ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus peab veel kontrollima vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktis 38 antud juhtnööridele põhikohtuasjades Itaalia äriühingu poolt Madalmaade äriühingule „lõpparvestusena tekkiva lisamaksu tagasimaksmise” olemust, pidades silmas Itaalia Vabariigi ja Madalmaade Kuningriigi vahel Haagis 8. mail 1990 sõlmitud tulu- ja kapitalimaksuga topeltmaksustamise ning maksudest kõrvalehoidmise vältimise lepingu, koos lisaprotokolliga, artikli 10 lõiget 3, tuleb asuda seisukohale, et kui kinnipeetavat maksu kohaldatakse nimetatud tagasimaksele, ei ole maksu kinnipidamine, nagu seda käsitletakse põhikohtuasjades, jaotatud kasumilt kinnipeetud maks, mis on nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 5 lõike 1 (põhikohtuasjade asjaolude toimumise ajal kehtinud redaktsioonis) kohaselt keelatud. Samas kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab siiski, et nimetatud „lõpparvestusena tekkiva lisamaksu tagasimaksmine” ei ole olemuselt maks, on selline maksu kinnipidamine, nagu käsitletakse põhikohtuasjades, jaotatud kasumilt kinnipeetud maks, mis on kõnealuse direktiivi 90/435 artikli 5 lõike 1 kohaselt põhimõtteliselt keelatud.
1.

Kuna Prantsuse Vabariik on kohaldanud vähendatud käibemaksumäära teenustele, mida osutavad advokaadid, advokaadid, kellel on õigus esindada Conseil d’Etat’s, advokaadid, kellel on õigus esindada Cour de Cassation’is ja advokaadid, kellel on õigus esindada apellatsioonikohtus (avoués) ja mille puhul riik tasuta õigusabi raames nimetatud isikutele maksmisele kuuluva tasu täielikult või osaliselt hüvitab, siis on Prantsuse Vabariik rikkunud nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 96 ja artikli 98 lõikest 2 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/5

Euroopa Kohtu (teine koda) 24. juuni 2010. aasta otsus (Tribunale di Treviso — Itaalia — eelotsusetaotlus) — kriminaalmenetlus, milles süüdistatavad on Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.

(Kohtuasi C-375/08) (1)

(Põllumajandus - Ühine turukorraldus - Veise- ja vasikaliha - Määrus (EÜ) nr 1254/1999 - Ühenduse rahaline toetus isasveiste eest makstava erilisatasu ja ekstensiivistamistoetuse andmiseks - Saamise tingimused - Põllumajandusettevõtte loomkoormuse arvutamine - Kasutatava söödamaa mõiste - Määrused (EMÜ) nr 3887/92 ja (EÜ) nr 2419/2001 - Ühenduse teatavate toetuskavade ühendatud haldus- ja kontrollisüsteem - Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb ühenduse rahalise toetuse saamiseks esitada kasutatava söödamaa kasutamist õigustav kehtiv õiguslik alus)

2010/C 221/06

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Treviso

Põhikohtuasja menetluse pooled

Luigi Pontini, Emanuele Rech, Dino Bonora, Giovanni Forato, Laura Forato, Adele Adami, Sinergie sas di Rech & C., Impresa individuale Forato Giovanni, Forato srl, Giglio srl, Impresa individuale Rech Emanuele, Ivo Colomberotto, Agenzia Veneta per i pagamenti in agricoltura — AVEPA, Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Agrirocca di Rech Emanuele, Asolat di Rech Emanuele & C.

