KOHTUJURISTI ETTEPANEK

YVES BOT

esitatud 2. septembril 20101( )

Kohtuasi C‑362/09 P

Athinaïki Techniki AE

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Riigiabi – Kaebus – Komisjoni otsus lõpetada kaebuse menetlemine – Vaidlustatav akt – Menetlemise lõpetamise otsuse tühistamine komisjoni poolt – Sellele viitamata jätmine, millist õigusvastasust kõnealuse tühistamisega tahetakse parandada – Tühistamisotsuse õigusvastasus

1. Kõnesolev apellatsioonkaebus on 17. juuli 2008. aasta kohtuotsuse Athinaïki Techniki vs. komisjon( ) aluseks oleva kohtuasja jätk.

2. Selles kohtuotsuses otsustas Euroopa Kohus, et äriühingu – kelle õigusjärglane on Athinaïki Techniki AE( ) – esitatud kaebuse menetlemise halduslik lõpetamine Euroopa Ühenduste Komisjoni poolt 2. juunil 2004 tuleb kvalifitseerida „otsusena” nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999( ) artikli 4 tähenduses, ja seega kujutab see endast vaidlustatavat akti. Euroopa Kohus saatis kohtutoimiku tagasi Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtusse, et viimane otsustaks tühistamishagi üle, mille Athinaïki Techniki selle akti peale esitas.

3. Komisjon kirjutas 26. septembril 2008 apellatsioonkaebuse esitajale, et Euroopa Kohtu otsust arvestades tühistab ta oma kirja, milles ta teavitas apellanti kaebuse menetlemise lõpetamisest, uuendas menetluse ja kordas oma eelnevat palvet, et apellant esitaks talle riigiabi andmist tõendavat teavet.

4. Üldkohus otsustas 29. juuni 2009. aasta määrusega Athinaïki Techniki vs. komisjon( ), et seda kirja arvestades oli 2. juunil 2004 tehtud menetlemise lõpetamise otsuse tühistamishagi ese ära langenud.

5. Athinaïki Techniki esitas selle kohtumääruse peale apellatsioonkaebuse, milles ta heidab Üldkohtule ette eelkõige seda, et viimane ei arvestanud eespool viidatud kohtuotsusest Athinaïki Techniki vs. komisjon nähtuvaid tingimusi, mille alusel komisjon võis menetlemise lõpetamise otsuse tühistada.

6. Käesolevas ettepanekus soovitan Euroopa Kohtul tunnistada, et kõnesolev apellatsioonkaebus on põhjendatud.

7. Selgitan, et eespool viidatud kohtuotsuse Athinaïki Techniki vs. komisjon kohaselt oli apellandil õigus sellele, et kohus kontrolliks komisjoni hinnangut, et arvestades 2. juunil 2004 selle institutsiooni käsutuses olnud teavet, ei olnud vaja algatada ametlikku uurimismenetlust ning juhtumi menetlemise lõpetamine oli õigustatud.

8. Märgin, et seda kohtuotsust arvestades sai komisjon kaebuse menetlemise lõpetamise otsuse õiguspäraselt tühistada üksnes selle otsuse õigusvastasuse parandamiseks. Toon välja asjaolu, et 26. septembri 2008. aasta kirjas ei ole asjakohaselt selgitatud põhjuseid, miks komisjon otsustas selle otsuse tühistada ja alustada uuesti esialgset uurimismenetlust. Väidan, et see tühistamine ei ole õigustatud ning võtab eespool viidatud kohtuotsust Athinaïki Techniki vs. komisjon rikkudes apellandilt võimaluse, et kohus kontrolliks tema kaebuse menetlemise lõpetamist. Järeldan sellest, et vaidlustatud kohtumäärusega, mille kohaselt komisjon tühistas vaidlusaluse lõpetamise otsuse ja seega langes ära selle otsuse peale esitatud hagi ese, on rikutud õigusnormi.

9. Teise võimalusena väidan, et vaidlustatud kohtumääruses on samuti rikutud õigusnormi osas, milles Üldkohus märkis, et 26. septembri 2008. aasta kirjast tuleneval tühistamisel olid samad tagajärjed kui tühistaval kohtuotsusel, mistõttu apellandil ei olnud enam huvi menetlemise lõpetamise otsuse tühistamiseks.

I. Vaidlustatud kohtumääruse õiguslik ja faktiline taust

A. Kohtuotsusele Athinaïki Techniki vs. komisjon eelnenud asjaolud

10. Kreeka ametiasutused korraldasid 2001. aasta oktoobris riigihankemenetluse, et loovutada oma 49% osalus kasiino Mont Parnèsi kapitalis. Konkureerisid kaks kandidaati: konsortsium Casino Attikis ja Hyatt Consortium. Väidetavalt nõuetevastase menetluse tulemusel sõlmiti hankeleping Hyatt Consortiumiga.

11. Konsortsiumi Casino Attikis liige Egnatia SA, kelle õigusjärglane pärast ühinemist on Athinaïki Techniki, esitas kaebused vastavalt komisjoni siseturu peadirektoraadi talitustele ja konkurentsi peadirektoraadile. Esimesel palus ta avaldada seisukoht 49% osaluse kasiino Mont Parnèsi kapitalis loovutamise menetluse eeskirjade vastavuse kohta riigihangetealaste ühenduse õigusnormide seisukohast, samas kui teisele esitati kaebus sama menetluse raames Hyatt Consortiumile väidetavalt antud riigiabi kohta.

12. Konkurentsi peadirektoraat tuletas 15. juuli 2003. aasta kirjaga Athinaïki Technikile meelde oma otsustuspraktikat, mille kohaselt riigivara üleandmine pakkumismenetluses ei kujuta endast riigiabi, kui menetlus toimus läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt. Seetõttu teatas ta sellele konsortsiumile, et ta ei avalda seisukohta enne, kui siseturu peadirektoraat on kõnealuse riigihankemenetluse kontrollimise lõpetanud.

13. Athinaïki Techniki esindaja täpsustas 28. augusti 2003. aasta elektronkirjaga sisuliselt, et kaebus riigiabi olemasolu kohta puudutab riigihankemenetluse eri elemente ja et järelikult ei pea konkurentsi peadirektoraat siseturu peadirektoraadi järeldusi ära ootama.

14. Konkurentsi peadirektoraadi talitused kordasid 16. septembri 2003. aasta kirjaga oma 15. juuli 2003. aasta kirjas öeldut, paludes siiski Athinaïki Technikil edastada neile lisateavet iga muu abi kohta peale kasiino enampakkumisega seonduva abi.

15. Siseturu peadirektoraadi talitused teatasid 22. jaanuari ja 4. augusti 2004. aasta kirjadega Athinaïki Technikile, et nad ei kavatse neile esitatud kahe kaebuse uurimist jätkata.

16. Seejärel saatis komisjon 2. detsembril 2004 Athinaïki Technikile kirja, mis on sõnastatud järgmiselt:

„Viitan Teie poolt telefoni teel esitatud küsimusele, milles soovisite kinnitust, kas komisjon jätkab eelmainitud juhtumi uurimist või on selle menetlemine lõpetatud.

16. septembri 2003. aasta kirjaga teatas komisjon Teile, et kasutada oleva teabe alusel ei ole uurimise jätkamine selles juhtumis piisavalt põhjendatud (vastavalt [määruse nr 659/1999] artiklile 20).

Kuna puudub täiendav teave, mis õigustaks uurimise jätkamist, lõpetas komisjon halduslikult 2. juunil 2004 juhtumi menetlemise”.

17. Üldkohtusse 18. veebruaril 2005. aastal esitatud hagiavalduses palub Athinaïki Techniki tühistada kõnealune menetlemise lõpetamise otsus, mis tehti talle teatavaks selle kirjaga.

18. Üldkohus rahuldas 26. septembri 2006. aasta kohtumääruses Athinaïki Techniki vs. komisjon( ) komisjoni esitatud vastuvõetamatuse vastuväite. Kohus leidis, et kõnealune kiri ei ole otsus määruse nr 659/1999 artikli 25 tähenduses ja ei tekita õiguslikke tagajärgi, nii et selle kirja vastu ei saanud seega EÜ artikli 230 alusel hagi esitada.

