ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Tõendid, mida tuleb koguda

(EÜ artikli 81 lõige 1)

Summary

Mis puudutab EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise kohta tõendite esitamist, siis peab komisjon tõendama tema poolt kindlakstehtud rikkumist ja esitama tõendid, mille alusel saab õiguslikult piisavalt tuvastada rikkumise koosseisu kuuluvate asjaolude asetleidmist. Komisjonil tuleb esitada piisavalt täpseid ja üksteist toetavaid tõendeid, mille põhjal saaks veenduda, et rikkumine on toime pandud.

Kohtu kahtluse korral tuleb otsustada rikkumise tuvastamise otsuse adressaadiks oleva ettevõtja kasuks. Seega ei saa kohus järeldada, et komisjon on tõendanud rikkumise toimepanemist õiguslikult piisavalt, kui tal on selles küsimuses veel kahtlusi.

Peale selle on tavaline, et toiminguid, mis hõlmavad konkurentsivastaseid tegevusi ja kokkuleppeid, viiakse läbi salaja, et koosolekud toimuvad salaja ning tihtipeale kolmandas riigis ja et kogu seonduv dokumentatsioon on viidud miinimumini. See tähendab, et isegi kui komisjon avastab selliseid tõendeid, mis otseselt kinnitavad ettevõtjatevahelist ebaseaduslikku seost, on need tavaliselt katkendlikud ja korrapäratud, mistõttu on sageli vajalik teatud üksikasju tuletamise teel taastada. Seega peab enamikul juhtudel konkurentsivastase tegevuse või kokkuleppe olemasolu järeldama teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest viidetest, mis üheskoos käsitletuna võivad muu ühtse selgituse puudumisel moodustada tõendi konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

Kui komisjoni poolt esitatud tõendid, isegi kui neil võib olla teatav tõendusväärtus, ei ole piisavad, et õigustada rikkumise olemasolu tuvastamist asjaomase ettevõtja puhul – võttes arvesse komisjoni otsuses esinevaid vastuolusid eelkõige seoses kartelli kohtumistega ja kahtlust, mis tuleb lugeda asjaomase ettevõtja kasuks –, tuleb komisjoni otsus tühistada.

(vt punktid 48 ja 49, 66, 68)
Keywords

Summary



Keywords

Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Tõendid, mida tuleb koguda

(EÜ artikli 81 lõige 1)

Summary

Mis puudutab EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise kohta tõendite esitamist, siis peab komisjon tõendama tema poolt kindlakstehtud rikkumist ja esitama tõendid, mille alusel saab õiguslikult piisavalt tuvastada rikkumise koosseisu kuuluvate asjaolude asetleidmist. Komisjonil tuleb esitada piisavalt täpseid ja üksteist toetavaid tõendeid, mille põhjal saaks veenduda, et rikkumine on toime pandud.

Kohtu kahtluse korral tuleb otsustada rikkumise tuvastamise otsuse adressaadiks oleva ettevõtja kasuks. Seega ei saa kohus järeldada, et komisjon on tõendanud rikkumise toimepanemist õiguslikult piisavalt, kui tal on selles küsimuses veel kahtlusi.

Peale selle on tavaline, et toiminguid, mis hõlmavad konkurentsivastaseid tegevusi ja kokkuleppeid, viiakse läbi salaja, et koosolekud toimuvad salaja ning tihtipeale kolmandas riigis ja et kogu seonduv dokumentatsioon on viidud miinimumini. See tähendab, et isegi kui komisjon avastab selliseid tõendeid, mis otseselt kinnitavad ettevõtjatevahelist ebaseaduslikku seost, on need tavaliselt katkendlikud ja korrapäratud, mistõttu on sageli vajalik teatud üksikasju tuletamise teel taastada. Seega peab enamikul juhtudel konkurentsivastase tegevuse või kokkuleppe olemasolu järeldama teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest viidetest, mis üheskoos käsitletuna võivad muu ühtse selgituse puudumisel moodustada tõendi konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

