ET Euroopa Liidu Teataja C 273/3

1. juunil 2012 esitatud hagi — Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik versus Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament

(Kohtuasi C-270/12)

2012/C 273/03

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: A. Robinson, QC, J. Stratford ja barrister A. Henshaw)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament

Hageja nõuded

— tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määruse (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta (1) artikkel 28;

— mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Artikkel 28 pealkirjaga „Väärtpaberiturujärelevalve õigus sekkuda erakorraliste asjaolude esinemisel” näeb Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (edaspidi „Väärtpaberiturujärelevalve”) ette kohustuse keelata füüsilistel või juriidilistel isikutel sõlmida lühikeseks müügi või muud sarnast tehingut või kehtestab neile sellise tehingu tegemise tingimused, või nõuda sellistelt isikutelt oma positsioonidest teavitamist või nende avaldamist.

Väärtpaberiturujärelevalve võib võtta osutatud meetmed juhul, kui see a) aitab kõrvaldada ohtu finantsturgude nõuetekohasele toimimisele ja terviklikkusele või liidu kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsusele, b) sellel on piiriülene mõju ja c) ükski pädev asutus ei ole võtnud ohu kõrvaldamiseks meetmeid või nende võetud meetmed ei ole ohu kõrvaldamiseks piisavad. Meetmed kehtivad kuni kolm kuud, kuid Väärtpaberiturujärelevalvel on pädevus neid tähtajatult uuendada. Meetmed on ülimuslikud mistahes varasema meetme suhtes, mille pädev asutus on võtnud vastavalt lühikeseks müümise määrusele.

Ühendkuningriik väidab, et artikkel 28 on ebaseaduslik järgmistel põhjustel.

Esiteks on see vastuolus Euroopa Kohtu 13. juuni 1958. aasta otsuses kohtuasjas 9/56: Meroni vs. Ülemamet (EKL 1958, lk 9) välja toodud teise põhimõttega kuna:

1. Kriteeriumid, millal Väärtpaberiturujärelevalve on kohustatud artikli 28 alusel sekkuma, hõlmavad laialdast kaalutlusõigust.

2. Väärtpaberiturujärelevalvele on antud laialdane valikuvõimalus otsustamaks, millist meedet või meetmeid kohaldada ja milliseid erandeid ette näha, ning need valikud avaldavad väga olulist majanduspoliitilist mõju.

3. Tegurid, mida Väärtpaberiturujärelevalve peab arvesse võtma, sisaldavad äärmiselt subjektiivseid kriteeriume.

4. Väärtpaberiturujärelevalvel on pädevus uuendada oma meetmeid ilma, et nende kogukestus oleks millegagi piiratud.

5. Isegi kui (erinevalt Ühendkuningriigi väidetest) artikkel 28 ei hõlma Väärtpaberiturujärelevalve makromajanduspoliitiliste valikute tegemist, on Väärtpaberiturujärelevalvel siiski lai kaalutlusõigus sellise poliitika kohaldamisel üksikjuhtumitele, nagu kohtuasja Meroni enda puhul.

Teiseks, artikli 28 mõte on anda Väärtpaberiturujärelevalvele pädevus kehtestada seaduse jõuga üldkohaldatavaid meetmeid, mis on vastuolus Euroopa Kohtu 14. mai 1981. aasta otsusega kohtuasjas 98/80: Giuseppe Romano vs. Institut national d’assurance maladie-invalidité (EKL 1981, lk 1241).

Kolmandaks, artikli 28 mõte on anda Väärtpaberiturujärelevalvele pädevus võtta muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, samas kui ELTL artiklite 290 ja 291 kohaselt ei anna aluslepingud nõukogule õigust anda need volitused üle harilikule ametkonnale, mis ei kuulu nimetatud sätete kohaldamisalasse.

Neljandaks, juhul kui artikkel 28 oleks tõlgendatav nii, et see annab Väärtpaberiturujärelevalvele pädevuse võtta üksikmeetmeid, mis on suunatud füüsilistele või juriidilistele isikutele, ei ületaks see ELTL artikliga 114 antud volitusi.

Artiklit 28 võib lahutada lühikeseks müümise määruse ülejäänud osast. Selle eemaldamine jätab määruse muud osad puutumata.

(1) ELT L 86, lk 1.