ÜLDKOHTU MÄÄRUS (üheksas koda laiendatud koosseisus)

15. september 2016( )

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Piiravad meetmed seoses olukorraga Ukrainas – Rahaliste vahendite külmutamine – Advokaadist esindaja puudumine –Üldkohtu nõudmistele vastamisest loobunud hageja – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

Kohtuasjas T‑339/14,

Serhiy Vitaliyovych Kurchenko, elukoht Tšugujiv (Ukraina), esindajad: B. Kennelly, QC, barrister J. Pobjoy, solicitor M. Drury, solicitor A. Swan ja solicitor J. Binns,

hageja,

versus

Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: Á. de Elera-San Miguel Hurtado ja J.‑P. Hix,

kostja,

keda toetab

Euroopa Komisjon, esindajad: S. Bartelt ja D. Gauci,

menetlusse astuja,

mille ese on esimese võimalusena ELTL artiklile 263 tuginev nõue, millega nõutakse esiteks nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsuse 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT 2014, L 66, lk 26) ja nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määruse (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT 2014, L 66, lk 1) ning teiseks nõukogu 5. märtsi 2015. aasta otsuse (ÜVJP) 2015/364, millega muudetakse otsust 2014/119 (ELT 2015, L 62, lk 25), ja nõukogu 5. märtsi 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/357, millega rakendatakse määrust nr 208/2014 (ELT 2015, L 62, lk 1), tühistamist hagejat puudutavas osas, ja teise võimalusena ELTL artiklile 277 tuginev nõue, millega palutakse tunnistada hageja suhtes kohaldamatuks otsuse 2014/119, mida on muudetud nõukogu 29. jaanuari 2015. aasta otsusega (ÜVJP) 2015/143, millega muudetakse otsust 2014/119 (ELT 2015, L 24, lk 16), artikli 1 lõige 1 ning määruse nr 208/2014, mida on muudetud nõukogu 29. jaanuari 2015. aasta määrusega (EL) 2015/138, millega muudetakse määrust nr 208/2014 (ELT 2015, L 24, lk 1), artikli 3 lõige 1,

ÜLDKOHUS (üheksas koda laiendatud koosseisus),

koosseisus: president G. Berardis (ettekandja), kohtunikud O. Czúcz, I. Pelikánová, A. Popescu ja E. Buttigieg,

kohtusekretär: E. Coulon,

on teinud järgmise

määruse

Vaidluse taust

1 Käesolev kohtuasi on seotud teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmetega seoses olukorraga Ukrainas.

2 Hageja Serhiy Vitaliyovych Kurchenko on Ukraina ärimees.

3 Euroopa Liidu Nõukogu võttis 5. märtsil 2014 ELL artikli 29 alusel vastu otsuse 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT 2014, L 66, lk 26). Samal kuupäeval võttis nõukogu ELTL artikli 215 lõike 2 alusel vastu määruse (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT 2014, L 66, lk 1).

4 Otsusega 2014/119 ja määrusega nr 208/2014 lisati hageja nimi nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse kõnealuseid piiravaid meetmeid, koos tuvastamisandmetega „ärimees“ ja järgmise põhjendusega:

„Isik, kelle suhtes algatati Ukrainas uurimine tema osalemise kohta kuritegudes, mis on seotud Ukraina riigile kuuluvate rahaliste vahendite omastamise ja nende ebaseadusliku ülekandmisega Ukrainast välja.“

5 Otsust 2014/119 muudeti muu hulgas nõukogu 29. jaanuari 2015. aasta otsusega (ÜVJP) 2015/143, millega muudetakse otsust 2014/119 (ELT 2015, L 24, lk 16), ja määrust nr 208/2014 muudeti muu hulgas nõukogu 29. jaanuari 2015. aasta määrusega (EL) 2015/138, millega muudetakse määrust nr 208/2014 (ELT 2015, L 24, lk 1). Kõnealuste õigusaktidega täpsustas nõukogu alates 1. veebruarist 2015 nende isikute määramise kriteeriume, keda rahaliste vahendite külmutamine puudutab.

