Liidetud kohtuasjad T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05

Kreeka Vabariik jt

versus

Euroopa Komisjon

Riigiabi – Lennundussektor – Kreeka riikliku lennuettevõtja ümberkorraldamise ja erastamisega seotud abi – Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma – Kahe äriühingu majanduslik järjepidevus – Abi tagastamise eesmärgil selle tegeliku saaja tuvastamine – Eraettevõtja kriteerium – Abi kokkusobivus ühisturuga – Põhjendamiskohustus

Kohtuotsuse kokkuvõte

1. Menetlus – Menetlusse astumine – Vastuvõetavuse tingimused – Huvi kohtuasja tulemuse vastu – Mõiste

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 40 teine lõik)

2. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Võlgniku kindlaksmääramine vara üleandmise korral – Ettevõtja „majandusliku järjepidevuse” kriteerium

(EÜ artikli 88 lõige 2)

3. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Tagasinõutava summa arvutamine ja tagastamisnõuete adressaatide kindlaksmääramine – Liikmesriigil tekkinud raskused – Komisjoni ja liikmesriigi koostöökohustus

(EÜ artikkel 10 ja EÜ artikli 88 lõige 2)

4. Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Hindamine vaidlusalust tehingut ja selle konteksti puudutavate kõikide asjaolude alusel

(EÜ artikli 87 lõige 1)

5. Riigiabi – Mõiste – Riigiabi saajatele antud eelis – Vajadus võtta arvesse meetme mõju, et määrata kindlaks abisaajale antud eelis

(EÜ artikli 87 lõige 1)

6. Riigiabi – Mõiste – Erainvestori kriteeriumi rakendamine – Abi, mis seisnes rendi maksmises lennukite allrendi eest summas, mis oli madalam peamiste rendilepingute alusel makstud summast

(EÜ artikli 87 lõige 1)

7. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Uus abi – Tõendamiskoormis – Jaotus komisjoni ja liikmesriigi vahel – Tingimus – Vastavate menetluskohustuste täitmine

(EÜ artikkel 10 ja EÜ artikli 87 lõige 1 ja EÜ artikkel 3)

8. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Hoolikas ja erapooletu uurimine – Võimalus teha otsus kättesaadava teabe põhjal – Tingimused

(EÜ artikkel 10 ja EÜ artikli 87 lõige 1 ja EÜ artikkel 88)

9. Riigiabi – Konkurentsi kahjustamine – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine – Majandusharu liberaliseerimine ühenduse tasandil

(EÜ artikli 87 lõige 1)

10. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Huvitatud isikutel tekkida võiv õiguspärane ootus – Kaitse – Tingimused ja piirid

(EÜ artikli 88 lõiked 2 ja 3)

11. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma – Kohustus põhjendada hüvitatava summa väljaarvutamisel kasutatud meetodit

12. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Kohaldamine komisjoni poolt algatatud haldusmenetlusele – Ulatus

1. Kui riigiabi valdkonnas tunnistatakse, et menetlusse astujal on otsene ja kehtiv huvi vaidluse lahenduse suhtes Euroopa Kohtu kodukorra artikli 40 teise lõigu alusel, kuna esiteks oli ta abi saajate konkurent, ja teiseks oli aktiivselt osalenud ametlikus uurimismenetluses, mille järel võeti vastu talle soodne otsus, millega tunnistati selle abi kokkusobimatust ühisturuga, säilib tal see otsene ja kehtiv huvi seni, kuni tunnistatakse abi saajate huvi vaidlustatud otsuse tühistamise vastu. Nimelt on menetlusse astujal vastav huvi komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda, et kaitsta selle otsuse õiguspärasust, olgu siis kas või selleks, et käsitleda kahju hüvitamise taotlusi, millele järgnevad võimalikud hagid, mis tuginevad sellele, et eespool viidatud konkurentsiperioodi jooksul anti õigusvastaselt abi, mis talle kahju tekitas.

(vt punkt 64)

2. Kui abi maksti raskustes olevale äriühingule, kes kandis teatud vara üle uuele äriühingule, mis tekkis esimese äriühingu tegevuse eraldamisel, siis võib seda uut äriühingut lugeda sellise abi tegelikuks saajaks, kui nende kahe äriühingu vahel esineb majanduslik järjepidevus. Seevastu kui majanduslik ühtsus kahe äriühingu vahel puudub, siis ei saa esimesele äriühingule pärast eraldamist antud abi tagasi nõuda uuelt äriühingult pelgalt seetõttu, et see äriühing saab abist kaudselt kasu.

Hindamaks, kas raskustes olevale äriühingule tasutud abi tagastamiskohustust võib laiendada uuele äriühingule, kellele vana äriühing kandis üle osa oma varast, kui see ülekandmine võimaldab tuvastada kahe äriühingu vahelise majandusliku järjepidevuse, võib arvesse võtta järgmisi asjaolusid: ülekandmise objekt (vara ja kohustused, tööjõu säilitamine, grupeeritud vara), ülekandmise hind, kes on ülevõtva ja algse ettevõtja aktsionärid või omanikud, ülekandmise hetk (pärast uurimise algust, menetluse algatamist või lõplikku otsust) või tehingu majanduslik loogika. Igal juhul on kriteeriumid abi tegeliku saaja tuvastamiseks oma laadilt objektiivsed.

Abi tagastamise kohustuse eesmärk on taastada kõnealuses majandussektoris konkurentsiolukord, mitte aga võimaldada ametiasutusel oma võlgasid tagasi saada. Sellega seoses tuleb vara ülekandmistehingu majanduslikku loogikat seetõttu uurida vaatepunktist, kas see suudab taastada asjaomases sektoris konkurentsiolukorra.

(vt punktid 104–106, 135, 146, 148)

3. Komisjon ei pea otsuses, milles tunnistatakse abi kokkusobimatust ühisturuga ja pannakse kohustus see tagasi nõuda, täpsustama, millises ulatuses iga abisaaja ettevõtja sai kõnealusest abisummast kasu. Asjaomane liikmesriik peab kindlaks määrama summa, mida iga selline ettevõtja peab tagasi maksma, kui riik abi tagasi nõuab. Piisab sellest, kui komisjoni otsus sisaldab andmeid, mis võimaldavad otsuse adressaadil iseseisvalt ja liigsete raskusteta see summa määratleda. Ettenägematute raskuste puhul võib see liikmesriik tuua need probleemid komisjoni ette hindamiseks, mille puhul peavad komisjon ja liikmesriik vastavalt lojaalse koostöö põhimõttele, mida on kirjeldatud EÜ artiklis 10, tegema raskuste ületamiseks koostööd heas usus, samas rangelt asutamislepingu sätteid ja eelkõige riigiabi käsitlevaid sätteid arvestades.

(vt punktid 126, 315–318)

4. Arvestades EÜ artikli 87 sätteid, peab komisjon alati uurima kõiki vaidlusaluse tehingu asjassepuutuvaid osasid ja selle konteksti eelkõige siis, kui kohaldatakse erainvestori kriteeriumit. Komisjon peab kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid arvestades kontrollima, kas EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimused on täidetud.

Ehkki komisjonil oli õigus võtta arvesse vaidlusaluste meetmete konteksti, näiteks seda, et abi anti ümberkorraldamise ja erastamise raames, peab ta siiski uurima, kas vaidlusalused meetmed vastasid erainvestori kriteeriumi alusel turumajandusele omastele kaubandustehingutele ning erinesid seetõttu eespool viidatud õigusvastasest abist.

Isegi kui mingi meede järgnes sama laadi meetmetele, mida loeti riigiabiks, ei välista see asjaolu a priori, et meede vastaks eraettevõtja kriteeriumile turumajanduses. Liidu kohus peab igal juhul kontrollima, kas asjassepuutuvate tegurite alusel võib selle meetme mõistlikult eraldada eelnevatest meetmetest ja lugeda erainvestori kriteeriumi kohaldamise eesmärgil iseseisvaks meetmeks.

(vt punktid 172–177)

5. EÜ artikli 87 lõikest 1 tuleneb, et riigiabi mõiste on objektiivne mõiste, mis sõltub üksnes sellest, kas riiklik meede annab ühele või mõnele ettevõtjale eelise või mitte. Et määrata kindlaks, kas kõnealune meede võib endast kujutada riigiabi, tuleb peamiselt eelkõige arvesse võtta selle meetme mõju ettevõtjatele, kes sellest kasu saavad, mitte aga abi andvate avalike või eraorganisatsioonide olukorda.

(vt punktid 211 ja 212)

6. Erainvestori kriteeriumi kohaldamiseks tuleb kindlaks teha, kas asjaomane ettevõtja saab kõnealuste meetmetega majandusliku eelise, mida ta tavalistel turutingimustel ei oleks saanud. Asjaolust, et tehing on abi andvale võimuasutusele või riigiosalusega ettevõtjale mõistlik, ei piisa, et see tegevus vastas erainvestori kriteeriumile.

Mis puudutab abi, mis anti lennukite allrendile andmise vormis sellise rendisumma eest, mis oli madalam peamiste rendilepingute alusel makstud summast, siis peab võrdlema vaidlusalust rendisummat turul kehtiva rendisummaga. Komisjon peab vastavalt erainvestori kriteeriumile kontrollima, kas rent oli ka tegelikult madalam sellest, mida allrentiv ettevõtja oleks maksnud tavaliste turutingimuste juures.

(vt punktid 213 ja 214)

7. Komisjon peab esitama tõendi uue abi kohta. Nimelt ilmneb EÜ artikli 88 lõigetest 2 ja 3, et sellise tõendamise puudumisel ei saa uusi meetmeid lugeda riigiabiks EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.

Siiski sõltub selle tõendamiskoormist käsitleva eeskirja kohaldamine sellest, kas komisjon ja liikmesriik täitsid oma vastavad menetluskohustused, kui see institutsioon kasutas oma pädevust kohustada liikmesriiki esitama talle kõik vajalikud andmed.

Seevastu on erandina EÜ artikli 87 lõike 1 sätetest abi ühisturuga kokkusobivuse tõendamiskoormis põhimõtteliselt asjaomasel liikmesriigil, kes peab tõendama, et tingimused selle erandi kohaldamiseks on täidetud.

(vt punktid 224, 225 ja 329)

8. Komisjon võib teha otsuse talle kättesaadava teabe alusel juhul, kui asjassepuutuv liikmesriik rikub koostöökohustust, mis tal on selle institutsiooni suhtes vastavalt EÜ artiklile 10, ja keeldub edastamast teavet, mille esitamist on komisjon uue või muudetud abi kvalifitseerimiseks ja selle ühisturuga kokkusobivuse uurimise või siis eelnevalt heaks kiidetud abi nõuetekohase rakendamise kontrollimise eesmärgil nõudnud. Siiski peab komisjon enne sellise otsuse vastuvõtmist nõudma liikmesriigilt kõigi abi ühisturuga kokkusobivuse uurimiseks vajalike dokumentide, kogu sellekohase teabe ja andmete edastamist tema poolt määratud tähtajaks. Komisjon võib menetluse lõpetada ja võtta vastu otsuse tema käsutuses oleva materjali alusel üksnes juhul, kui liikmesriik ei ole vaatamata komisjonipoolse korralduse saamisele nõutud teavet esitanud. Need menetluslikud kohustused on pandud asjaomasele liikmesriigile ja komisjonile, et viimane saaks oma kontrolli teostada piisavalt selgete ja täpsete andmete põhjal, tagades asjaomase riigi õiguse olla ära kuulatud. Tegelikult on kaitseõiguste austamine kõigis isiku vastu alustatud menetlustes, mis võivad viia isiku õigusi kahjustava akti vastuvõtmiseni, liidu õiguse aluspõhimõte ja see tuleb tagada ka siis, kui asjaomane menetlus ei ole kuidagi reguleeritud.

Liikmesriigile ei saa ette heita, et ta ei esitanud komisjonile piisavalt teavet, kui ametliku uurimismenetluse algatamise otsus ei sisalda esialgset hinnangut vaidlusaluste meetmete kohta, et määrata kindlaks, kas need sisaldavad abi elemente, ja kui haldusmenetluse käigus ei olnud esiteks kordagi otseselt kahtluse alla seatud neid meetmeid ja teiseks ei olnud esitatud mis tahes infonõuet nende meetmete kooskõla kohta turutingimustega.

Sellises olukorras peab komisjon vastavalt oma hoolika ja erapooletu uurimise kohustusele riigiabi käsitlevate asutamislepingu alussätete hea haldamise huvides jätkama oma uurimist ja süvendama seda, et tõendada muu hulgas, kas vaidlusalused meetmed vastasid eraettevõtja kriteeriumile. Selleks peab ta kas esitama liikmesriigile korralduse täiendava teabe esitamiseks, täpsustades nõutud teabe laadi, või siis läbi viima täiendava ekspertiisi.

(vt punktid 226, 229, 240, 246, 248 ja 249)

9. Õigustamaks meetme kvalifitseerimist riigiabina peab komisjon EÜ artikli 87 lõike 1 alusel tuvastama konkurentsi moonutamise ohu, mis esineb siis, kui kõnealune meede tugevdab abisaaja seisundit teiste ettevõtjatega võrreldes, kes konkureerivad abisaajaga sellises majandusharus, mis on ühenduse tasandil liberaliseeritud.

(vt punkt 312)

10. Isegi tagatiste vormis abi andmine ei saa tekitada kolmandates isikutes õiguspärast ootust, et need tagatised on õiguspärased, kui need anti EÜ artikli 88 lõiget 3 rikkudes. Kolmandad huvitatud isikud peavad üles näitama nõutud mõistlikkust ja hoolsust ning veenduma, et ühenduse riigiabialaseid õigusnorme järgitakse.

(vt punkt 354)

11. Otsust, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks, mis ei sisalda üksikasjalikku ülevaadet kõnealustest abimeetmetest, kuid mis võimaldab siiski vaidlustatud otsuse põhjendavas osas – mis on resolutsioonist lahutamatu – esitatud piisavalt täpsete juhiste põhjal vaidlusaluse abi arvuliselt määratleda, ei saa lugeda ebapiisavalt põhjendatuks. Igal juhul peavad liikmesriigi ametiasutused selle arvulise määratluse ise tegema abi kokkusobimatuks tunnistanud otsuse täitmise raames, tehes komisjoniga lojaalset koostööd.

(vt punkt 388)

12. Kaitseõiguste austamine kõigis isiku vastu alustatud menetlustes, mis võivad viia isiku õigusi kahjustava akti vastuvõtmiseni, on liidu õiguse aluspõhimõte ja see tuleb tagada ka siis, kui asjaomast menetlust ei ole kuidagi reguleeritud. Komisjon võib riigiabi valdkonnas, et hinnata meedet EÜ artikli 87 sätete alusel, tugineda kolmandatelt isikutelt saadud tõenditele üksnes siis, kui ta on asjaomasele liikmesriigile andnud võimaluse esitada oma märkused nende tõendite kohta.

