8

Vaidluse tausta on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1–38 kirjeldatud järgmiselt: „Käesoleva asjaga seotud äriühingud 1 H. Lundbeck A/S (edaspidi „Lundbeck“) on Taani õiguse alusel asutatud äriühing, kes kontrollib äriühingute kontserni, mis on spetsialiseerunud selliste farmaatsiatoodete uurimisele, arendamisele, tootmisele, turutegevusele, müügile ja turustamisele, mida kasutatakse kesknärvisüsteemi mõjutavate haiguste, sealhulgas depressiooni raviks. 2 Lundbeck on originaalravimite tootja ehk ettevõtja, kes oma tegevuses keskendub uute ravimite uurimisele ja nende turustamisele. 3 Alpharma Inc. oli Ameerika õiguse alusel asutatud äriühing, mis eelkõige geneeriliste ravimite puhul tegutses ülemaailmsel tasandil farmaatsiasektoris. Kuni 2008. aastani kontrollis teda Norra õiguse alusel asutatud äriühing A.L. Industrier AS. Seejärel ostis selle Ühendkuningriigi farmaatsiaettevõtja, mille omakorda ostis Ühendriikide farmaatsiaettevõtja. Nende ümberkorraldamiste käigus kujundati Alpharma Inc. kõigepealt 2010. aasta aprillis ümber Alpharma LLC-ks ning seejärel 15. aprillil 2013 Zoetis Products LLC-ks (edaspidi „Zoetis“) ning lõpuks 6. juulil 2015 taas Alpharma LLC-ks. 4 Alpharma Inc. kontrollis 100protsendiliselt Taani õiguse alusel asutatud äriühingut Alpharma ApS, kellele kuulus Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) palju tütarettevõtjaid (edaspidi koos „Alpharma kontsern“). Pärast äriühingute ümberkujundamisi sai Alpharma ApS-ist 31. märtsil 2008 Axellia Pharmaceuticals ApS, kelle ärinimi muudeti 2010. aastal Xellia Pharmaceuticals ApS-ks […]. Asjaomane toode ja seda puudutavad patendid 5 Käesolevas kohtuasjas kõne all olev toode on ravimi toimeainet tsitalopraam sisaldav depressiooniravim. 6. Lundbeck esitas 1977. aastal Taanis patenditaotluse ravimi toimeainele tsitalopraam ning selle toimeaine tootmiseks kasutatavale kahele alküülimis‑ ja tsüanaatimisprotsessile. Seda ravimi toimeainet ning neid protsesse hõlmavad patendid väljastati Taanis ja paljudes Lääne-Euroopa riikides ajavahemikus 1977–1985. 7 Mis puudutab EMPd, siis [nendest patentidest] ning olenevalt olukorrast täiendava kaitse tunnistustest, mis on ette nähtud nõukogu 18. juuni 1992. aasta määruses (EMP) nr 1768/92 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kasutuselevõtu kohta (EÜT [1992,] L 182, lk 1; ELT eriväljaanne 13/11, lk 200), tulenev kaitse aegus ajavahemikus 1994 (Saksamaa) kuni 2003 (Austria). Konkreetselt Ühendkuningriigi puhul aegusid need patendid 2002. aasta jaanuaris. 8 Aja jooksul arendas Lundbeck tsitalopraami tootmiseks välja muid tõhusamaid protsesse, mille jaoks ta taotles ja sageli ka sai patendid mitmes EMP riigis ning Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioonilt (WIPO) ja Euroopa Patendiametilt (EPO). 9 Esiteks esitas Lundbeck 13. märtsil 2000 Taani ametivõimudele patenditaotluse tsitalopraami tootmise protsessi kohta, milles oli ette nähtud meetod kasutatavate soolade puhastamiseks kristallimise teel. Analoogsed taotlused esitati teistele EMP riikidele ning WIPO-le ja EPO-le. Lundbeck sai patendid, mis kaitsevad kristallimist kasutavat protsessi (edaspidi „patent kristallimisele“), paljudes liikmesriikides 2002. aasta esimeses pooles, Ühendkuningriigis nimelt 30. jaanuaril 2002 ja 11. veebruaril 2002 Taanis. EPO andis patendi kristallimisele 4. septembril 2002. Lisaks oli Lundbeck Madalmaades 6. novembril 2000 saanud juba seda protsessi puudutava kasuliku mudeli […] ehk kuus aastat kehtiva patendi, mis anti eelneva tegeliku kontrollimiseta. 