6 Otsust 2014/119 muudeti muu hulgas ka nõukogu 5. märtsi 2015. aasta otsusega (ÜVJP) 2015/364, millega muudetakse otsust 2014/119 (ELT 2015, L 62, lk 25), ja määrust nr 208/2014 muudeti muu hulgas ka nõukogu 5. märtsi 2015. aasta rakendusmäärusega (EL) 2015/357, millega rakendatakse määrust (EL) nr 208/2014 (ELT 2015, L 62, lk 1). Kõnealuste õigusaktidega jäeti hageja nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, kusjuures tema suhtes pikendati neid meetmeid kuni 6. märtsini 2016 järgmise uue põhjendusega:

„Isik, kelle suhtes Ukraina asutused on algatanud kriminaalmenetluse seoses riigile kuuluvate rahaliste vahendite või vara omastamisega.“

Menetlus ja poolte nõuded

7 Hageja esitas käesoleva menetluse algatamiseks hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 15. mail 2014. Nõukogu esitas kostja vastuse 12. augustil 2014.

8 Euroopa Komisjon esitas 16. septembril 2014 Üldkohtu kantseleisse avalduse käesolevas asjas menetlusse astumiseks nõukogu nõuete toetuseks. Üldkohtu üheksanda koja president andis 17. novembri 2014. aasta määrusega menetlusse astumise loa. Komisjon esitas 18. detsembril 2014 Üldkohtu kantseleisse dokumendi, milles ta loobus menetlusse astuja seisukohtade esitamisest.

9 Ukraina esitas 30. septembril 2014 Üldkohtusse avalduse käesolevasse menetlusse astumiseks nõukogu nõuete toetuseks. Üldkohtu üheksanda koja presidendi 17. novembri 2014. aasta määrusega rahuldati Ukraina menetlusse astumise avaldus. Üldkohtu kantseleisse 24. detsembril 2014 saabunud kirjaga teatas Ukraina siiski, et ta loobub menetlusse astumisest. Üldkohtu üheksanda koja presidendi 11. märtsi 2015. aasta määrusega kustutati seega Ukraina kui menetlusse astuja kohtuasjast.

10 Üldkohtu kantseleile esitati repliik ja vasturepliik vastavalt 25. septembril ja 11. novembril 2014.

11 Hageja esitas 15. mai 2015. aasta dokumendiga Üldkohtu kantseleisse nõuete muutmise avalduse, et tühistataks ka otsus 2015/364 ja määrus 2015/357 hagejat puudutavas osas, ning teise võimalusena tunnistataks tema suhtes kohaldamatuks otsuse 2014/119, mida on muudetud otsusega 2015/143, artikli 1 lõige 1 ja määruse nr 208/2014, mida on muudetud määrusega 2015/138, artikli 3 lõige 1.

12 Üldkohtu kantseleisse 5. oktoobril 2015 saabunud dokumendis esitas nõukogu oma seisukohad nõuete muutmise avalduse kohta.

13 Üldkohtu kantseleisse 15. mail 2015 saabunud dokumendis esitas hageja ka hagi, mis sisaldas samu nõudeid, nagu on käesolevas asjas nõuete muutmise avalduses esitatud nõuded, mida on käsitletud eespool punktis 11. See hagiavaldus, mis registreeriti numbriga T‑248/15, tunnistati käesoleva poolelioleva kohtuasja tõttu Üldkohtu üheksanda koja 11. septembri 2015. aasta määrusega vastuvõetamatuks.

14 Üheksanda koja ettepanekul otsustas Üldkohus Üldkohtu kodukorra artikli 28 alusel suunata kohtuasja laiendatud koosseisule.

15 Ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal otsustas Üldkohus (üheksas koda laiendatud koosseisus) avada menetluse suulise osa.

16 Hageja esindajad andsid 25. aprilli 2016. aasta kirjas Üldkohtule teada, et nad on loobunud oma kliendi esindamisest, kuna nad ei ole hagejalt saanud esindamise jätkamiseks vajalikke rahalisi vahendeid ning lisaks ei ole hageja andnud neile enam juhiseid.

