ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

9. aprill 2014

Kohtuasi F‑59/13

Thierry Rouffaud

versus

Euroopa Välisteenistus

Avalik teenistus – Lepinguline abiteenistuja – Lepingu ümberkvalifitseerimine – Kohtueelne menetlus – Vastavuse põhimõte – Vaidlustamise aluste aluse muutmine

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega T. Rouffaud palub eelkõige tühistada Euroopa Välisteenistuse 6. augusti 2012. aasta otsuse, millega jäeti rahuldamata taotlus, et tema lepingulise abiteenistujana töötatud ajavahemik tunnistataks lepingulise töötajana teenistuses oldud ajavahemikuks ja et need järjestikused tähtajalised teenistuslepingud kvalifitseeritaks ümber tähtajatuks lepinguks.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta T .Rouffaud' kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Välisteenistuse kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Sarnane ülevaade väidetest ning faktilistest ja õiguslikest argumentidest, millest ilmneb ametniku eesmärgi muudatus – Vastuvõetamatus

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 1 ja artikli 91 lõige 2)

Eelneva halduskaebuse ja hagi vahelise vastavuse reegel tuleneb personalieeskirjade artikli 91 lõikest 2. Nimetatud reeglit õigustab kohtueelse menetluse enda eesmärk, milleks on võimaldada ametniku ja administratsiooni vahel tekkinud erimeelsuste lahendamist kompromissiga. See reegel tähendab eelkõige – välja arvatud vastuvõetamatuse vastuväited ja asja läbivaatamist takistavad väited ‑, et kohtule esitatavad nõuded peavad sisaldama ainult vaidlustamise aluseid, mis tuginevad kaebuses esitatud vaidlustamise alustega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidlustamise aluseid võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida kaebuses tingimata ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud.

Kui hagiavalduses esitatud väited on sarnased kaebuses sisalduvate argumentidega, siis ei saa neid pidada nendega vahetult seotuks, kuna toodud erinevused väljendavad põhiliselt ametniku eesmärgi muutust.

Pealegi võib ametniku seisukoha muudatus tema kaebuses samuti viia selle ümberkvalifitseerimiseni uueks taotluseks personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses. Siiski tuleks sellisel juhul, kui teine taotlus on rahuldamata jäetud, esitada hagile eelnev uus kaebus.

(vt punktid 12, 15 ja 16)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: 25. oktoober 2013, kohtuasi T‑476/11 P: komisjon vs. Moschonaki (punkt 73 ja seal viidatud kohtupraktika).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

22. mai 2014

CU

versus

Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee (EMSK)

„Avalik teenistus — Ajutine teenistuja — Tähtajatu leping — Lepingu ülesütlemise otsus”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, milles CU palub tühistada Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee (EMSK) 16. oktoobri 2012. aasta otsus öelda üles tema ajutise teenistuja tähtajatu leping ja vajalikus ulatuses tühistada 31. jaanuari 2013. aasta ja 24. aprilli 2013. aasta otsused, millega tema kaebus rahuldamata jäeti, ning kohustada EMSK‑d hüvitama tekitatud varaline kahju ja maksma hagejale mittevaralise kahju hüvitamiseks 15000 eurot.

Otsus:

Tühistada Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee 16. oktoobri 2012. aasta ja 31. jaanuari 2013. aasta otsused öelda üles CU ajutise teenistuja tähtajatu leping. Mõista Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomiteelt CU kasuks välja 25000 euro suurune summa. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. Jätta Euroopa Majandus‑ ja Sotsiaalkomitee kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja CU kohtukulud.

Kokkuvõte

Kui asuda seisukohale, et ajutise teenistuja esitatud kaebuse ese on ära langenud seetõttu, et teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutus on teinud otsuse asendada oma esimene otsus teise otsusega, mille sisu on ajutise teenistuja lepingu ülesütlemist puudutavas osas sama, siis antaks sellega administratsioonile pädevus kohustada asjaomast teenistujat esitama teatavate rikkumiste kõrvaldamiseks samal hulgal kaebusi, nagu administratsioon on teinud otsuseid, kuigi asjas kõne all oleva isikut kahjustava meetme ese ja alus jäävad täpselt samaks. (vt punkt 23)