10 Teiseks esitas Lundbeck 12. märtsil 2001 [Suurbritannia ja Põhja-Iiri] Ühendkuningriigi ametivõimudele taotluse patendi saamiseks tsitalopraami tootmisprotsessile, milles oli ette nähtud meetod kasutatavate soolade puhastamiseks õhukeseks kihiks destilleerimise teel. Ühendkuningriigi ametivõimud andsid Lundbeckile kõnealust õhukeseks kihiks destilleerimise meetodit puudutava patendi 3. oktoobril 2001 (edaspidi „patent õhukeseks kihiks destilleerimisele“). Kõnealune patent siiski tühistati 23. juunil 2004, kuna see ei olnud Lundbecki teise patendiga võrreldes uudne. 11 Lõpuks plaanis Lundbeck 2002. aasta keskel või 2003. aasta alguseks välja lasta uue depressiooniravimi Cipralex, mille toimeaine on estsitalopraam (või S-tsitalopraam). Uus ravim oli mõeldud samadele patsientidele kui need, keda raviti Lundbecki patenditud ravimiga Cipramil, mille toimeaine on tsitalopraam. Estsitalopraam kui toimeaine oli kaitstud patentidega, mis kehtisid vähemalt 2012. aastani. Lundbecki leping Alpharma kontserniga ning muud konteksti puudutavad asjaolud 12 Lundbeck sõlmis 2002. aastal kuus tsitalopraami käsitlevat lepingut (edaspidi „kõnealused lepingud“) ettevõtjatega, kes tegelesid geneeriliste ravimite tootmise või müügiga (edaspidi „geneeriliste ravimite tootjad“), sh Alpharma kontserniga. 13 Käesolevas asjas asjasse puutuva lepingu (edaspidi „vaidlusalune leping“) sõlmisid Lundbeck ja Alpharma ApS 22. veebruaril 2002 perioodiks alates sellest kuupäevast kuni 30. juunini 2003 (edaspidi „asjaomane periood“). 14 Enne kõnealuse lepingu sõlmimist oli Alpharma kontsern 2002. aasta jaanuaris ostnud Alfred E. Tiefenbacher GmbH & Co-lt (edaspidi „Tiefenbacher“) niisuguse geneerilise tsitalopraami tablettide varud, mis oli toodetud India äriühingu Cipla ravimi toimeainest, ning Alpharma kontsern tellis temalt tablette juurde. 15 Vaidlusaluse lepingu preambuli (edaspidi „preambul“) kohta tuleb eelkõige märkida, et: – esimeses põhjenduses on märgitud, et „Lundbeck on niisuguste intellektuaalomandiõiguste omanik, mis hõlmavad eelkõige patente ravimi toimeaine „Citalopram“ (lepingu kogu tekstis läbivalt kirjutatud suure algustähega) tootmiseks, mille hulka kuuluvad patendid, mis on toodud lepingu A lisas“ […]; – teise põhjenduse kohaselt toodab ja müüb Lundbeck „Citaloprami“ sisaldavaid farmaatsiatooteid kõigis liikmesriikides ning Norras ja Šveitsis, kusjuures need riigid koos on määratletud kui „Territoorium“; – kolmandas ja neljandas põhjenduses mainitakse asjaolu, et Alpharma tootis või ostis „Citaloprami“ sisaldavaid farmaatsiatooteid „Territooriumil“ ilma Lundbecki nõusolekuta; – viiendas ja kuuendas põhjenduses tuuakse välja asjaolu, et Lundbeck viis Alpharma toodete suhtes läbi laboratoorsed testid, mille tulemused andsid viimasele piisava aluse arvata, et nende toodete tootmiseks kasutatud tootmismeetodid rikuvad tema intellektuaalomandiõigusi; – seitsmendas põhjenduses on märgitud, et 31. jaanuaril 2002 esitas Lundbeck Ühendkuningriigi kohtule hagiavalduse (edaspidi „Ühendkuningriigis esitatud patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi“), selleks et esialgne ettekirjutus tehtaks „tsitalopraami sisaldavate toodete müümise suhtes