Niivõrd, kui komisjoni poolt välja toodud asjaolud, isegi kui neil võib olla teatav tõendusväärtus, ei ole piisavad – võttes arvesse komisjoni otsuses sisalduvaid vastuolusid seoses eelkõige kartelli kohtumistega ja kahtlust, mis tuleb lugeda asjaomase ettevõtja kasuks –, et õigustada rikkumise olemasolu tuvastamist asjaomase ettevõtja puhul, tuleb komisjoni otsus tühistada.

(vt punktid 48 ja 49, 66, 68)
Keywords

Summary



Keywords

Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Tõendid, mida tuleb koguda

(EÜ artikli 81 lõige 1)

Summary

Mis puudutab EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise kohta tõendite esitamist, siis peab komisjon tõendama tema poolt kindlakstehtud rikkumist ja esitama tõendid, mille alusel saab õiguslikult piisavalt tuvastada rikkumise koosseisu kuuluvate asjaolude asetleidmist. Komisjonil tuleb esitada piisavalt täpseid ja üksteist toetavaid tõendeid, mille põhjal saaks veenduda, et rikkumine on toime pandud.

Kohtu kahtluse korral tuleb otsustada rikkumise tuvastamise otsuse adressaadiks oleva ettevõtja kasuks. Seega ei saa kohus järeldada, et komisjon on tõendanud rikkumise toimepanemist õiguslikult piisavalt, kui tal on selles küsimuses veel kahtlusi.

Peale selle on tavaline, et toiminguid, mis hõlmavad konkurentsivastaseid tegevusi ja kokkuleppeid, viiakse läbi salaja, et koosolekud toimuvad salaja ning tihtipeale kolmandas riigis ja et kogu seonduv dokumentatsioon on viidud miinimumini. See tähendab, et isegi kui komisjon avastab selliseid tõendeid, mis otseselt kinnitavad ettevõtjatevahelist ebaseaduslikku seost, on need tavaliselt katkendlikud ja korrapäratud, mistõttu on sageli vajalik teatud üksikasju tuletamise teel taastada. Seega peab enamikul juhtudel konkurentsivastase tegevuse või kokkuleppe olemasolu järeldama teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest viidetest, mis üheskoos käsitletuna võivad muu ühtse selgituse puudumisel moodustada tõendi konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

Kui komisjoni poolt esitatud tõendid, isegi kui neil võib olla teatav tõendusväärtus, ei ole piisavad, et õigustada rikkumise olemasolu tuvastamist asjaomase ettevõtja puhul – võttes arvesse komisjoni otsuses esinevaid vastuolusid eelkõige seoses kartelli kohtumistega ja kahtlust, mis tuleb lugeda asjaomase ettevõtja kasuks –, tuleb komisjoni otsus tühistada.

(vt punktid 63 ja 64, 76, 78)
3.

Riigiabi — Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine — Konkurentsi kahjustamine — Hindamiskriteeriumid — Asjaolu, et abi ei ole suur ja et tegemist ei ole suure ettevõtjaga, ei välista a priori seda, et abi ei kahjusta liikmesriikidevahelist kaubandust (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 81–85, 88–90, 97, 100)
Keywords



Keywords

Tühistamishagi – Liidu kohtu pädevus – Nõue teha institutsioonile ettekirjutus – Nõue teha deklaratiivne kohtuotsus – Vastuvõetamatus (EÜ artikkel 230) (vt punkt 50)

2. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tuvastatakse abi kokkusobimatus ühisturuga – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Otsus, mis on tehtud kooskõlas varasemate otsustega – Kokkuvõtlik põhjendus – Otsus, mis läheb märgatavalt kaugemale kui varasemad otsused – Sõnaselge põhjendus (EÜ artikli 87 lõige 1 ja EÜ artikkel 253) (vt punktid 52–54, 57 ja 58, 70)

3. Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Asjaolu, et abi ei ole suur ja et tegemist ei ole suure ettevõtjaga, ei välista a priori seda, et abi ei kahjusta liikmesriikidevahelist kaubandust (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 81–85, 88–90, 97, 100)

4. Riigiabi – Keeld – Erandid – Komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll (EÜ artikli 87 lõige 3) (vt punktid 107 ja 108)

5. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi, mille suhtes võib kohaldada EÜ artikli 87 lõike 3 punktis c ette nähtud erandit – Abi vajalikkuse või ergutava mõju puudumine – Erand (EÜ artikli 87 lõike 3 punkt c) (vt punktid 118–124)

6. Riigiabi – Komisjoni poolt heakskiidetud üldine abikava – Heakskiit tingimusele, mille kohaselt tuleb teatavast abist teatada eraldi – Selliselt teatatud abi taotluse läbivaatamine üksnes asutamislepingu sätete alusel (vt punktid 144, 147–149)

7. Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Kapitali sissemakse (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 157 ja 158)

8. Riigiabi – Komisjoni otsus – Seaduslikkuse hindamine otsuse tegemise ajal kättesaadava teabe alusel – Ennustatav mõju tulevasele konkurentsile arvesse võtmine (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 168–170)

9. Riigiabi – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustused – Mõistliku aja nõude järgimine – Hindamiskriteeriumid – Rikkumine – Tagajärjed – Otsuse tühistamine kaitseõiguste rikkumise korral (EÜ artikli 88 lõige 2) (vt punktid 174–176)

10. Liidu õigus – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Komisjoni võimalus võtta varasema otsusega seoses arvese ühisturu arengut – Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine – Puudumine (vt punktid 199 ja 200, 202 ja 203)
Keywords

Summary



Keywords

Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Komisjoni otsus algatada riikliku meetme uurimiseks ametlik uurimismenetlus ning ajutine kvalifitseerimine uue abina – Vaidlustatav akt – Komisjoni otsus algatada ametlik uurimismenetlus samade meetmete suhtes, mis on varasema algatamisotsuse esemeks – Vastuvõetamatus juhul, kui esimene menetlus ei ole lõpetatud

(EÜ artikli 87 lõige 1, EÜ artikli 88 lõiked 2 ja 3 ning EÜ artikkel 230; nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 7)

Summary

Tühistamishagi esemeks EÜ artikli 230 mõttes võivad olla ainult aktid või otsused, mis tekitavad siduvaid õiguslikke tagajärgi hageja huve puudutaval viisil, muutes selgelt tema õiguslikku olukorda. Sellega on tegu riigiabi ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse puhul, kui komisjon kvalifitseerib uueks abiks meetme, mida juba rakendatakse, ja seda mitte ainult juhul, kui asjaomase liikmesriigi ametiasutused peavad abi, mida rakendatakse, olemasolevaks abiks, vaid ka juhul, kui algatamisotsuse esemeks olev abi ei kuulu nende ametiasutuste hinnangul EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamisalasse.

Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse tegemine meetme suhtes, mida juba rakendatakse ja mille komisjon kvalifitseerib uueks abiks, muudab tingimata selle meetme õiguslikku mõju ning nende ettevõtjate õiguslikku olukorda, keda meede soodustab, eriti mis puudutab nimetatud meetme rakendamise jätkamist. Niisugusele otsusele saaks tugineda ka siseriiklikus kohtus, kes on pädev rakendama kõiki EÜ artikli 88 lõike 3 viimase lause rikkumisest tulenevaid tagajärgi. Lõpuks võib kõnealune otsus kaasa tuua ka selle, et ettevõtjad, keda meede soodustab, keelduvad igal juhul uutest maksetest või uutest eelistest või hangivad võimaliku hilisema rahalise hüvitise jaoks vajaliku summa. Äriringkond võtab oma suhetes kõnealuste soodustatud isikutega samuti arvesse nende ebakindlat õiguslikku ja rahalist olukorda.