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkti a kohaselt on igaühel õigus, et teda kuulatakse ära enne seda, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet, mis võib teda kahjustada. Selleks, et ärakuulamisõiguse rikkumise tõttu saaks teenistusest vabastamise otsuse tühistada, on vaja hinnata, kas ilma niisuguse rikkumiseta oleks menetluse tulemus olnud teistsugune. Kuna institutsioon võib valida, kas ajutise teenistuja leping üles öelda või saata ta pensionile, siis seda enam on ta kohustatud enne ajutise teenistuja suhtes ühe või teise otsuse tegemist viimase ära kuulama. Seega institutsiooni argument, et ajutisel teenistujal oli pärast teenistusest vabastamise otsust toimunud vestluse käigus võimalik oma seisukohta väljendada, muudab põhiõiguse olla ära kuulatud sisutühjaks, st puudub ajutisele teenistujale antud võimalus väljendada teda kahjustava meetme suhtes oma seisukohta ning institutsioonile pandud kohustus võtta see seisukoht enne otsuse langetamist arvesse, mille abil oleks tagatud, et tehtavas otsuses ei ole sisulisi eksimusi ning sellise otsuseni on jõutud teenistuse ja asjaomase isiku huve asjakohaselt kaaludes. (vt punktid 33 ja 38–41) Viited: Avaliku Teenistuse Kohus: 11. juuli 2013, kohtuasi F‑46/11: Tzirani vs. komisjon (punkt 136); 12. detsember 2013, kohtuasi F‑129/12: CH vs. parlament (punktid 33 ja 38).
Avaliku Teenistuse Kohus: 8. november 2007, kohtuasi F‑40/05: Andreasen vs. komisjon (punkt 233 ja seal viidatud kohtupraktika); 11. september 2013, kohtuasi F‑126/11: de Brito Sequeira Carvalho vs. komisjon (punkt 91).

Personalieeskirjade artikkel 12 sisaldab konkreetset lojaalsuskohustuse väljendust, mis eeldab, et ametnik mitte ainult ei hoidu ametiväärikust ning institutsiooni ja selle asutuste lugupeetavust riivavast käitumisest, vaid näitab üles ka sellist igasuguseid kahtlusi välistavat käitumist, et alati säilib tema ja institutsiooni vaheline usaldussuhe.

Isegi kui on tegemist eksimusega, mis võib õigustada ajutise teenistuja distsiplinaarpõhjustel teenistusest vabastamist, ei ole teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutus mingil juhul kohustatud algatama asjaomase isiku vastu distsiplinaarmenetlust, selle asemel et kasutada muude teenistujate teenistustingimuste artikli 47 punktis c sätestatud lepingu ühepoolset ülesütlemise võimalust. Ajutise teenistuja lepingu ülesütlemine pigem muude teenistujate teenistustingimuste artikli 47 punkti c kui distsiplinaarmenetlust käsitlevaid artikleid 49–50a kohaldades on valik, mis on hõlmatud administratsiooni ulatusliku kaalutlusõigusega.

(vt punkt 54)

Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuasi Dejaiffe vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (punkt 38).

Euroopa Liidu Üldkohus: eespool viidatud kohtuasi Longinidis vs. Cedefop (punkt 100 ja seal viidatud kohtupraktika).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

11. detsember 2014

CZ

versus

Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA)

„Avalik teenistus — Töölevõtmine — Ajutised teenistujad — Katseaja pikendamine — Teenistusest vabastamine katseaja lõpus”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, milles CZ vaidlustab muu hulgas otsuse, millega Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) vabastas ta ajutise teenistuja katseaja lõpus teenistusest, ning palub ESMA‑lt tema kasuks välja mõista hüvitis talle väidetavalt tekitatud varalise ja mittevaralise kahju eest.

Otsus:

Jätta hagi rahuldamata. Jätta Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve kulud tema enda kanda ja mõista temalt välja CY kohtukulud.

Kokkuvõte

Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 14 kolmanda lõigu esimeses lauses ette nähtud tähtaeg ei ole etteteatamistähtaeg, vaid selle eesmärk on tagada, et ajutine teenistuja saaks esitada oma märkused enne, kui institutsioon teeb otsuse asjaomase isiku teenistusse jätmise või teenistusest vabastamise kohta kuupäeval, mis nii palju kui võimalik langeb kokku katseaja lõppemise kuupäevaga. Katseaja lõpparuande hilinenud koostamine, mis kujutab endast küll nimetatud teenistustingimuste sõnaselgete nõuete rikkumist, ei sea – nii kahetsusväärne kui see ka poleks – kahtluse alla aruande või sõltuvalt asjaoludest otsuse, millega teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutus vabastab ajutise teenistuja teenistusest või pikendab tema katseaega, kehtivust. Järelikult kohaldatakse ajutisele teenistujale katseaega, kuni teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutus on tema otsese ülemuse koostatud aruande alusel hinnanud tema tööalaseid oskusi. (vt punktid 35 ja 36) Viited: Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Fernández Ortiz vs. komisjon, F‑1/06, EU:F:2007:25, punkt 56, ja Notarnicola vs. kontrollikoda, F‑85/08, EU:F:2009:94, punktid 33 ja 42–46.

