Arvestades asjaoluga, et eksporditoetuste summa määratakse kindlaks korrapäraste ajavahemike järel ning et vastavate määruste kehtestamiseks kohaldatakse ühetaolist menetlust, on standardpõhjendused lubatavad, kui komisjon järgib oma tavapärast praktikat selle summa kindlaksmääramisel. Seda järeldust ei saa seada kahtluse alla põhjendusel, et komisjonil on põllumajanduse valdkonnas tavaliselt ulatuslik kaalutlusruum.

Väljakujunenud otsustamispraktikat järgivat otsust võib põhjendada kokkuvõtlikult, eelkõige viitega asjaomasele otsustamispraktikale. Seevastu peab liidu ametiasutus oma arutluskäiku sõnaselgelt kirjeldama juhul, kui otsus läheb palju kaugemale kui varasemad otsused. Seega, kui standardpõhjendustest piisab, sest komisjon järgis asjaomase akti vastuvõtmisel väljakujunenud otsustamispraktikat, on põhjendamiskohustus täidetud asjaomases aktis sisalduva viitega kohaldatavatele õiguslikele alustele. Tavapärase praktika all tuleb mõista toimimisviisi, mida asjaomane institutsioon turul valitsevate asjaoludega arvestades pidevalt järgib.

Eksporditoetuste summa kindlaksmääramisel komisjoni poolt ei tähenda ainuüksi asjaolu, et toetus määrati kõnealuste toodete puhul esimest korda kindlaks summas 0 eurot, automaatselt seda, et komisjon kaldus kõrvale oma tavapärasest praktikast. Eksporditoetuste summa muutmine on selliste toetuste summa korrapäraste ajavahemike järel kindlaksmääramisel loomulik, mistõttu samad põhjendused võivad olla asjakohased väga erinevate eksporditoetuste summade puhul.

Eksporditoetuste summa kindlaksmääramisel komisjoni poolt ei kohusta miski viimast võtma arvesse asjaolu, et Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames toimuvad nende tühistamist käsitlevad läbirääkimised, seni, kuni need läbirääkimised ei ole päädinud siduva kokkuleppe sõlmimisega. Seevastu on komisjonil lubatud võtta eksporditoetuste kindlaksmääramisel arvesse ühise põllumajanduspoliitika tulevast arengut ning WTO raames käimasolevaid läbirääkimisi, ehkki neid asjaolusid ei ole sõnaselgelt nimetatud määruse nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid) artikli 164 lõikes 3.

Üldkohaldatavate aktide vastuvõtmine toimub alati üldises poliitilises ja majanduslikus kontekstis. Ehkki viidatud artikli 164 lõige 3 nimetab sõnaselgelt teatavad kriteeriumid, mida võib arvesse võtta, toimub eksporditoetuste summat kindlaks määrava määruse vastuvõtmine sellegipoolest nimetatud kontekstis, mida komisjon võib vajaduse korral arvesse võtta. Sellele üldisele kontekstile ei ole alati vaja määruse põhjendustes viidata. Kuivõrd on täiesti tavaline, et komisjon võtab arvesse üldist poliitilist ja majanduslikku konteksti, siis ei tähenda ainuüksi asjaolu, et ta seda teeb, et ta on kõrvale kaldunud oma tavapärasest praktikast. Lisaks sellele on üldine poliitiline ja majanduslik kontekst tavaliselt asjaomastele ettevõtjatele teada.

WTO raames käimasolevate läbirääkimiste ja tulevaste poliitiliste suundumuste arvessevõtmise kohta ei olnud seega vaja lisada määruse nr 689/2013 (millega kehtestatakse kodulinnuliha eksporditoetused) põhjendustesse sõnaselget märkust, välja arvatud juhul, kui need asjaolud mitte üksnes ei olnud osa üldisest poliitilisest ja majanduslikust kontekstist, mida eksporditoetuste kindlaksmääramisel arvesse võeti, vaid olid suisa selle määruse vastuvõtmise põhjus.

Kui on olemas ühise põllumajanduspoliitika tulevasi poliitilisi suundumusi käsitlev poliitiline kokkulepe, siis on see kokkulepe osa üldisest poliitilisest ja majanduslikust kontekstist, mida komisjon võib arvesse võtta. Sama kehtib WTO raames käimasolevate läbirääkimiste kohta. Selliste asjaolude arvessevõtmine ei tähenda seda, et komisjon ületab oma kaalutlusõiguse piire; seda isegi siis, kui määruse nr 1234/2007 artikli 164 lõikes 3 ette nähtud asjaolude loetelu käsitatakse ammendavana. Nimelt võib üldine kontekst alati mõjutada komisjoni kaalutlusõiguse teostamist ja nende asjaolude loetelu, mida komisjon võib arvesse võtta, ei saa isegi mitte juhul, kui see on ammendav, takistada tal üldist konteksti arvesse võtmast.

(vt punktid 57, 58, 60, 61, 66, 71, 73 ja 157)