Liikmesriigi kaitseõigusi ei saa sellisena kahjustada asjaolu, kui sellele liikmesriigile jäeti edastamata aruanne, mis tugineb üksnes komisjoni ekspertide poolt riigiabi saajatelt kohapealsete kontrollide käigus kogutud andmetele ning mis ei sisalda seega ühtegi fakti, mida vaidlusalustest meetmetest kasusaavad ettevõtjad, mis olid 100% ulatuses liikmesriigi omanduses, ei teadnud.

(vt punktid 399–401)

ÜLDKOHTU OTSUS (kuues koda)

13. september 2010( )

Riigiabi – Lennundussektor – Kreeka riikliku lennuettevõtja ümberkorraldamise ja erastamisega seotud abi – Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma – Kahe äriühingu majanduslik järjepidevus – Abi tagastamise eesmärgil selle tegeliku saaja tuvastamine – Eraettevõtja kriteerium – Abi kokkusobivus ühisturuga – Põhjendamiskohustus

Liidetud kohtuasjades T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05,

Kreeka Vabariik, esindajad: A. Samoni-Rantou ja P. Mylonopoulos,

hageja kohtuasjas T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, asukoht Kallithea (Kreeka), esindaja: advokaat V. Christianos,

hageja kohtuasjas T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, asukoht Ateena (Kreeka), esindajad: advokaat P. Anestis, advokaat S. Mavrogenis, solicitor S. Jordan, solicitor M. T. Soames ja advokaat D. Geradin,

hageja kohtuasjas T‑423/05,

versus

Euroopa Komisjon, esindajad: D. Triantafyllu ja T. Scharf,

kostja,

keda toetab

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, asukoht Ateena, esindajad: advokaat N. Keramidas ja kohtuasjas T‑416/05 ka advokaat N. Korogiannakis, advokaat I. Dryllerakis ja advokaat E. Dryllerakis,

menetlusse astuja kohtuasjades T‑416/05 ja T‑423/05,

mille ese on taotlus tühistada komisjoni 14. septembri 2005. aasta otsus K(2005) 2706 (lõplik) Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE-le antud riigiabi kohta (K 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Ümberkorraldamine ja erastamine),

ÜLDKOHUS (kuues koda),

koosseisus: president M. Jaeger, kohtunikud A. W. H. Meij (ettekandja) ja L. Truchot,

kohtusekretär: ametnik K. Pocheć,

arvestades kirjalikus menetluses ja 14. juuni 2010. aasta kohtuistungil esitatut,

on teinud järgmise

otsuse

Vaidluse taust

1 Komisjon võttis 14. septembril 2005 vastu otsuse K(2005) 2706 Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE-le antud riigiabi kohta (K 11/2004 (ex NN 4/2003) – Olympiaki Aeroporia – Ümberkorraldamine ja erastamine) (edaspidi vaidlustatud otsus).

2 Lennuettevõtja Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways) – mille 100% aktsiate omanik oli riik ja millest 2003. aasta detsembris sai Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (edaspidi „OA”) – erastamise kergendamiseks nägi Kreeka 9. septembri 2003. aasta seadus nr 3185/2003, seaduse nr 2668/1998 muutmise, direktiiviga 2003/39/EÜ ühtlustamise, Kreeka posti korraldust puudutavate küsimuste lahendamise ja muude sätete kohta (FEK A’ 229/26.9.2003, edaspidi „seadus nr 3185/2003”), artikkel 27 „Olympiaki Aeroporia kontserni ümberkorraldamine” nimelt ette, et „Olympiaki Aeroporia kontserni äriühingud [korraldatakse] ümber nende õhutransporditegevust puudutavate harude, osade või talituste eraldamisega ja kontserni olemasoleva äriühinguga liitmisega või ühendamisega ühe sellise äriühingu poolt”.

3 Seaduse nr 3185/2003 artikli 27 alusel lahutati OA ja tema tütarettevõtja Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) lennundustegevus ning lisati „liitmise” teel OA teise tütarettevõtjasse Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), mis nimetati ümber Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines, edaspidi „NOA”). Toimiku materjalidest ilmneb ning pooled kinnitasid seda ka kohtuistungil, et uus lennuettevõtja NOA asutati 11. detsembril 2003 ja see alustas oma tegevust 12. detsembril 2003. Sellel kuupäeval lõpetas OA igasuguse lennundustegevuse ja säilitas maapealse teeninduse, lennukite hoolduse ja koolitustegevuse. Uue lennuettevõtja NOA kogu kapital läks vahetult üle Kreeka Vabariigile.

4 OA majandusliku olukorra ja sellele äriühingule ning lennuettevõtjale NOA antud riikliku rahalise abi kohta on komisjon teinud mitu otsust.

Otsus 2003/372/EÜ

5 Komisjon võttis 11. detsembril 2002 vastu otsuse 2003/372/EÜ Kreeka poolt OA‑le antud abi kohta (ELT 2003, L 132, lk 1; edaspidi „11. detsembri 2002. aasta otsus”), milles ta tunnistas ühisturuga kokkusobimatuks OA ümberkorraldusabi, mis oli heaks kiidetud 1994., 1998. ja 2000. aastal, ning uue õigusvastase abi. Mis puudutas ümberkorraldusabi, siis tugines see otsus eelkõige järeldusele, et on täitmata enamik OA 1998. aasta ümberkorralduskava eesmärkidest, milleks olid selle äriühingu keskmise ja pikaajalise jätkusuutlikkuse taastamine, ja et heakskiitmisotsustes esitatud tingimused ei olnud terves ulatuses täidetud. 11. detsembri 2002. aasta otsuse artikli 3 alusel tehti Kreeka Vabariigile ülesandeks nõuda osa ümberkorraldusabi, nimelt 41 miljoni euro tagastamist, samuti uue õigusvastase abi tagastamist, mis oli ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud.

6 11. detsembri 2002. aasta otsuse artikli 1 esimese lõigu punktis b oli märgitud, et Kreeka Vabariigi poolt OA-le uute laenutagatiste kujul antud ümberkorraldusabi summas 378 miljonit USA dollarit, mis oli seotud laenudega uute lennukite ostmiseks ja vajalike investeeringute tegemiseks, et kolida uuele, Spata (Kreeka) lennuväljale, oli ühisturuga kokkusobimatu.

7 Euroopa Kohus tuvastas 12. mai 2005. aasta otsuses kohtuasjas C‑415/03: komisjon vs. Kreeka (EKL 2005, lk I‑3875, edaspidi „12. mai 2005. aasta kohtuotsus”), et Kreeka Vabariik rikkus talle 11. detsembri 2002. aasta otsusega pandud kohustusi, kuna see riik ei võtnud ettenähtud tähtajal kõiki vajalikke meetmeid, et vastavalt selle otsuse artiklile 3 nõuda tagasi abi, mis tunnistati kokkusobimatuks, välja arvatud riiklikule sotsiaalkindlustusametile (IKA) tehtud sissemaksed.

8 Euroopa Kohus võttis selles otsuses (punktid 32–34) eelkõige arvesse asjaolu, et komisjoni esitatud andmetest, mida Kreeka ametiasutused ei vaidlustanud, ilmnes, et Kreeka Vabariik oli OA kõige kasumlikumad ja võlgadest vabad varad üle viinud NOA-le, mis kuulus samuti sellele liikmesriigile ja millel oli võlausaldajate ees eriline kaitse, mis tegi erandi üldiselt kohalduva õiguse sätetest ja äriõiguse kohustustest. Euroopa Kohus leidis nimelt, et see õiguslik toiming muutis siseriikliku õiguse alusel võimatuks antud abi tagastamise ning takistas 11. detsembri 2002. aasta otsuse tõhusat täitmist ning abi sissenõudmist.

9 Pärast seda, kui OA esitas 11. detsembri 2002. aasta otsuse peale tühistamishagi, otsustas Üldkohus 12. septembri 2007. aasta otsuses kohtuasjas T‑68/03: Olympiaki Aeroporia Ypiresies vs. komisjon (EKL 2007, lk II‑2911) tühistada osaliselt selle otsuse, kuna selles käsitleti sallivat suhtumist esiteks OA poolt Ateena Rahvusvahelisele Lennuväljale (AIA) võlgnetavate lennujaamatasude ja teiseks OA poolt kütuselt ja varuosadelt võlgnetava käibemaksu püsivasse maksmata jätmisse. Hagiavaldus jäeti rahuldamata uue õigusvastase abi ja ümberkorraldusabi osas.

10 Komisjon leidis, et Kreeka Vabariik ei olnud vastu võtnud meetmeid 12. mai 2005. aasta kohtuotsuse täitmiseks, ning esitas EÜ artikli 228 alusel liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi. Euroopa Kohus tunnistas 7. juuli 2009. aasta otsuses kohtuasjas C‑369/07: komisjon vs. Kreeka (EKL 2009, lk I‑5703, punktid 68, 72, 109, 143 ja 145) põhimõtteliselt, et kui tasaarvestus on siseriiklikus õiguskorras kohustuse lõppemise alus, võib see põhimõtteliselt endast kujutada kohast meedet riigiabi tagastamiseks. Lisaks leidis ta, et piiramata ühenduse õigusnormide kohaldamist riigiabi valdkonnas, tuleb seega käsitletud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse huvides märkida, et Kreeka Vabariik oli tõendanud, et OA-l oli sissenõutav nõue suuruses 601 289 003 eurot, mis tulenes 6. detsembri 2006. aasta vahekohtuotsusest, mille kohaselt Kreeka Vabariik pidi maksma rea hüvitisi OA-le. Märkides küll, et see summa on suurem kui kõik 11. detsembri 2002. aasta otsuse alusel tagastatavad abisummad kokku, leidis Euroopa Kohus siiski, et Kreeka Vabariik ei olnud selles otsuses käsitletud uue abi ühes osas õiguslikult piisavalt tõendanud, et see abi on tagastatud. Seetõttu määras Euroopa Kohus sellega seoses kumulatiivselt trahvi ja põhisumma maksmise.

Vaidlustatud otsus

11 Kreeka ametiasutused teavitasid komisjoni 3. märtsi 2003. aasta kirjas OA erastamismenetluse arengust. 2003. aasta jooksul toimus kirjavahetus nende ametiasutuste ja komisjoni vahel seoses lennuettevõtja OA ümberkorraldamisega selle erastamise eesmärgil.

12 Kuna ametlikult ei olnud teatatud võimalikust riigiabist, siis võttis komisjon 8. septembril 2003 vastu korralduse, milles kohustati Kreeka Vabariiki esitama talle kõik vajalikud andmed, et uurida EÜ artikli 87 sätete alusel meetmeid, mis olid seotud lennuettevõtja OA ümberkorraldamise ja erastamisega ning mis võisid hõlmata riigiabi.

13 Konkureeriv lennuettevõtja Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines, edaspidi „Aeroporia Aigaiou” või „menetlusse astuja”) esitas 25. septembril 2003 komisjonile kaebuse seoses OA erastamismenetlusega.

14 29. septembri 2003. aasta kirjas edastasid Kreeka ametiasutused komisjonile seaduse nr 3185/2003 ning vastuse korraldusele esitada andmeid. Komisjon teatas 31. oktoobri 2003. aasta kirjas Kreeka ametiasutustele, et endiselt olid puudu teatud andmed.

15 Komisjon kordas 15. detsembri 2003. aasta kirjas oma infonõuet. Kreeka Vabariik esitas selle teabe 18. ja 19. detsembri 2003. aasta kirjadega. Komisjon küsis 15. jaanuari 2004. aastal Kreeka ametiasutustele saadetud kirjas täiendavaid andmeid; need ametiasutused vastasid 15. ja 16. jaanuari 2004. aasta kirjadega.

16 Komisjon algatas 16. märtsi 2004. aasta otsusega EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse seoses Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise ja erastamisega seotud meetmetega, mille Kreeka Vabariik oli võtnud OA ja NOA suhtes pärast 11. detsembri 2002. aasta otsuse vastuvõtmist (ELT C 192, lk 2).

17 Selles otsuses märkis komisjon eeskätt, et Olympic Airwaysi kontserni lennundustegevuse eraldamisega ja selle üleandmisega uuele äriühingule NOA lõpetas OA lennundusega tegelemise ning jätkas maapealse teeninduse, lennukite hoolduse ja koolitusteenuste pakkumist. Ta märkis, et Kreeka ametiasutused ei kavatsenud selles staadiumis veel OA-d likvideerida, kuigi omavahendid olid teist aastat järjest negatiivsed. Nimelt pidi Kreeka ametiasutuste sõnul 2003. aasta detsembris alanud ümberkorraldusmenetlus kestma neli kuni viis aastat ja võimaldama kustutada olulise osa OA võlgadest; viimane tuli aga likvideerida, kui kõik selle osad ja muu vara, hooned, masinad, lennukid, mis enam ei lenda, ja muu materjal on müüdud.

18 Komisjon leidis 16. märtsi 2004. aasta otsuses, et OA-le antud teatud eelised näivad olevat ühisturuga kokkusobimatu riigiabi. Ta rõhutas samuti, et uus lennuettevõtja NOA sai kasu Olympic Airwaysi kontserni lennundusüksuse varade ülekandmisest, kusjuures arvestatavad kohustused jäid OA kanda, ning ükski OA võlausaldaja ei saanud esitada nõudeid NOA vastu. Lõpuks kinnitas komisjon, et käesolevaga algatatud uurimismenetluse raames lähtus ta „põhimõttest, et kõik kontserni kuuluvad ettevõtjad – sealhulgas [NOA] – [olid] tegelikult üks ettevõtja”.

19 Kreeka Vabariik edastas 11. juuni 2004. aasta kirjas komisjonile oma märkused 16. märtsi 2004. aasta otsuse kohta.

20 Aeroporia Aigaiou esitas märkused kolmandatele huvitatud isikutele ette nähtud tähtajal pärast seda, kui kõnealune otsus oli Euroopa Liidu Teatajas avaldatud.

21 Komisjon teatas 11. oktoobri 2004. aasta kirjaga Kreeka Vabariigile vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339), artikli 11 lõikele 1 oma kavatsusest teha otsus, milles nõutakse igasuguse abimeetme peatamist, kuni on tehtud otsus selle kokkusobivuse kohta ühisturuga. Kreeka Vabariik vastas 26. oktoobri 2004. aasta kirjaga.

22 Selle vastuse järel teatasid Kreeka ametiasutused komisjonile regulaarselt kirja teel või koosolekute käigus NOA ja OA erastamismenetluse kulgemisest.

23 Konsultatsiooniettevõtja Moore Stephens viis 9.–26. mail 2006 komisjoni taotlusel läbi uurimise OA ja NOA ruumides. Selle ettevõtja 19. juuli 2005. aasta aruande pealkiri on „Olympic Airways/Olympic Airlines’i konserni ümberkorraldamise ja erastamise uurimine”. Sellest aruandest ilmneb, et uurimise eesmärk oli vastata küsimusele, kas Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamine ja NOA asutamine oli pelgalt juriidiline tehing, mille eesmärk oli anda vara ja tegevus üle uuele õigussubjektile ning säilitada võlad vanale subjektile; ja kas OA ja NOA olid saanud pärast seda ümberkorraldamist otsest või kaudset riigiabi.

