Kohtuasi C-328/05 P

SGL Carbon AG

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Apellatsioonkaebus — Konkurents — Kartellikokkulepe — Suunised trahvide arvutamise meetodi kohta — Koostööteatis — Non bis in idem põhimõte”

Kohtujurist J. Mazáki ettepanek, esitatud 18. jaanuaril 2007 I - 3926

Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 10. mai 2007 I - 3955

Kohtuotsuse kokkuvõte

Rahvusvahelise kartelli puhul, mida iseloomustab eelkõige see, et vastavatel kolmandate riikide territooriumidel kohaldatakse kolmandate riikide õigust, peavad nende riikide ametiasutused, kes oma territoriaalse pädevuse raames tegelevad konkurentsivabaduse kaitsega, oma võimu teostama nendes riikides kohaldatavatele nõuetele vastavalt. Need põhimõtted, mis on teiste riikide õiguskordade konkurentsivaldkondade aluseks, teenivad teatud kindlaid eesmärke, kuid viivad ka spetsiifiliste materiaalõiguse normide vastuvõtmiseni ja väga erinevate haldus-, karistus- ja tsiviilõiguslike tagajärgedeni, kui nimetatud riikide ametiasutused on konkurentsialaste õigusnormide rikkumise tuvastanud. Sellest tuleneb, et kui komisjon karistab ettevõtjat ebaseadusliku käitumise eest, isegi kui selleks on ettevõtja osalemine rahvusvahelises kartellis, püüab komisjon tagada ühisturul konkurentsivabadust, mis on EÜ artikli 3 lõike 1 punkti g kohaselt ühenduse põhieesmärk. Ühenduse tasemel kaitstava õigushüve eripära tõttu võivad komisjoni poolt tema asjakohase pädevuse raames antud hinnangud märgatavalt erineda kolmandate riikide antud hinnangutest. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 7 artiklis 4 sätestatud non bis in idem põhimõte ei ole kohaldatav olukordades, kus on tegemist ka kolmandate riikide õiguskordadega ja konkurentsivaldkonna ametiasutuste sekkumisega oma pädevuse raames. (vt punktid 24–30)

Ainult Esimese Astme Kohtus on pädev ühelt poolt fakte tuvastama, välja arvatud juhul, kui tema poolt tuvastatu sisuline ebaõigsus tuleneb temale esitatud toimikumaterjalidest, ja teiselt poolt fakte hindama. Sellest järeldub, et Esimese Astme Kohtule esitatud faktide hindamine ei kujuta – välja arvatud juhul, kui tõendeid on moonutatud – endast Euroopa Kohtu kontrollile alluvat õiguslikku küsimust. Sellest järeldub, et apellatsioonkaebuse raames esitatud väide – mille eesmärk on, et Euroopa Kohus kontrolliks Esimese Astme Kohtu järelduste põhjendatust, milleni viimane jõudis pärast üksikasjalikku selliste faktiliste asjaolude uurimist, mille kohaselt ettevõtja oli kartelli juhiks, mis kujutab endast raskendavat asjaolu – on vastuvõetamatu. (vt punktid 41 ja 42, 48)

Komisjon täidab oma kohustust järgida ettevõtjate õigust olla ära kuulatud niipea, kui ta märgib vastuväiteteatises peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis võivad trahvi määramise kaasa tuua, näiteks väidetava rikkumise raskusaste ja kestus ning asjaolu, et rikkumine pandi toime tahtlikult või hooletusest. Kaitseõigust on järgitud, kui asjaomasele ettevõtjale on antud võimalus esitada märkusi toime pandud rikkumise kestuse, raskusastme ja laadi kohta. Komisjonil ei ole kohustust vastuväiteteatises selgitada, kuidas ta võiks iga konkreetset asjaolu trahvisumma kindlaksmääramisel arvestada. Kui vastuväiteteatises on andmeid, et asjaomane ettevõtja on olnud rikkumise eestvedaja ja algataja rollis, siis sellega on teda hoiatatud, et seda asjaolu võidakse trahvi kindlaksmääramisel arvesse võtta. Asjaolu, et trahviotsuses käsitatakse asjaomast ettevõtjat kartelli ainsa juhina, ei muuda selle ettevõtja seisundit kartellikokkuleppe suhtes nii, et see mõjutaks kaitseõigust, kuna vastuväiteteatis on paratamatult esialgne ja seda muudetakse hinnangu käigus, mida komisjon teostab hiljem poolte märkuste ning teiste tuvastatud faktide põhjal. (vt punktid 56–58, 60, 62)

Kaitseõiguse järgimine nõuab eeskätt seda, et uurimise esemeks olev ettevõtja saaks haldusmenetluses esitada tõhusalt oma seisukoha nende väidetavate faktiliste asjaolude ja dokumentide tõelevastavuse ning asjakohasuse kohta, millele komisjon viitab. Kartellikokkuleppe uurimise eest vastutava grupi mõne liikme keeleoskus iseenesest ei saa olla määrav, et hinnata küsimust, kas komisjon on kaitseõigust rikkunud. (vt punktid 71, 73)

Komisjonil on trahvide arvutamise meetodi küsimustes lai kaalutlusõigus ning ta võib sellega seoses võtta arvesse mitut asjaolu, mille hulgas on puudutatud ettevõtjate koostöö komisjoni talituste läbiviidava uurimise ajal. Ettevõtja koostöö komisjoniga võib koostööteatise alusel õigustada trahvi vähendamist üksnes siis, kui see võimaldab komisjonil tõhusalt täita oma ülesannet rikkumine tuvastada ja sellele rikkumisele lõpp teha. Komisjonil on lai kaalutlusõigus ettevõtja koostöö kvaliteedi ja kasu hindamisel, eeskätt teiste ettevõtjate panusega võrreldes. (vt punktid 81, 83, 88)

Euroopa Kohus ei saa apellatsioonimenetluses õigusküsimusi hinnates asendada õigluse põhjendusel enda hinnanguga seda hinnangut, mille Esimese Astme Kohus oma täieliku pädevuse raames ettevõtjatele ühenduse õiguse eeskirjade rikkumise eest määratud trahvisummade kohta andis. Väide, millega soovitakse kahtluse alla seada määratud trahvi proportsionaalsust, tuleb tunnistada vastuvõetamatuks, kuna sellega taotletakse faktide uut hindamist, mida Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse raames ei ole pädev läbi viima. (vt punktid 98 ja 99)

Komisjonil ei ole kohustust trahvisummat kindlaks määrates arvestada puudutatud ettevõtja majanduslikku olukorda, kuna sellise kohustuse tunnustamine viiks turutingimustele halvemini kohandunud ettevõtjatele õigustamatute konkurentsieeliste andmiseni. (vt punkt 100)