19. Athinaïki Techniki esitas selle kohtumääruse peale apellatsioonkaebuse.

B. Kohtuotsus Athinaïki Techniki vs. komisjon

20. Euroopa Kohus märkis kõigepealt, et Athinaïki Techniki tühistamishagi ese ei olnud 2. detsembri 2004. aasta kiri kui selline, vaid konkurentsi peadirektoraadi otsus lõpetada menetlus selle äriühingu kaebuse suhtes, mis puudutab riigiabi, mille Kreeka Vabariik andis kasiino Mont Parnèsi puudutavas riigihankemenetluses konsortsiumile Hyatt Regency.

21. Euroopa Kohus märkis samuti, et Athinaïki Techniki palus selle otsuse tühistada põhjusel, et see võeti vastu EÜ artikli 88 lõike 3 alusel, ilma et komisjon oleks eelnevalt algatanud EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud ametlikku uurimismenetlust, mis oleks võimaldanud tal oma märkusi esitada.

22. Neid kaalutlusi arvestades täpsustas Euroopa Kohus kõigepealt esialgse uurimise staadiumi lõppedes vastuvõetud aktide laadi ja uuris seejärel, kas Üldkohus võis põhjendatult sedastada, et vaidlusalune menetlemise lõpetamise otsus ei olnud vaidlustatav akt.

1. Riigiabi esialgse uurimise staadiumi lõpus vastu võetud aktide laad

23. Euroopa Kohus meenutas kõigepealt, et riigiabi kontrollimise menetluses tuleb eristada ühelt poolt abi esialgse uurimise staadiumi, mille eesmärk on üksnes võimaldada komisjonil kujundada esmane arvamus kõnealuse abi ühisturuga osalise või täieliku kokkusobivuse kohta, ning teiselt poolt uurimise staadiumi, mis on mõeldud selleks, et kõnealune institutsioon saaks koguda täielikku teavet asja kõikide andmete kohta, kusjuures see teine staadium on möödapääsmatu, kui komisjonil on tõsiseid raskusi hindamisel, kas abi on ühisturuga kokkusobiv.( )

24. Euroopa Kohus märkis, et ainult selle viimati mainitud staadiumi raames näeb EÜ asutamisleping ette komisjoni kohustuse küsida asjassepuutuvatelt isikutelt selgitusi, nii et kui komisjon teeb esimese staadiumi lõppedes muu otsuse kui ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse, on nendel asjassepuutuvatel isikutel õigus see otsus vaidlustada, et kindlustada nende menetluslike tagatiste järgimine.( )

25. Peale selle märkis Euroopa Kohus, et määrus nr 659/1999 annab nendele asjassepuutuvatele isikutele õiguse käivitada uurimise esialgne staadium, edastades komisjonile teavet väidetavalt ebaseadusliku abi kohta, ja seab komisjonile kohustuse kontrollida viivitamatult võimaliku abi olemasolu ja selle kokkusobivust ühisturuga. Euroopa Kohus leidis, et asjassepuutuvatel isikutel, kes ei saa selles menetluses tugineda kaitseõigustele, on siiski õigus olla menetlusse kaasatud ulatuses, mis on juhtumi asjaolusid arvestades asjakohane; mis tähendab, et kui komisjon teatab asjassepuutuvatele isikutele vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 20 lõike 2 teisele lausele, et seisukoha võtmine selles küsimuses ei ole piisavalt põhjendatud, on ta muu hulgas kohustatud võimaldama neil esitada talle mõistliku tähtaja jooksul lisamärkusi.( )

26. Euroopa Kohus jätkas oma arutluskäiku järgmiselt:

„40. Kui märkused on esitatud või mõistlik tähtaeg möödunud, kohustab määruse nr 659/1999 artikli 13 lõige 1 komisjoni lõpetama uurimise esialgse staadiumi, tehes otsuse vastavalt selle määruse artikli 4 lõigetele 2, 3 või 4, st otsuse, millega sedastatakse, et abi ei ole antud, millega ei esitata vastuväiteid või millega algatatakse ametlik uurimismenetlus. Seega ei tohi see institutsioon esialgse uurimise staadiumis tegutsemisest lõputult hoiduda. Kui see staadium on lõpule jõudnud, peab komisjon kas algatama järgmise uurimisstaadiumi või lõpetama juhtumi menetlemise, tehes selle kohta otsuse (vt konkurentsi valdkonna menetluse raames 18. märtsi 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑282/95 P: Guérin automobiles vs. komisjon, EKL 1997, lk I‑1503, punkt 36). Määruse nr 659/1999 artikli 20 lõike 2 kolmandas lauses on sätestatud, et kui komisjon teeb sellise otsuse pärast huvitatud poolelt teabe saamist, saadab ta poolele selle otsuse koopia.

41. Seda silmas pidades tuleb märkida, et komisjon võib teha ühe eelmainitud otsustest, mis on sätestatud määruse nr 659/1999 artiklis 4, määratlemata seda siiski otsusena, mis on tehtud selle sätte alusel.”

27. Selles osas meenutas Euroopa Kohus tühistamishagi vastuvõetavust puudutavat väljakujunenud kohtupraktikat, mille kohaselt tuleb vaidlustatud akti kvalifitseerimisel vaadelda selle akti enda sisu ja selle autori tahet. Ta märkis, et vaidlustatavateks aktideks on põhimõtteliselt meetmed, mis kinnitavad haldusmenetluse lõppedes komisjoni lõpliku seisukoha ja tekitavad siduvaid õiguslikke tagajärgi hageja huve puudutaval viisil, sõltumata nende aktide vormist ja sellest, kas on täidetud niisugused vorminõuded nagu nende aktide pealkirjastamine, põhjendatus või nende õiguslikku alust moodustavate sätete märkimine.( )

28. Euroopa Kohus järeldas sellest, et seega ei oma tähtsust, et vaidlusalune akt ei ole määratletud kui „otsus” või et see ei viita määruse nr 659/1999 artikli 4 lõigetele 2, 3 või 4, või et komisjon ei ole seda otsust asjaomasele liikmesriigile teatavaks teinud, rikkudes selle määruse artiklit 25.( )

29. Euroopa Kohus jätkas oma arutluskäiku järgmiselt:

„45. Kui see oleks teisiti, võiks komisjon vältida ühenduse kohtu kontrolli pelgalt neid vorminõudeid eirates. Kohtupraktikast tuleneb, et kuna Euroopa Ühendus on õigusel põhinev ühendus, milles institutsioonide aktide kooskõla asutamislepinguga on allutatud kontrollile, tuleb ühenduse kohtule esitatud kaebustele kohaldatavaid menetlusnorme tõlgendada võimaluse piires selliselt, et nende kohaldamine aitaks saavutada eesmärki tagada ühenduse õigusest isikutele tulenevate õiguste tõhus kohtulik kaitse (vt selle kohta 25. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑50/00 P: Unión de Pequeños Agricultores vs. nõukogu, EKL 2002, lk I‑6677, punkt 44; 18. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑229/05 P: PKK ja KNK vs. nõukogu, EKL 2007, lk I‑439, punkt 109, ning 13. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑432/05: Unibet, EKL 2007, lk I‑2271, punktid 37 ja 44).

46. Järelikult tuleb selleks, et teha kindlaks, kas riigiabi valdkonna akt kujutab endast „otsust” määruse nr 659/1999 artikli 4 tähenduses, kontrollida akti sisu ja komisjoni tahet arvesse võttes, kas komisjon kinnitas uuritud aktiga esialgse uurimise staadiumi lõppedes lõplikult oma seisukohta kaevatud meetme suhtes ja – seega – kas ta jõudis järeldusele, et see meede on abi või mitte, et selle meetme ühisturuga kokkusobivuse osas puuduvad kahtlused või et sellised kahtlused esinevad.”

2. Küsimus, kas menetlemise lõpetamise otsus on vaidlustatav akt

30. Euroopa Kohus analüüsis akti, millest Athinaïki Technikit teavitati 2. detsembri 2004. aasta kirjas, järgmiselt:

„52. Selle akti sisust ja komisjoni tahtest tuleneb, et ta otsustas nii lõpetada Athinaïki Techniki alustatud esialgse uurimismenetluse. Nimetatud aktis tõdes komisjon, et uurimine ei võimaldanud järeldada abi olemasolu EÜ artikli 87 tähenduses, ja ta keeldus kaudselt algatamast EÜ artikli 88 lõikes 2 ettenähtud ametlikku uurimismenetlust (vt selle kohta [2. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑367/95 P:] komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France, [EKL 1998, lk I‑1719], punkt 47).