24 Komisjon võttis 14. septembril 2005 vastu vaidlustatud otsuse, milles tuvastatakse, et NOA-le on antud riigiabi, mis seisnes lennukite allrendi eest OA‑le või Kreeka Vabariigile makstavas rendis, mis oli madalam, kui viimased maksid peamiste rendilepingute alusel (vaidlustatud otsuse artikli 1 lõige 1). Lisaks tuvastas komisjon selles otsuses kolme liiki riigiabi OA-le. Esimene puudutas seda, et OA-le oli ennetavalt makstud väidetavalt ülehinnatud summa tema vara eest lennundustegevuse sektoris, mis oli eraldamise käigus NOA-le üle läinud (vaidlustatud otsuse artikli 1 lõige 2). Teine abi liik puudutas seda, et OA-le maksti 8,2 miljonit eurot ning ta sai riigilt tagatisi, mida käsitleti 11. detsembri 2002. aasta otsuses ja muudeti (vaidlustatud otsuse artikli 1 lõige 3). Lõpuks käsitles kolmas kategooria Kreeka ametiasutuste sallivat suhtumist sellesse, et OA ei tasunud oma maksuvõlgasid ja sotsiaalkindlustusmakseid (vaidlustatud otsuse artikli 1 lõige 4).

25 Vaidlustatud otsuse resolutsioon on sõnastatud järgmiselt:

„Artikkel 1

1. Asjaolu, et [OA] ja [Kreeka Vabariik] nõustusid, et [NOA] tasus neile lennukite allrendi eest madalamat renti kui peamiste rendilepingute eest maksti, tuues kaasa [OA‑le] 2004. aastal ligi 37 miljoni euro suuruse kahjumi ning riigile kuni 2005. aasta maini ligi 2,75 miljoni euro suuruse kahjumi, kujutab endast õigusvastast ja asutamislepinguga kokkusobimatut riigiabi [NOA-le].

2. [Kreeka Vabariik] andis [OA-le] õigusvastast ja kokkusobimatut riigiabi, mille summa vastas [NOA] vara ülehindamisele viimase asutamise hetkel. Selle abi summa on esialgsete hinnangute kohaselt ligi 91,5 miljonit eurot.

3. Asjaolu, et [Kreeka Vabariik] andis [OA-le] 2004. aasta maist 2005. aasta märtsini ligi 8 miljonit eurot ning [Kreeka Vabariik] maksis täiendavalt [OA] asemel teatud pangalaenude tagasimakseid ja liisingumakseid osas, milles need maksed ei ole pelgalt [11. detsembri 2002. aasta] otsuse artikli 1 [esimese lõigu] punktis b käsitletud tagatiste ja nendega seotud tingimuste laiendus, kujutab endast õigusvastast ja asutamislepinguga kokkusobimatut riigiabi [OA-le].

4. [Kreeka Vabariigi] jätkuv salliv suhtumine [OA] suhtes seoses riigile võlgnevate maksude ja sotsiaalkindlustusmaksetega summas ligi 354 miljonit eurot ajavahemikus 2002. aasta detsember kuni 2004. aasta detsember kujutab endast õigusvastast ja asutamislepinguga kokkusobimatut riigiabi OA-le.

Artikkel 2

1. [Kreeka Vabariik] nõuab abisaajatelt artiklis 1 käsitletud abi tagasi.

2. Abi tagastamine toimub viivitamata ja vastavalt siseriiklikus õiguses kehtivale korrale, tingimusel et see võimaldab otsuse kohest ja tõhusat täitmist. Tagastamisele kuuluvad summad sisaldavad ka võlgnetavat intressi, mida arvutatakse alates abi andmise kuupäevast kuni selle tagastamise kuupäevani. Intressi arvutatakse regionaalabi raames abi osatähtsuse arvutamisel aluseks oleva baasmäära põhjal.

Artikkel 3

[Kreeka Vabariik] peatab viivitamata kogu täiendava abi andmise [OA-le] ja [NOA-le].

Artikkel 4

[Kreeka Vabariik] teatab komisjonile artiklite 2 ja 3 täitmiseks võetud meetmetest kahe kuu jooksul alates otsuse teatavaks tegemisest.” [Mitteametlik tõlge]

26 Kreeka Vabariigile teatati vaidlustatud otsusest 15. septembril 2005.

27 Euroopa Kohus leidis 14. veebruaril 2008 otsuses kohtuasjas C‑419/06: komisjon vs. Kreeka (kohtulahendite kogumikus ei avaldata), mille komisjon algatas EÜ artikli 88 lõike 2 alusel, et Kreeka Vabariik rikkus vaidlustatud otsuse artiklitest 2–4 tulenevaid kohustusi, kuna ta ei olnud ettenähtud tähtajal võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et vaidlustatud otsuses õigusvastaseks ja ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abi tühistada ja abisaajatelt tagasi saada.

Menetlus ja poolte nõuded

28 Hagejad Kreeka Vabariik ning NOA ja OA esitasid käesolevad hagid, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse 25. novembril 2005.

29 Kohtuasjas T‑416/05 esitas hageja 4. veebruaril 2006 Üldkohtu kantseleisse taotluse peatada vaidlustatud otsuse artikli 2 kohaldamine seoses selle otsuse artikli 1 lõikes 1 käsitletud abiga. Üldkohtu president jättis 26. juuni 2006. aasta määrusega kohtuasjas T‑416/05 R: Olympiakes Aerogrammes vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata) selle taotluse rahuldamata.

30 Kohtuasjas T‑423/05 esitas hageja 19. juunil 2006 Üldkohtu kantseleisse taotluse peatada vaidlustatud otsuse artikli 2 kohaldamine seoses selle otsuse artikli 1 lõigetes 2–4 käsitletud abiga. Üldkohtu president jättis 29. jaanuari 2007. aasta määrusega kohtuasjas T‑423/05 R: Olympiaki Aeroporia Ypiresies vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata) selle taotluse rahuldamata.

31 Seoses Üldkohtu kodade koosseisu muutmisega kuulub ettekandja-kohtunik kuuenda koja koosseisu, millele käesolevad kohtuasjad on seetõttu määratud.

32 Kohtuasjas T‑416/05 esitas hageja 16. augustil 2006 Üldkohtu kodukorra artikli 48 lõike 2 esimesele ja teisele lõigule tuginedes Üldkohtu kantseleisse taotluse, milles ta viitas komisjoni poolt vasturepliigis esitatud väidetavate uute väidete vastuvõetamatusele. Ta palus Üldkohtul need väited vastuvõetamatuks tunnistada ja teise võimalusena täiendavat tähtaega, et nendele vastata. Komisjon esitas selle taotluse kohta oma kirjalikud märkused.

33 Kohtuasjas T‑416/05 esitas Aeroporia Aigaiou 2. mail 2006 Üldkohtu kantseleisse taotluse menetlusse astumiseks komisjoni nõuete toetuseks.

34 NOA palus oma 14. juuli 2006. aasta avalduses selle menetlusse astumise taotluse rahuldamata jätta. Samal kuupäeval esitas ta taotluse asja konfidentsiaalseks käsitlemiseks Aeroporia Aigaiou suhtes seoses terve vaidlustatud otsusega, kuni selle mittekonfidentsiaalne versioon avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas, ja seoses hagiavalduses, repliigis ja nende lisades esitatud teatud andmetega.

35 Kuuenda koja esimehe 6. juuni 2008. aasta määrusega lubati Aeroporia Aigaioul komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda. See määrus nägi ette, et menetlusse astujale edastatakse vastavalt kodukorra artikli 116 lõikele 2 menetlusdokumentide mittekonfidentsiaalne versioon, ning kehtestas tähtaja menetlusse astuja märkuste esitamiseks, ilma et see mõjutaks võimalust neid märkusi hiljem vajaduse korral täiendada pärast seda, kui on tehtud otsus konfidentsiaalse käsitlemise taotluse põhjendatuse kohta.

36 Menetlusse astuja esitas 25. juunil 2008 Üldkohtu kantseleisse avalduse, milles ta vaidlustas NOA esitatud konfidentsiaalse käsitlemise taotluse. Ta taotles kõigi menetlusdokumentide terviklikku edastamist ning andis teada oma kavatsusest esitada menetlusse astuja märkused talle edastatud aktide mittekonfidentsiaalsete versioonide alusel. Ta esitas menetlusse astuja märkused 22. juulil 2008.

37 Hageja esitas kohtuasjas T‑416/05 8. märtsil 2010 Üldkohtu kantseleisse kirja vastuseks Üldkohtu küsimustele, mis käsitlesid tema konfidentsiaalse käsitlemise taotlust, ning loobus sellest taotlusest pärast seda, kui tema suhtes oli kohaldatud likvideerimise erikorda ja ta oli erastamismenetluse järel lõpetanud igasuguse äritegevuse. Menetlusse astujal paluti esitada täiendavad märkused.

38 Kohtuasjas T‑423/05 esitas Aeroporia Aigaiou 17. mail 2006 Üldkohtu kantseleisse taotluse menetlusse astumiseks komisjoni nõuete toetuseks. Hageja palus 28. juuli 2006. aasta avalduses selle menetlusse astumise taotluse rahuldamata jätta. Samal kuupäeval esitas ta taotluse asja konfidentsiaalseks käsitlemiseks Aeroporia Aigaiou suhtes.

39 Kuuenda koja esimehe 6. juuni 2008. aasta määrusega lubati Aeroporia Aigaioul komisjoni nõuete toetuseks kohtuasjas T‑423/05 menetlusse astuda. See määrus nägi ette, et menetlusse astujale edastatakse vastavalt kodukorra artikli 116 lõikele 2 mõistliku aja jooksul kohtuistungi ettekanne, et ta saaks esitada oma võimalikud märkused kohtuistungi ajal.

40 Hageja esitas kohtuasjas T‑423/05 10. mail 2010 Üldkohtu kantseleisse kirja vastusena Üldkohtu küsimustele, mis käsitlesid eelkõige tema konfidentsiaalse käsitlemise taotlust, ning loobus sellest taotlusest pärast seda, kui tema suhtes oli erastamismenetluse järel kohaldatud likvideerimise erikorda.

41 Pärast kõigi poolte ärakuulamist liideti Üldkohtu kuuenda koja esimehe 18. mai 2010. aasta määrusega kohtuasjad T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05 suuliseks menetlemiseks ja kohtuotsuse tegemiseks.

42 Kuna kohtunik Tchipevil ei olnud võimalik asja läbivaatamisel osaleda, otsustas Üldkohtu esimees kodukorra artikli 32 lõike 3 alusel koja koosseisu täiendamiseks ise kohtuasjade arutamisel osaleda.

43 Kohtuasjas T‑415/05 palub hageja Üldkohtul:

– tühistada vaidlustatud otsuse täielikult või osaliselt;

– mõista kohtukulud välja komisjonilt.

44 Kohtuasjas T‑416/05 palub hageja Üldkohtul:

– tühistada vaidlustatud otsuse artikli 1 lõiked 1 ja 4 ja artikkel 2 teda puudutavas osas;

– mõista kohtukulud välja komisjonilt.

45 Kohtuasjas T‑423/05 palub hageja Üldkohtul:

– tühistada vaidlustatud otsus täielikult või osaliselt talle antud abi osas;

– mõista kohtukulud välja komisjonilt.

46 Kohtuasjades T‑416/05 ja T‑423/05 palub komisjon, keda toetab Aeroporia Aigaiou, Üldkohtul:

– jätta hagid rahuldamata;

– mõista kohtukulud välja hagejatelt.

47 Ettekandja-kohtuniku ettekande alusel otsustas Üldkohus (kuues koda) alustada suulist menetlust ilma esialgsete menetlustoiminguteta. Menetlust korraldavate meetmete raames paluti pooltel vastata Üldkohtu kirjalikele küsimustele ja esitada teatud dokumente. Pooled täitsid need nõuded.

48 Poolte kohtukõned ja vastused Üldkohtu küsimustele kuulati ära 14. juuni 2010. aasta kohtuistungil.

49 Kohtuasjas T‑415/05, kus Kreeka Vabariik oli taotlenud asja saatmist suurkojale, kinnitas see liikmesriik kohtuistungil nimetatud taotluse tagasivõtmist.

Õiguslik käsitlus

A – Hagejate põhjendatud huvi äralangemine

1. Poolte argumendid

50 Vastuseks Üldkohtu küsimusele esitatud kirjalikes märkustes väitis komisjon, et kohtuasjades T‑416/05 ja T‑423/05 ei olnud hagejatel NOA ja OA pärast nende likvideerimismenetluse algatamist erastamismenetluse järel enam kehtivat põhjendatud huvi.

51 Komisjon väitis samuti, et kohtuasjas T‑415/05 ei olnud Kreeka Vabariigil enam põhjendatud huvi pärast vaidlustatud otsuses käsitletud abi tagasimaksmist.

52 Sellega seoses väitis komisjon, et Kreeka Vabariigi huvid, kes on NOA ja OA ainuaktsionär ja kui mitte ainus, siis kindlasti peamine võlausaldaja, on vaidlustatud abi tagastamisega täiesti rahuldatud. Vaidlustatud otsuse tühistamine ei too seega midagi enamat kaasa. Nimelt ei võimalda ükski asjaolu järeldada, et pärast seda, kui need äriühingud maksavad Kreeka Vabariigi eelisjärjekorras olevad võlanõuded, võiks olla võimalik täita muude võlausaldajate võlanõudeid.

53 Kreeka Vabariik vaidles kohtuistungil ning NOA ja OA vaidlesid nii oma kirjalikes vastustes Üldkohtu küsimustele kui ka kohtuistungil vastu komisjoni nendele argumentidele. Nad rõhutasid eelkõige, et töösuhetest ja hüpoteekidest tulenevad nõuded olid riigi omadega võrreldes kõrgemal järjekohal.

54 Lõpuks väitis menetlusse astuja kohtuasjades T‑416/05 ja T‑423/05 vastuses Üldkohtu poolt kohtuasjas T‑416/05 esitatud kirjalikule küsimusele ja kohtuistungil nende kahes kohtuasjas, et tal on endiselt põhjendatud huvi astuda komisjoni nõuete toetuseks menetlusse ka pärast hagejate likvideerimismenetluse alustamist.

55 NOA vaidles vastuseks Üldkohtu kirjalikule küsimusele ning kohtuistungil ning OA vaidles kohtuistungil vastu sellele, et Aeroporia Aigaioul on endiselt põhjendatud huvi menetlusse astumiseks.

2. Üldkohtu hinnang

56 Vastuvõetavuse tingimused kuuluvad vastuvõetavust takistavate asjaolude alla, mida liidu kohus võib omal algatusel igal ajal kontrollida (vt Üldkohtu 10. märtsi 2005. aasta määrus liidetud kohtuasjades T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, T‑245/00–T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, T‑256/00–T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, T‑274/00–T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 ja T‑296/00: Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia jt vs. komisjon (EKL 2005, lk II‑787, punkt 22 ja viidatud kohtupraktika). Arvestades käesolevas asjas poolte argumente, tuleb kontrollida, kas hagejad võivad oma hagi jätkata pärast seda, kui NOA ja OA suhtes on likvideerimismenetlus algatatud, ja pärast kõnealuse abi viidatud tagastamist.