Seevastu ei saa niisugune otsus tekitada iseseisvaid õiguslikke tagajärgi ja selle puhul ei saa niisiis olla tegemist otsusega, mille peale võiks esitada tühistamishagi, sest see käsitleb samu meetmeid kui need, mis olid varasema algatamisotsuse esemeks – eeldusel, et nende meetmete ametlikku uurimismenetlust ei ole lõpetatud ja et komisjon on juba selles menetluses maininud, et vaidlusalused meetmed võivad kuuluda EÜ artikli 87 lõikes 1 ette nähtud keelu kohaldamisalasse.

Nimelt on ametliku uurimismenetlusega seotud sõltumatud õiguslikud tagajärjed niisugusel juhul tekkinud juba esimese algatamisotsuse järel.

(vt punktid 49–51, 61, 63)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Dumping – Normaalväärtuse määramine – Uurimine – Turumajanduslikust kohtlemisest keeldumine – Komisjoni seisukoha parandamine lõplikus avalikustamisdokumendis – Komisjoni võimalus naasta seejärel oma algse otsuse juurde, kui puuduvad uued asjaolud – Lubatavus – Tingimused (nõukogu määrus nr 384/96, artikli 2 lõike 7 punkti c teine lõik ja artikkel 20) (vt punktid 37–41, 45, 48, 51 ja 52)

2. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Dumpinguvastane menetlus – Kaitseõigused – Ettevõtjate teavitamine lõplikust avalikustamisest komisjoni poolt – Õiguslik vorm (nõukogu määrus nr 384/96, artikli 20 lõiked 1, 2, 4 ja 5) (vt punktid 47–50)

3. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Dumpinguvastane menetlus – Juurdepääs toimikule – Kaebuse asjaolude konfidentsiaalne käsitlemine – Tingimused (nõukogu määrus nr 384/96, artikli 19 lõiked 1 ja 2) (vt punktid 57–61)

4. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Dumpinguvastane menetlus – Kaitseõigused – Ettevõtjate teavitamine lõplikust avalikustamisest komisjoni poolt – Komisjoni ettepaneku lõplike meetmete kohta edastamine nõukogule vähem kui kümme päeva pärast mainitud teavitamist – Eeskirjade eiramine – Tagajärjed nõukogu vastuvõetud määruse kehtivuse suhtes (nõukogu määrus nr 384/96, artikli 20 lõige 5) (vt punktid 70–74, 76–90)

5. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Dumpinguvastane menetlus – Kaitseõigused – Eksportijate võimalus pakkuda kohustusi määruse nr 384/96 artikli 20 lõikes 5 märkuste esitamiseks ettenähtud tähtaja jooksul – Tähtaja mittejärgimine komisjoni poolt – Eeskirjade eiramine (nõukogu määrus nr 384/96, artikkel 8 ja artikli 20 lõige 5) (vt punktid 94–96)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada nõukogu 23. aprilli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 452/2007, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist ja Ukrainast pärit triikimislaudade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT 2007, L 109, lk 12), osas, milles see kehtestab dumpinguvastase maksu hageja poolt toodetud triikimislaudade impordile.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Tühistada nõukogu 23. aprilli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 452/2007, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist ja Ukrainast pärit triikimislaudade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks, artiklid 1 ja 2 osas, milles need kehtestavad Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd poolt toodetud triikimislaudade suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu ja nõuavad lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutise tollimaksu.

2. Mõista Zhejiang Harmonic Hardware Productsi kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult, kes ühtlasi kannab ise enda kohtukulud.