Alpharma poolt, mis on vastuolus Lundbecki intellektuaalomandiõigustega“; – kaheksandas põhjenduses on toodud, et Alpharma möönab, et Lundbecki järeldused on õiged, ning ta kohustub „selliseid tooteid“ turule mitte viima; – üheksandas ja kümnendas põhjenduses on täpsustatud, et Lundbeckil: – „tuleb Alpharma[kontsernile] tasuda hüvitist, et oleks võimalik vältida patentide alast kohtuvaidlust“, mille tulemus ei pruugi täieliku kindlusega olla ette nähtav ning mis on kulukas ja aeganõudev; – „tuleb kohtuvaidluse lahendamiseks Alpharma[kontsernilt] osta tsitalopraami sisaldavate toodete kogu varud ning tasuda viimasele nende toodete eest hüvitis“. 16 Vaidlusaluse lepingu põhiosa kohta tuleb muu hulgas märkida, et: – [vaidlusaluse lepingu] punktis 1.1 on ette nähtud, et Alpharma kontsern ja tema „tütarettevõtjad“„katkestavad ja lõpetavad tsitalopraami sisaldavate farmaatsiatoodete importimise, tootmise või müümise ning hoiduvad sellest territooriumil [asjaomase perioodi] jooksul“ ning Lundbeck loobub Ühendkuningriigis esitatud patendist tulenevate õiguste rikkumise hagist; – samas punktis on täpsustatud, et seda ei kohaldata „estsitalopraami sisaldavate toodete“ suhtes; – punktis 1.2 on märgitud, et „[j]uhul kui rikutakse [punktis 1.1] kindlaks määratud kohustust või Lundbecki vastava taotluse korral nõustub Alpharma [kontsern] vabatahtlikult esialgse ettekirjutuse kohaldamisega mis tahes pädeva kohtu poolt „territooriumi“ mis tahes riigis“ ning et Lundbecki puhul võidakse ettekirjutus teha, ilma et ta deponeeriks tagatise; – punktis 1.3 on täpsustatud, et hüvitisena selles lepingus ette nähtud kohustuste eest ning selleks et vältida kohtumenetluse kulusid ja kestust, maksab Lundbeck Alpharma kontsernile 12 miljoni USA dollari suuruse summa, millest 11 miljonit dollarit „Citaloprami“ sisaldavate Alpharma kontserni toodete eest, kusjuures summa tuleb tasuda kolmes 4 miljoni dollari suuruses osas vastavalt 31. märtsil 2002, 31. detsembril 2002 ja 30. juunil 2003; – punktis 2.2 on ette nähtud, et hiljemalt 31. märtsiks 2002 tarnib Alpharma kontsern Lundbeckile kõik „Citaloprami“ sisaldavate toodete varud, mis on sel kuupäeval tema valduses, nimelt 9,4 miljonit tabletti, mis olid tema valduses vaidlusaluse lepingu sõlmimise ajal, ning tema tellitud 16 miljonit tabletti. 17 [Vaidlusaluse lepingu] A lisa sisaldab nimekirja 28 taotluse kohta, mille Lundbeck esitas intellektuaalomandiõiguste saamiseks enne lepingu allkirjastamist, millest üheksa olid juba selleks kuupäevaks rahuldatud. Kõnealused intellektuaalomandiõigused puudutasid tsitalopraami ravimi toimeaine tootmiseks vajalikke protsesse, mida hõlmasid patendid kristallimisele ja õhukeseks kihiks destilleerimisele. 18 Lisaks tuleb täpsustada, et 2. mail 2002 tegi Ühendkuningriigi kohus õiguslikult siduvaks muudetud kohtumääruse, milles oli ette nähtud, et Ühendkuningriigis esitatud patentidest tulenevate õiguste rikkumise hagi menetlus peatatakse, kuna Lundbeck ja teiste hulgas Alpharma kontsern on sõlminud lepingu, mille kohaselt viimane „tühista[b] ja lõpeta[b] [liikmesriikides], Norras ja Šveitsis („asjasse puutuvad territooriumid“) niisuguste tsitalopraami sisaldavate farmaatsiatoodete importimise, tootmise või müümise ja loobu[b] sellest, mis sisaldavad tsitalopraami, mida toodetakse protsesside abil, millele on viidatud [Ühendkuningriigi ametivõimude antud patentides kristallimisele ja õhukeseks kihiks destilleerimisele] või mis tahes muu[s] patendis, mis on antud või mida on taotletud asjasse puutuvatel territooriumidel kuni 30. juunini 2003“ […]. Komisjoni toimingud farmaatsiasektoris ja haldusmenetlus 19 Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (KFST, Taani konkurentsi- ja tarbijakaitseamet) teavitas [komisjoni] 2003. aasta oktoobris kõnealuste lepingute olemasolust. 