57 Mis puudutab esiteks Kreeka Vabariigi esitatud hagi (kohtuasi T‑415/05) väidetavat vastuvõetamatust, siis tuleb rõhutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt teeb EÜ artikkel 230 selget vahet ühelt poolt ühenduse institutsioonide ja liikmesriikide ning teiselt poolt füüsiliste ja juriidiliste isikute õigusel tühistamishagi esitamiseks: nimelt annab selle artikli teine lõik liikmesriikidele õiguse esitada komisjoni otsuste seaduslikkuse vaidlustamiseks tühistamishagi, ilma et selle õiguse kasutamine oleks seatud sõltuvusse põhjendatud huvi olemasolust. Seega ei pea liikmesriik hagi vastuvõetavaks tunnistamiseks tõendama, et tema poolt vaidlustatav komisjoni akt tekitab tema jaoks õiguslikke tagajärgi. Kuid selleks, et liikmesriik saaks komisjoni akti peale tühistamishagi esitada, peab kõnealune akt olema vastu võetud õiguslike tagajärgede loomise eesmärgil (Euroopa Kohtu 27. novembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑208/99: Portugal vs. komisjon, EKL 2001, lk I‑9183, punktid 22–24; vt selle kohta ka Üldkohtu 21. mai 2010. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 ja T‑456/04: Prantsusmaa vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 118–120).

58 Käesolevas asjas määratles komisjon NOA-le ja OA-le antud vaidlusalused meetmed riigiabiks ning tunnistas need ühisturuga kokkusobimatuks.

59 Sellest tuleneb, et sellel otsusel on kohustuslikud õiguslikud tagajärjed ning see on seega vaidlustatav akt.

60 Seetõttu võib Kreeka Vabariik, kes vaidleb eelkõige vastu vaidlusaluste meetmete määratlemisele riigiabiks, pelgalt seetõttu, et tegu on liikmesriigiga, esitada vaidlustatud otsuse peale tühistamishagi ja võib seetõttu üksnes selle omaduse alusel seda hagi jätkata.

61 Mis puudutab teiseks seda, et NOA-l (kohtuasi T‑416/05) ja OA-l (kohtuasi T‑423/05) puudub väidetavalt põhjendatud huvi, siis tuleb meenutada, et kohtupraktika kohaselt peab hageja põhjendatud huvi jätkuma kuni kohtuotsuse kuulutamiseni. Nimelt ei ole enam vaja hagi osas otsust teha, kui hageja on kaotanud mis tahes isikliku huvi vaidlustatud akti tühistamise suhtes sündmuse tõttu, mis menetluse käigus juhtus, mille tagajärjel ei saa selle akti tühistamine ise omada õiguslikke tagajärgi hageja suhtes (Üldkohtu 9. juuli 2008. aasta otsus kohtuasjas T‑301/01: Alitalia vs. komisjon, EKL 2008, lk II‑1753, punkt 37, ja 19. märtsi 2010. aasta otsus kohtuasjas T‑42/06 R: Gollnisch vs. parlament, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 61).

62 Käesolevas asjas piisab märkimisest, et hagejaks olevad äriühingud, kes täpsustasid oma vastustes Üldkohtu kirjalikele küsimustele, et nad olid väidetava abi täielikult tagastanud vastavalt vaidlustatud otsusele, väidavad õigustatult, et neil on endiselt isiklik ja kehtiv huvi oma hagi jätkata, kuna kui vaidlustatud otsus tühistatakse, siis peab Kreeka Vabariik neile tagastama tagasi makstud summad, mis kajastuvad nende vastavates lõpetamisbilanssides vara hulgas.

63 Sellest tuleneb, et käesolevad hagid on vastuvõetavad.

64 Lisaks, mis puudutab kohtuasjades T‑416/05 ja T‑423/05 küsimust, kas Aeroporia Aigaioul on endiselt otsene ja kehtiv huvi vaidluste lahenduse suhtes Euroopa Kohtu kodukorra artikli 40 teise lõigu alusel, siis piisab meenutamisest, et eespool viidatud määrustes Olympiakes Aerogrammes vs. komisjon (punkt 28) ja Olympiaki Aeroporia Ypiresies vs. komisjon (punkt 23), kus nõustuti Aeropori Aigaiou menetlusse astumisega komisjoni nõuete toetuseks, tunnistati sellise otsese ja kehtiva huvi olemasolu, kuna menetlusse astuja oli esiteks OA ja NOA (kes olid vaidlustatud otsuses käsitletud abi saajad) konkurent, ja teiseks oli aktiivselt osalenud ametlikus uurimismenetluses, mille järel talle soodne vaidlustatud otsus vastu võeti. Kuni tunnistatakse NOA ja OA huvi vaidlustatud otsuse tühistamise vastu ja seda isegi pärast nende likvideerimismenetluse algatamist, on ka Aeroporia Aigaioul vastav huvi komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astuda, et kaitsta selle otsuse õiguspärasust, olgu siis kas või selleks, et käsitleda kahju hüvitamise taotlusi, millele järgnevad võimalikud hagid, mis tuginevad sellele, et eespool viidatud konkurentsiperioodi jooksul anti õigusvastaselt abi, mis talle kahju tekitas.

65 Seega tuleb nõustuda, et Aeroporia Aigaioul kui menetlusse astujal on endiselt huvi käesolevate vaidluste lahenduse suhtes.

B – Põhiküsimus

66 Hagejad vaidlevad vastu komisjoni järeldustele, mis puudutavad esiteks OA ja NOA vahelist majanduslikku järjepidevust abi tagastamise eesmärgil (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑416/05), teiseks riigiabi andmist NOA-le (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑416/05) ja kolmandaks riigiabi andmist OA-le (kohtuasjad T‑415/05, T‑416/05 ja T‑423/05). Lisaks viitavad nad neljandaks sellele, et on rikutud asjaomase liikmesriigi õigust olla ära kuulatud (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑423/05), viiendaks proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisele (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑416/05) ja kuuendaks ne bis in idem põhimõtte rikkumisele (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑423/05).

67 Enne kui neid erinevaid väiteid järjest käsitleda, tuleb kõigepealt välja tuua, et kohtuasjas T‑416/05 viitas NOA komisjoni väidetavate uute väidete vastuvõetamatusele (vt eespool punkt 34). Nende väidete vastuvõetavust uuritakse nendega seotud väidete hindamisel (vt järgnevad punktid 116, 117, 129–131, 208 ja 409).

1. OA ja NOA majandusliku järjepidevuse arvestamine abi tagastamise eesmärgil (kohtuasjad T‑415/05 ja T‑416/05)

a) Poolte argumendid

68 Mis puudutab kõnealuse abi saajate tuvastamist abi tagastamise eesmärgil, siis vaidlevad Kreeka Vabariik ja NOA vastu komisjoni järeldusele, et OA ja NOA vahel esines majanduslik järjepidevus, kuna seda järeldust võib tõlgendada vastavalt vaidlustatud otsuse artikli 1 lõikele 4 koostoimes artikliga 2 nii, et NOA‑le pannakse kohustus maksta tagasi OA-le pärast 11. detsembri 2002. aasta otsuse tegemist ja enne eraldamist antud abi.

69 Esiteks leiavad hagejad, et sellekohase selge ja täpse tagastamiskorralduse puudumine vaidlustatud otsuse resolutsioonis vastavalt EÜ artiklile 88 ja määruse nr 659/1999 artiklile 14 tähendab, et sellest otsusest ei tule NOA-le mingit kohustust sellist abi tagasi maksta.

70 Kreeka Vabariik väidab, et komisjoni ebatäpsus nii vaidlustatud otsuses kui ka tema menetlusdokumentides, mis kinnitavad vastuolusid, tekitavad küsimuse, miks ja kui suures ulatuses hõlmati vaidlustatud otsusesse (põhjendused 178–183) eespool viidatud järeldus seoses NOA õigusjärglusest OA-le abi tagastamise eesmärgil, kuigi komisjon tunnistas ise kostja vastuses, et see järeldus puudutas üksnes 11. detsembri 2002. aasta otsust ning ei omanud mingit õiguslikku tagajärge vaidlustatud otsusele, ja ta viitab põhjendatud huvi puudumisele selles küsimuses.

71 Seega on hädavajalik vastavalt õiguskindluse põhimõttele selgitada, kas vaidlustatud otsus näeb ette, et NOA-d võib kohustada tagasi maksma eelkõige vaidlustatud otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud abi, nii et Üldkohus saaks õigeaegselt käesoleva hagi raames uurida küsimust NOA õigusjärglusest OA suhtes seoses abi tagastamisega.

72 Teiseks väidavad Kreeka Vabariik ja NOA, et vaidlustatud otsuses (põhjendus 183) esitatud komisjoni kinnituses, et NOA-d tuleb lugeda vähemalt lennundustegevuse sektori eraldamise eelse abi tagastamisega seoses OA õigusjärglaseks, on tehtud ilmne hindamisviga ja seal puudub põhjendus.

73 Hagejad tunnistavad, et kohtupraktika kohaselt võib komisjon olla kohustatud nõudma, et abi tagastamine ei piirduks abi esialgse saajaga, vaid ulatuks ka ettevõtjale, kes võib jätkata esialgse ettevõtja tegevust tänu talle üle viidud tootmisvahenditele, kui kahe ettevõtja vahel esineb majanduslik järjepidevus (Euroopa Kohtu 8. mai 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑328/99 ja C‑399/00: Itaalia ja SIM 2 Multimedia vs. komisjon, EKL 2003, lk I‑4035, punkt 77). Siiski ilmneb sellest kohtupraktikast, et esiteks on abi tagasinõudmine kolmandalt isikult üksnes võimalus ja teiseks peab esinema majanduslik järjepidevus.

74 Eelkõige ei saa raskustes oleva äriühingu võimalust võtta saneerimismeetmeid kärpida a priori ühisturuga kokkusobimatu riigiabi sissenõudmisega seonduvate nõudmiste tõttu (eespool viidatud kohtuotsus Itaalia ja SIM 2 Multimedia vs. komisjon, punkt 76). Vastupidi komisjoni väidetele võetakse kavatsust hoida kõrvale tagasimaksmise kohustusest arvesse lõpetamise-ümberkorraldamise tehingu majandusliku loogika uurimisel (eespool viidatud kohtuotsus Itaalia ja SIM 2 Multimedia vs. komisjon, punkt 17, ja Üldkohtu 19. oktoobri 2005. aasta otsus kohtuasjas T‑324/00: CDA Datenträge Albrechts vs. komisjon, EKL 2005, lk II‑4309, punktid 102–104).

75 Sellega seoses meenutavad hagejad, et abi saanud äriühingu poolt oma vara ühe osa üleandmine teisele juriidilisele isikule, et tagada talle võimalus tegutseda ilma, et teda ohustaks õiguslik ja majanduslik ebakindlus, mis ähvardavad tema tegevusvaldkonna selle osa käitamise jätkamist, ei tõenda iseenesest veel seda, et sooviti tagastamiskorralduse tagajärgedest tahtlikult kõrvale hoida (eespool viidatud kohtuotsus CDA Datenträger Albrechts vs. komisjon, punkt 98).

76 Vastavalt eespool viidatud kohtupraktikale on käesolevas asjas määrav kriteerium seega asjaolu, et ümberkorraldamise tingis kergema tagasisaamise majanduslik loogika, ning selle eesmärk ei olnud tagastamiskorralduse tagajärgedest kõrvale hoida.

77 Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise ja erastamise laiema kava raames lennundustegevuse lahutamine kontsernist oli mõeldud selle sektori müügiks kõige suurema kasumiga. Nimelt ületas uue lennuettevõtja NOA väärtus kaugelt üleantud vara osade summat. Seda kasvatas asjaolu, et olid olemas usaldusväärne ja paindlik lennukite kogum, hästi koolitatud personal, oskusteave ja kogemus siseriiklikul turul, kaubanduslik maine ja usaldusväärsus, koostööpartnerite võrgustik, koostöölepingud ja teenindusaegade kättesaadavus.

78 Hagejad leiavad seetõttu, et vastavalt erainvestori kriteeriumile oli seadusega nr 3185/2003 ette nähtud ümberkorraldamine tingitud Olympic Airwaysi kontserni erastamise majanduslikust loogikast, mille eesmärk oli abi tõhusam tagastamine, ning seda ei viidud läbi eesmärgiga hoida kõrvale tagastamiskorralduse tagajärgedest. Nimelt valis Kreeka Vabariik pärast viljatuid katseid OA-d erastada hoopis selle, et eraldas kontserni tegevusharud, et neid maksimaalse kasumiga üksikult erastada. Sellega seoses vaidleb NOA vastu eelkõige vaidlustatud otsuses (põhjendus 178) esitatud komisjoni järeldusele, et Kreeka Vabariigi kavatsus selle kontserni ümberkorraldamisel oli võimaldada lennundustegevuse jätkamist.

79 Kreeka Vabariik ja NOA väidavad, et käesolevas asjas – nagu ka eespool viidatud kohtuotsuse CDA Datenträger Albrechts vs. komisjon aluseks olnud asjas – ei kahanenud äriühingu põhivara, kui vara üks osa temalt (nimelt OA) ära võeti, kuna vastav osa kohustusi anti samuti üle. Komisjon tunnistas lisaks, et NOA-le läksid üle võlad summas 145 miljonit eurot (vaidlustatud otsuse põhjendus 117).

80 Lisaks, vastupidi vaidlustatud otsuses (põhjendus 179) esitatud komisjoni väidetele ei võtnud OA vara teatud osa ülekandmine NOA-le OA-lt tema tulusid. Nimelt jätkas OA tegevust maapealse teeninduse, lennukite hoolduse ja paranduse, toitlustamise, informaatika ja kütusetarne sektorites. OA sai kaubandustehingute tingimuste alusel NOA-lt väga olulist tulu.

81 Selles olukorras on ekslik komisjoni väide, et NOA asutamine kujutas endast kunstlikku ümberkorraldamist sama kontserni sees. Nimelt on Kreeka Vabariigil seaduse nr 3185/2003 alusel NOA aktsiad üksnes erastamise eesmärgil. Lisaks, kuna NOA ei saanud mingeid eeliseid OA vara ühte osa omandava äriühinguna ja OA jätkas tegevust, siis ei esinenud majanduslikku järjepidevust nende kahe äriühingu vahel, mis õigustaks NOA-lt OA-le antud abi tagasinõudmist (Euroopa Kohtu 29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑277/00: Saksamaa vs. komisjon, EKL 2004, lk I‑3925, punkt 81).

