22

13. veebruari 2014. aasta määrusega otsustas Fővárosi Törvényszék menetluse peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmised 15 eelotsuse küsimust: „1. Kas ELTL artikliga 56 on kooskõlas sellised mittediskrimineerivad liikmesriigi õigusnormid, millega mängukoha mänguautomaatidelt nõutava kindlasummalise maksu, niinimetatud hasartmängumaksu määr korraga ja üleminekuaega ette nägemata varasema määraga võrreldes viiekordistatakse ning kehtestatakse lisaks sellele protsendina väljendatud proportsionaalne hasartmängumaks, mille tagajärjel piiratakse mängukohti pidavate hasartmängukorraldajate tegevust? 2. Kas ELTL artiklit 34 võib tõlgendada nii, et selle kohaldamisalasse kuuluvad sellised mittediskrimineerivad liikmesriigi õigusnormid, millega mängukohas käitatavatelt mänguautomaatidelt võetava kindlasummalise maksu, niinimetatud hasartmängumaksu määr korraga ja kohanemisperioodi ette nägemata varasema määraga võrreldes viiekordistatakse ning kehtestatakse lisaks sellele protsendina väljendatud proportsionaalne hasartmängumaks, piirates nii Euroopa Liidust pärit mänguautomaatide importi Ungarisse? 3. Kas juhul, kui vastus esimesele ja/või teisele küsimusele on jaatav, võib liikmesriik ELTL artikli 36, ELTL artikli 52 lõike 1 ja ELTL artikli 61 või ülekaalukate huvide kohaldamise kontekstis tugineda ainuüksi riigieelarve stabiliseerimisele? 4. Kas juhul, kui vastus esimesele ja/või teisele küsimusele on jaatav, tuleb liikmesriigi poolt piirangute kehtestamisele ja maksuõigusnormi jaoks kohanemisperioodi ettenägemisele hinnangu andmisel ELL artikli 6 lõikest 3 lähtudes arvesse võtta õiguse üldpõhimõtteid? 5. Kas juhul, kui vastus esimesele ja/või teisele küsimusele on jaatav, võib kohtuotsusest Brasserie du pêcheur ja Factortame (C‑46/93 ja C‑48/93,EU:C:1996:79) tulenevat kohtupraktikat tõlgendada nii, et ELTL artikli 34 ja/või artikli 56 rikkumine võib olla aluseks liikmesriigil kahju hüvitamise kohustuse tekkimisele, kuna need õigusnormid, mis on vahetult kohaldatavad, annavad liikmesriikide eraõiguslikele isikutele õigusi? 6. Kas direktiivi 98/34 võib tõlgendada nii, et selliseid liikmesriigi maksuõigusnorme, millega mängukohtades käitatavatelt mänguautomaatidelt võetava hasartmängumaksu määr korraga viiekordistatakse ning kehtestatakse lisaks sellele protsendina väljendatud proportsionaalne hasartmängumaks, saab lugeda de facto tehnilisteks eeskirjadeks? 7. Kas juhul, kui vastus kuuendale küsimusele on jaatav, võib liikmesriigi eraõiguslik isik kahju hüvitamise kohustuse tekkimise alusena tugineda liikmesriigi vastu direktiivi 98/34 artikli 8 lõike 1 ja/või direktiivi 98/34 artikli 9 lõike 1 rikkumisele liikmesriigi poolt? Kas direktiivi eesmärk on anda eraõiguslikele isikutele õigusi? Milliseid kaalutlusi peab liikmesriigi kohus arvesse võtma, kui ta teeb otsuse selle kohta, kas Magyar Állam on toime pannud piisavalt selge õigusrikkumise ja mis liiki kahju hüvitamise nõude aluseks see võib olla? 8. Kas ELTL artikliga 56 on kooskõlas sellised mittediskrimineerivad liikmesriigi õigusnormid, mis ilma ülemineku- ja kohanemisperioodi ja/või asjakohast kompensatsiooni ette nägemata jõustuvad kohe ja keelavad puudutatud hasartmängukorraldajatel mängukohas mänguautomaatide käitamise ning tagavad samal ajal mänguautomaatide käitamise monopoli kasiinodele? 9. Kas ELTL artiklit 34 võib tõlgendada nii, et see peab olema määrav ja kohaldatav ka sel juhul, kui liikmesriik kehtestab sellise mittediskrimineeriva õigusnormi, mis küll otseselt ei keela Euroopa Liidu päritolu mänguautomaatide importi, kuid piirab hasartmängude korraldamise raames nende tegelikku kasutamist ja käitamist või keelab selle, ilma vastavast tegevusest puudutatud hasartmängukorraldajatele ülemineku- ja kohanemisperioodi või kompensatsiooni ette nägemata? 10. Juhul kui vastus kaheksandale ja/või üheksandale küsimusele on jaatav, siis milliseid kriteeriume peab liikmesriigi kohus ELTL artikli 36, ELTL artikli 52 lõike 1 ja ELTL artikli 61 või ülekaalukate huvide kohaldamisele hinnangu andmisel arvesse võtma, otsustades piirangu vajalikkuse, sobivuse ja proportsionaalsuse üle? 11. Kas juhul kui vastus kaheksandale ja/või üheksandale küsimusele on jaatav, tuleb liikmesriigi poolt piirangute kehtestamisele ja maksuõigusnormi osas kohanemisperioodi ettenägemisele hinnangu andmisel ELL artikli 6 lõikest 3 lähtudes arvesse võtta õiguse üldpõhimõtteid? Kas ja kuidas tuleb käesolevas asjas kehtestatud piirangutega seoses arvesse võtta põhiõigusi, nagu õigus omandile ja keeld võõrandada omandit hüvitist andmata? 12. Kas juhul, kui vastus kaheksandale ja/või üheksandale küsimusele on jaatav, võib kohtuotsusest Brasserie du Pêcheur ja Factortame (C‑46/93 ja C‑48/93, EU:C:1996:79) tulenevat kohtupraktikat tõlgendada nii, et ELTL artikli 34 ja/või artikli 56 rikkumine võib olla aluseks liikmesriigil kahju hüvitamise kohustuse tekkimisele, kuna need õigusnormid, mis on vahetult kohaldatavad, annavad liikmesriikide eraõiguslikele isikutele õigusi? 13. Kas direktiivi 98/34 võib tõlgendada nii, et sellised liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad mänguautomaatide käitamise mängukohas, lubades neid käitada ainult kasiinos, on „muud nõuded”? 14. Kas juhul, kui vastus 13. küsimusele on jaatav, võib liikmesriigi eraõiguslik isik kahju hüvitamise kohustuse tekkimise alusena tugineda liikmesriigi vastu direktiivi 98/34 artikli 8 lõike 1 ja/või direktiivi 98/34 artikli 9 lõike 1 rikkumisele liikmesriigi poolt? Milliseid kaalutlusi peab liikmesriigi kohus arvesse võtma, kui ta teeb otsuse selle kohta, kas kostja on toime pannud piisavalt selge õigusrikkumise ja mis liiki kahju hüvitamise nõude aluseks see võib olla? 15. Kas liidu õiguse põhimõtet, mille kohaselt liikmesriik on kohustatud eraõiguslikule isikule hüvitama liikmesriigi poolt liidu õiguse rikkumisega tekitatud kahju, saab kohaldada ka sel juhul, kui liikmesriik on kehtestatud õigusnormiga reguleeritud valdkonnas õigusloome osas suveräänne? Kas ka sel juhul on määravad põhiõigused ja liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest tulenevad õiguse üldpõhimõtted?”