20 Kuna enamik lepingutest puudutas kogu EMPd või igal juhul muid liikmesriike peale Taani Kuningriigi, siis lepiti kokku, et komisjon analüüsib lepingute kooskõla konkurentsiõigusega ning KFST selle küsimusega enam ei tegele. 21 Ajavahemikus 2003–2006 viis komisjon Lundbecki ning teiste farmaatsiasektoris tegutsevate äriühingute suhtes läbi kontrollimise […] määruse [nr 1/2003] artikli 20 lõike 4 tähenduses. Lisaks saatis komisjon Lundbeckile ja ühele teisele äriühingule teabenõuded selle määruse artikli 18 lõike 2 tähenduses. 22 Komisjon võttis 15. jaanuaril 2008 vastu otsuse farmaatsiasektorit puudutava uurimise algatamise kohta kooskõlas määruse nr 1/2003 artikliga 17 (juhtum COMP/D 2/39514). Otsuse ainsas artiklis on märgitud, et läbiviidav uurimine puudutab inimtervishoius kasutatavate uuenduslike ja geneeriliste ravimite turuleviimist. 23 Komisjon võttis 8. juulil 2009 vastu teatise, milles ta kokkuvõtvalt esitas oma aruande farmaatsiasektoris läbi viidud uurimise kohta. Teatis sisaldas tehnilise lisana tervikversiooni kõnealusest uurimisaruandest, mis oli komisjoni töödokumendi kujul kättesaadav üksnes inglise keeles. 24 Komisjon algatas 7. jaanuaril 2010 Lundbecki suhtes menetluse. 25 Komisjon saatis 2010. aastal ja 2011. aasta esimeses pooles teabenõuded Lundbeckile ja teistele äriühingutele, sh Alpharma kontsernile, kes olid kõnealuste lepingute pooled. 26 Komisjon algatas 24. juulil 2012 menetluse kõnealuste lepingute poolteks olevate geneeriliste ravimite tootjate suhtes ning saatis neile ja Lundbeckile vastuväiteteatise. […] 30 Komisjon võttis 19. juunil 2013 vastu [vaidlusaluse] otsuse. [Vaidlusalune] otsus 31 [Vaidlusaluses] otsuses tuvastas komisjon, et vaidlusalune leping nagu ka teised kõnealused lepingud on ELTL artikli 101 lõike 1 ja [Euroopa Majanduspiirkonna 2. mai 1992. aasta] lepingu [EÜT 1994, L 1, lk 3; ELT eriväljaanne 11/52, lk 3] artikli 53 lõike 1 tähenduses eesmärgil põhinevad konkurentsipiirangud, mille on seadnud Lundbeck ning Alpharma ApS, Alpharma Inc. ja A.L. Industrier ([vaidlusaluse] otsuse artikli 1 lõige 3). 32 Nagu ilmneb [vaidlusaluse] otsuse põhjenduses 1087 toodud kokkuvõttest, tugines komisjon siinkohal eelkõige järgmistele elementidele: – kõnealuse lepingu sõlmimise ajal olid Lundbeck ja Alpharma kontsern paljudes EMP riikides vähemalt potentsiaalsed konkurendid; – Lundbeck andis selle lepingu alusel Alpharma kontsernile üle olulise väärtusega vara; – kõnealune vara üleandmine oli seotud asjaoluga, et Alpharma kontsern nõustus selles lepingus sisalduvate piirangutega tema turule sisenemisel, iseäranis asjaoluga, et Alpharma kontsern kohustus asjaomasel perioodil geneerilist tsitalopraami EMPs mitte müüma; – kõnealune vara üleandmine vastas sisuliselt kasumile, mida Alpharma kontsern oleks võinud saada, kui ta oleks turule edukalt sisenenud; – Lundbeck ei oleks selliseid piiranguid saanud saavutada nende patentide kohaldamise tõttu, mis olid antud