82 Vastupidi komisjoni väidetele ei tunnistanud Kreeka Vabariik oma 2. juuni 2005. aasta kirjas, et NOA oli olnud OA õigusjärglane. Ta tunnistas üksnes seda, et kui kogu abi ei oleks olnud võimalik OA-lt tagasi nõuda pärast selle äriühingu likvideerimise järgse vara ammendamist, siis võis abi tagasi nõuda äriühingutelt, kes olid OA õigusjärglased, kui olid täidetud ühenduse kohtupraktikas esitatud tingimused tagasimaksmiskohustuse õigusjärgluse kohta. Siiski ei olnud see tingimus täidetud. Kuna NOA erastamismenetluse lõppemine oli väga lähedal, siis viitasid Kreeka ametiasutused eelnevalt mainitud kirjas otsesõnu tingimusele, mis puudutas mõistliku turuhinnaga müüki.

83 Viidates kostja vastuses (punkt 76) sellele, et ümberkorraldamine ise ei olnud vaidlustatud otsuse esemeks ega nõudnud seega üksikasjalikku analüüsi, et hinnata, kas NOA oli OA õigusjärglane, siis tunnistas komisjon, et ta ei võtnud arvesse keskset nõuet, mis puudutas selle tehingu majanduslikku loogikat.

84 Seetõttu on vaidlustatud otsuse järelduse – et NOA oli OA õigusjärglane abi tagastamise tähenduses – põhjendused ebapiisavad, kuna komisjon ei uurinud NOA asutamismenetluse majanduslikku loogikat kui OA ümberkorraldamise ja erastamise osa, mille eesmärk oli saada tagasi võimalikult suur osa õigusvastaselt makstud abist.

85 Lõpuks vaidlevad Kreeka Vabariik ja NOA vastu sellele, kuidas komisjon tõlgendas 12. mai 2005. aasta kohtuotsust. Nad märgivad, et Euroopa Kohus võttis seisukoha üksnes 11. detsembri 2002. aasta otsust täitva seaduse nr 3185/2003 õiguslike ja rahaliste tagajärgede osas. Euroopa Kohus ei võtnud seisukohta ei nende kavatsuste kohta, mis tingisid lennundustegevuse sektori eraldamise, ega ka selle ümberkorralduse kokkusobivuse kohta EÜ artikliga 87 ega ka küsimuse kohta, kas NOA võis lugeda OA õigusjärglaseks 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abi tagastamise küsimustes. Selle liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi raames ei saanud Euroopa Kohus muuseas uurida, kas NOA oli OA õigusjärglane abi tagastamise eesmärgil, kuna hagi esitamise hetkel 2. oktoobril 2003 ei olnud NOA-d veel asutatud.

86 Euroopa Kohus ütles 12. mai 2005. aasta otsuses üksnes seda, et OA vara ühe osa üleminek NOA-le tähendas, et siseriikliku õiguse alusel oli võimatu nõuda tagasi OA-le antud abi. Siiski jõudis kohus sellele järeldusele nii, et ta märkis, et viidi üle „kõik [OA] võlgadest vabad varad” (kohtuotsuse punkt 33). Olukord ei olnud aga selline, kuna komisjon tunnistas vahepeal, et OA säilitas olulise osa oma varadest ning andis NOA-le üle suure osa võlgasid. Seega muudab ja moonutab komisjon Euroopa Kohtu 12. mai 2005. aasta otsuses esitatud arutluskäiku, väites, et Euroopa Kohus oli tuvastanud kõige kasumlikumate varade ülemineku NOA‑le.

87 Kõigil neil põhjustel on komisjoni järeldused OA ja NOA vahelise väidetava majandusliku järjepidevuse kohta ekslikud ja põhjendamata.

88 Komisjon esitab kõigepealt oma tõlgenduse vaidlustatud otsuse kohta. Kohtuasjades T‑415/05 ja T‑416/05 esitatud kostja vastustes märgib ta alustuseks, et erinevalt 12. mai 2005. aasta kohtuotsusest ei käsitle vaidlustatud otsus küsimust OA-le antud abi tagasinõudmist NOA-lt. Komisjon tuletab sellest, et Kreeka Vabariigil ja NOA-l ei ole kehtivat põhjendatud huvi kaevata selle otsuse põhjenduste peale, mis käsitlevad NOA määratlemist OA õigusjärglasena.

89 Siiski kaitseb komisjon vasturepliigis oma seisukohta, et vaidlustatud otsuse artiklist 2, tõlgendatuna koostoimes selle otsuse põhjendustega, ilmneb selgelt, et vähemalt enne eraldamist OA-le antud abi tuleb tagasi nõuda mitte üksnes sellelt äriühingult, vaid ka NOA-lt. Seetõttu tunnistab ta Kreeka Vabariigi ja NOA põhjendatud huvi vaidlustada kohustust nõuda OA-le antud abi tagasi NOA-lt.

90 Komisjon selgitab seda seisukohamuutust asjaoluga, et teda teavitati alles kohtuasjas T‑416/05 esitatud repliigis NOA asutamise täpsest kuupäevast 13. detsembrist 2003, kui see äriühing asutati ja tegevust alustas.

91 Tõend selle täpse kuupäeva kohta „aktiveeris reservatsiooni”, mille komisjon oli korduvalt esitanud seoses eraldamisele eelnenud abi tegeliku saaja tuvastamisega.

92 Mis puudutab OA-le eraldamise järgselt makstud vaidlusalust abi, siis võib ja peab need tagasi nõudma NOA-lt, kui vaidlustatud otsuse täitmise käigus tõendatakse, et kasu nendest kanti üle NOA-le. Komisjon väidab sellega seoses, et OA andis NOA-le üle Kreeka Vabariigi poolt antud abist tuleneva eelise, allrentides uuele lennuettevõtjale lennukeid hinnaga, mis oli madalam hinnast, mida ta ise peamistele rendileandjatele maksis.

93 Komisjon täpsustab, et tagastamiskohustuse jagamine OA ja NOA vahel tuleb kindlaks määrata vaidlustatud otsuse täitmise käigus.

94 Teiseks vaidleb komisjon kohtuasjades T‑415/05 ja T‑416/05 vastu hagejate argumentidele, millega soovitakse tõendada, et NOA ei olnud vaidlustatud abi tagastamise eesmärgil OA õigusjärglane. Ta väitis, et abi tagasinõudmine üksuselt, kes saab abist oma majandustegevuses tulu, soovib taastada nõuetekohase konkurentsi tingimusi.

95 Kohtuasjas T‑416/05 komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astunud Aeroporia Aigaiou märgib, et 12. mai 2005. aasta kohtuotsus lahendas küsimuse OA ja NOA majanduslikust järjepidevusest.

b) Üldkohtu hinnang

96 Kõigepealt tuleb märkida, et vastuseks Üldkohtu poolt kohtuistungil esitatud küsimusele ei kinnitanud komisjon OA väidet, mis oli esitatud vastuseks ühele Üldkohtu kirjalikule küsimusele ja mida korrati kohtuistungil, et see äriühing oli vastavalt vaidlustatud otsuse artiklile 2 täielikult tagastanud talle tasutud vaidlusaluse abi koos intressidega. Nimelt esitas komisjon kahtlusi selle abi täieliku tagastamise osas, märkides, et OA ja NOA lõpetamist arvestades ei nõudnud ta Kreeka Vabariigilt OA-le tasutud vaidlusaluse abi tagastamist.

97 Kreeka Vabariik ja NOA teatasid omakorda kohtuistungil, et nad väidavad endiselt vastu NOA määratlemisele OA õigusjärglaseks OA-le tasutud abi tagastamise eesmärgil.

98 Selles kontekstis tuleb kõigepealt kindlaks määrata need OA kasuks võetud meetmed, mille osas võib esineda kohustus nõuda neid tagasi NOA-lt; teiseks tuleb määratleda vaidlustatud otsuse õiguslik ulatus seoses järeldusega, et NOA on OA õigusjärglane abi tagastamise eesmärgil, ning kolmandaks hinnata tagastamiskohustuse NOA-le laiendamise põhjendatust.

OA kasuks võetud meetmete kindlaksmääramine, mille osas võib esineda kohustus nõuda need tagasi NOA-lt

99 Nagu Euroopa Kohus märkis 12. mai 2005. aasta otsuses (punkt 32), tuleb kõigepealt eristada ümberkorraldusmeetmete endi uurimist vastavalt EÜ artikli 87 kohaldamise tingimustele ja täiesti iseseisvat küsimust, kas NOA-d võib lugeda OA õigusjärglaseks seoses lennundustegevusega, et nõuda tagasi OA-le enne eraldamist antud abi. Viidatud kohtuotsuse aluseks olnud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi käsitles üksnes hinnangut sellele, mis olid nende ümberkorraldusmeetmete õiguslikud ja rahalised tagajärjed 11. detsembri 2002. aasta otsuse täitmisele.

100 Andmete esitamise korraldusest ja ka 16. märtsi 2004. aasta otsusest algatada EÜ artikli 88 lõikes 2 esitatud menetlus ilmneb, et komisjoni uurimine puudutas käesolevas asjas kõiki Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise ja erastamisega seotud meetmeid, mis võisid hõlmata riigiabi (vt eespool punktid 12 ja 16–18).

101 Siiski ei uurita vaidlustatud otsuses ümberkorraldusmeetmeid sellistena lähtuvalt nende määratlemisest EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimuste alusel. Komisjon hindab nende laadi ja eelkõige seost OA ja NOA vahel üksnes selleks, et esiteks tõendada OA ja NOA vahelist majanduslikku järjepidevust vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil ja teiseks määratleda uuritud meetmeid nende kontekstis (vt eelkõige järgnevad punktid 164–178).

102 Mis puudutab täpsemalt abi tagastamist, siis võib üksnes komisjon vaidlustatud otsuses hinnata küsimust NOA õigusjärglusest OA suhtes, et nõuda tagasi selles otsuses käsitletud uus OA-le antud abi. Et täita selles otsuses sisalduvat tagastamiskohustust, lahendas 12. mai 2005. aasta kohtuotsus nimelt küsimuse, kes olid 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abi tegelikud saajad (vt eespool punktid 7, 8 ja 99).

103 Lisaks tuleb märkida, et küsimus NOA õigusjärglusest OA suhtes seoses abi tagastamisega võib tekkida üksnes seoses selle abiga, mis anti OA-le enne lennundustegevuse eraldamist ja NOA asutamist.

104 Nimelt, kui nende kahe äriühingu vahel esineb majanduslik järjepidevus, siis võib NOA-d lugeda lennundustegevuse sektorit toetanud sellise abi tegelikuks saajaks, mis anti endisele lennuettevõtjale OA-le enne seda, kui NOA nimetatud tegevuse üle võttis.

105 Seevastu ei saa erinevalt komisjoni poolt vasturepliigis esitatud väidetele (vt eespool punkt 92) seda vaidlusalust abi, mille OA sai pärast eraldamist, NOA-lt tagasi nõuda pelgalt seetõttu, et see äriühing sai abist kaudselt kasu. Nimelt, isegi kui oletada – nagu tegi komisjon –, et pärast eraldamist OA-le antud abi võimaldas sellele äriühingul omakorda anda uuele äriühingule NOA eeliseid, mida viimane ei oleks normaalsete turutingimuste korral saanud (see ei ole aga tõendatud), ei piisaks vaid sellest asjaolust, et järeldada, et NOA oli OA-le antud abi tegelik saaja.

106 Nimelt, kuna pärast eraldamist ei olnud kahe äriühingu, OA ja NOA vahel majanduslikku ühtsust – komisjon ei vaidlustagi vaidlustatud otsuses seda, et need ühingud on õiguslikult ja rahaliselt iseseisvad –, siis peab komisjon igal juhul selgelt tuvastama, millise eelise OA väidetavalt NOA-le andis ja hindama seda eraldi, võttes arvesse EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimusi (vt selle kohta Euroopa Kohtu 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑222/04: Cassa di Risparmio di Firenze jt, EKL 2006, lk I‑289, punktid 112–114, ja Üldkohtu 25. juuni 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑371/94 ja T‑394/94: British Airways jt vs. komisjon, EKL 1998, lk II‑2405, punktid 313 ja 314). Pealegi kasutas komisjon seda võtet vaidlustatud otsuses seoses NOA-le lennukite madalate rendihindade näol antud abiga (vt järgnevad punktid 154–253).

107 Sellest tuleneb, et käesolevas asjas, nagu märgivad ka hagejad, on küsimus NOA õigusjärglusest OA suhtes seoses vaidlustatud abi tagastamisega esitatud üksnes seoses OA-le väidetavalt antud abiga, mis seisnes vaidlustatud otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud sallivas suhtumises maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete maksmata jätmisesse selle äriühingu poolt, kuivõrd see abi eelneb eraldamisele. Nimelt anti selle otsuse artikli 1 lõigetes 2 ja 3 käsitletud abi OA-le pärast eraldamist.

108 Sellega seoses tuleb kohe märkida, et hagejate poolt kohtuasjades T‑415/06 ja T‑423/05 esitatud väited vaidlustatud otsuse artikli 1 lõike 4 tühistamiseks tuleb tagasi lükata, nagu Üldkohus järgnevalt sedastab (vt järgnevad punktid 378–394).

109 Selles olukorras tuleb kindlaks määrata vaidlustatud otsuse õiguslik ulatus seoses järeldusega, et OA ja NOA vahel esines majanduslik järjepidevus selle otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud abi tagastamise eesmärgil, niivõrd kuivõrd see abi anti enne 11. detsembrit 2003.

Vaidlustatud otsuse õiguslik ulatus seoses järeldusega, et vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil on NOA OA õigusjärglane

110 Kõigepealt tuleb märkida, et vaidlustatud otsus võeti vastu 14. septembril 2005 ning komisjonil oli selle tegemise ajal kõik vajalikud andmed, et tuvastada otsuses endas abisaajad, kellelt kõnealune abi tuli tagasi nõuda. Selles küsimuses on käesoleva juhtumi asjaolud erinevad sellest, mida komisjon käsitles 11. detsembri 2002. aasta otsuses, mis eelnes Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamisele ja NOA asutamisele 2003. aasta detsembris.

111 Siiski ei tuvasta komisjon vaidlustatud otsuse resolutsioonis otsesõnu, et NOA on selle otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud OA-le antud abi ühe osa tegelik saaja.

112 Komisjon piirdub nimelt sellega, et vaidlustatud otsuse artiklis 2 on märgitud, et Kreeka Vabariik nõuab selle otsuse artiklis 1 käsitletud abi selle „saajatelt” tagasi. Mis puudutab vaidlustatud otsuse artikli 1 lõiget 4, siis on seal otsesõnu käsitletud OA-le antud ebaseaduslikku abi, mis seisnes Kreeka Vabariigi sallivas suhtumises selle äriühingu maksu- ja sotsiaalkindlustusvõlgadesse riigi ees, ning see ei viita NOA-le kui abi selle osa tegelikule saajale.