17 Hageja esindajatele 10. mail 2016 saadetud kirjas teatas Üldkohus, et hageja esindajad jäävad Üldkohtu kontaktisikuteks kuni hageja poolt uue esindaja nimetamiseni. Samuti palus Üldkohus esindajatel anda hagejale teada, et ta peab nimetama uue esindaja enne 27. maid 2016, ning kui ta seda ei tee, siis plaanib Üldkohus vastavalt kodukorra artikli 131 lõikele 2 tuvastada omal algatusel, et puudub vajadus asjas otsus teha.

18 Üldkohtu kantseleisse 25. mail 2016 saabunud kirjas kinnitasid hageja esindajad, et nad informeerisid hagejat vajadusest nimetada uued esindajad. Samas märkisid nad, et ei ole hagejalt vastust saanud. Peale selle ei võtnud hageja Üldkohtuga ka muul viisil määratud tähtaja jooksul ühendust.

19 Kodukorra artiklis 89 ette nähtud menetlust korraldavate meetmete raames esitas Üldkohus pooltele küsimuse, milline on nende seisukoht selle kohta, kui Üldkohus tuvastab kodukorra artikli 131 lõike 2 kohaselt omal algatusel põhistatud määrusega, et puudub vajadus asjas otsus teha; sellele küsimusele palus Üldkohus pooltel vastata kirjalikult.

20 Pooled täitsid need nõuded ette nähtud tähtaja jooksul. Komisjon ja nõukogu leidsid vastavalt 9. juuni ja 22. juuni 2016. aasta kirjas, et neil ei ole vastuväiteid sellele, kui Üldkohus tuvastab omal algatusel, et puudub vajadus asjas otsus teha. Üldkohtu kantseleisse 23. juunil 2016 saabunud kirjas kinnitasid hageja esindajad veel kord, et nad ei saa hagejalt enam juhiseid ning et neil asjaoludel ei saa nad esitada vastuseks Üldkohtu küsimusele oma seisukohti.

Kohtulahendi tegemise vajaduse äralangemine

21 Kodukorra artikli 131 lõige 2 näeb ette, et kui hageja ei reageeri enam Üldkohtu pöördumistele, võib Üldkohus pärast poolte ärakuulamist omal algatusel tuvastada põhistatud määrusega, et puudub vajadus asjas otsus teha.

22 Eespool punktidest 16–20 nähtuvalt tuleb käesolevas asjas tuvastada, et hageja ei anna enam oma esindajatele juhiseid, mistõttu on viimased loobunud hageja esindamisest, ning samuti ei ole hageja täitnud Üldkohtu 10. mai 2016. aasta kirjas esitatud nõuet nimetada uus advokaat. Peale selle ei ole hageja vastanud menetlust korraldavate meetmete raames Üldkohtu esitatud küsimusele, nagu kirjeldatud eespool punktis 19.

23 Hageja tegevusetust arvestades tuleb seega kodukorra artikli 131 lõike 2 kohaselt omal algatusel tuvastada, et puudub vajadus asjas otsus teha.

Kohtukulud

24 Kodukorra artikli 137 kohaselt jaotab Üldkohus juhul, kui vajadus lahendi tegemiseks langeb ära, kohtukulud omal äranägemisel.

25 Käesoleva asja asjaolusid arvestades tuleb otsustada, et hageja kannab nii enda kui ka nõukogu kohtukulud.

26 Kodukorra artikli 138 lõike 1 kohaselt kannavad menetlusse astunud liikmesriigid ja institutsioonid ise oma kohtukulud. Seega kannab komisjon oma kohtukulud ise.

Esitatud põhjendustest lähtudes

ÜLDKOHUS (üheksas koda laiendatud koosseisus)

otsustab:

1. Käesoleva hagi kohta on otsuse tegemise vajadus ära langenud.

2. Mõista Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud välja Serhiy Vitaliyovych Kurchenkolt ja jätta viimati nimetatu kohtukulud tema enda kanda.

3. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda.

Luxembourg, 15. september 2016

Kohtusekretär President