ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 96/20

22. veebruaril 2006 esitatud hagi — RKW versus komisjon

(Kohtuasi T-55/06)

(2006/C 96/37)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: RKW AG Rheinische Kunststoffwerke (Worms, Saksamaa) (esindaja: advokaat H.-J. Hellmann)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada hagejale 14. detsembril 2005 kätte toimetatud, EÜ asutamislepingu artikli 81 alusel toimunud menetluses kostja tehtud 30. novembri 2005. aasta otsus (asi K(2005)4635 lõplik, COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid) osas, milles see puudutab hagejat; teise võimalusena vähendada hagejale määratud trahvi;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsuse K(2005)4635 lõplik asjas COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid. Vaidlustatud otsuses määrati hagejale EÜ artikli 81 rikkumise eest trahv, kuna komisjoni arvates osales hageja tööstuslike kottide sektoris sõlmitud kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse süsteemis Belgias, Saksamaal, Hispaanias, Prantsusmaal, Luksemburgis ja Madalmaades.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et vaidlustatud otsus rikub halduse seaduslikkuse põhimõtet. Kostja trahvide määramise praktika ei vasta määruse nr 17/1962 (1) artikli 15 lõikes 2 või määruse nr 1/2003 (2) artiklis 23 sisalduvale volitusnormile. Sellega seoses leiab hageja, et rikutud on ka võrdse kohtlemise ning proportsionaalsuse põhimõtteid.

Lisaks väidab hageja, et määruse nr 17/1962 artikli 15 lõiget 2 ning suuniseid trahvide arvutamise kohta on valesti kohaldatud. Eelkõige on hageja puhul valesti kohaldatud tõendite esitamise ja hindamise põhimõtteid. Hagejat on senist halduspraktikat silmas pidades karistatud ebaproportsionaalselt. Seoses rikkumise raskuse eest määratud lähtesumma suurusega leiab hageja, et teda on võrreldes teiste otsuse adressaatidega koheldud ebavõrdselt. Veel on hageja seisukohal, et komisjon on rikkumise kestuse hindamisel ning kergendavate asjaolude arvestamata jätmisega teinud õigusliku vea. Lõpetuseks leiab hageja, et määruse nr 17/1962 artikli 15 lõiget 2 on rikutud ka seetõttu, et arvestades rahatrahvi määramata jätmise või trahvisumma vähendamise teatise kohaldamist on trahvisumma valesti arvutatud.

(1) Euroopa Majandusühenduse Nõukogu määrus nr 17: esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT nr 13, 21.2.1962, lk 204).

(2) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 96/30

23. veebruaril 2006 esitatud hagi — Groupe Gascogne versus komisjon

(Kohtuasi T-72/06)

(2006/C 96/49)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Groupe Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat C. Lazarus)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— esimese võimalusena tühistada otsuse artikli 1 punkt k, artikli 2 punkt i ja artikli 4 punkt 12 osas, mille adressaadiks on Groupe Gascogne ja millega viimasele määrati rahaline karistus, ning muuta otsuse artikli 2 punkti i osas, millega määrati Sachsale määruse nr 17/62 artikli 15 lõiget 2 ja määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2 rikkudes rahaline karistus, mis ületab 10 % tema käibest;

— teise võimalusena tühistada otsuse artikli 2 punkt i;

— viimase võimalusena muuta otsuse artikli 2 punkti i ja muuta Sachsale ja Groupe Gascognele solidaarselt tasumisele kuuluvat trahvisummat;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagis palub hageja tühistada komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsus K(2005)4634 lõplik, mis käsitleb EÜ artikli 81 kohaldamise menetlust (asjas COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid), milles komisjon otsustas, et otsuse adressaatidest ettevõtjad, kelle hulgas on ka hageja, on keelatud kokkulepetes või kooskõlastatud tegevuses osaledes rikkunud EÜ artiklit 81 tööstuslike kottide sektoris, mida levitatakse Belgias, Madalmaades, Luksemburgis, Saksamaal, Prantsusmaal ja Hispaanias. Otsuse hagejat puudutavas osas leidis komisjon, et viimane vastutab rikkumise eest solidaarselt Sachsa Verpackung GmbH-ga, kuna ta on viimase emaettevõtja. Teise võimalusena palub hageja tühistada vaid otsuse artikli 2 punkt i, millega talle määrati trahv, ja viimase võimalusena muuta nimetatud artiklit määratud trahvisummat vähendades.

Oma nõuete toetuseks esitab hageja kolm väidet.

Esimene võimalusena esitatud väites märgib hageja, et komisjon rikkus EÜ artikli 81 lõiget 1, pidades teda alusetult Sachsa tegevuse eest solidaarselt vastutavaks ning määrates talle Sachsaga solidaarselt trahvi maksmise kohustuse.

