Liidetud kohtuasjad C‑247/11 P ja C‑253/11 P

Areva SA ja Alstom SA jt

versus

Euroopa Komisjon

„Apellatsioonkaebus — Konkurents — Keelatud kokkulepe — Gaasisolatsiooniga jaotusseadmete projektide turg — Tütarettevõtjate rikkuva tegevuse emaettevõtjatele süükspandavus — Põhjendamiskohustus — Solidaarvastutus trahvi maksmise eest — Ettevõtja mõiste — „Faktiline” solidaarsus — Õiguskindluse ja karistuste individuaalsuse põhimõtted — Proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtted”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 10. aprill 2014

Apellatsioonkaebus – Väited – Esimest korda apellatsioonkaebuse raames esitatud väide – Väide, mis on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse põhjenduse vastu – Väide, mille eesmärk on vaidlustada vaidlustatud kohtuotsuse põhjendatust – Vaidlustatud kohtuotsusest endast tekkinud väide – Vastuvõetavus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 30–33, 79–81 ja 91–93)

Kui liidu konkurentsieeskirjade kohaldamise otsus puudutab mitut adressaati ja rikkumise süükspanemise küsimust, peab see sisaldama piisavaid põhjendusi iga adressaadi kohta, eriti nende kohta, keda vastavalt sellele otsusele rikkumise eest rahaliselt karistatakse. Nii peab otsus tütarettevõtja rikkumise eest vastutavaks peetud emaettevõtja suhtes üldjuhul sisaldama ülevaadet põhjendustest, mis õigustab rikkumise sellele äriühingule süükspanemist. Mis puudutab komisjoni otsust, mis tugineb tütarettevõtja rikkumise emaettevõtjale süüks panemisel kahe aluse meetodile, sidudes emaettevõtja poolt oma 100‑protsendilisele tütarettevõtjale otsustava mõju tegeliku avaldamise eelduse selles otsuses üksikasjalikult esitatud tõenditega, siis on emaettevõtja argumentide, mis ta esitas vastuses vastuväiteteatisele, terviklik hindamine komisjoni kohuseks oleva põhjendamise tasemega põhimõtteliselt kooskõlas, kui see võimaldab emaettevõtjal teada põhjuseid, miks komisjon otsustas panna vastutuse tütarettevõtja rikkumise eest temale. (vt punktid 34, 41 ja 42)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 47–52)

Liidu kohus ei või ELTL artiklis 263 sätestatud seaduslikkuse kontrolli raames mingil juhul asendada vaidlustatud õigusakti vastu võtnud organi põhjendusi enda omadega. Siiski ei saa Üldkohtule ette heita seda, et ta asendas komisjoni põhjendused emaettevõtjale tema tütarettevõtja rikkumise süükspandavuse kohta enda omadega, kui asjaomase kohtuotsuse põhjendused puudutavad tõendeid, millele hagejad on Üldkohtus tuginenud ja mille eesmärk on lükata ümber otsustava mõju tegeliku avaldamise eeldus ning mida Üldkohus peab vaidlusaluse otsuse seaduslikkuse kontrollimisel analüüsima. Lisaks sellele ei saa ühe hagejatest kaitseõigused olla rikutud, kui Üldkohus esitab vaidlusaluse otsuse põhjendused vastuseks samasse äriühingute kontserni kuuluvate hagejate endi argumentidele. (vt punktid 56, 57 ja 78)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 113–117)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 118)

Määrates kindlaks mitmele juriidilisele isikule nende kuulumise tõttu ühte ja samasse ettevõtjasse, kellele võib liidu konkurentsiõiguse normide rikkumist ette heita, solidaarselt määratud trahvi puhul solidaarvastutuse välimist suhet, on komisjon seotud teatud piirangutega. Nii on komisjon kohustatud järgima karistuste ja sanktsioonide individuaalsuse põhimõtet, mis nõuab, et määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 3 kohaselt tuleb solidaarselt tasumisele kuuluva trahvi summa kindlaks määrata asjaomasele ettevõtjale individuaalselt süüks pandud rikkumise raskuse ja kestuse alusel. Seega, kui komisjon kavatseb panna solidaarvastutuse rikkumise toimepannud tütarettevõtjale koos kummagi emaettevõtjaga, kellega ta rikkumise ajal üksteise järel moodustas erineva ettevõtja, nõuab see põhimõte, et kõnealune institutsioon määraks kummalegi asjaomasele ettevõtjale eraldi trahvisumma, mis kuulub solidaarselt tasumisele nende äriühingute poolt, kes sellesse ettevõtjasse kuuluvad, lähtudes igale asjaomasele ettevõtjale individuaalselt süüks pandud rikkumise raskusest ja kestusest. Selle raames peab komisjon samuti järgima õiguskindluse põhimõtet, mis nõuab, et liidu institutsioonide kõik õigusaktid oleksid selged ja täpsed, selleks et asjaomastel isikutel oleks võimalik täpselt teada neist tulenevaid õigusi ja kohustusi ning toimida neile vastavalt. Selles osas tuleb tõdeda, et õiguskindluse põhimõtet on rikutud, kui meetod, mille komisjon valis, et määrata kindlaks solidaarvastutus konkurentsiõigust rikkunud tütarettevõtja ja tema järjestikuste emaettevõtjate vahel, ei võimalda neil emaettevõtjail teada täpselt trahvisummat, mis neil tuleb tasuda ajavahemiku eest, mille osas neile pandi tütarettevõtjaga solidaarvastutus. (vt punktid 120, 126–128, 133 ja 139)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 148)

Pädevus, mis komisjonil on vastavalt määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikele 2 määrata mitmele juriidilise isikule, kes kuuluvad ühte ettevõtjasse, solidaarselt tasumisele kuuluv trahv on piiratud selle trahvisumma kindlaksmääramisega, mille eest need juriidilised isikud vastutavad solidaarselt, ehk siis solidaarsuse välimise suhtega, kuid see pädevus ei hõlma selle summa vastavate osade kindlaksmääramist, mille eest vastutavad solidaarvõlgnikud solidaarsuse sisemise suhte raames. Seevastu juhul, kui solidaarselt määratud trahvi kaasvõlgnike vastavad osad ei ole lepinguga kindlaks määratud, määrab kõnealused osad liidu õigust järgides kindlaks siseriiklik kohus siseriikliku õiguse alusel. Sellest tulenevalt ei saa nõuda, et iga äriühing oleks suuteline otsusest, mis kohustab teda tasuma trahvi solidaarselt ühe või mitme teise äriühinguga, tuletama selle osa, mille eest on solidaarvõlgnike omavahelises suhtes vastutav tema, peale seda, kui komisjonile on kogu trahv tasutud. Seega asjaolu, et komisjoni otsuses, millega määratakse solidaarne trahv, seda osa kindlaks määratud ei ole, ei tähenda veel iseenesest, et oleks rikutud õiguskindluse põhimõtet. Lisaks, kuna solidaarselt tasumisele kuuluva trahvi summa sisemise jaotamise pädevus kuulub siseriiklikule kohtule või vahekohtule, mitte komisjonile, ei saa viimasele mitte mingil juhul ette heita, et ta delegeeris selle pädevuse ebaseaduslikult, jättes vaidlusaluses otsuses solidaarvõlgnike omavahelises sisemises suhtes nende osad kindlaks määramata. (vt punktid 149, 151, 152, 157 ja 158)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 171–176)