53. Lisaks tuleneb käesoleva kohtuotsuse punktis 36 viidatud kohtupraktikast, et selles sättes ettenähtud menetluslikud tagatised on kindlustatud vaid siis, kui õigustatud isikutel on võimalus vaidlustada otsus ühenduste kohtus vastavalt EÜ artikli 230 neljandale lõigule. Seda põhimõtet kohaldatakse nii siis, kui otsus on tehtud põhjendusel, et komisjon leiab, et abi on ühisturuga kokkusobiv, kui ka siis, kui ta on seisukohal, et abi olemasolu tuleb kõrvale jätta.

54. Vaidlustatud akti ei saa käsitleda esialgse või ettevalmistavana, sest alustatud haldusmenetluses ei järgne sellele ühtki teist akti, mille peale saaks tühistamishagi esitada (vt selle kohta eelkõige [16. juuni 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑39/93 P:] SFEI jt vs. komisjon [EKL 1994, lk I‑2681], punkt 28).

55. Vastupidiselt sellele, mida leidis Esimese Astme Kohus, ei ole siin oluline, et huvitatud pool võib veel esitada komisjonile lisateavet, mis võib kohustada komisjoni üle vaatama oma seisukoha asjaomase riikliku meetme osas.

56. Esialgse uurimise staadiumi lõpus tehtud otsuse seaduslikkust hinnatakse üksnes teabe põhjal, mis komisjonil võis olla selle otsuse tegemise ajal (vt [15. aprilli 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑390/06:] Nuova Agricast, [EKL 2008, lk I‑2577], punktid 54–60), st antud juhul vaidlustatud akti vastuvõtmise ajal.

57. Kui huvitatud pool esitab pärast juhtumi menetlemise lõpetamist lisateavet, võib komisjon olla kohustatud algatama vajaduse korral uue haldusmenetluse. Samas ei mõjuta see teave asjaolu, et esimene esialgne uurimismenetlus on juba lõpetatud.

58. Järelikult vastupidiselt sellele, mida Esimese Astme Kohus leidis [eespool viidatud 26. septembri 2006. aasta] kohtumääruse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] punktis 29, võttis komisjon Athinaïki Techniki taotluse osas, milles viimane palus tuvastada EÜ artiklite 87 ja 88 rikkumise, vastu lõpliku seisukoha.

59. Lõpuks ei oma vaidlustatud akti kvalifitseerimisel tähtsust asjaolu – nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 44 –, et komisjon ei ole seda otsust asjaomasele liikmesriigile teatavaks teinud, et ta ei ole seda määratlenud kui „otsust” ja et see ei viita määruse nr 659/1999 artiklile 4.

60. Selles osas tuleneb haldusmenetluse kulgemisest, nagu seda on meenutatud eelkõige [eespool viidatud 26. septembri 2006. aasta] kohtumääruse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] punktis 6, et komisjon võttis oma seisukoha põhjendusel, et asjaomane riiklik meede ei kujutanud endast riigiabi. Seega tuleb vaidlustatud akti käsitleda otsusena määruse nr 659/1999 artikli 4 lõike 2 tähenduses koostoimes selle määruse artikli 13 lõikega 1 ja artikli 20 lõike 2 kolmanda lausega.

61. Kuna see akt takistas Athinaïki Technikil esitada EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametlikus uurimismenetluses oma märkusi, tekitas see siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis võisid selle äriühingu huve puudutada.

62. Vaidlustatud akt on seega vaidlustatav akt EÜ artikli 230 tähenduses.”

31. Euroopa Kohus otsustas Athinaïki Techniki esitatud apellatsioonkaebuse kohta:

„1. Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 26. septembri 2006. aasta määrus kohtuasjas T‑94/05: Athinaïki Techniki vs. komisjon.

2. Jätta Euroopa Ühenduste Komisjoni poolt Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtus esitatud vastuvõetamatuse vastuväide rahuldamata.

3. Saata kohtuasi tagasi Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtusse, et ta otsustaks Athinaïki Techniki AE nõude üle tühistada Euroopa Ühenduste Komisjoni 2. juuni 2004. aasta otsus lõpetada menetlus Athinaïki Techniki kaebuse osas, mis puudutab Hyatt Regency konsortsiumile Kreeka Vabariigi poolt väidetavalt antud riigiabi riigihankemenetluses 49% osaluse loovutamiseks kasiino Mont Parnèsi kapitalis.

[…]”

C. Vaidlustatud kohtumäärus

32. Komisjon teatas 2. oktoobri 2008. aasta kirjaga Üldkohtule, et ta oli 26. septembril 2008 saatnud hagejale kirja, mis oli sõnastatud järgmiselt:

„Viitan [2. detsembri 2004. aasta] kirjale( ), millega konkurentsi peadirektoraadi talitused teatasid Teile, et kasutada oleva teabe alusel ei olnud kirja teemas nimetatud toimiku uurimise jätkamine piisavalt põhjendatud, ja kuna puudub täiendav teave, mis õigustaks uurimise jätkamist, lõpetas komisjon halduslikult kõnealuse toimiku menetlemise.

Arvestades [eespool viidatud] kohtuotsust [Athinaïki Techniki vs. komisjon], teatavad konkurentsi peadirektoraadi talitused Teile, et see kiri on tühistatud ja eespool nimetatud toimiku menetlust on uuesti alustatud.

Seega kordan oma eelnevat palvet ja palun teil uuesti esitada teavet, mis näitab ebaseadusliku riigiabi andmist seoses kasiino Mont Parnèsi müügiga.”

33. Komisjon, keda toetas menetlusse astuja Athens Resort Casino AE Symmetochon( ), väitis, et 26. septembri 2008. aasta kirja kohaselt oli asja ese ära langenud, mistõttu langes ära otsuse tegemise vajadus.

34. Athinaïki Techniki vaidles sellele seisukohale vastu.

35. Üldkohus esitas vaidlustatud kohtumääruses järgmised põhjendused:

„32. Esiteks tuleb märkida, et Euroopa Kohus on juba otsustanud oma 18. novembri 1992. aasta määruses kohtuasjas C‑222/92: SFEI jt vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punktid 1 ja 2), et väidetavat riigiabi puudutava kaebuse menetlemise haldusliku lõpetamise otsuse peale esitatud hagi puhul seisneb esialgse uurimismenetluse uuesti alustamine selles, et tühistatakse menetlemise lõpetamise otsus. Seejärel leidis Euroopa Kohus, et kõnealuse hagi ese oli ära langenud ja otsuse tegemine ei olnud enam vajalik (eespool viidatud kohtumäärus SFEI jt vs. komisjon, punktid 5 ja 7; vt selle kohta samuti Euroopa Kohtu 1. juuli 2008. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑341/06 P ja C‑342/06 P: Chronopost […] vs. UFEX jt [EKL 2008, lk I‑4777], punkt 3, ning Üldkohtu 7. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas T‑613/97: UFEX jt vs. komisjon, EKL 2006, lk II‑1531, punktid 8 ja 11).

33. Teiseks nähtub [eespool viidatud] kohtuotsuse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] punktidest 52, 54 ja 58, et Euroopa Kohtu järeldus, et [menetlemise lõpetamise otsus] kinnitas lõplikult komisjoni seisukoha vaidlusaluse meetme kohta, oli vajalik selleks, et [nimetatud otsust] saaks käsitleda vaidlustatavana. Pärast esialgse uurimismenetluse uuesti alustamist ja apellandile esitatud palvet esitada tema etteheiteid toetavaid dokumente ei ole aga enam akti, mis kinnitab lõplikult komisjoni seisukoha ja mille peale võib seega hagi esitada.