Teise võimalusena esitatud väites kinnitab hageja, et komisjon rikkus õigusnorme, tõlgendades vääralt ettevõtja mõistet EÜ artikli 81 tähenduses ja määrates talle seetõttu trahvi, mis oli arvutatud Groupe Gascogne kontserni konsolideeritud käibe põhjal, kuigi hageja arvates oleks see pidanud põhinema Groupe Gascogne ja Sachsa liidetud käibel, sealjuures jättis komisjon põhjendamata, miks vaidlustatud otsuses tuli teisi Groupe Gascogne tütarettevõtjaid samuti käsitleda “ettevõtjana”, kes on Sachsa konkurentsi kahjustavaks tunnistatud tegevuse eest vastutavad.

Viimase võimalusena esitatud kolmandas väites kinnitab hageja, et komisjon rikkus proportsionaalsuspõhimõtet, määrates Sachsale ja Groupe Gascognele solidaarselt tasumisele kuuluva trahvi, mis on liiga suur, jättes tagamata eelkõige selle, et määratud karistuse ja Groupe Gascogne poolt plastkottide sektoris realiseeritud tegeliku käibe vahel oleks mõistlik seos.
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/29

4. detsembril 2006 esitatud hagi — Kuwait Petroleum Corp. jt versus komisjon

(Kohtuasi T-370/06)

(2007/C 20/45)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuveit), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Ühendkuningriik) ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Madalmaad) (esindajad: advokaadid D. W. Hull, Dr. G. M. Berrisch )

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— tühistada komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus KOM(2006)4090 hagejaid puudutavas osas; teise võimalusena:

— vähendada kohaldatud trahvi määra;

— igal juhul mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

13. septembri otsusega (edaspidi “vaidlustatud otsus”) määras komisjon hagejatele — Kuwait Petroleum Corp. (edaspidi KPC), Kuwait Petroleum International Ltd (edaspidi KPI) ja Kuwait Petroleum (Nederland) BV (edaspidi KPN) — solidaarselt maksmiseks 16 632 000 euro suuruse trahvi EÜ artikli 81 rikkumise eest hindade kindlaksmääramisega Hollandi bituumeniturul. Käesolevaga taotlevad kõik hagejad vaidlustatud otsuse tühistamist või trahvisumma vähendamist järgnevatel alustel:

Esiteks väidavad hagejad, et komisjon rikkus õigusnormi ja eksis asjaolude hindamisel, kuna lähtus valedest õiguslikest kriteeriumitest, asetades vastutuse KPN tegude eest ka KPC-le ja KPI-le ega suutnud esitada antud õiguslikus olukorras piisavat tõendusmaterjali. Hagejate sõnutsi leidis komisjon vaidlustatud otsuses, et KPC ja KPI vastutavad KPN juhtide osaluse eest Hollandi bituumenikartellis, kuna KPN on KPC tütarettevõtja ning nii KPI-l kui KPC-l on laialdane järelevalve teostamise õigus KPN-i tegevuse üle. Hagejate väitel ei saa võtta emaettevõtjat vastutusele üksnes selle alusel, et tal on osalus tütarettevõtja aktsiakapitalis ja laialdane järelevalve teostamise pädevus tütarettevõtja tegevuse üle. Hagejate väitel peab komisjon tõendama, et emaettevõtja kontrollis tütarettevõtja tegevust rikkumisest mõjutatud turul piisaval määral, et võiks eeldada, et tütarettevõtja ei tegutsenud rikkumisega seoses autonoomselt.

Teiseks leiavad hagejad, et vaidlustatud otsus tuleb tühistada või, teise võimalusena, tuleb trahvisummat vähendada, kuna komisjon on väidetavalt rikkunud õigusnormi määrates hagejatele trahvi, minnes vastuollu 2002. aasta koostööteatisega (1), mille kohaselt juhul, kui koostööd tegev ettevõtja esitab tõendusmaterjali faktiliste asjaolude kohta, mis olid varem tõendamata, ning need asjaolud puudutavad otseselt kartelli raskusastet või kestust, ei või komisjon kasutada selliseid asjaolusid koostööd tegeva ettevõtja vastu.

Lõpuks märgivad hagejad, et komisjon, lähtudes 2002. aasta koostööteatisest, eksis trahvi vähendamise protsendi kindlaksmääramisel ning leiavad sellest lähtudes, et trahvi tuleb vähendada 50 % võrra ehk maksimaalses võimalikus ulatuses.

(1) Teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2002, C 45, lk 3).
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/20

4. detsembril 2006 esitatud hagi — Total Nederland versus komisjon

(Kohtuasi T-348/06)

(2007/C 20/28)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Total Nederland NV (Voorburg, Madalmaad) (esindaja: advokaat A. Vandencasteele)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 13. septembri 2006. aasta (toimik nr COMP/38.456 — Bituumen — Madalmaad) otsuse artikkel 1, milles leitakse, et hageja on toime pannud ühe korduva rikkumise pigem ajavahemikul 1994 kuni 2002 kui 1996 kuni 2002;

— tühistada otsuse artikkel 2, osas, milles see: i) ei võta arvesse eespool viidatud rikkumise lühendatud kestvust; ii) ei hinda vajalikul määral rikkumise tõsidust; iii) ei arvesta kergendavate asjaolude esinemist; iv) suurendab hoiatustrahvi, lähtudes Total SA käibest, kes otsusega tunnistatakse ebaõigesti hageja toimepandud rikkumise osaliseks;