3. Euroopa Komisjon, Vall Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA ja Colombo New Scale SpA kannavad ise enda kohtukulud.
EAGGF tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise valdkonnas on üksnes juhul, kui finantstagajärjed 50% jäetakse ulatuses EAGGF ja 50% ulatuses asjaomase liikmesriigi kanda üksnes aja möödumise tõttu, eeskätt seetõttu, et komisjoni võttis vaidlustatud otsuse vastu hilinenult ja et kohaldamisele kuuluvad õigusnorme muudeti, ja kuna seega mõjutab liigne viivitamine haldusmenetluse tulemusel vastu võetud otsuse sisu, niisugustel asjaoludel mõistliku aja põhimõtte rikkumise näol tegemist selle otsuse osalise tühistamise alusega.

Euroopa Liidu Nõukogu pidas määruse nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta vastuvõtmisel silmas just nimelt eesmärki kehtestada kord, mis võimaldab komisjonil ühenduse eelarve huve kaitsta, otsustades asjaomase liikmesriigi arvelt võtta osa summadest, mis eeskirjade eiramise tõttu kaduma on läinud ja mida pole mõistliku aja jooksul tagastatud. Selle määruse artikli 32 lõige 5 lubab komisjonil jätta liikmeriigi kanda pool summadest, mis on kaotatud eiramise tagajärjel või selle tõttu, et neid ei nõutud sisse mõistliku aja jooksul, ilma et ta peaks iga juhtumi osas tõendama, et nimetatud summade sisse nõudmata jätmine või nende hilinenult sissenõudmine tulenes liikmesriigi ametiasutuste hooletusest. Sisse nõudmata jätmise või hilinenud sissenõudmise finantstagajärgede 50% ulatuses liikmeriigi kanda jätmine on pelgalt aja möödumise automaatne tagajärg.

(vt punktid 107 ja 108)
Ühe eesmärgi mõistet ei saa määratleda üldise viitega konkurentsi moonutamisele rikkumisega seotud turul, sest konkurentsi kahjustamine kujutab nii eesmärgi kui tagajärjena endast iga sellise tegevuse olemuslikku osa, mis kuulub EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamisalasse. Ühe eesmärgi mõiste selline määratlus ohustab võtta ühe ja vältava rikkumise mõistelt osa selle tähendusest, kuna selle tagajärjel tuleks mitut ühte majandussektorit puudutavat tegevust, mis on EÜ artikli 81 lõikega 1 keelatud, süstemaatiliselt käsitleda asjaoludena, mis moodustavad ühe rikkumise. Selleks et kvalifitseerida erinevad tegevused üheks ja vältavaks rikkumiseks, tuleb kontrollida, kas need on omavahel täiendavad, st et igaüks neist on mõeldud tegelema ühe või mitme tavapärasest konkurentsist tuleneva tagajärjega ja aitab vastastikuse toime kaudu kaasa konkurentsivastaste tagajärgede saavutamisele, mida nende tegevuste elluviijad on ühe eesmärgiga üldise plaani raames kavandanud. Selles osas tuleb arvestada kõiki asjaolusid, mis võimaldavad seda seost tuvastada või kahtluse alla seada, näiteks kõnealuste tegevuste kohaldamise ajavahemik, sisu (sealhulgas kasutatud meetodid) ja vastastikusest seosest tulenevalt eesmärk.

Konkurentsi valdkonnas ei takista asjaolu, et teatud kindlate ajavahemike kohta ei ole tõendeid esitatud, järeldamast, et kokku kestis rikkumine nimetatud ajavahemikest kauem, kui selline järeldus põhineb objektiivsetel ja omavahel kooskõlas olevatel kaudsetel tõenditel. Mitmeid aastaid kestva rikkumise puhul ei oma kartellikokkuleppe olemasolu seisukohast tähtsust, et selle ilmingud on nähtavad erinevatel ajahetkedel, mis on üksteisest eraldatud pikemate või lühemate ajavahemikega, kui rikkumise moodustavatel erinevatel tegevustel on üksainus eesmärk ning need kuuluvad ühe ja vältava rikkumise koosseisu.