34. Kolmandaks tuleb märkida, et [menetlemise lõpetamise otsus] võeti vastu esialgse uurimismenetluse lõpus ja seda tuleb [eespool viidatud] kohtuotsuse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] kohaselt tõlgendada kui kaudset otsust, millega sedastatakse, et kõnealune meede ei ole abi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses, või kui kaudset vastuväidete esitamata jätmise otsust. Seega tuleks komisjonil kohtuliku tühistamise korral alustada uuesti esialgset uurimismenetlust, ja, nagu Euroopa Kohus täpsustas [eespool viidatud] kohtuotsuse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] punktis 40, teha ametlikult üks määruse nr 659/1999 artiklis 4 nimetatud otsustest või menetlemise lõpetamise otsus, mis kujutaks endast uut vaidlustatavat akti.

35. Neil asjaoludel tuleb sedastada, et [menetlemise lõpetamise otsuse] tühistamisel olid samaväärsed tagajärjed kui [selle otsuse] tühistaval kohtuotsusel, sest selle tulemusel uuesti alustatud esialgne uurimismenetlus lõpetatakse ühega määruse nr 659/1999 artiklis 4 nimetatud otsustest või menetlemise lõpetamise otsusega. Kohtuotsus, mis tühistaks [lõpetamise otsuse], ei tooks kaasa mitte mingeid täiendavaid õiguslikke tagajärgi võrreldes toimunud tühistamisega (Üldkohtu 6. detsembri 1999. aasta määrus kohtuasjas T‑178/99: Elder vs. komisjon, EKL 1999, lk II‑3509, punkt 20).

36. Apellandile ei jää seega mingit huvi saavutada [menetlemise lõpetamise] otsuse tühistamine (vt selle kohta Üldkohtu 28. mai 1997. aasta määrus kohtuasjas T‑145/95: Proderec vs. komisjon, EKL 1997, lk II‑823, punkt 27, ja eespool viidatud kohtumäärus Elder vs. komisjon, punkt 21).

37. Seega tuleb märkida, et käesoleva hagi ese ja otsuse tegemise vajadus on ära langenud.”

36. Seejärel esitas Üldkohus põhjendused, mille alusel ta leidis, et apellandi argumendid ei seadnud tema järeldust kahtluse alla.

37. Kohus märkis esiteks apellandi argumendi kohta, mille kohaselt 2. detsembri 2004. aasta kirjas on mainitud komisjoni, samas kui 26. septembri 2008. aasta kirjas on nimetatud komisjoni talitusi, et see argument ei saa mõjutada viimati nimetatud kirja kvalifitseerimist.

38. Teiseks märkis Üldkohus argumendi osas, mille kohaselt komisjon ei saa jääda tegevusetuks ning peab algatama ametliku uurimismenetluse, et apellant ei nimeta ühtegi õigusnormi, mis kohustaks komisjoni pärast menetluse lõpetamise otsuse tühistamist algatama selle otsuseni viinud menetlusest erinevat menetlust.

39. Kolmandaks, selles osas, mis puudutab apellandi väiteid, et esiteks oli komisjoni tegutsemisviisi eesmärk vältida menetlemise lõpetamise otsuse kohtulikku kontrolli ning teiseks ei olnud teabe esitamise palve asjakohane, leidis kohus, et nendest väidetest ei tulenenud ühtegi õiguslikku argumenti.

40. Üldkohus lisas, et apellandi poolt Üldkohtu menetluses esitatud dokumentidest ei nähtu, et apellant oli haldusmenetluse käigus juba selgitanud, mis osas vaidlustatud meetmed vastavad riigiabi olemasolu kindlaksmääramise tingimustele, mistõttu ei ole põhjendatud apellandi vastuväide sellele, et komisjoni palve esitada lisateavet ei olnud selle juhtumi asjaoludel sobiv tegutsemisviis.

41. Neljandaks, seoses apellandi argumentidega, mis puudutavad kohtuotsuse seadusjõudu, märkis Üldkohus, et eespool viidatud kohtuotsuses Athinaïki Techniki vs. komisjon tühistas Euroopa Kohus eespool viidatud 26. septembri 2006. aasta kohtumääruse Athinaïki Techniki vs. komisjon, kuid see kohtuotsus ei mõjutanud menetlemise lõpetamise otsuse kehtivust.

II. Apellatsioonkaebus

42. Apellant palub Euroopa Kohtul tühistada vaidlustatud kohtumäärus, rahuldada esimeses kohtuastmes esitatud nõuded ja mõista kohtukulud välja komisjonilt.

43. Komisjon ja Athens Resort Casino paluvad jätta see apellatsioonkaebus ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata ja mõista kohtukulud välja apellandilt.

A. Poolte väited ja argumendid

44. Apellant tugineb oma apellatsioonkaebuses neljale väitele. Neid väiteid ja argumente, mille esitas kostja vastusena komisjon ja lisaks Athens Resort Casino, võib kirjeldada järgmiselt.

1. Esimene väide

45. Esimese väite kohaselt on rikutud õigusnormi seoses haldusakti tühistamise õiguspärasuse tingimusi käsitleva Euroopa Kohtu varasema kohtupraktika tõlgendamisega.

46. Athinaïki Techniki väidab, et haldusakti tühistamine on õiguspärane esiteks tingimusel, et tühistatud akt on õigusvastane, ja teiseks tingimusel, et akti tühistamine toimub mõistliku aja jooksul. Tühistamisotsus tehti tema väitel aga esiteks rohkem kui neli ja pool aastat pärast algse otsuse vastuvõtmist, ületades seega mõistlikku tähtaega. Teiseks ei ole tühistamisotsuse põhjendustes tuginetud mitte menetlemise lõpetamise otsuse õigusvastasusele, vaid üksnes eespool viidatud kohtuotsusele Athinaïki Techniki vs. komisjon. Kuna aga otsuse põhjendamist puudutav väide põhineb avalikul huvil, oleks Üldkohus pidanud omal algatusel võtma arvesse nende põhjenduste puudumist ning tunnistama tühistamisotsuse õigusvastaseks.

47. Pealegi ei saa eespool viidatud kohtumäärust SFEI jt vs. komisjon käesolevas asjas üle võtta ning teised Üldkohtu poolt nimetatud otsused piirduvad sellele kohtumäärusele viitamisega.

48. Athens Resort Casino väidab, et erinormide puudumisel on haldusaktide tühistamise suhtes kohaldatavateks üldpõhimõteteks seaduslikkuse põhimõte ja asjaomase isiku õiguspärase ootuse kaitse põhimõte. Kuivõrd apellant aga on algusest peale vaidlustanud asja menetlemise lõpetamise otsuse õiguspärasuse, ei saa ta tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele.

49. Pealegi ei ole apellandi argumendi osas tühistamise põhjendamise kohta kohtupraktika kohaselt tingimata vajalik, et põhjendus oleks esitatud aktis endas. Seda võib kaudselt tuletada kohaldatavatest eeskirjadest või kõnealuse akti kontekstist. Kohtumenetluse kestust ei saa süüks panna komisjonile, vaid see tuleneb üksnes liidu õiguse tavapärasest toimimisest. Lisaks lühendas komisjon seda aega tänu menetlemise lõpetamise otsuse tühistamisele.

50. Komisjon väidab, et asja menetlemise lõpetamise otsuse tühistamist käsitlevad etteheited on vastuvõetamatud, sest need puudutavad mitte vaidlustatud kohtumäärust, vaid üksnes kõnealuse otsuse tühistamist, mis ei olnud Üldkohtu menetluse ese.

51. Peale selle on apellatsioonkaebuse osa, mis käsitleb tühistamisotsuse õiguspärasust, oma olemuselt ebaõiglane. Nimelt tühistas komisjon menetlemise lõpetamise otsuse apellandi kasuks ning võimalik, et tema konkurendi kahjuks. Seega ei ole apellandil mingit huvi tõstatada tähtaega puudutavat küsimust seoses tühistamisega, mis pidi talle kasuks tulema. Sama võib öelda tühistamisotsuse põhjendamist puudutava argumendi kohta. Need argumendid tuleb seega ilmselge vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata. Igal juhul leiab komisjon, et ta on kohustatud võtma tühistava kohtuotsuse täitmiseks vajalikud meetmed (EÜ artikkel 233), isegi kui ta teeb seda pärast mõistliku tähtaja möödumist.