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale di Treviso — Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse nr 1254/1999 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta (EÜT L 160, lk 21; ELT eriväljaanne 03/25, lk 339) tõlgendamine — Söödamaa mõiste — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb omandiõiguse puudumise korral ühenduse rahalise toetuse saamiseks esitada kasutatava söödamaa kasutamist õigustav kehtiv õiguslik alus

Resolutsioon

Ühenduse õigusnormid, eelkõige nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1254/1999 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta ei sea isasveiste eest makstava erilisatasu ja ekstensiivistamistoetuse taotluse nõuetele vastavuse eelduseks tingimust esitada kehtiv õiguslik alus, mis kinnitab toetuse taotleja õigust nimetatud taotluse esemeks olevat söödamaad kasutada. Ühenduse õigusnormidega ei ole siiski vastuolus, kui liikmesriigid sätestavad oma siseriiklikus õiguses kohustuse esitada niisugune õiguslik alus, kuid seda eeldusel, et järgitakse ühenduse õigusnormidega taotletud eesmärke ja ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, eriti proportsionaalsuse põhimõtet.

(1) ELT C 327, 20.12.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/7

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. juuni 2010. aasta otsus (Finanzgericht München (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — British American Tobacco (Germany) GmbH versus Hauptzollamt Schweinfurt

(Kohtuasi C-550/08) (1)

(Direktiiv 92/12/EMÜ - Aktsiisiga maksustatav kaup - Aktsiisivaba toortubaka import seestöötlemise protseduuri alusel - Töötlemine lõigatud tubakaks - Liikmesriikidevaheline liikumine - Saatedokument)

2010/C 221/10

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht München

Põhikohtuasja pooled

Hageja: British American Tobacco (Germany) GmbH

Kostja: Hauptzollamt Schweinfurt

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht München — Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (EÜT L 76, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 179) artikli 5 lõike 2 ning artikli 15 lõike 4 tõlgendamine — Aktsiisiga maksustatav lõigatud tubakaks, mis on valmistatud ühendusse aktsiisivabalt imporditavast toortubakast seestöötlemise protseduuril peatamissüsteemi vormis — Vajadus, et kauba saatja koostaks selle tubakatoote liikmesriikidevahelise liikumise suhtes aktsiisi peatamise kohaldamiseks direktiivi 92/12/EMÜ artikli 18 lõikele 1 vastava saatedokumendi?

Resolutsioon

Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta artikli 5 lõike 2 esimese lõigu esimest taanet tuleb tõlgendada selliselt, et ühendusse seestöötlemise protseduuri alusel imporditud aktsiisivabast kaubast (nagu toortubakas) valmistatud aktsiisiga maksustatava kauba (nagu tubakatooted) suhtes loetakse aktsiis selle sätte tähenduses peatatuks — kuigi sellest kaubast on saanud aktsiisiga maksustatav kaup alles selle töötlemise tulemusena ühenduse territooriumil —, mistõttu võib see kaup liikuda liikmesriikide vahel ilma, et ametiasutus võiks nõuda nimetatud direktiivi artikli 18 lõikes 1 sätestatud haldus- või äridokumendi esitamist.

(1) ELT C 69, 21.3.2009.
2.

Olukorras, kus professionaalne meditsiinipersonal osutab selliseid tüvirakupankade teenuseid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, samas kui need tüvirakupangad, kuigi nad on saanud liikmesriigi pädevatelt tervishoiuasutustelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/23/EÜ inimkudede ja -rakkude annetamise, hankimise, uurimise, töötlemise, säilitamise, ladustamise ja jaotamise kvaliteedi- ja ohutusstandardite kehtestamise kohta ette nähtud loa käidelda inimkudesid ja -rakke, ei saa riiklikust sotsiaalkindlustussüsteemist mingit toetust ning nende tüvirakupankade poolt osutatud teenusega kaasnenud kulutusi haigekassa ei hüvita, ei ole kuuenda direktiivi 77/388 artikli 13 A osa lõike 1 punktiga b vastuolus riigiasutuste seisukoht, et selline maksukohustuslane nagu CopyGene A/S ei ole „[haiglate ning meditsiini- või diagnostikakeskuste laadi] nõuetekohaselt tunnustatud […] asutus” kuuenda direktiivi 77/388 artikli 13 A osa lõike 1 punkti b tähenduses. Sellegipoolest ei saa seda sätet tõlgendada ka nii, nagu nõuaks see säte kui selline, et pädevad ametiasutused keelduksid võrdsustamast eraõiguslikku tüvirakupanka „nõuetekohaselt tunnustatud” asutusega nimetatud maksuvabastuse andmisel. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb vajalikul määral kontrollida, kas tunnustamisest keeldumine kuuenda direktiivi 77/388 artikli 13 A osa lõike 1 punktis b sätestatud maksuvabastuse andmisel on kooskõlas liidu õigusega, eriti neutraalse maksustamise põhimõttega.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 8 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega lubatakse selliste lepingutingimuste ebaõiglase iseloomu kohtulikku kontrolli, mis puudutavad lepingu põhiobjekti mõistet või hinna ja tasu vastavust vastutehinguna pakutavatele teenustele või kaupadele, isegi kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.
1.