kristallimisele ja õhukeseks kihiks destilleerimisele (edaspidi „Lundbecki uued [protsessi hõlmavad] patendid“), kuna vaidlusaluse lepingu alusel Alpharma kontsernil lasuvad kohustused ületasid protsessi hõlmavate patentide omanikule antud õigusi; – kõnealuses lepingus ei võtnud Lundbeck endale kohustust hoiduda esitamast Alpharma kontserni vastu patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi, juhul kui viimane siseneb turule geneerilise tsitalopraamiga pärast lepingu kehtivusaja lõppemist. 33 Komisjon määras ka vaidlusaluste lepingute kõigile pooltele trahvid. Selleks kasutas ta [trahvide arvutamise meetodit käsitlevaid 2006. aasta suuniseid]. Lundbecki osas järgis komisjon [nendes suunistes] kirjeldatud üldmeetodit, mis põhineb asjaomase toote müügist iga kartelliosalise saadud käibel ([vaidlusaluse] otsuse põhjendused 1316–1358), seevastu kõnealuste lepingute teiste poolte, nimelt geneeriliste ravimite tootjate puhul kasutas komisjon suuniste punktis 37 ette nähtud võimalust juhtumi eripäradest tingituna loobuda nende poolte puhul kõnealusest meetodist ([vaidlusaluse] otsuse põhjendus 1359). 34 Nii leidis komisjon kõnealuste lepingute ülejäänud poolte osas peale Lundbecki, sh Alpharma kontsern, et trahvi põhisumma kindlaksmääramiseks ja trahvi piisavalt hoiatava mõju tagamiseks tuleb arvesse võtta nende summade suurust, mille Lundbeck neile lepingute alusel üle kandis, eristamata seejuures rikkumisi nende laadi või geograafilise ulatuse poolest, mis on tegurid, mida käsitleti üksnes ammendavuse huvides ([vaidlusaluse] otsuse põhjendus 1361). 35 Alpharma kontserni osas leidis komisjon, et summad, mille Lundbeck talle maksis, olid 11,1 miljonit dollarit, mis 2002. aasta keskmise vahetuskursi kohaselt oli 11,7 miljonit eurot. See summa koosnes ühelt poolt 10,1 miljonist dollarist Alpharma kontserni tsitalopraamivarude ostmiseks, arvestades 900000 dollari suurust vähendamist, mida kohaldati osamaksele, mille Lundbeck tegi 31. detsembril 2002 (vt [vaidlustatud kohtuotsuse] punkti 16 neljas taane), kuna saadud tablettide arv oli kokkulepitust väiksem, ning teiselt poolt 1 miljonist dollarist tänu vaidlusalusele lepingule välditud kohtukuludele ([vaidlusaluse] lepingu põhjendused 545, 547, 1071, 1374 ning 1867. joonealune märkus). 36 Uurimise kogukestust arvestades vähendas komisjon [vaidlusaluse] otsuse kõigile adressaatidele määratud trahve 10% võrra ([vaidlusaluse] otsuse põhjendused 1349 ja 1380). 37 Lõpuks, komisjon kohaldas määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 teist lõiku, mille kohaselt ühegi rikkumises osalenud ettevõtja puhul ei tohi trahv ületada 10% selle eelmise majandusaasta kogukäibest, [Xellia Pharmaceuticalsile], Zoetisile ja A.L. Industrierile eraldi, kuna need äriühingud ei kuulunud [vaidlusaluse] otsuse vastuvõtmise ajal enam samasse ettevõtjasse ([vaidlusaluse] otsuse põhjendus 1384). A.L. Industrieri puhul võttis komisjon arvesse 2011. aasta, mitte 2012. aasta käivet, kuna ta leidis, et andmed 2012. aasta kohta ei puudutanud normaalse majandustegevusega tervet aastat ([vaidlusaluse] otsuse põhjendused 1386 ja 1387). 38 Nende kaalutluste põhjal määras komisjon solidaarselt [Xellia Pharmaceuticalsile] ja Zoetisile trahvi suuruses 10530000 eurot ning A.L. Industrieri solidaarvastutust piirati 43216 euroga ([vaidlusaluse] otsuse põhjendus 1396 ja artikli 2 lõige 3).“