113 Eespool viidatud 14. veebruari 2008. aasta otsuses komisjon vs. Kreeka, kus märgitakse, et Kreeka Vabariik on rikkunud vaidlustatud otsusest tulenevaid kohustusi, ei pidanud Euroopa Kohus vajalikuks uurida nimelt seda, kas selles otsuses oli NOA loetud OA õigusjärglaseks artikli 1 lõikes 4 käsitletud vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil. Nimelt kontrollis Euroopa Kohus selle abi osas üksnes seda, kas vaidlustatud otsuses olid juhised, mis võimaldasid siseriiklikel ametiasutustel endil ilma ülemääraste raskusteta kindlaks määrata tagastatava abi summad (kohtuotsuse punktid 42–44).

114 Selles kontekstis peab Üldkohus vastavalt hagejate väidetele tõlgendama vaidlustatud otsuse sisu seoses võimaliku kohustusega nõuda vaidlustatud otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud abi tagasi NOA-lt.

115 Kõigepealt tuleb märkida, et komisjon õigustas kohtuasjades T‑415/05 ja T‑416/05 esitatud vasturepliikides oma vastuolulisi seisukohti vaidlustatud otsuse tõlgendamise osas ebaselgusega NOA asutamise täpse kuupäeva asjus (vt eespool punkt 90).

116 Kohtuasjas T‑416/05 viitas NOA, et need argumendid komisjoni väidetava ebaselgusega NOA asutamise täpse kuupäeva asjus on uued ja seetõttu vastuvõetamatud (vt eespool punkt 34).

117 Sellega seoses piisab märkimisest, et komisjoni need argumendid on igal juhul asjassepuutumatud. Nimelt peab Üldkohus sõltumata kostjaks oleva institutsiooni pakutud järjestikustest tõlgendustest siiski lõpuks tõlgendama vaidlustatud otsust. Seetõttu ei oma mingit tähendust komisjoni vastuolulised seisukohad vaidlustatud otsuse tõlgendamise osas ja viide ebaselgusele seoses NOA asutamise täpse kuupäevaga, selgitamaks komisjoni seisukoha muutumist, ning need ei saa mõjutada hagejate kaitseõigusi (Üldkohtu 7. oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas T‑228/97: Irish Sugar vs. komisjon, EKL 1999, lk II‑2969, punkt 30). Lisaks tuleb märkida, et 16. märtsi 2004. aasta otsus ametliku uurimismenetluse algatamise kohta (punkt 110) ja vaidlustatud otsus (punkt 6) märgivad otsesõnu, et NOA asutati 12. detsembril 2003. Hagejad kinnitasid kohtuistungil, et NOA alustas oma tegevust alates sellest kuupäevast. Isegi kui komisjoni ei teavitatud haldusmenetluse käigus NOA asutamise täpsest kuupäevast 11. detsembrist 2003, ei saanud see asjaolu mõjutada vaidlustatud otsuse sisu – ja seega selle tõlgendamist – seoses sellega, et NOA loeti OA õigusjärglaseks vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil.

118 Vaidlustatud otsuse artikli 2 tõlgendamiseks tuleb meenutada, et kohtupraktika kohaselt on riigiabi käsitleva otsuse resolutsioon lahutamatult seotud selle põhjendava osaga, nii et kui seda on vaja tõlgendada, tuleb arvesse võtta neid põhjendusi, mis viisid sellise otsuse vastuvõtmiseni (vt Euroopa Kohtu 15. mai 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑355/95 P: TWD vs. komisjon, EKL 1997, lk I‑2549, punkt 21, ja 12. mai 2005. aasta kohtuotsus, punkt 41 ning selles viidatud kohtupraktika).

119 Seega tuleb käesolevas asjas kontrollida, kas vaidlustatud otsuse artiklit 2 võib tõlgendada selle otsuse põhjenduste alusel nii, et selles peetakse „artiklis 1 käsitletud abi” saajate all silmas NOA-d kui isikut, kes oli OA-le selle otsuse artikli 1 lõikes 4 kirjeldatud vaidlusaluse abi tegelik saaja.

120 Uurides Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise laadi (vaidlustatud otsuse põhjendused 178–183), mida komisjon tegi „abi hindamise” raames (vaidlustatud otsuse punkt 6), analüüsis komisjon detailselt ümberkorraldamise üksikasjalikke eeskirju, mida Euroopa Kohus võttis juba arvesse 12. mai 2005. aasta kohtuotsuses. Komisjon tugines sellele kohtuotsusele, et teha vaidlustatud otsuse põhjenduses 183 järgmine järeldus:

„On seega selge, et kuigi OA 2003. aasta ümberkorraldamine – millest sai alguse NOA – viis erineva juriidilise üksuse loomiseni, viidi see siiski läbi, et vältida abi tagastamist [11. detsembri] 2002. aasta otsuse alusel, ja et NOA on OA õigusjärglane vähemalt eraldamisele eelnevalt antud riigiabi tagastamise eesmärgil.”

121 Tõendamaks seda, et NOA oli OA õigusjärglane OA-le tasutud vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil, piirdus komisjon seega selliste asjaolude arendamisega, millele Euroopa Kohus tugines 12. mai 2005. aasta otsuses, et järeldada OA ja NOA majanduslikku järjepidevust 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abi tagastamise eesmärgil. Nende asjaolude põhjal järeldas komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 183 otsesõnu, et tagastamiskohustus laienes NOA-le eelkõige seoses eraldamisele eelnenud ajal OA-le antud vaidlusaluse abiga.

122 Lisaks meenutas komisjon seoses NOA-le antud abi kooskõla hindamisega vaidlustatud otsuses (põhjendused 216 ja 217), et kuna NOA oli OA õigusjärglane abi tagastamise eesmärgil, siis ei saa NOA-le antud uut abi tunnistada ühisturuga kokkusobivaks kuni ajani, kui eraldamisele eelnev abi ei ole tagastatud.

123 Vaidlustatud otsuse uurimisest ilmneb, et kuigi on kahetsusväärne, et komisjon ei määratlenud selgelt selle otsuse resolutsioonis abisaajaid, kellelt artikli 1 lõikes 4 käsitletud ja eraldamisele eelnev abi tuleb tagasi nõuda, võimaldavad selle otsuse põhjendused kergelt tuvastada NOA kui OA õigusjärglase selle abi tagastamise eesmärgil.

124 Selles kontekstis ilmneb vaidlustatud otsuse põhjendusest 2 koostoimes selle otsuse eespool viidatud põhjendustega ja eelkõige 12. mai 2005. aasta kohtuotsuse alusel, et komisjon pani Kreeka Vabariigile kohustuse nõuda tagasi enne eraldamist OA-le antud abi mitte üksnes sellelt äriühingult, vaid vajaduse korral ka NOA-lt.

125 Vaidlustatud otsuse artiklit 2, mis näeb ette selle otsuse artiklis 1 käsitletud abi tagastamise, tuleb seega tõlgendada nii, et see sisaldab korraldust nõuda tagasi eraldamisele eelnenud abi OA-lt või NOA-lt, ning nende kahe äriühingu vahelise tagastamiskohustuse jagamine tuleb kindlaks määrata selle otsuse täitmise käigus.

126 Mis puudutab tagastamiskohustuse jagamist abisaajate vahel, siis tuleb meenutada, et komisjon ei pea otsuses, milles tunnistatakse abi kokkusobimatust ja pannakse kohustus see tagasi nõuda, täpsustama, millises ulatuses iga abisaaja ettevõtja sai kõnealusest abisummast kasu. Asjaomane liikmesriik peab kindlaks määrama summa, mida iga selline ettevõtja peab tagasi maksma, kui riik abi tagasi nõuab. Ettenägematute raskuste puhul võib see liikmesriik tuua need probleemid komisjoni ette hindamiseks, mille puhul peavad komisjon ja liikmesriik vastavalt lojaalse koostöö põhimõttele, mida on kirjeldatud EÜ artiklis 10, tegema koostööd heas usus, et ületada need raskused (vt selle kohta Üldkohtu 11. mai 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑111/01 ja T‑133/01: Saxonia Edelmetalle ja ZEMAG vs. komisjon, EKL 2005, lk II‑1579, punkt 124).

127 Seda lahendust kinnitas 12. mai 2005. aasta kohtuotsus, milles Euroopa Kohus rõhutas asjaomases sektoris kahjustamata konkurentsi taastamise puhtalt majanduslikku kriteeriumi ning tunnistas kaudselt võimalust, et NOA tagastamiskohustus on üksnes teisejärguline. Nimelt piirdus Euroopa Kohus selles otsuses kohustuste rikkumise tuvastamisega, jättes pädevate siseriiklike ametiasutuste ja komisjoni ülesandeks määrata vastastikuse lojaalse koostöö kohustuse raames, kuidas jaguneb tagastamiskohustus OA ja NOA vahel seoses 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abiga.

128 Arvestades eespool punktides 123–125 esitatud vaidlustatud otsuse tõlgendust, tuleb käesolevas asjas uurida selle järelduse põhjendusi ja põhjendatust, mis käsitleb OA ja NOA majanduslikku järjepidevust vaidlustatud otsuse artikli 1 lõikes 4 käsitletud eraldamiseelse abi tagastamise eesmärgil.

Selle järelduse põhjenduste ja põhjendatuse hinnang, mis on esitatud vaidlustatud otsuses ja mille kohaselt NOA oli vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil OA õigusjärglane

129 Enne kui uurida hagejate poolt kohtuasjades T‑415/05 ja T‑416/05 esitatud väiteid ebapiisava põhjenduse ja ilmse hindamisvea kohta, tuleb tagasi lükata NOA argumendid, et komisjoni väidetavad uued väited, mis käsitlesid esiteks Kreeka Vabariigi väidetavat tahet hoida kõrvale tagastamiskohustusest ja teiseks NOA olemasolu väidetavat õigusvastasust, on vastuvõetamatud (vt eespool punkt 34).

130 Nimelt ilmneb komisjoni vasturepliigist selgelt, et ta ei viita ühelegi uuele väitele seoses Kreeka Vabariigi väidetava tahtega hoida kõrvale tagastamiskohustusest Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise ja NOA asutamise teel. Ta arendab seevastu argumenti, millele ta on juba vaidlustatud otsuses ja kostja vastuses viidanud ja mille kohaselt Kreeka Vabariigi kavatsuse puudumine hoida sellest kohustusest kõrvale, nagu hageja väitis, ei oma tähtsust, kuna viidatud ümberkorraldamine takistab abi tagastamist.

131 Mis puudutab komisjoni argumenti, et 12. mai 2005. aasta kohtuotsus mõjutas lausa NOA olemasolu, tunnistades selle ettevõtja ebaseaduslikuks, siis see on seotud pooltevahelise vaidlusega selle kohtuotsuse õigusliku ulatuse kohta seoses vaidlusaluse abi tegeliku saaja tuvastamisega.

132 Kõigepealt tuleb sisulises küsimuses täpsustada Euroopa Kohtu 12. mai 2005. aasta otsuse ulatust käesolevas asjas, kuivõrd komisjon tugineb OA ja NOA vahelise seose uurimisel eelkõige selles kohtuotsuses arvesse võetud asjaoludele, et järeldada, et NOA on OA õigusjärglane vähemalt eraldamisele eelnenud riigiabi tagastamise eesmärgil (vaidlustatud otsuse põhjendus 183).

133 Vastupidi komisjoni poolt Üldkohtule esitatud väidetele on sellel kohtuotsusel seadusjõud üksnes 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abi tagastamise osas, kuna tuvastatud kohustuste rikkumine puudutas nimelt selle otsuse täitmata jätmist.

134 Nimelt mis puudutab järeldust, et OA ja NOA vahel on majanduslik järjepidevus, et nõuda tagasi eraldamiseelne abi, siis tuleb märkida, et isegi kui asjasse puutuvad tegurid, mida võib arvesse võtta, on peamises osas samad nii 11. detsembri 2002. aasta otsusega pandud tagastamiskohustuse või vaidlustatud otsusega pandud kohustuse tagastada OA-le enne eraldamist tasutud abi, ei ole kõik asjaolud siiski rangelt identsed. Erinevus seisneb selles, et OA lennundustegevuse vara ülekandmine NOA-le vastavalt sellistele üksikasjalikele eeskirjadele, mis muudavad OA-le antud abi tagasinõudmise NOA-lt võimatuks, toimus pärast 11. detsembri 2002. aasta otsuse tegemist, aga enne vaidlustatud 14. septembri 2005. aasta otsuse vastuvõtmiseni viinud ametliku uurimismenetluse algatamist.

135 Vara ülemineku hetk uuele äriühingule on üks kriteeriumidest, mida võib iga juhtumi asjaolusid arvestades erinevas ulatuses arvesse võtta. Nimelt ilmneb kohtupraktikast, et hindamaks, kas raskustes olevale äriühingule tasutud abi tagastamiskohustust võib laiendada uuele äriühingule, kellele vana äriühing kandis üle osa oma varast, kui see ülekandmine võimaldab tuvastada kahe äriühingu vahelise majandusliku järjepidevuse, võib arvesse võtta järgmisi asjaolusid: ülekandmise objekt (vara ja kohustused, tööjõu säilitamine, grupeeritud vara), ülekandmise hind, kes on ülevõtva ja algse ettevõtja aktsionärid või omanikud, ülekandmise hetk (pärast uurimise algust, menetluse algatamist või lõplikku otsust) või tehingu majanduslik loogika (eespool viidatud kohtuotsus Itaalia ja SIM2 Multimedia vs. komisjon, punktid 78, 80 ja 85).

136 Käesolevas asjas tuleb seega kontrollida, kas käesolevale vaidlusele omast faktilist tausta arvestades võis komisjon oma kaalutlusõiguse piire ületamata vaidlustatud otsusesse üle kanda Euroopa Kohtu 12. mai 2005. aasta otsuse arutluskäigu, et järeldada OA ja NOA majanduslikku järjepidevust vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil.

137 Mis puudutab eelkõige kriteeriumi vara üleminemise hetkest (kusjuures selle sisu ja ulatust täpsustatakse hiljem, vt järgnev punkt 146), siis piisab, kui praegu meenutada, et 12. mai 2005. aasta kohtuotsuse aluseks olnud asjas toimus raskustes oleva ettevõtja OA vara ülekandmine uuele ettevõtjale NOA (võimaldamaks 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud abi tagastamist vanalt ettevõtjalt) pärast selle otsuse vastuvõtmist (vt eespool punkt 134). Kohtuasjades, kus tehti eespool viidatud kohtuotsused Itaalia ja SIM2 Multimedia vs. komisjon (punkt 77) ja Saksamaa vs. komisjon (punkt 71), millele 12. mai 2005. aasta kohtuotsuse analüüsis kaudselt tuginetakse (vt järgnevad punktid 143 ja 144), olid komisjoni väidetud „kõrvalehoidmise” toimingud toimunud ametliku uurimismenetluse käigus, st hetkel, kui siseriiklikele pädevatele asutustele oli teatatud komisjoni kavatsusest algatada uurimismenetlus.