Seoses turismikompleksi ja kinnisvaraprojektiga „Is Arenas”, mis puudutab ala „Is Arenas”: — kuna Itaalia Vabariik ei olnud enne 19. juulit 2006, s.o kuupäev, mil ala „Is Arenas” kanti ühenduse tähtsusega alade nimekirja, võtnud nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivis 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta ette nähtud kaitseeesmärgi kohaselt vastu asjakohaseid kaitsemeetmeid, et kaitsta asjaomast ökoloogilist huvi, mida see ala pakub endast riiklikul tasemel ühenduse tähtsusega alana, ja eelkõige, kuna Itaalia Vabariik ei ole keelanud sellist sekkumist, mis võib tõsiselt kahjustada ala ökoloogilisi omadusi, ning — kuna Itaalia Vabariik ei ole pärast 19. juulit 2006 võtnud vastu vajalikke meetmeid, et vältida looduslike elupaikade halvenemist, mille kaitseks nimetatud ühenduse tähtsusega ala on määratud, siis on Itaalia Vabariik rikkunud direktiivist 92/43/EMÜ ja täpsemalt seoses teise etteheitega direktiivi artikli 6 lõikest 2 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/7

Euroopa Kohtu (suurkoda) 12. oktoobri 2010. aasta otsus (Vestre Landsret (Taani) eelotsusetaotlus) — Ingeniørforeningen i Danmark, Ole Andersen'i volitusel versus Region Syddanmark

(Kohtuasi C-499/08) (1)

(Direktiiv 2000/78/EÜ - Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel - Vanuse alusel diskrimineerimise keeld - Töölepingu ülesütlemise hüvitise maksmata jätmine töötajatele, kellel on õigus saada vanaduspensioni)

2010/C 346/10

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vestre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ingeniørforeningen i Danmark, Ole Andersen'i volitusel

Kostja: Region Syddanmark

Ese

Eelotsusetaotlus — Vestre Landsret — Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (ELT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79), artiklite 2 ja 6 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb töösuhte lõpetamisel töötajaga, kes on sama tööandja juures katkematult töötanud teatud arvu aastaid, maksta töölepingu ülesütlemise hüvitist, välja arvatud juhul, kui töötaja on jõudnud ikka, mis annab talle õiguse nõuda vanaduspensioni pensioniskeemi alusel, millesse tööandja on teinud sissemakseid — Otsene või kaudne diskrimineerimine vanuse alusel

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille alusel ei saa töötajad, kellel on õigus saada nende tööandja poolt makstavat vanaduspensioni pensioniskeemi alusel, millega need töötajad on liitunud enne 50 aastaseks saamist, ainuüksi eelnimetatud põhjusel töölepingu ülesütlemise erihüvitist, mis on mõeldud ettevõttes üle 12 aastast tööstaaži omavate töötajate uue töö leidmise soodustamiseks.

(1) ELT C 19, 24.1.2009.
3.

Direktiivi 2002/22 artikliga 13 on vastuolus see, kui nimetatud asutus tuvastab samal viisil ja sama arvutuse alusel, et neil ettevõtjatel lasub universaalteenuse osutamise tõttu ka tegelikult ebaõiglane koorem, ilma et ta nende kriteeriumide alusel konkreetselt kontrolliks iga asjaomase ettevõtja olukorda.
1.