Kaitseõigused on üheks liidu õiguse aluspõhimõtteks. Selle põhimõtte järgi peab asjaomane isik saama enne teda negatiivselt puudutava otsuse koostamist tulemuslikult esitada oma seisukoha nende faktide ja asjaolude tegelikkuse kohta, mille alusel kõnealune otsus tehti. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkti a kohaselt on igaühel õigus, et teda kuulatakse ära enne seda, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet, mis võib teda kahjustada. Ajutise teenistuja teenistusest vabastamise puhul katseaja lõpus rakendatakse kaitseõiguste tagamise põhimõtet muude teenistujate teenistustingimuste artikli 14 kolmanda lõigu alusel, mis näeb ette, et aruanne, mis tehakse üks kuu enne katseaja lõppu ajutise teenistuja suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja teenistuses käitumise kohta, edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused. (vt punktid 55–57) Viited: Euroopa Kohus: kohtuotsus komisjon vs. De Bry, C‑344/05 P, EU:C:2006:710, punkt 37. Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus L vs. parlament, T‑317/10 P, EU:T:2013:413, punkt 81. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Sapara vs. Eurojust, F‑61/06, EU:F:2008:98, punkt 149, ja CH vs. parlament, F‑129/12, EU:F:2013:203, punkt 33.
Ametniku poolt esitatud kahju hüvitamise nõuet lahendades ei saa liidu kohus arvestada dokumenti, mis ei ole koostatud kahepoolselt, näiteks ekspertiisi, mille on tellinud hageja ja mis on koostatud ainult hageja taotlusel.

Nii hoolitsemiskohustus kui ka hea halduse põhimõte tähendavad eelkõige, et administratsioon on ametniku olukorra üle otsustamisel isegi laia kaalutlusõiguse korral kohustatud võtma arvesse kõiki asjaolusid, mis võivad tema otsuse tegemisel määravad olla, ning pidama seejuures silmas mitte ainult teenistuse huve, vaid ka asjaomase ametniku või teenistuja huve.

Ametniku isiklike huvide arvessevõtmine ei tohi aga administratsiooni viia omaenda sisemiste eeskirjade eiramiseni.

Võttes arvesse, et personalieeskirjade X lisa artiklis 5 on juhul, kui institutsioon annab kolmandasse riiki määratud ametniku kasutusse elamispinna, ette nähtud õigus mööblile, ja seda õigust ei ole sätestatud sama lisa artiklis 23 juhul, kui ametnikule on antud luba elamispinna üürimiseks, ei riku administratsioon hoolitsemiskohustust ega hea halduse põhimõtet, kui ta keeldub sellest, et elamispinnal, mille ta on lubanud üürile võtta, kasutatakse mööblit, mis on õiguse mööblile raames ostetud ametniku kasutusse antava elamispinna jaoks.