52. Lõpetuseks leiab komisjon, et 26. septembri 2008. aasta kirjas oli selgelt märgitud, et ta tühistas otsuse, arvestades eespool viidatud kohtuotsust Athinaïki Techniki vs. komisjon, millest apellant teadis, sest ta oli ise selle kohtuotsuse tegemise põhjustanud.

2. Teine väide

53. Apellant heidab Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi seeläbi, et ei võtnud seisukohta võimu kuritarvitamist puudutava küsimuse osas.

54. Athinaïki Techniki tuletab meelde, et akti tühistamise eesmärk saab olla üksnes võimaldada haldusorganil tagada seaduslikkuse põhimõtte järgimine. Kõnealuse tühistamisotsuse põhjendused piirduvad aga pelga viitega eespool viidatud kohtuotsusele Athinaïki Techniki vs. komisjon, milles ei võetud seisukohta mitte menetlemise lõpetamise otsuse õiguspärasuse kohta, vaid üksnes selle vaidlustatavaks aktiks kvalifitseerimise kohta. Seega soovis komisjon selle otsuse tühistada mitte seaduslikkuse põhimõtte järgimiseks, vaid lihtsalt selleks, et vältida ühenduse kohtu kontrolli.

55. Athens Resort Casino leiab, et see väide on põhjendamatu. Komisjon ei vältinud kohtulikku kontrolli, vaid vastupidi, läks isegi kaugemale eespool viidatud kohtuotsusest Athinaïki Techniki vs. komisjon, kuivõrd komisjon otsustas alustada uurimist uuesti, nõustudes seega saama uut teavet, mida tal varem ei olnud.

3. Kolmas väide

56. Kolmanda väitega heidab apellant Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi, kui ta asus seisukohale, et menetlemise lõpetamise otsuse tühistamise ainus tagajärg on kohustus alustada uuesti esialgset uurimismenetlust.

57. Athinaïki Techniki väidab sisuliselt, et Üldkohus ei arvestanud esiteks tagajärgi, mis oleks olnud tühistaval kohtuotsusel, ning eiras teiseks proportsionaalsuse põhimõtet.

58. Kolmanda väite esimeses osas leiab Athinaïki Techniki, et tühistaval kohtuotsusel oleks teisi õiguslikke tagajärgi peale kohustuse algatada ametlik uurimismenetlus. Nimelt on kahest üks võimalus: kui kohus oleks tuvastanud, et komisjon rikkus käesolevas asjas oma kohustust algatada ametlik uurimismenetlus, ei oleks sellel institutsioonil niisugusest kohtuotsusest loogilist järeldust tehes muud valikut kui algatada see menetlus. Juhul kui kohus oleks otseselt tuvastanud EÜ artikli 87 rikkumise, oleks komisjonil tulnud teha riigiabi olemasolust tulenevad järeldused, mis EÜ artikli 88 lõike 2 kohaselt oleks tähendanud, et asjassepuutuv riik peab abi lõpetama või seda muutma komisjoni määratud tähtaja jooksul.

59. Kolmanda väite teises osas märgib Athinaïki Techniki, et proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt on haldusorgan kohustatud juhul, kui ta peab akti tühistama, valima mitme võimaluse hulgast sellise võimaluse, mis mitte ainult ei taga õiguspärasuse taastamise, vaid on ka asjaomasele isikule kõige soodsam. Üldkohus oleks pidanud seda valikut kontrollima, sest see tõi kaasa erinevusi õiguslike tagajärgede osas. Tühistamise kasuks otsustades valis komisjon viisi, mis ei taga õiguspärasuse optimaalset taastamist. Kõige sobivam vahend oleks olnud otsus, mis oleks toonud kaasa samad tagajärjed kui tühistav kohtuotsus, st riigiabi ametliku uurimismenetluse algatamise.

60. Athens Resort Casino leiab, et kolmas väide on põhjendamatu. Kui kohtu kaudu tühistatud akt ei ole mitte akt, millega teostatakse kohustuslikku pädevust, vaid mis tuleneb kaalutlusõigusest, st kaalutlusruumiga koostatud akt, ei saa Üldkohus nõuda komisjonilt teatud õiguslikku lahendust, mille valimise pädevus oli ainuüksi komisjonil, sest muidu astuks kohus komisjoni asemele komisjoni enda pädevuse teostamisel.

4. Neljas väide

61. Apellant heidab Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi, kuna ta eiras eespool viidatud kohtuotsusest Athinaïki Techniki vs. komisjon tulenevat seadusjõudu.

62. Athinaïki Techniki leiab, et nimetatud kohtuotsuse punktist 40 nähtub, et komisjon ei tohi riigiabi uurimismenetluses tegutsemisest lõputult hoiduda. Komisjon aga pöördus menetlemise lõpetamise otsust tühistades tagasi selle otsuse tegemisele eelnenud olukorda ning Üldkohus, kes seda tühistamist ei tauninud, rikkus sellega õigusnormi. Lisaks oli mõistlik tähtaeg tema sõnul igal juhul möödunud. Seega ei ole komisjonil enam võimalik ebakindlat olukorda säilitada. Vastupidi, ta on kohustatud otsustama ja vajadusel alluma ühenduse kohtu otsusele.

63. Athens Resort Casino sõnul on kõnealune väide põhjendamatu. Eespool viidatud kohtuotsusest Athinaïki Techniki vs. komisjon nähtub, et komisjonil ei olnud õigust jääda tegevusetuks ning et ta pidi mõistliku aja jooksul pärast kaebuse esitamist kõnealuse menetluse lõpetama, tehes selle kohta otsuse. Kõnealusest kohtuotsusest ei nähtu mitte sugugi, et esialgse uurimismenetluse juurde tagasi pöördumine ei olnud selles asjas enam lubatud.

64. Komisjon vastab võimu kuritarvitamist, eespool viidatud kohtuotsuse Athinaïki Techniki vs. komisjon tagajärgi ja proportsionaalsuse põhimõtet käsitlevatele väidetele koos, kuna kõik need väited puudutavad komisjoni sõnul arvamust, et ta soovis lihtsalt vältida menetlemise lõpetamise otsuse kohtulikku kontrolli ja pöördus tagasi tegevusetuse seisundisse. Need väited on tema sõnul aga väärad, sest esialgse uurimise staadiumi uuesti alustades tegeleb ta praegu toimiku andmete uurimisega. Pealegi ei esita apellant põhjuseid, miks komisjon oleks kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse. Peale kõige muu ei saa Üldkohus otsustada ultra petita. Menetlemise lõpetamise otsuse tühistamise järel on tühistamishagi ese aga ära langenud ning mis tahes muu nõue, mis puudutab komisjoni tegutsemisviisi (procedere), ei oleks hagiavalduse nõuetega hõlmatud. Õiguskaitsevahendite autonoomia tõttu oleks ainus võimalus, kuidas komisjoni saaks kohustada ametlikku uurimismenetlust algatama, tegevusetushagi esitamine EÜ artikli 232 tähenduses.

B. Kohtujuristi hinnang

65. Neli väidet, mis apellant esitas oma apellatsioonkaebuse toetuseks, moodustavad põhiliselt kaks etteheidete rühma. Esimeses, teises ja neljandas väites heidab apellant Üldkohtule ette seda, et viimane leidis, et menetlemise lõpetamise otsus oli tühistatud, samas kui see tühistamine oli õigusvastane. Kolmandas väites heidab apellant ette seda, et Üldkohus ei võtnud arvesse tühistava kohtuotsuse tagajärgi, kui ta asus seisukohale, et vaidlusalune tühistamine tõi kaasa samad tagajärjed kui säärane kohtuotsus.

1. Tühistamise õiguspärasus

a) Etteheidete vastuvõetavus

66. Komisjon väidab, et apellandi etteheited, mis seavad kahtluse alla tühistamise õiguspärasuse, on vastuvõetamatud esiteks sellepärast, et need puudutavad tühistavat akti, mitte vaidlustatud kohtumäärust, ja teiseks, kuna see tühistav akt ei olnud Üldkohtus toimunud vaidluse ese. Komisjon väidab lõpetuseks, et Athinaïki Technikil ei ole mingit huvi seda tühistamist vaidlustada, sest sellega eemaldatakse tema huve kahjustav akt.