Kuna Belgia Kuningriik — esiteks ei näinud ette, et universaalteenuse sotsiaalkomponendi netokulude arvutamisel võetaks arvesse seda teenust osutama kohustatud ettevõtjate poolt seeläbi saavat ärilist eelist, sealhulgas mittevaralist kasu, ja — teiseks tuvastas üldiselt ja niisuguse universaalteenust pakkuva ettevõtja netokulude põhjal, kes oli seniajani olnud ainus seda teenust pakkuv operaator, et kõikidel ettevõtjatel, kellel nüüdsest lasub nimetatud teenuse pakkumise kohustus, tuleb selle teenuse tõttu kanda ebaõiglast koormat; ning ei viinud läbi konkreetset analüüsi, mis hõlmanuks ühtaegu nii universaalteenuse pakkumisega igal asjaomasel ettevõtjal tekkivaid netokulusid kui ka kõiki seda ettevõtjat iseloomustavaid asjaolusid, nagu tema seadmete tase või tema majanduslik ja finantsolukord, siis on Belgia Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) artikli 12 lõikest 1 ja artikli 13 lõikest 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 328/4

Euroopa Kohtu (teine koda) 7. oktoobri 2010. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) eelotsusetaotlus) — kriminaalmenetluses, milles süüdistavad on Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda

(Kohtuasi C-515/08) (1)

(Teenuste osutamise vabadus - ELTL artiklid 56 ja 57 - Töötajate lähetamine - Piirangud - Teises liikmesriigis asuvad tööandjad - Lähetuse eeldeklaratsiooni registreerimine - Sotsiaalkindlustus- või töödokumendid - Vastuvõtva liikmesriigi õiguses ette nähtud samaväärsed dokumendid - Koopia - Siseriiklikele ametiasutustele kättesaadavana hoidmine)

2010/C 328/05

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

Põhikohtuasja menetluse pooled

Vítor Manuel dos Santos Palhota, Mário de Moura Gonçalves, Fernando Luis das Neves Palhota, Termiso Lda

Ese

Eelotsusetaotlus — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — EÜ artiklite 49 ja 50 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis kohustavad ehitussektori ettevõtjaid, kes ajutiselt teevad töid teises liikmesriigis, esitama vastuvõtva liikmesriigi ametiasutustele lähetusdeklaratsiooni

Resolutsioon

ELTL artiklitega 56 ja 57 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad, et teises liikmesriigis asuv tööandja, kes lähetab töötajaid esimesena nimetatud riigi territooriumile, on kohustatud saatma lähetuse eeldeklaratsiooni, juhul kui kavandatud lähetus saab alata tingimusel, et tööandjale on teatatud asjaomase deklaratsiooni registreerimisnumber, ning kui esimesena nimetatud riigi ametiasutustel on vastava teate edastamiseks viis tööpäeva deklaratsiooni kättesaamisest arvates.

ELTL artiklitega 56 ja 57 ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad, et teises liikmesriigis asuv tööandja, kes lähetab töötajaid esimesena nimetatud riigi territooriumile, on kohustatud hoidma selle riigi siseriiklikele ametiasutustele lähetuse ajal kättesaadavana koopia sellistest sotsiaalkindlustus- või töödokumentidega samaväärsetest dokumentidest, mis on esimesena nimetatud riigi õiguse kohaselt nõutavad, ning saatma nimetatud koopia pärast lähetuse lõppemist kõnealustele ametiasutustele.

(1) ELT C 44, 21.2.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/7

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 30. septembri 2010. aasta otsus (VAT and Duties Tribunal, London Tribunal centre’i (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — EMI Group Ltd versus The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Kohtuasi C-581/08) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 5 lõike 6 teine lause - Mõiste „näidised” - Mõiste „väikese väärtusega kingid” - Muusikasalvestised - Tasuta levitamine müügiedenduse eesmärgil)