138 Käesolevas asjas tuleb märkida, et korraldus esitada andmeid seoses OA ümberkorraldamise ja erastamisega seotud kõigi meetmetega, mis võivad sisaldada abi, saadeti Kreeka Vabariigile juba 8. septembril 2003. Kreeka Vabariik ja OA ei saanud seega ammugi olla NOA asutamise ajal teadmatuses selles osas, et komisjon võib uurida meetmeid, mis võeti OA kasuks enne eraldamist, ja et need meetmed olid järjepidevad teatud varasema abiga, mida käsitleti 11. detsembri 2002. aasta otsuses ja mis oli OA kasuks antud, mis seisnes Kreeka Vabariigi sallivas suhtumises maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete tasumata jätmisse.

139 Selles olukorras ja võttes arvesse asjaolude sarnasust, on Euroopa Kohtu analüüs 12. mai 2005. aasta otsuses, mille kohaselt selleks, et taastada kahjustamata konkurents kõnealuses majandussektoris, võib kohustust tagastada OA-le makstud abi laiendada ka NOA-le, kellele kanti üle OA kõige kasumlikumad tegevusharud, samadel põhjustel kehtiv eraldamiseelsele abile ka käesolevas asjas.

140 Sellega seoses ei saa nõustuda sellega, kuidas hagejad tõlgendavad 12. mai 2005. aasta kohtuotsust ja mille kohaselt Euroopa Kohus ei lugenud NOA-d OA õigusjärglaseks abi tagastamise eesmärgil.

141 Nimelt nõustus Euroopa Kohus 12. mai 2005. aasta otsuses (punktid 33 ja 34) komisjoni argumendiga, et OA lennundustegevuse sektori võlgadest vabade varade ülekandmine äriühingule NOA viisil, mis tegi siseriiklike õigusnormide alusel võimatuks endise äriühingu OA võlakohustusi uuelt äriühingult NOA sisse nõuda, „takistas […] [11. detsembri 2002. aasta] otsuse […] tegelikku täitmist ja Kreeka [Vabariigi] poolt selle äriühingu tegevuse toetuseks antud riigiabi sissenõudmist”, ja „[s]eega seati tõsiselt ohtu otsuse eesmärk, mis [oli] suunatud tsiviillennundussektoris moonutamata konkurentsi taastamisele”.

142 Rõhutades vajadust taastada tsiviillennundussektoris konkurentsiolukord, määras Euroopa Kohus seega vaikimisi NOA äriühinguks, kes sai tegelikult 11. detsembri 2002. aasta otsuses käsitletud OA-le antud abi, kuna see abi endisele lennuettevõtjale OA oli aidanud NOA-le üle kantud lennundustegevuse sektorit.

143 Nimelt tuleb kohtujurist Geelhoedi ettepanekut (EKL 2005, lk I‑3878, punktid 28–36) arvestades 12. mai 2005. aasta kohtuotsust mõista nii, et selles tunnistatakse majanduslikku järjepidevust OA ja NOA vahel lennundustegevuse sektoris 11. detsembri 2002. aasta otsusega pandud tagasimaksmiskohustuse tähenduses. Seetõttu võib uue lennuettevõtja NOA kui sellest abist tegelikult kasu saanud ettevõtja suhtes põhimõtteliselt toimuda siseriiklik menetlus eespool nimetatud otsuses käsitletud abi tagastamiseks, et taastada kahjustamata konkurents asjaomases majandussektoris.

144 Oma analüüsi toetuseks tugines kohtujurist Geelhoed eelkõige eespool viidatud kohtuotsusele Itaalia ja SIM2 Multimedia vs. komisjon, milles Euroopa Kohus leidis, et lubada raskustes oleval äriühingul piiranguteta moodustada teda isiklikult puudutava riigiabi ametliku uurimise ajal tütarettevõtja, kellele ta seejärel annaks üle kõige tulutoovamad tegevused, tähendaks siiski, et igal äriühingul oleks võimalik need varad emaettevõtja varast riigiabi tagastamisel välja arvata, mis võib abi täieliku või osalise sissenõudmise tulemuseta jätta. Vältimaks, et otsus kaotab tarviliku mõju ja konkurentsi moonutamine jätkub, võib komisjon olla sunnitud nõudma, et abi tagastamine ei piirduks ainult esialgse äriühinguga, vaid ulatuks ka äriühingule, mis tagab viimase kestvuse tänu talle üle viidud tootmisvahenditele, kui üleviimise teatud asjaolud võimaldavad tuvastada majandusliku järjepidevuse kahe ühingu vahel (ettepaneku punkt 33).

145 Käesolevas asjas üritavad Kreeka Vabariik ja NOA oma argumentides kahtluse alla seada Euroopa Kohtu poolt 12. mai 2005. aasta otsuses aluseks võetud analüüsi, kui nad vaidlustavad seda, et OA peamised varad – mis puudutasid lennundustegevuse sektorit – kanti üle NOA-le ilma suurema osa võlgadeta ja vastavalt tingimustele, mis tegi võimatuks abi tagasinõudmise sellelt äriühingult. Nimelt vastupidi hagejate väidetele ei ole viidatud kohtuotsuses juba arvesse võetud peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud käesoleva asjaga võrreldes muutunud. Kuigi Euroopa Kohus märkis selles otsuses, et NOA-le kanti üle lennundussektori „võlgadest vabad” varad, siis seda kaalutlust, mis tugineb poolte esitatud andmetele, selgitab eelkõige asjaolu, et Euroopa Kohus ei pidanud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi raames uurima üksikasjalikult Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise kõiki eeskirju, mis puudutab eeskätt vaid väga väikese osa laenude ülekandmist NOA-le, sest kõik pikaajalised laenud ja 90% lühiajalistest laenudest jäid OA kanda. Selles kontekstis ei muuda 12. mai 2005. aasta kohtuotsusest tulenevat analüüsi hagejate poolt käesolevas asjas viidatud asjaolu, et OA säilitas maapealse teeninduse, lennukite hoolduse ja koolitustegevuse ning 10% lühiajalistest laenudest (st lühemad kui üks kuu) kanti üle NOA-le, nagu ilmneb Moore Stephensi aruandest.

146 Lisaks tuleb rõhutada, et vastupidi hagejate väidetele on kohtupraktikast tulenevad kriteeriumid abi tegeliku saaja tuvastamiseks oma laadilt objektiivsed. Nimelt ilmneb kohtupraktikast, et majanduslikku järjepidevust võib abi tagasinõudmise eesmärgil tõendada erinevate objektiivsete tegurite alusel, näiteks ülekantud vara eest turutingimustele vastava hinna maksmata jätmine või objektiivne asjaolu, et ülekandmise eesmärk oli hoida kõrvale vaidlusaluse abi tagastamise kohustusest (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Saksamaa vs. komisjon, punkt 86; 12. mai 2005. aasta kohtuotsus, punktid 32–34; ja eespool viidatud kohtuotsus Itaalia ja SIM2 Multimedia vs. komisjon, punkt 78). Sellega seoses ei ilmne vastupidi hagejate väidetele eespool viidatud kohtuotsusest CDA Datenträger Albrechts vs. komisjon, et tahtlus oleks vajalik tõendamaks, et vara ülekandmisega hoitakse kõrvale tagastamiskohustusest. Samuti tuleb märkida, et vara ülekandmise hetke kriteerium (vt eespool punktid 135–138) on samuti objektiivne ega eelda, et esineks tahtlus kõrvale hoida. Seda tuleb mõista nii, et ülekandmise hetk võib olenevalt olukorrast olla kõrvalehoidmise mõju kaudseks tõendiks.

147 Selles kontekstis ei saa nõustuda hagejate argumendiga, mille kohaselt Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamine ja lennundustegevuse ülekandmine NOA-le oli tingitud majanduslikust loogikast nõuda OA-le antud abi NOA erastamise tõttu tõhusamalt tagasi.

148 Sellega seoses tuleb märkida, et abi tagastamise kohustuse eesmärk on taastada kõnealuses majandussektoris konkurentsiolukord, mitte aga võimaldada ametiasutusel oma võlgasid tagasi saada (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Saksamaa vs. komisjon, punkt 76). Vara ülekandmistehingu majanduslikku loogikat tuleb seetõttu uurida vaatepunktist, kas see suudab taastada asjaomases sektoris konkurentsiolukorra.

149 Sellest tuleneb, et hagejate viidatud subjektiivne tegur, mis seisnes Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamises ja NOA asutamises, et võimaldada eelkõige NOA erastamist parimatel tingimustel ja suurima kasumiga, et tagada abi tagastamine ennekõike erastamisest saadud tulu abil, on igal juhul asjassepuutumatu.

150 Lõpuks tuleb märkida, et käesolevas kohtuvaidluses esinevad erilised asjaolud, mida iseloomustab OA ümberkorraldamine ja NOA asutamine, mis olid kõigest ajutised tehingud võimaldamaks NOA erastamist. Olympic Airwaysi kontserni lennundustegevuse ülekandmine NOA-le viidi läbi seaduse alusel, tehes erandi üldiselt kehtivast õigusest, ning kogu selle uue äriühingu kapital kanti vahetult üle Kreeka Vabariigile. Selles olukorras, kui uus omandaja ei maksa vastutasu seni, kuni lennuettevõtja erastamine ei ole lõpule viidud, ei pea kontrollima, kas OA-le enne eraldamist antud abisumma võib lugeda hõlmatuks turutingimustele vastavas ostuhinnas (vt selle kohta Euroopa Kohtu 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑390/98: Banks, EKL 2001, lk I‑6117, punkt 77, ja 13. novembri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑214/07: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2008, lk I‑8357, punktid 57 ja 58).

151 Kõigil neil põhjustel ei saa sedastada, et komisjon on teinud ilmse kaalutlusvea oma järelduses selle kohta, et OA ja NOA vahel oli majanduslik järjepidevus OA-le enne eraldamist antud vaidlusaluse abi tagastamise eesmärgil.

152 Lisaks on vaidlustatud otsus piisavalt põhjendatud. Nimelt esitas komisjon OA ja NOA vahelise seose uurimisel selle otsuse põhjendustes 178–183 selgelt need põhjused, miks tema arvates ja eelkõige 12. mai 2005. aasta kohtuotsuse alusel esines OA ja NOA vahel majanduslik järjepidevus, et saada tagasi eraldamiseelne vaidlusalune abi. Sellega seoses tuleb meenutada, et vastupidi hagejate väidetele tuleb hinnangut, mille käesolevas asjas andis komisjon NOA asutamise majanduslikule loogikale, et määrata kindlaks eraldamiseelse abi tegelikud saajad, eristada ümberkorraldamise kooskõla uurimisest ühisturuga (vt eespool punkt 99). Asjaolust, et vaidlustatud otsuses ei olnud komisjon sellist uurimist läbi viinud, ei ilmne seega vaidlustatud otsuse ebapiisav põhjendamine.

153 Sellest tuleneb, et ilmset kaalutlusviga ja põhjenduse puudumist käsitlevad väited tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.

2. NOA-le antud abi (vaidlustatud otsuse artikli 1 lõige 1) (kohtuasjad T-415/05 ja T‑416/05)

154 Kreeka Vabariik ja NOA paluvad vaidlustatud otsuse tühistada osas, kus komisjon tuvastas selle artikli 1 lõikes 1, et NOA-le oli antud õigusvastast abi lennukite allrendi eest makstava rendi vormis, mille summa oli madalam sellest, mida OA ja Kreeka Vabariik maksid peamiste rendilepingute alusel. Hagejad tuginevad sellega seoses kahele väitele, mis puudutavad vastavalt EÜ artikli 87 lõike 1 rikkumist ja ebapiisavaid või puuduvaid põhjendusi EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimuste uurimisel esiteks seoses eelise andmisega, arvestades erainvestori kriteeriumi, ja teiseks seoses OA vaidlusaluse käitumise süükspanemisega Kreeka Vabariigile.

155 Kõigepealt vaidlevad hagejad vastu sellele, et komisjon võttis vaidlusaluste meetmete määratlemise eesmärgil arvesse OA ja NOA väidetavat majanduslikku järjepidevust.

a) Vaidlusaluste meetmete määratlemise eesmärgil OA ja NOA majandusliku järjepidevuse arvestamine

Poolte argumendid

156 Kreeka Vabariik ja NOA väidavad kõigepealt, et komisjon uuris vaidlustatud otsuses eraldi OA ja NOA kasuks võetud meetmeid. Tuginedes kostja vastuses OA ja NOA väidetavale majanduslikule järjepidevusele – mis tähendas komisjoni sõnul, et NOA kasuks võetud meetmeid ei saa nende riigiabina määratlemise eesmärgil iseseisvalt hinnata –, üritas komisjon asendada vaidlustatud otsuse ebapiisavat ja ekslikku põhjendust uue põhjendusega. Seega on see uus põhjendus vastuvõetamatu.

157 Lisaks ei võimalda vaidlustatud otsuse ja Üldkohtus esitatud komisjoni argumentide vastuolud mõista selle otsuse põhjendusi. Seega kahjustavad need hagejate kaitseõigusi, kuna viimased peavad ümber lükkama ebaselged ja vastuolulised väited.

158 Igal juhul ei saa komisjoni uusi argumente kinnitada ühegi tõendiga, mis võimaldaks tuvastada OA ja NOA vahelise majandusliku järjepidevuse.

159 Selles kontekstis leiavad Kreeka Vabariik ja NOA, et vaidlusaluseid meetmeid tuleb uurida eraldi, vastavalt nende adressaatidele, mitte aga OA ja NOA väidetava majandusliku järjepidevuse alusel.

160 Komisjon, keda kohtuasjas T‑416/05 toetab Aeroporia Aigaiou, kes nõustub tema argumentidega, täpsustab, et vaidlustatud otsuses uuris ta üksikult kõnealuseid meetmeid, asetades need OA ümberkorraldamise üldisesse konteksti, kuhu need paigutusid.

161 Ta väidab, et Euroopa Kohus tuvastas 12. mai 2005. aasta otsuses OA ja NOA vahelise majandusliku järjepidevuse. Lennundustegevuse sektori eraldamine vabastas selle sektori seda koormanud kõrgetest rentidest. OA toetas seega NOA lennundustegevust, mille puudujäägi kattis lõpuks kinni Kreeka Vabariik tänu sallivale suhtumisele OA võlgadesse riigi ees ja eriarve võimaldamisele. Kõnealuseid meetmeid tuleb seega hinnata nimetatud majanduslikus kontekstis.

162 Eelkõige võimaldasid nii OA kui ka NOA jätkuvad rahalised raskused, vaatamata kontserni ametlikule ümberkorraldamisele, kui ka 11. detsembri 2002. aasta otsuse ajaline lähedus järeldada, et vaidlusalused meetmed tagavad nende saajate tegevuse jätkamise ja taotlevad sama eesmärki kui varasem abi.

163 Menetlusse astuja rõhutab, et vaidlusaluste meetmete kooskõla erainvestori kriteeriumiga tuleb hinnata investeeringu kasumlikkuse tähtaega arvestades. Seega on tingimata vaja arvesse võtta Olympic Airwaysi kontsernile riigiabi andmise kogu tausta.