Seega kui ajavahemik, mis lahutab rikkumise kahte ilmingut, on asjakohane kriteerium, et tuvastada rikkumise vältavust, on samuti tõsi see, et küsimust, kas nimetatud ajavahemik on piisavalt pikk, et kujutada endast rikkumise katkemist, ei saa uurida abstraktselt. Vastupidi, seda tuleb hinnata kõnealuse kartellikokkuleppe toimimise kontekstis.

Erinevalt hinnakokkuleppest, mille raames peavad osapooled regulaarselt kohtuma, et võtta arvesse turu arenguid ja suuta kohandada oma tegevust sel turul kogu kokkuleppe kehtivusaja jooksul, peavad turu jagamise kokkuleppe osapooled selle määratlusest enesest tulenevalt järgima seda kokkulepet sõlmimisest alates ning nad võivad aeg-ajalt seda kohandada, muutes olemasolevat kokkulepet või sõlmides uusi.

Juhul, kui rikkumise tõendid kinnitavad, et tihe side, mis asjaomaseid ettevõtjaid kindlal ajavahemikul sidus, säilis ja et aeg-ajalt seda suhet kohandati muude kokkulepetega, võib komisjon õiguspäraselt järeldada, et osapooled olid kokku leppinud ühises projektis, mis piiras või võis piirata nende kaubanduslikku iseseisvust, määrates kindlaks üldsuunad nende ühises tegevuses turul.

(vt punktid 149 ja 150, 152–154)
Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise akti IV lisa 4. peatüki punktis 2 on ette nähtud, et põllumajandustoodete era- ja riigivarud, mis on ühinemiskuupäeval uute liikmesriikide territooriumil vabas ringluses ja ületavad koguse, mida võidaks käsitleda kui normaalset ülekandevaru, tuleb likvideerida uute liikmesriikide kulul.

Mõiste „likvideerima” tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramisel tuleb võtta arvesse selle kasutamise üldist konteksti ja selle tavapärast kasutust igapäevases kõnes. Mis puudutab põllumajandustooteid, siis IV lisa 4. peatüki punktis 2 kasutatud sõna „likvideerida” tähendab igapäevases kõnes „hävitada” või „turult kõrvaldada”. Lisaks võivad turud absorbeerida liikmesriikide territooriumil vabas ringluses olevaid põllumajandustooteid. Seetõttu ei saa ühinemisakti IV lisa 4. peatüki punktis 2 toodud täpsustust, et ülemäärased varud tuleb likvideerida, mõista nii, et sellega peetakse silmas ülemääraste varude absorbeerimist turu poolt.

Mis puudutab ühinemisakti IV lisa 4. peatüki punkti 2 eesmärki, siis eelkõige suhkru osas on eesmärk vältida häireid suhkruturu ühise korraldusega ette nähtud mehhanismide toimimises, eelkõige häireid, millel on mõju hindade kujunemisele ja mida põhjustab ebatavaliste suhkrukoguste akumuleerumine uutes liikmesriikides enne nende ühinemist liiduga. Lisaks tuleb ühinemisakti IV lisa 4. peatüki punkti 2 kasuliku mõju tagamiseks järeldada, et selle sätte eesmärk on ka korrigeerida nende häirete mõju, mille põhjustab ülemääraste varude müük siseturul.

Seega, komisjonile ülesandeks tehtud toimingud rakendada seda korda sama peatüki punkti 4 alusel võimaldavad tagada seda, et ennetatakse turuhäireid, mis on tingitud nende ülemääraste varude müügist siseturul, või seda, et hüvitatakse nende häirete majanduslik mõju. Selle süsteemi alusel 1. mail 2004 uute liikmesriikide territooriumil olevad ülemäärased varud kõrvaldatakse nende kulul eelkõige ülemääraste varude ekspordiga siseturult või nende hävitamisega.