2010/C 317/13

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

VAT and Duties Tribunal, London Tribunal Centre

Põhikohtuasja pooled

Hageja: EMI Group Ltd

Kostja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — VAT and Duties Tribunal, London — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — Ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 5 lõike 6 tõlgendamine — Käibemaksu mahaarvamine näidiste jagamise või väikese väärtusega kinkide tegemise korral maksukohustuslase majandustegevuse eesmärgil — Mõiste „näidis” — Olulised tunnused — CD-le salvestatud muusikasalvestised, mida tasuta jagatakse reklaami eesmärgil

Resolutsioon

1. „Näidis” nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 5 lõike 6 teise lause tähenduses on toote eksemplar, mille eesmärk on edendada toote müüki ja mis võimaldab hinnata selle tunnuseid ja omadusi, ilma et selle tegevuse tulemusel tekiks muu kui nimetatud müügiedendustegevusega seotud lõpptarbimine. Kõnealust mõistet ei või siseriiklike õigusnormidega üldiselt piirata selliste müügiks mittesaadaoleval kujul jagatavate toote eksemplaridega ja maksukohustuslase poolt ainult ühele ja samale saajale antud ühesuguste kaupade rühma esimese eksemplariga, ilma et need õigusnormid võimaldaksid võtta arvesse näidisega esindatud toote olemuslikke tunnuseid ja iga tehingu, millega näidiseid jagatakse, konkreetseid majanduslikke asjaolusid.

2. Mõistet „väikese väärtusega kingid” nõukogu kuuenda direktiivi 77/388 artikli 5 lõike 6 teise lause tähenduses tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad sellise nagu põhikohtuasjas arutusel olevates õigusnormides sätestatud rahalise piirmäära ehk 50 Inglise naela suuruse piirmäära ühele ja samale isikule 12 kuulise ajavahemiku jooksul tehtud kinkidele või sellistele kinkidele, mis moodustavad osa kinkide seeriast või järjestikustest kinkidest.

3. Nõukogu kuuenda direktiivi 77/388 artikli 5 lõike 6 teise lausega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt peetakse nimetatud sätte tähenduses „väikese väärtusega kinkidena” määratletud kinke, mida maksukohustuslane jagab erinevatele isikutele, kellel on üks ja sama tööandja, tehtuks ühele ja samale isikule.

4. Näidiste adressaatide maksustaatus ei mõjuta ülejäänud küsimustele antud vastuseid.

(1) ELT C 55, 7.3.2009.
Euroopa Kohtu (teine koda) 2. septembri 2010. aasta otsus (Symvoulio tis Epikrateiase (Kreeka) eelotsusetaotlus) — Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Dolos, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis Zaragkoulias, Christos I. Tarampatzis, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fourvarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos, Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas versus Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas, Kavalas, Xanthis

(Kohtuasi C-453/08) (1)

(Ühine kalanduspoliitika - Vahemere kalandus - Määrus (EÜ) nr 1626/94 - Artikli 1 lõiked 2 ja 3 - Teatavate kalapüügivõrkude kasutamise keelustamine - Enne nimetatud määruse jõustumist vastu võetud meetmed, mis täiendavad seda määrust või on sellest määrusest rangemad - Kehtivuse tingimused)

(2010/C 288/16)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Symvoulio tis Epikrateias

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Panagiotis I. Karanikolas, Valsamis Daravanis, Georgios Kouvoukliotis, Panagiotis Dolos, Dimitrios Z. Parisis, Konstantinos Emmanouil, Ioannis Anasoglou, Pantelis A. Beis, Dimitrios Chatziandreou, Ioannis Zaragkoulias, Christos I. Tarampatzis, Triantafyllos K. Mavrogiannis, Sotirios Th. Liotakis, Vasileios Karampasis, Dimitrios Melissidis, Ioannis V. Kleovoulos, Dimitrios I. Patsakos, Theodoros Fourvarakis, Dimitrios K. Dimitrakopoulos, Synetairismos Paraktion Alieon Kavalas

Kostjad: Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Nomarchiaki Aftodioikisi Dramas, Kavalas, Xanthis

Menetluses osalesid: Alieftikos Agrotikos Synetairismos gri-gri nomou Kavalas (MAKEDONIA), Panellinia Enosi Ploioktiton Mesis Alieias (PEPMA)

