestatud ELL artikli 4 lõikes 3.
1.

Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/35/EÜ) artikli 1 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiivi kohaldamisalast jäävad välja üksnes projektid, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse seadusandliku aktiga sellisel viisil, et kõnealuse direktiivi eesmärgid on saavutatud seadusandliku menetluse kaudu. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas need kaks tingimust on täidetud, võttes arvesse nii vastuvõetud seadusandliku akti sisu kui kogu seadusandlikku menetlust, mis akti vastuvõtmiseni viisid, eelkõige ettevalmistavaid akte ja parlamendi arutelusid. Sellega seoses ei ole seadusandlik akt, millega pelgalt „kinnitatakse” varasem haldusakt ja milles piirdutakse vaid üldisest huvist tingitud ülekaalukate põhjuste esitamisega, alustamata eelnevalt sisulist seadusandlikku menetlust eespool nimetatud tingimuste järgimiseks, käsitatav konkreetse seadusandliku aktina selle sätte tähenduses ega ole seega projekti direktiivi 85/337 (muudetud direktiiviga 2003/35) kohaldamisalast väljajätmiseks piisav.
1.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis kehtestavad piirangud uute apteekide avamisele, nähes ette, et:
1.

Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd. ajutiste meetmete kohaldamise taotluse üle on otsuse tegemise vajadus ära langenud.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punktid 41 ja 42)

2. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Advokaadi abita esitatud hagi (Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 19) (vt punktid 51–54)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 19. novembri 2009. aasta määruste peale kohtuasjades T‑94/07 ja T‑40/08: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega Üldkohus jättis ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata nõude tühistada komisjoni 24. oktoobri 2006. aasta otsus K(2006) 4963 (lõplik), milles komisjon leidis, et äriühingu TVO teatud rahastamisallikad tuumareaktorite ehitamiseks Soomes („projekt Olkiluoto 3”) ei kujuta endast riigiabi (T‑40/08) ja nõude tühistada komisjoni 25. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4323 (lõplik), milles komisjon leidis, et tagatised, mis Prantsusmaa andis Compagnie française d’assurance pour le commerce extérieur’i kaudu äriühingule Teollisuuden Voima Oy antud laenu ulatuses Soomes rajatava tuumaelektrijaama ehitamise raames („projekt Olkiluoto 3”), ei kujuta endast riigiabi (T‑40/08) – Esindamine advokaadi poolt, kes ei ole kolmanda isiku staatuses.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebused läbi vaatamata.

2. Mõista kohtukulud välja European Renewable Energies Federation ASBL‑ilt.
Keywords

Summary



Keywords

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Liidu põhiõiguste harta tõlgendamise taotlus

(ELL artikli 6 lõige 1, ELTL artikkel 267; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 51 lõige 1)

Summary

Kui Euroopa Kohtusse pöördutakse ELTL artikli 267 alusel, siis on Euroopa Kohus pädev tegema eelotsuseid, mis käsitlevad nii ELTL tõlgendamist kui ka liidu institutsioonide õigusaktide kehtivust ja tõlgendamist. Euroopa Kohtu pädevus on piiratud üksnes liidu õiguse sätete analüüsimisega.

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 51 lõike 1 kohaselt on harta sätted liikmesriikidele ette nähtud üksnes liidu õiguse kohaldamise korral.

Lisaks, ELL artikli 6 lõige 1, mis annab hartale siduvuse, näeb ette, ja ka Lissaboni lepingu vastu võtnud valitsustevahelise konverentsi lõppaktile lisatud deklaratsioon Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohta kinnitab, et harta ei lisa liidule uusi pädevusvaldkondi ega muuda aluslepingutes määratletud pädevust.

Järelikult puudub Euroopa Kohtul ilmselgelt pädevus vastata eelotsusetaotlustele, mis puudutavad harta sätete tõlgendamist, kui eelotsusetaotluses ei sisaldu ühtegi konkreetset asjaolu, mis võimaldaks leida, et vaidlusalune siseriiklik otsus on liidu õigust rakendav meede või et selle puhul esineb muid tegureid, mis seda liidu õigusega seovad.

(vt punktid 11, 12, 14, 15 ja resolutsioon)