67. Esimese punkti kohta võib märkida, et apellandi etteheited on suunatud vaidlustatud kohtumääruse, mitte 26. septembri 2008. aasta kirja vastu. Nimelt heidab apellant oma erinevates väidetes Üldkohtule ette, et viimane rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et selle kirja kohaselt oli komisjon menetlemise lõpetamise otsuse tühistanud, samas kui see kiri ei täpsusta, millist õigusvastasust selle tühistamisega sooviti parandada, selle tühistamise eesmärk on vaid vältida kõnealuse otsuse kontrollimist liidu kohtus ning see on seega vastuolus eespool viidatud kohtuotsusega Athinaïki Techniki vs. komisjon.

68. Teise punkti kohta nähtub vaidlustatud kohtumäärusest, et apellant on need etteheited Üldkohtule esitanud ning need kuulusid selles kohtus lahendatud kohtuvaidluse alla.

69. Nimelt paluti Üldkohtul selles kohtumääruses võtta seisukoht – mida ta ka tegi – küsimuses, kas komisjoni 26. septembri 2008. aasta kirja kohaselt oli menetlemise lõpetamise otsuse peale esitatud hagi ese ära langenud. Peale selle nähtub kõnealuse kohtumääruse põhjenduste punktidest 23–30, et apellant vaidlustas Üldkohtus selles kirjas teatatud tühistamise õiguspärasuse.

70. Lühidalt väitis apellant seega nende põhjenduste punktide 23 ja 24 kohaselt, et 26. septembri 2008. aasta kiri ei ole menetlemise lõpetamise vastu tehtud akt, sest nimetatud kirjas piirdub komisjon vaid sellega, et kordab kolme aasta tagust palvet, et apellant esitaks teavet, mis tõendab riigiabi andmist. Apellant väidab nende põhjenduste punkti 27 kohaselt, et see palve ei ole kohane põhjendus niisuguse tühistamise õigustamiseks. Punktide 27 ja 28 kohaselt märkis apellant, et 26. septembri 2008. aasta kirja eesmärk on peamiselt vältida menetlemise lõpetamise otsuse kohtulikku kontrolli. Ta väitis vastavalt põhjenduste punktidele 27, 28 ning 40, et see kiri on vastuolus eespool viidatud kohtuotsusega Athinaïki Techniki vs. komisjon.

71. Lõpetuseks, kolmanda punkti puhul ei ole põhjendatud komisjoni väide, et apellandil ei ole mingit huvi vaidlustada Üldkohtu hinnangut selle tühistamise õiguspärasuse kohta, kuna vastusest sellele küsimusele sõltub otseselt vastus küsimusele, kas menetlemise lõpetamise otsuse peale esitatud hagi ese on ära langenud või mitte, mis omakorda on käesoleva kohtuasja ese.

b) Sisulised küsimused

72. Apellandi esimese, teise ja neljanda väite kohaselt rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta leidis, et komisjon tühistas menetlemise lõpetamise otsuse, samas kui see tühistamine ei põhinenud selle otsuse õigusvastasusel, ning seega võtab kohus apellandilt õiguse selle otsuse peale kohtusse hagi esitada, minnes seega vastuollu eespool viidatud kohtuotsusega Athinaïki Techniki vs. komisjon.

73. Olen seisukohal, et see etteheide on põhjendatud, arvestades järgmisi kaalutlusi.

74. Nagu apellant väidab, ei saanud Üldkohus kõigepealt võtta oma hinnangu aluseks eespool viidatud kohtumääruse SFEI jt vs. komisjon põhjendusi. Selles kohtumääruses tõdes Euroopa Kohus, et apellandid paluvad tal tunnistada, et otsuse tegemise vajadus on ära langenud pärast seda, kui komisjon tühistas apellantide kaebuse menetlemise lõpetamise otsuse, samas kui käesolevas asjas vaidlustab Athinaïki Techniki selle, et tema hagi ese on ära langenud.

75. Järelikult ei tulnud Euroopa Kohtul eespool viidatud kohtumääruses SFEI jt vs. komisjon lahendada niisugust vaidlust nagu käesoleva kohtuasja poolte vahel. Minu teada ei ole olemas eelnevat kohtupraktikat küsimuse kohta, millele Euroopa Kohtul tuleb käesolevas asjas vastata ning mis käsitleb sellise tühistamise õiguspärasust, nagu otsustas komisjon oma 26. septembri 2008. aasta kirjas.

76. Muidugi on selge, et komisjonil on õigus tühistada tagasiulatuvalt akti, mida ta peab ekslikuks. Selle õiguse alus on seaduslikkuse põhimõte, mis nõuab, et õigusnormi rikkumine ei tohi kesta, lubades haldusorganil õigusvastase akti tühistamise kaudu taastada õigustamatult häiritud õiguskord. See lubab ka vältida kaebuse esitamist või juhul, kui tühistamine toimub pärast kaebuse esitamist, säästa asjassepuutuvaid isikuid kohtumenetlusest ja selle kuludest, aidates nõnda kaasa hea halduse tagamisele.( )

77. Seda tühistamisõigust kohaldatakse loomulikult riigiabi valdkonnas, vastavalt EÜ artiklitele 87 ja 88. Nendest sätetest nähtub esiteks, et riiklikku meedet, mis kujutab endast riigiabi nimetatud sätete tähenduses, saab võtta üksnes liidu õiguses ette nähtud tingimustel; ja teiseks, et komisjonil on kohustus tagada nende tingimuste täitmine, teostades mitte üksnes talle teatatud uute abikavade kontrolli, vaid kontrollides pidevalt ka olemasolevat abi.

78. Komisjon peab seaduslikkuse põhimõtte kohaselt saama alati parandada oma hinnangut, mille kohaselt riiklik meede ei kujuta endast riigiabi, kui ta tuvastab isegi tükk aega hiljem, et see hinnang on ekslik.( )

79. Samuti on selge, nagu märkisid komisjon ja Athens Resort Casino, et kohtupraktika, mis käsitleb haldusakti tühistamise suhtes kehtivaid väga piiravaid tingimusi, mis tulenevad seaduslikkuse põhimõtte tasakaalustamisest õiguskindluse põhimõttega, kujunes välja õigust kehtestava akti kontekstis, eesmärgiga kaitsta sellest aktist kasu saajate õiguspärast ootust.( )

80. Samuti on tõsi, et käesolev kohtuvaidlus ei kuulu sellesse konteksti, sest menetlemise lõpetamise otsus kahjustab apellandi huve, viimane taotleb selle tühistamist ning ei ole seega kasusaaja olukorras, kellel oleks õigustatud huvi selle otsuse säilitamiseks.

81. Sellegipoolest olen seisukohal, et arvestades eespool viidatud kohtuotsuse Athinaïki Techniki vs. komisjon põhjendusi, milles on meenutatud komisjoni kohustuste ulatust juhul, kui talle esitatakse kaebus riigiabi kohta, ja täpsustatud kaebajate õigusi selles menetluses, ei olnud sellel institutsioonil õigust tühistada menetlemise lõpetamise otsust 26. septembri 2008. aasta kirja näol.

82. Sellest kohtuotsusest nähtub, et asjassepuutuval isikul EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses, nagu Athinaïki Technikil, on määruse nr 659/1999 artikli 10 lõike 1 ja artikli 20 lõike 2 esimese lause alusel õigus käivitada EÜ artikli 88 lõikes 3 ette nähtud esialgne uurimise staadium, edastades komisjonile teavet väidetavalt ebaseadusliku abi kohta.( )

83. Sellest tuleneb samuti, et sellel institutsioonil on juhul, kui talle on esitatud niisugune kaebus, mitu kohustust. Ta peab viivitamatult kontrollima võimaliku abi olemasolu ja selle kokkusobivust ühisturuga. Kui komisjon leiab, et seisukoha võtmine selles küsimuses ei ole piisavalt põhjendatud, on ta samuti kohustatud võimaldama asjassepuutuval isikul esitada mõistliku tähtaja jooksul lisamärkusi.( )

84. Kui märkused on esitatud või mõistlik tähtaeg möödunud, kohustab määruse nr 659/1999 artikli 13 lõige 1 peale selle komisjoni lõpetama uurimise esialgse staadiumi, tehes otsuse vastavalt selle määruse artikli 4 lõigetele 2, 3 või 4, st otsuse, millega sedastatakse, et abi ei ole antud, millega ei esitata vastuväiteid või millega algatatakse ametlik uurimismenetlus.( )

85. Nagu Euroopa Kohus väga selgelt märkis, ei tohi komisjon esialgse uurimise staadiumis tegutsemisest lõputult hoiduda. Kui see staadium on lõpule jõudnud, peab komisjon kas algatama järgmise uurimisstaadiumi või lõpetama juhtumi menetlemise, tehes selle kohta otsuse.( )

86. Peale selle, kui komisjon on nii nagu käesolevas asjas teinud menetlemise lõpetamise otsuse pärast huvitatud poolelt teabe saamist, peab ta poolele saatma selle otsuse koopia.