Lõpuks ei ole ühinemisakti IV lisa 4. peatüki punktis 2 märgitud, et uued liikmesriigid peavad ise kõrvaldama ülemäärased varud. Lisaks, kui komisjon teostab talle ühinemisaktiga ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas antud volitusi selle aktiga kehtestatud eeskirjade rakendamiseks, siis saab sellises valdkonnas võetud meetme õiguspärasust mõjutada vaid selle meetme ilmselge ebasobivus, võrreldes pädevate institutsioonide püstitatud eesmärgiga. Seetõttu ei saa välistada, et ühinemisakti IV lisa 4. peatüki punktiga 2 on samuti kooskõlas süsteem, millega ühendus tagab esiteks selle, et ühinemise kuupäeval uute liikmesriikide territooriumil olevad üleliigsed varud hävitatakse või eksporditakse siseturult, ja teiseks nende toimingute kulud pannakse uute liikmesriikide kanda.

(vt punktid 40, 41, 43, 46–48)
2.

Tühistada otsuse K(2007) 4441 lõplik artikkel 3 osas, milles see kohustab Galp Energía’t, Petróleos de Portugal’i (Petrogal) ja Galp Energia’t lõpetama kõnealuse otsuse artiklis 1 tuvastatud rikkumise ja hoiduma edaspidi mistahes tegudest või käitumisest, mis on selles artiklis nimetatud või millel on sarnane eesmärk või tagajärg, niivõrd kui see rikkumine hõlmab esiteks turu ja klientide jagamise kokkulepete rakendamise üle järelevalve teostamise süsteemi ja teiseks kompensatsioonimehhanismi, mille eesmärk on hüvitada seoses turu ja klientide jagamise kokkulepetega tekkinud kõrvalekalded.
9

Vaidlustatud otsus tugineb järgmistel põhjendustel. Apellatsioonikoda märkis esiteks, et advokaadibüroo CMS Hasche Sigle esitatud kaebus on määruse nr 40/94 artikli 55 lõike 1 punkti a alusel vastuvõetav, kuna erinevalt kaebuse esitaja seisukohast ei eristata määruses nr 40/94 protsessiteovõimet menetluse algatamise huvist ning määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c juhinduvad üldise huvi eesmärgist, mistõttu kehtetuks tunnistamise taotlusi võib kõnealuse artikli alusel esitada kõige laiem võimalik isikute ring. Lisaks märkis apellatsioonikoda, et sõnamärk COLOR EDITION on määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses kirjeldav, kuna esiteks väljendab sõnade „ color ” ja „ edition ” kombinatsioon mõtet, mida asjaomane avalikkus mõistab vahetult ja otseselt kui erinevates värvitoonides kosmeetika- või jumestustoodete valikut ning teiseks võivad kaebuse esitaja konkurendid kasutada neid mõisteid oma kaupade teatavate omaduste kirjeldamiseks ning seega peavad need mõisted jääma vabalt kasutatavaks. Lõpuks märkis apellatsioonikoda, et kuna asjaomane sõnamärk on kirjeldav, puudub sellel määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b alusel ka eristusvõime.
Esimese Astme Kohtu (viies koda) 2. juuli 2008. aasta otsus – Ashoka vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (DREAM IT, DO IT!)

(kohtuasi T‑186/07)

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse sõnamärgi DREAM IT, DO IT! taotlus – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime puudumine – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt b

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõige 1 punkt b) (vt punktid 37 ja 38)

Ese

Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 15. märtsi 2007. aasta otsuse peale (asi R 635/2006‑1), mis käsitleb sõnamärgi DREAM IT, DO IT! ühenduse kaubamärgina registreerimist.

Kohtuasja asjaolud

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Ashoka Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk DREAM IT, DO IT! teenustele klassides 35, 36, 41 ja 45 – taotlus nr 3 844 792 Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata





Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.