(vt punktid 97 ja 110–112)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Verheyden vs. komisjon, F‑54/10, EU:F:2011:8, punktid 36 ja 37 ning seal viidatud kohtupraktika.
Personalieeskirjade artikli 12a lõikes 3 on psühholoogiline ahistamine määratletud kui sobimatu käitumine, mille olemasoluks peavad olema täidetud kaks kumulatiivset tingimust. Esimese tingimuse kohaselt peab olema tegemist füüsilise käitumise, kõne- või kirjakeele, žestide vm tegevustega, mis leiavad aset aja jooksul, on korduvad või süstemaatilised, mis tähendab seda, et psühholoogilist ahistamist tuleb mõista kui protsessi, mis toimub tingimata aja jooksul ja eeldab korduvaid või pidevaid tegusid, mis on tahtlikud. Teise kumulatiivse tingimuse kohaselt peab see füüsiline käitumine, kõne‑ või kirjakeel, žestid vm tegevus kahjustama isiku isiksust, väärikust, füüsilist või psühholoogilist terviklikkust. Asjaolust, et omadussõna „tahtlik” on kasutatud esimese ja mitte teise tingimuse puhul, võib teha kaks järeldust. Esiteks peab personalieeskirjade artikli 12a lõikes 3 silmas peetud füüsiline käitumine, kõne‑ või kirjakeel, žestid vm tegevus olema tahtlik, mis jätab selle sätte kohaldamisalast välja kogemata asetleidvad teod. Teisalt ei ole seevastu nõutud selle tõendamine, et see füüsiline käitumine, kõne‑ või kirjakeel, need žestid vm tegevused oleksid toime pandud kavatsusega kahjustada isiku isiksust, väärikust, füüsilist või psühholoogilist terviklikkust. Piisab vaid sellest, kui need teod, mis pandi toime tahtlikult, tõid niisugused tagajärjed objektiivselt kaasa.

Asjaolust, et asjaomased teod peavad personalieeskirjade artikli 12a lõike 3 kohaselt olema sobimatud, järeldub, et käitumise ahistamiseks kvalifitseerimiseks peab olema täidetud tingimus, et see käitumine on piisavalt objektiivne selles mõttes, et erapooletu ja mõistlik vaatleja, kes on normaalselt tundlik, leiaks samas olukorras, et see käitumine läheb liiale ja on laiduväärne.

(vt punktid 76–78)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Q vs. komisjon, F‑52/05, EU:F:2008:161, punktid 134 ja 135, mida ei ole selles küsimuses tühistatud kohtuotsusega komisjon vs. Q, T‑80/09 P, EU:T:2011:347; Skareby vs. komisjon, F‑42/10, EU:F:2012:64, punkt 65, ning Cantisani vs. komisjon, EU:F:2012:71, punkt 89.
Hea halduse põhimõttest tuleneb, et distsiplinaarmenetlust läbiviivad asutused on kohustatud juhtima distsiplinaarmenetlust hoolsalt ja tegutsema selliselt, et iga menetlustoiming sooritatakse mõistliku aja jooksul pärast sellele eelnenud toimingut. Distsiplinaarmenetluse ebamõistlik kestus võib tuleneda nii eelnevate haldusjuurdluste läbiviimisest kui ka distsiplinaarmenetlusest endast, kuna küsimust, kas algatatud distsiplinaarmenetlust viidi läbi nõutud hoolsusega, mõjutab asjaolu, et väidetava distsiplinaarsüüteo toimepanemise ning distsiplinaarmenetluse algatamise otsuse vahele jääb pikem või lühem ajavahemik. Menetluse kestuse mõistlikkust hinnatakse iga konkreetse kohtuasja asjaolude alusel ning eelkõige lähtudes vaidluse olulisusest huvitatud isiku jaoks, kohtuasja keerukusest ning hageja ja pädevate asutuste käitumisest.

(vt punkt 46)

Euroopa Kohus: kohtuotsus Baustahlgewebe vs. komisjon, C‑185/95 P, EU:C:1998:608, punkt 29.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Andreasen vs. komisjon, F‑40/05, EU:F:2007:189, punkt 194, ja CX vs. komisjon, F‑5/14 R, EU:F:2014:21, punkt 43.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-67/13

Philippe Rihn

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega P. Rihn palub tühistada otsused, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus 31. märtsil 2013 lõppeva ajutise teenistuja tähtajalise lepingu ümberkvalifitseerimisest tähtajatuks lepinguks ja selle lepingu tähtajatult pikendamisest.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta P. Rihni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

2. Ametnikud – Ajutised teenistujad – Töölevõtmine – Tähtajalise lepingu pikendamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Administratsiooni hoolitsemiskohustus – Asjaomase teenistuja huvide arvessevõtmine – Kohtulik kontroll – Piirid

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikkel 88)

1. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 41)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.

2. Administratsioonil on ulatuslik kaalutlusõigus lepingute pikendamisel ning selles kontekstis peab kohtu kontroll piirduma küsimusega, kas administratsioon on tema hinnangu aluseks olevaid meetmeid ja väiteid arvestades jäänud lubatud piiridesse ega ole oma kaalutlusõigust ilmselgelt vääralt kasutanud.