87. Lõpetuseks leidis Euroopa Kohus eespool viidatud kohtuotsuses Athinaïki Techniki vs. komisjon, et niisugune otsus nagu 2. juunil 2004. aastal tehtud otsus juhtumi menetlemine lõpetada, millega komisjon otsustas lõpetada Athinaïki Techniki poolt algatatud esialgse uurimismenetluse, on vaidlustatav akt.

88. Nendest põhjendustest saab teha järgmised järeldused, mis on käesoleva kohtuasja jaoks asjakohased.

89. Esiteks nähtub analüüsist, mille tulemusena Euroopa Kohus otsustas, et 2. juunil 2004 tehtud otsus menetlemise lõpetamise kohta on vaidlustatav akt, et apellandil oli õigus sellele, et kohus kontrolliks komisjoni hinnangut, mille kohaselt see institutsioon võis enda käsutuses oleva teabe alusel juhtumi menetlemise õigustatult lõpetada ja otsustada kaudselt, et ametlikku uurimismenetlust ei olnud vaja algatada.

90. Vastavalt komisjonil lasuvatele eespool nimetatud kohustustele ja apellandile kuuluvale hagi esitamise õigusele sai see institutsioon teiseks kõnealuse menetlemise lõpetamise otsuse tühistada üksnes selleks, et parandada selle otsuse õigusvastasust. Selles osas ei väida komisjon oma kirjalikes märkustes, et tal oli õigus see otsus tühistada pelgalt kaalutlusõiguse alusel.

91. Seega tuli komisjonil apellandile saadetud 26. septembri 2008. aasta kirjas ära tuua või vähemalt kokkuvõtlikult esitada põhjendused, miks ta tühistas oma otsuse lõpetada juhtumi menetlemine, st põhjused, miks talle tundus, et vastupidiselt 2. juuni 2004. aasta hinnangule ei pidanud ta juhtumi menetlemist lõpetama.

92. Tuleb tõdeda, et 26. septembri 2008. aasta kirjas ei ole seda nõuet täidetud. Komisjon pelgalt teatas apellandile 2. detsembri 2004. aasta kirja tühistamisest ja toimiku menetlemise uuesti alustamisest „Euroopa Kohtu [eespool viidatud] otsust [Athinaïki Techniki vs. komisjon] arvestades”. On aga selge, et Euroopa Kohus võttis selles kohtuotsuses seisukoha mitte menetlemise lõpetamise otsuse õiguspärasuse kohta, vaid üksnes selle akti kvalifitseerimise kohta vaidlustatavaks aktiks.

93. Apellant võib seega põhjendatult väita, et selle otsuse tühistamine ei ole õigustatud.

94. Selle analüüsi vaidlustamiseks märgivad komisjon ja Athens Resort Casino oma kirjalikes avaldustes, et kõnealune tühistamine oli siiski vajalik pärast seda, kui Euroopa Kohus leidis, et kaebuse menetlemise lõpetamine oli vaidlustatav akt, kuna 2. detsembri 2004. aasta kiri ei olnud põhjendatud nii, nagu seda peab olema riigiabi käsitlev otsus.

95. Siiski ei tundu mulle, et see argument võib minu analüüsi kahtluse alla seada. Kui komisjoni eesmärk oli tõepoolest parandada seda põhjendamise puudumist, oleks ta saanud esitada menetlemise lõpetamise kohta põhjendused oma 26. septembri 2008. aasta kirjas. Selleks et parandada võimalikku põhjenduste puudumist 2. detsembri 2004. aasta kirjas, ei olnud vaja alustada uuesti esialgset uurimismenetlust ega määrata apellandile lisatähtaega enne samasuguse resolutsiooniga otsuse vastuvõtmist. Vaidlusalune tühistamine ei ole minu arvates seega mitte kuidagi õigustatud. Järelikult võib apellant põhjendatult väita, et selle eesmärk on üksnes vältida menetlemise lõpetamise otsuse kontrolli Üldkohtu poolt.

96. Athens Resort Casino vaidleb sellele tõlgendusele vastu, väites, et menetlust uuesti alustades läheb komisjon kaugemale eespool viidatud kohtuotsuse Athinaïki Techniki vs. komisjon täitmisest, sest uurimist uuesti alustades soovib see institutsioon saada uut teavet, mida tal varem ei olnud.

97. Ma ei saa selle argumendiga nõustuda, sest see põhineb vaid spekulatsioonil. Mitte miski ei tõenda, et komisjon otsustas esialgset uurimismenetlust uuesti alustada sellepärast, et ta tuvastas, et erinevalt sellest, mis ta alguses arvas, vajab kõnealune juhtum täiendavat uurimist. Kordan, et 26. septembri 2008. aasta kirjas ei ole esitatud mitte mingit asjakohast teavet, mis võiks selgitada põhjuseid, miks komisjon otsustas oma algset hinnangut muuta ja alustada uuesti esialgset uurimismenetlust.

98. Peale tühistamisest teatamise on selles kirjas üksnes korratud palvet, et apellant esitaks teavet, mis näitab ebaseadusliku riigiabi andmist seoses osaluse müügiga kasiino Mont Parnèsi kapitalist. Nagu komisjon selles kirjas ise märkis, oli ta siiski juba varem selle palve esitanud ning ta oli 2. juunil 2004 juhtumi menetlemise lõpetanud just apellandi vastust arvestades.

99. Peale selle kinnitab see palve minu arvates, et 26. septembri 2008. aasta kirja eesmärk ei ole võimaldada komisjonil parandada 2. juunil 2004 tehtud menetlemise lõpetamise otsuse võimalikku õigusvastasust, sest see institutsioon ei aseta end tagasi olukorda, milles ta oli vahetult enne selle otsuse vastuvõtmist. Seda palvet arvestades võib 26. septembri 2008. aasta kirja tõlgendada kui uue esialgse uurimismenetluse alustamist, mitte kui 2. juunil 2004 tehtud menetlemise lõpetamise otsuse tõelist tühistamist.

100. Sellest tulenevalt, arvestades kõiki neid asjaolusid, on põhjendatud apellandi väide, et selle otsuse õigusvastasuse parandamise varjus takistab komisjon tal kasutada oma õigust sellele, et kontrollitaks kõnealuse otsuse õiguspärasust.

101. Teisisõnu võib kujundlikult öelda, et tegemist on „nõiaringiga”. Kui nentida, nagu on tehtud vaidlustatud kohtumääruses, et selline tühistamine on õiguspärane, võib selle tagajärg olla see, et komisjon võib jääda tegevusetuks, mis on vastuolus tema kohustustega riigiabi valdkonnas, sest selle kohtumääruse alusel piisab, et kõnealune institutsioon lõpetab asjassepuutuva poole esitatud kaebuse menetlemise, seejärel, pärast selle poole esitatud hagi, alustab uuesti esialgse uurimise staadiumi, ning kordab neid toiminguid nii mitu korda, kui on vajalik selleks, et hoiduda oma tegevuse kohtulikust kontrollist.

102. Neid kaalutlusi arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku otsustada, et apellandi väited, mille kohaselt vaidlustatud kohtumääruses on rikutud õigusnormi, kuna Üldkohus nõustus, et komisjon tühistas menetlemise lõpetamise otsuse, on põhjendatud.

2. Tühistava kohtuotsuse tagajärgede mittearvestamine

103. Ma analüüsin seda kolmandat väidet üksnes teise võimalusena, juhuks kui Euroopa Kohus ei nõustu järeldusega, mille ma tegin apellatsioonkaebuse ülejäänud kolme väite analüüsi tulemusena.