Üldkohtu hinnang

164 Kõigepealt tuleb meenutada, et komisjon tuvastas vaidlustatud otsuses esiteks OA ja NOA vahelise majandusliku järjepidevuse eraldamiseelse abi tagastamise eesmärgil (vt eespool punktid 68–153) ja teiseks määratles riigiabiks teatud meetmed, mis Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamisega seadusega nr 3185/2993 selle erastamise eesmärgil anti NOA-le või OA-le.

165 Need kaks küsimust on täiesti erinevad, nagu ilmneb eelnevast arengust (vt eelkõige eespool punktid 99–101). Need järeldused, mis puudutavad küsimust, kas OA ja NOA majandusliku järjepidevuse tõttu võis viimane kasu saada ka OA-le enne eraldamist antud abist ja võib seetõttu olla kohustatud selle abi tagasi maksma, on seega asjassepuutumatud seoses vahetult NOA-le pärast asutamist antud abi määratlemisega EÜ artikli 87 lõike 1 alusel.

166 Seetõttu tuleb NOA-le antud uute meetmete määratlemise küsimust eristada abi tagastamise küsimusest, mida uuriti näiteks eespool viidatud kohtuotsuses Saksamaa vs. komisjon (punktid 71, 87 ja 88), milles Euroopa Kohus leidis, et ei piisanud pelgast asjaolust, et värskelt loodud tütarettevõtja jätkas likvideerimisel oleva emaettevõtja tegevust tänu viimase sisseseade rentimisele, samas kui komisjon väitis, et ta ei olnud saanud teavet, mis võimaldaks tal hinnata, kas see rent oli vastavuses turutingimustega, et tõendada, et rentnik oli kasu saanud enne tema asutamist rendileandjale antud abiga seotud konkurentsieelisest.

167 Käesolevas asjas seisnevad NOA kasuks antud meetmed madalas rendis, mida see äriühing maksis OA-le ja Kreeka Vabariigile lennukite allrendi eest. Komisjon väidab sisuliselt, et nende meetmete konteksti, mida iseloomustab majanduslik järjepidevus OA ja NOA vahel ja Kreeka Vabariigi rahaline toetus OA-le, et tagada lennundustegevuse jätkamine, võib seega arvesse võtta, et eeldada, et need uued NOA kasuks võetud meetmed kujutavad endast samuti riigiabi.

168 Sellega seoses näitab vaidlustatud otsuse uurimine, et komisjon uurib EÜ artikli 87 kohaldamise tingimustega seoses individuaalselt mitut OA ja NOA kasuks tehtud konkreetset meedet, mille hulgas on ka NOA poolt lennukite allrendi eest tasutava rendi tase (vaidlustatud otsuse põhjendused 56, 57, 155–161, 186, 188, 191 ja 193). Siiski ilmneb sellest otsusest, et iga käsitletud meetme eraldiseisev uurimine nende määratlemise eesmärgil kuulub tingimata Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise üldisesse konteksti, mis seisnes lennundustegevuse eraldamises ja selle ülevõtmises uue äriühingu NOA poolt vastavalt eelkõige seaduses nr 3185/2003 esitatud eeskirjadele. Arvestades eelkõige komisjoni ekspertide järeldusi seoses Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamisega 2003. aasta detsembris (vaidlustatud otsuse põhjendused 110–126), analüüsib komisjon selle ümberkorraldamise laadi, määratlemata seda siiski riigiabiks (vaidlustatud otsuse põhjendused 178–183), nagu on juba märgitud (vt eespool punkt 101).

169 Seega väidab komisjon õigustatult, et vaidlustatud otsusest ilmneb, et ta uuris individuaalselt NOA kasuks antud vaidlusaluseid meetmeid (vt eelkõige põhjendused 186 ja 188), asetades need samas Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamise üldisesse konteksti, kuhu need paigutusid.

170 Selles olukorras ja vastupidi hagejate väidetele ei kujuta komisjoni argumendid, mille kohaselt OA ja NOA vahelist majanduslikku järjepidevust tuleb arvesse võtta vaidlusaluste meetmete määratlemisel EÜ artikli 87 lõike 1 alusel, endast uut põhjendust, millega üritatakse asendada vaidlustatud otsuse põhjendusi. Selliseid argumente ei saa seega vastuvõetamatuks tunnistada.

171 Lisaks tuleb märkida, et vastupidi hagejate väidetele ei ole OA ja NOA vahelise majandusliku järjepidevuse arvestamine iseenesest vastuolus vaidlusaluste meetmete individuaalse uurimisega ega muuda vaidlustatud otsuse põhjendusi arusaamatuks.

172 Lisaks, mis puudutab OA ja NOA majandusliku järjepidevuse arvestamist vaidlusaluste meetmete määratlemisel EÜ artikli 87 sätete alusel, siis tuleb kohe meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab komisjon alati uurima kõiki vaidlusaluse tehingu asjassepuutuvaid osasid ja selle konteksti eelkõige siis, kui kohaldatakse erainvestori kriteeriumit (Üldkohtu 6. märtsi 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑228/99 ja T‑233/99: Westdeutsche Landesbank Girozentrale ja Land Nordrhein-Westfalen vs. komisjon, EKL 2003, lk II‑435, punkt 270; vt samuti Üldkohtu 17. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T‑196/04: Ryanair vs. komisjon, EKL 2008, lk II‑3643, punkt 59).

173 Käesolevas asjas tuleneb sellest, et OA ja NOA majandusliku järjepidevuse arvestamine ei vabasta komisjoni kohustusest kontrollida kõigi asjassepuutuvate tegurite alusel, kas EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimused olid täidetud.

174 Käesolevas asjas oli komisjonil õigus võtta arvesse vaidlusaluste meetmete konteksti, mida iseloomustas esiteks see, et endisele lennuettevõtjale OA-le anti ümberkorraldusabi ja õigusvastast abi, mille eesmärk oli võimaldada tal oma tegevust jätkata, ja teiseks see, et Olympic Airwaysi kontsern korraldati 2003. aastal erastamise eesmärgil ümber, aga ka OA ja NOA vahelise seose laadi. Siiski oli komisjonil endiselt kohustus uurida, kas erainvestori kriteeriumi alusel vastasid vaidlusalused meetmed turumajandusele omastele kaubandustehingutele ning erinesid seetõttu eespool viidatud õigusvastasest abist (vt selle kohta Üldkohtu 17. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑98/00: Linde vs. komisjon, EKL 2002, lk II‑3961, punkt 43–54).

175 Nendes tingimustes ei võimalda OA ja NOA vahelise majandusliku järjepidevuse tuvastamine eeldada, et nende kahe äriühingu majandusraskuste jätkumisel pärast eraldamist on vaidlustatud otsuses uuritud uued meetmed NOA kasuks eespool mainitud varasema abi loogiline jätk ning kuuluvad seega samuti riigiabi kategooriasse.

176 Sellega seoses ei saa nõustuda komisjoni argumentidega, mis tuginevad Üldkohtu 15. septembri 1998. aasta otsusele kohtuasjas T‑11/95: BP Chemicals vs. komisjon (EKL 1998, lk II‑3235, punktid 171–176). Nimelt, vastupidi asjaoludele, mis olid selle kohtuotsuse aluseks, kus käsitletud meetmed olid rida järjestikusi sissemakseid, mida riigi osalusega äriühing tegi oma tütarettevõtjasse, tuleb märkida, et käesolevas asjas on OA ja Kreeka Vabariigi poolt väidetavalt NOA-le antud abi, mis seisnes lennukite allrendi eest palju madalama rendi võtmises võrreldes sellega, mida OA ja Kreeka Vabariik maksid peamiste rendilepingute alusel, oma esemelt ja laadilt täiesti erinevad OA-le antud riigiabist, mida käsitleti 11. detsembri 2002. aasta otsuses, ning ei oma viimastega mingit seost.

177 Lisaks tuleb eelkõige välja tuua, et vastavalt eespool viidatud kohtuotsusele BP Chemicals vs. komisjon (punkt 170) on nii, et isegi kui vaidlusalune meede järgnes sama laadi meetmetele, mida loeti riigiabiks, ei välista see asjaolu a priori, et see meede vastaks eraettevõtja kriteeriumile turumajanduses. Liidu kohus peab igal juhul kontrollima, kas asjassepuutuvate tegurite alusel võib selle meetme mõistlikult eraldada eelnevatest meetmetest ja lugeda erainvestori kriteeriumi kohaldamise eesmärgil iseseisvaks meetmeks.

178 Seega pidi komisjon käesolevas asjas uurima, kas NOA-le antud väidetav abi vastas EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimustele, tuginedes mitte üksnes selle kontekstile, nimelt nende meetmete ajalisele järgnevusele OA-le antud varasemale abile ning kõnealuse ettevõtja jätkuvatele majandusraskustele, vaid kõigile asjassepuutuvatele faktilistele ja õiguslikele asjaoludele.

b) Erainvestori kriteerium





Poolte argumendid

179 Kreeka Vabariik ja NOA viitavad esiteks ilmsele hindamisveale seoses erainvestori kriteeriumi kohaldamisega ja teiseks vaidlustatud otsuses selles küsimuses põhjenduse puudumisele.

180 Mis puudutab ilmset hindamisviga, siis väidavad Kreeka Vabariik ja NOA, et lennukite allrendile andmine madalama hinna eest kui see, mida maksti peamise rendilepingu alusel, ei andnud NOA-le mingit eelist, mida see äriühing ei oleks saanud turu normaalsete tingimuste puhul.

181 Käesolevas asjas vastas OA käitumine erainvestori omale, kes oli silmitsi rendihindade järsu langusega rahvusvahelisel õhutransporditurul pärast 11. septembri 2001. aasta sündmusi ning kellel oli kohustus peamiste rendilepingute alusel tasuda renti isegi siis, kui ta need lepingud ühepoolselt lõpetaks, ning vähendas oma kahjumit ligi 50% võrra, nõustudes oma lennukeid allrendile andma madalama hinnaga kui see, mida ta maksis peamiste rendilepingute alusel, mis olid sõlmitud enne kriisi teistsuguses majanduskliimas.

182 Et hinnata, kas allrendilepingud andsid NOA-le eelise, oleks komisjon pidanud muu hulgas arvesse võtma kõiki OA ja NOA vahelisi tehinguid, seda ta aga vaidlustatud otsuses ei teinud. Tänu kõnealustele allrendilepingutele vabanes OA lennukite hoiu-, hooldus- ja paranduskuludest. Lisaks osutas ta NOA-le lennukite hooldus- ja parandusteenuseid turuhindadega (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 163 ja 164). NOA maksis 2004. aastal OA-le 99 miljonit eurot hooldusteenuste eest, millest 44 441 850 eurot vastas 18 lennukile, mida OA andis NOA-le allrendile.

183 Lisaks heidavad hagejad komisjonile ette, et ta ei võrrelnud NOA makstud renti turuhindadega. Peale selle vaidlevad nad vastu komisjon väitele, et NOA ei olnud toenäoliselt leidnud turutingimustel rendileandjaid. Ükski tõend ei kinnita seda väidet ning faktid räägivad sellele vastu. Eelkõige oli lennukite pakkumine pärast 11. septembri 2001. aasta sündmusi oluliselt ületanud nõudluse ning rendihinnad olid erakordselt soodsad. 2003. aasta lõpus oli nõudlus nullis. Alates 2004. aasta keskpaigast hakkas nõudlus kasvama, mis tõi kaasa rendihindade kuni 30-protsendise tõusu 2004. aasta lõpus, ilma et need hinnad oleks siiski jõudnud 2001. aasta septembri tasemele. Käesolevas asjas sõlmis NOA 2004. aasta juunis kolmeaastase rendilepingu B 737-300 tüüpi lennuki kohta hinnaga 130 000 USA dollarit, mis vastas turuhinnale.

184 Mis puudutab nelja Airbus A 340-300 tüüpi lennuki liisingulepinguid, siis rõhutavad Kreeka Vabariik ja NOA erinevust esiteks nende lennukite allrendilepingutes NOA-ga ja teiseks Kreeka Vabariigi otsust kasutada oma õigust tulla nendes lepingutes OA asemele, kuna võlausaldajad ähvardasid nõuda kõigi riigi antud tagatiste vahetut realiseerimist summas 200 miljonit eurot ja kuna esines oht, et võlausaldajad nõuavad need lennukid OA-lt välja. NOA ei saanud mingit kasu sellest, et Kreeka Vabariik oli asunud neis liisingulepingutes OA asemele.

185 Komisjon, keda kohtuasjas T‑416/05 toetab Aeroporia Aigaiou, leiab, et pärast OA põhjal NOA asutamist vabastab OA poolt NOA-le lennukite allrendile andmine oluliselt madalamate hindadega kui need, mida peamiste rendilepingute alusel tasutakse, NOA ühest osast oma tegevuskuludest, mida sel moel rahastab OA ja lõpuks OA puudujääkide tõttu Kreeka Vabariik. Vaidlustatud otsus mainib sel viisil OA-le ja Kreeka Vabariigile vahetult tekkinud kahjusid (põhjendus 186) ja kaudselt Kreeka Vabariigile tekkinud kahjusid (põhjendused 189 ja 191). Neis tingimustes ei ole vaidlustatud meede kooskõlas erainvestori kriteeriumiga.

186 Nimelt, esiteks võtab erainvestori kriteerium arvesse kõnealuste meetmete mõju abisaajale, sundides kontrollima, kas need ei anna eelist, mida ta ei oleks tavapäraste turutingimuste juures saanud.

187 Käesolevas asjas ei edastanud Kreeka ametiasutused komisjonile vajalikke tõendeid ametliku uurimismenetluse käigus, vaatamata korraldusele esitada kõik vajalikud andmed, et uurida Olympic Airwaysi kontserni ümberkorraldamist. Selle korralduse saatmine Kreeka ametiasutustele pani tõendamiskoormise neile vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 13 lõikele 1. Kuna Kreeka ametiasutuste esitatud andmed olid lünklikud, siis palus komisjon ekspertidel teostada kohapealsed kontrollid. Neis tingimustes väidab komisjon, et vaidlustatud otsuse õiguspärasust võib hinnata üksnes nende asjaolude alusel, mis talle olid kättesaadavad otsuse tegemise hetkel.

188 Teiseks väidab komisjon, et isegi kui talle oleks õigeaegselt esitatud teave turul kehtivate rendihindade kohta, oleks olnud ainetu võrrelda NOA tasutud renti turul kehtivate rendihindadega. Nimelt ei oleks sellise võrdluse teostamine olnud realistlik, kuna NOA ei olnud tõenäoliselt leidnud turul teisi rendileandjaid, kes oleks valmis olnud talle lennukeid rentima ilma Kreeka Vabariigi sekkumiseta.

189 Seda analüüsi kinnitab asjaolu, et peamised rendileandjad, kes muretsesid oma nõuete saatuse üle OA juures, olid ähvardanud lõpetada selle äriühinguga sõlmitud lepingud, müüa lennukid ja viia läbi tagatiste vahetu realiseerimine ja et nad olid kehtestanud sellega seoses rangemad kohus