Lisaks tähendab hoolitsemiskohustus muu hulgas seda, et kui pädev asutus otsustab teenistuja olukorra üle, isegi kui ta teeb seda ulatusliku kaalutlusõiguse raames, võtab ta arvesse kõiki asjaolusid, mis võivad tema otsust mõjutada; ta peab sellise otsuse tegemisel arvestama mitte ainult teenistuse huve, vaid ka asjaomase ametniku või teenistuja huve. Kui just võtta arvesse ulatuslikku kaalutlusõigust, mis institutsioonidel teenistuse huvide hindamisel on, siis peab liidu kohtu kontroll piirduma vaid selle väljaselgitamisega, kas pädev asutus jäi mõistlikkuse piiridesse ega kasutanud oma kaalutlusõigust ilmselgelt vääralt.

(vt punktid 52 ja 53)

Viited:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus BUPA jt vs. komisjon, T-289/03, EU:T:2008:29, punkt 221.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Gheysens vs. nõukogu, F-8/10, EU:F:2010:151, punkt 75.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-66/13

Beatriz Molina Solano

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega B. Molina Solano palub tühistada 28. septembri 2012. aasta otsuse, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus tähtajatult pikendamast 31. detsembril 2012 lõppevat ajutise teenistuja tähtajalist lepingut.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta B. Molina kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

2. Ametnikud – Ajutised teenistujad – Töölevõtmine – Tähtajalise lepingu pikendamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Administratsiooni hoolitsemiskohustus – Asjaomase teenistuja huvide arvessevõtmine – Kohtulik kontroll – Piirid

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikkel 88)

1. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 42)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.

2. Administratsioonil on ulatuslik kaalutlusõigus lepingute pikendamisel ning selles kontekstis peab kohtu kontroll piirduma küsimusega, kas administratsioon on tema hinnangu aluseks olevaid meetmeid ja väiteid arvestades jäänud lubatud piiridesse ega ole oma kaalutlusõigust ilmselgelt vääralt kasutanud.

Lisaks tähendab hoolitsemiskohustus muu hulgas seda, et kui pädev asutus otsustab teenistuja olukorra üle, isegi kui ta teeb seda ulatusliku kaalutlusõiguse raames, võtab ta arvesse kõiki asjaolusid, mis võivad tema otsust mõjutada; ta peab sellise otsuse tegemisel arvestama mitte ainult teenistuse huve, vaid ka asjaomase ametniku või teenistuja huve. Kui just võtta arvesse ulatuslikku kaalutlusõigust, mis institutsioonidel teenistuse huvide hindamisel on, siis peab liidu kohtu kontroll piirduma vaid selle väljaselgitamisega, kas pädev asutus jäi mõistlikkuse piiridesse ega kasutanud oma kaalutlusõigust ilmselgelt vääralt.

(vt punktid 54 ja 55)

Viited:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus BUPA jt vs. komisjon, T-289/03, EU:T:2008:29, punkt 221.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Gheysens vs. nõukogu, F-8/10, EU:F:2010:151, punkt 75.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-1/13

Debbie Ruff

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega D. Ruff palub tühistada 29. veebruari 2012. aasta otsuse, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus tähtajatult pikendamast 31. mail 2012 lõppevat ajutise teenistuja tähtajalist lepingut.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta D. Ruffi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Väited ja argumendid, mida kaebuses ei esitatud, kuid mis on viimasega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

1. Ametnike hagides peavad liidu kohtule esitatavad nõuded sisaldama ainult vaidluspunkte, mis tuginevad kaebusega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidluspunkte võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida tingimata kaebuses ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud.

Sellega seoses tuleb märkida, et esiteks kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja selle jooksul tegutsevad asjaomased isikud tavaliselt ilma advokaadi abita, siis ei tohi administratsioon tõlgendada kaebusi kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel, ning teiseks ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk siduda rangelt ja lõplikult võimalikku kohtumenetlust, kui kohtule esitatud hagi ei muuda ei kaebuse alust ega eset. Selleks et personalieeskirjade artikli 91 lõikes 2 ette nähtud kohtueelne menetlus teeniks oma eesmärki, on sellegipoolest vajalik, et administratsioonil oleks võimalus piisavalt täpselt tutvuda asjaomase isiku poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud väidetega.

(vt punktid 35 ja 36)

Viide:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T-476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 73, 76 ja 77 ning seal viidatud kohtupraktika.

2. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 42)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-123/11, EU:F:2013:35, punkt 62.