Ese

Eelotsusetaotlus — Symvoulio tis Epikrateias — Nõukogu 27. juuni 1994. aasta määruse (EÜ) nr 1626/94, millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed, artikli 1 lõike 2, artikli 2 lõike 3 ja artikli 3 lõike 1 tõlgendamine — Teatavat tüüpi kalapüügivõrkude kasutamise keeld — Määruses liikmesriikidele ettenähtud võimaluse kehtestada määruse miinimumnõuetest rangemaid täiendavaid meetmeid ulatus

Resolutsioon

Nõukogu 27. juuni 1994. aasta määruse (EÜ) nr 1626/94 (millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed, muudetud nõukogu 17. novembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2550/2000) artikli 1 lõikeid 2 ja 3 tuleb tõlgendada selliselt, et nimetatud määruse jõustumine ei mõjuta enne selle määruse jõustumist vastu võetud siseriikliku täiendava keelu kehtivust, ja teiseks ei ole selline meede kõnealuse määrusega vastuolus juhul, kui see keeld on kooskõlas ühise kalanduspoliitikaga, kui see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärgi saavutamiseks ning kui see ei riku võrdse kohtlemise põhimõtet — nende asjaolude kontrollimine on liikmesriigi kohtu ülesanne.

(1) ELT C 327, 20.12.2008
2.

EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et kui spordikihlvedude ja loteriide valdkonnas on kehtestatud piirkondlik avalik-õiguslik monopol, mille eesmärk on ennetada hasartmängudega seotud liigsele kulutamisele õhutamist ja võidelda mängusõltuvuse vastu, ning kui siseriiklik kohus tuvastab samal ajal: — et muud liiki hasartmänge võivad käitada selleks luba omavad eraõiguslikud ettevõtjad, ja — et seoses muud liiki hasartmängudega, mis ei kuulu nimetatud monopoli alla ja mis lisaks sisaldavad endas suuremat võimalikku sõltuvusse sattumise ohtu kui monopolile kuuluvad mängud, teostavad pädevad ametivõimud pakkumise laienemise poliitikat, millega arendatakse või innustatakse mängudealast tegevust eelkõige sooviga maksimeerida mängimisest saadavat tulu, võib nimetatud liikmesriigi kohus õiguspäraselt leida, et selline monopol ei ole sobiv, et tagada selle eesmärgi saavutamist, milleks see monopol kehtestati, aidates vähendada mängimisvõimalusi ja piirates selle valdkonna tegevusi ühtselt ja süstemaatiliselt. Asjaolu, et monopolile allutatud hasartmängud ja muud liiki hasartmängud kuuluvad vastavalt piirkondlike ametiasutuste ja liitvabariigi ametiasutuste pädevusse, ei oma selles osas tähtsust.
2.

Kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et vaatluse all olevad siseriiklikud õigusnormid on vastuolus direktiivi 97/81 juurde lisatud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klausliga 4, tuleb selle klauslit 1 ja klausli 5 lõiget 1 tõlgendada nii, et niisugused õigusnormid on ka nendega vastuolus.
1.

Kuna nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta Itaalia õigusesse üle võtvad õigusnormid ei ole täielikult kooskõlas selle direktiiviga, ja kuna nimetatud direktiivi artikli 9 ülevõtmise kord ei taga seda, et Itaalia pädevate ametiasutuste poolt tehtavad erandid on kooskõlas selles artiklis ette nähtud tingimuste ja nõuetega, siis on Itaalia Vabariik rikkunud kõnealuse direktiivi artiklitest 2-7, 9-11, 13 ja 18 tulenevaid kohustusi.
1.

Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 8. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-194/04: Bavarian Lager vs. komisjon osas, milles see tühistab komisjoni 18. märtsi 2004. aasta otsuse, millega jäeti rahuldamata taotlus tutvuda 11. oktoobri 1996. aasta koosoleku protokolli täisversiooniga, mis sisaldab kõiki nimesid, ja osas, milles see mõistab Euroopa Komisjonilt välja The Bavarian Lager Co. Ltd kohtukulud.