104. Apellandi kolmanda väite kohaselt on vaidlustatud kohtumääruses rikutud õigusnormi selles osas, et Üldkohus leidis selle kohtumääruse punktides 34–36, et menetlemise lõpetamise otsuse tühistamisel 26. septembri 2008. aasta kirjas olid samad tagajärjed kui tühistaval kohtuotsusel, nii et apellandile ei jäänud mingit huvi selle otsuse tühistamiseks.

105. Kuigi akti tühistamise tagajärjel kõrvaldatakse see õiguskorrast ning põhimõtteliselt langeb selle peale esitatud hagi ese ära, nendib kohtupraktika, et erilistel asjaoludel võib apellandil veel olla huvi, et tehtaks kohtuotsus tema tühistamishagi kohta.

106. Nõnda on Euroopa Kohus tunnistanud, et hagejale jääb huvi, et hagi kohta, mille see hageja esitas juba elluviidud otsuse peale või akti peale, mis ei ole enam kohaldatav, tehtaks kohtuotsus, vältimaks, et selles otsuses või aktis esinenud õigusnormi rikkumine ei korduks.( )

107. Niisamuti nagu apellant, olen seisukohal, et Üldkohtu hinnang vaidlustatud kohtumääruse punktides 34–36 on ekslik. Tuletan meelde, et Üldkohus märkis selle kohtumääruse punktis 34, et menetlemise lõpetamise otsuse kohtuliku tühistamise korral tuleks komisjonil „alustada uuesti esialgset uurimismenetlust, ja, nagu Euroopa Kohus täpsustas [eespool viidatud] kohtuotsuse [Athinaïki Techniki vs. komisjon] punktis 40, teha ametlikult üks määruse nr 659/1999 artiklis 4 nimetatud otsustest või menetlemise lõpetamise otsus, mis kujutaks endast uut vaidlustatavat akti”.

108. Üldkohus järeldas sellest kõnealuse kohtumääruse punktis 35, et menetlemise lõpetamise otsuse tühistamisel on samaväärsed tagajärjed kui selle akti tühistaval kohtuotsusel, sest selle tulemusel uuesti alustatud esialgne uurimismenetlus lõpetatakse ühega määruse nr 659/1999 artiklis 4 nimetatud otsustest ning kohtuotsus, mis selle akti tühistaks, ei tooks kaasa mitte mingeid täiendavaid õiguslikke tagajärgi võrreldes toimunud tühistamise tagajärgedega. Üldkohus järeldas sellest vaidlustatud kohtumääruse punktis 36, et apellandile ei jäänud mingit huvi saavutada 2. juunil 2004 tehtud menetlemise lõpetamise otsuse tühistamine.

109. See hinnang on minu arvates vaieldav järgmisel põhjusel.

110. Kohtupraktikast tuleneb, et EÜ artikli 233 kohaselt peab akti vastu võtnud institutsioon vastavat akti tühistava kohtuotsuse täitmiseks ja selle täielikuks elluviimiseks järgima mitte ainult kohtuotsuse resolutsiooni, vaid ka põhjendusi, mille alusel ja millest lähtudes kohtuotsus tehti.( )

111. Tühistav kohtuotsus oleks erinev sellisest tühistamisest, millest teatab 26. septembri 2008. aasta kiri, mis mäletatavasti ei maini 2. juunil 2004 tehtud menetlemise lõpetamise otsuse õigusvastasust, sest tühistavas kohtuotsuses oleks esitatud selle tühistamise aluseks olevad põhjendused, ning need põhjendused oleks vastavalt eelmises punktis meenutatud põhimõttele komisjoni jaoks siduvad.

112. Järelikult võiks komisjon sellise kohtuotsuse alusel tõepoolest olla kohustatud alustama uuesti esialgset uurimismenetlust, mille lõpus ta saaks teha ühe nendest otsustest, mida on nimetatud määruse nr 659/1999 artiklis 4, tehes vajaduse korral uue otsuse, millega ta lõpetab juhtumi menetlemise, eelkõige kui Üldkohus tuvastab, et komisjon ei ole kaebust hoolikalt ja erapooletult uurinud.

113. Siiski võib komisjon samuti olla kohustatud lõpetama viivitamatult esialgse uurimismenetluse, tehes otsuse algatada ametlik uurimismenetlus, kui Üldkohus tuvastab, et toimikus sisalduvast teabest piisab tõendamiseks, et kõnealune riiklik meede on riigiabi, mis on liidu õigusega kokkusobimatu või tekitab kahtlusi selle kokkusobivuse kohta.

114. Teine eelnimetatud lahendus on ka eesmärk, mida apellant soovib saavutada tühistamishagis, mille ta esitas menetlemise lõpetamise otsuse peale. Nagu Euroopa Kohus märkis eespool viidatud kohtuotsuses Athinaïki Techniki vs. komisjon, on komisjon ainult ametliku uurimismenetluse raames kohustatud küsima asjassepuutuvatelt isikutelt selgitusi, nii et nendel isikutel on võimalus vaidlustada selline otsus nagu 2. juuni 2004. aasta otsus, et tagada oma menetluslike õiguste kaitse.( )

115. Seega oleks tühistav kohtuotsus selgelt erinev 26. septembri 2008. aasta kirjas teatatud tühistamisest, sest sellises kohtuotsuses oleks esitatud tühistamise aluseks olevad põhjendused ning need põhjendused oleks vastavalt eespool nimetatud põhimõttele komisjoni jaoks siduvad. Sellise kohtuotsuse, niisamuti nagu kõnealuse akti õigusvastasusel põhineva tühistamise tagajärg oleks seega takistada tuvastatud õigusvastasuse kordumist.

116. Hinnang, mille kohaselt niisugusel menetlemise lõpetamise otsuse tühistamisel, nagu on ette nähtud 26. septembri 2008. aasta kirjas, olid tühistava kohtuotsuse tagajärgedega samaväärsed tagajärjed, rikub minu arvates seega õigusnormi.

117. Samuti saan sellest järeldada, et kuna komisjon ei märkinud asjakohaselt põhjendusi, miks ta tegi vaidlusaluse tühistamisotsuse, ei takistanud mitte miski tal esialgse uurimise lõppedes teha ametliku uurimismenetluse alustamise otsuse asemel uuesti muud otsust, kuigi vaidlusalune riiklik meede võib kujutada endast riigiabi, mis on liidu õigusega kokkusobimatu või tekitab kahtlusi selle kokkusobivuse kohta.

118. Seega jääb apellandile huvi algatada menetlus 2. juuni 2004. aastal tehtud menetlemise lõpetamise otsuse vastu, vältimaks seda, et korduks õigusnormi rikkumine, mis seisnes selles, et eirati asjaolu, et toimikus sisalduv teave õigustab vajaduse korral EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse alustamist.

119. Neid kaalutlusi arvestades olen seisukohal, et vaidlustatud kohtumääruse peale esitatud apellatsioonkaebus on põhjendatud ning järelikult tuleb see kohtumäärus tühistada.

3. Vaidlustatud kohtumääruse tühistamise tagajärjed

120. Apellant palub, et Euroopa Kohus rahuldaks tema poolt esimeses kohtuastmes esitatud nõuded ning et kohtukulud kannaks komisjon, kuid menetlusstaadium ei luba teha asjas kohtuotsust, sest Üldkohus ei ole hagi, mille apellant vaidlustatud akti peale esitas, veel sisulisest küljest läbi vaadanud.

121. Seega teen Euroopa Kohtule ettepaneku saata asi tagasi Üldkohtusse, et viimane otsustaks Athinaïki Techniki nõuete üle, milles palutakse tühistada komisjoni 2. juuni 2004. aasta otsus tema kaebuse menetlemise lõpetamise kohta, ja otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.

III. Ettepanek

122. Esitatud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku teha järgmine otsus:

1) tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 29. juuni 2009. aasta määrus kohtuasjas T‑94/05: Athinaïki Techniki vs. komisjon;

2) saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse, et ta otsustaks Athinaïki Techniki AE nõude üle tühistada komisjoni 2. juuni 2004. aasta otsus Athinaïki Techniki AE kaebuse menetlemise lõpetamise kohta, ja

3) otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.