— vähendada nõukogu määruse 1/2003 artiklis 31 ettenähtud täieliku pädevuse alusel trahvisummat, nii et see oleks vastavuses hageja seotusega;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse K(2006) 4090 lõplik asjas COMP/F/38.456 — Bituumen — Madalmaad, milles komisjon leidis, et hageja on koos teiste ettevõtjatega rikkunud EÜ artikli 81 nõudeid, kehtestades regulaarselt ja kollektiivselt teede bituumenkatte ostuks-müügiks Madalmaades brutohinna, ühtse allahindluse määra brutohinnale kartelliga ühinenud teedeehitajate jaoks ja väiksema maksimaalse allahindluse määra brutohinnale teiste teedeehitajate jaoks, osalist tühistamist.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, arvestamata tõendeid, millest nähtub, et 1994. aasta leping sõlmiti üheks aastaks ja see kaotas kehtivuse enne ettenähtud tähtaega, ja tõlgendades vääriti tõendeid, väites, et on tõendatud 1994. aasta lepingu tingimuste jätkuv ülekandumine1995. aasta lepingusse.

Pealegi väidab hageja, et komisjon ei tõendanud, et hageja tegelikult täitis lepingut, sel ajal kui ta tugines sellele, hinnates rikkumise tõsidust.

Lisaks väidab hageja, et komisjon ei võtnud arvesse tõendeid selle kohta, et hageja rikkus lepingut.

Lõpuks väidab hageja, et komisjon on rikkunud õigusnormi, arvutades hageja trahvi koefitsiendi emaettevõtte Total SA käibest lähtudes. Seeläbi toetus komisjon õigustamatult emaettevõtte osavõtu eeldusele ja jäi arvamusele emaettevõtte objektiivsele per se vastutusele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/26

5. detsembril 2006 esitatud hagi — Ballast Nedam versus komisjon

(Kohtuasi T-361/06)

(2007/C 20/40)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Ballast Nedam Infra NV (esindajad: advokaadid A. R. Bosman ja J. M. M. van de Hel)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada talle 25. septembril teatavaks tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) teda puudutavas osas;

— teise võimalusena tühistada otsus osaliselt osas, mis käsitleb rikkumise kestust ja vähendada vastavalt talle määratud rahatrahvi;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad), millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Hageja on seisukohal, et komisjon on nii õiguslikult kui ka faktiliselt ebaõigetel põhjustel lähtunud sellest, et hagejal on turusuhtes olnud Ballast Nedam Infra BV'le ja Ballast Nedam Grond en Wegen BV turukäitumisele otsustav mõju

Oma hagi toetuseks tugineb hageja esiteks EÜ artikli 81 rikkumisele. Teiseks väidab ta, et rikutud on ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, eelkõige süütuse presumptsiooni. Lõpuks väidab ta, et rikutud on määruse nr 1/2003 artikli 27 lõiget 1 ja kaitseõigusi sellega, et hagejat peeti vastutavaks esimest korda alles otsuse tegemisel. Seetõttu ei olnud tal võimalust sellist järeldust tõendusmaterjali abil ümber lükata.
—

Tühistada EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) vähemalt selles osas, kus tuvastatakse, et hageja on rikkunud EÜ artiklit 81 ning nendes osades, kus seetõttu on hagejale määratud rahatrahv, kus hageja on kohustatud rikkumise lõpetama ning vältima tulevikus kõiki artiklis 1 nimetatud tegevusi või käitumisi, millel on sama või sarnane eesmärk või sama või sarnane mõju, ning hagejat puudutavas osas;
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/24

5. detsembril 2006 esitatud hagi — Koninklijke Wegenbouw Stevin versus komisjon

(Kohtuasi T-357/06)

(2007/C 20/36)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (esindajad: advokaadid E. H. Pijnacker Hordijk ja Y. de Vries)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada Koninklijke Wegenbouw Stevin'ile 25. novembril 2006. aastal teatavaks tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) hagejat puudutavas osas;

— teise võimalusena tühistada otsuse artikkel 2 hagejat puudutavas osas, igal juhul aga vähendada oluliselt otsuse artiklis 2 hagejale määratud rahatrahvi suurust;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse, millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Oma hagi toetuseks tugineb hageja esiteks asjaolude ebaõigele hindamisele, mistõttu on hinnatud vääralt tee-ehitusettevõtjate käitumist EÜ artikli 81 alusel. Bituumenitarnijate poolel on tegemist Euroopa konkurentsiõiguse normide tüüpilise jämeda rikkumisega. Teekatte bituumeni viis suurimat ostjat üritasid koonduda vastukaaluks sellele kartellile peamise eesmärgiga saavutada enda jaoks võimalikult soodsaid ühisallahindlusi.

Peale selle väidab hageja, et rikutud on EÜ artiklit 81 ja määruse nr 1/2003 artiklit 23 määratud rahatrahvi suuruse osas. Rahatrahvi põhisumma on liiga suur ning puuduva koostöö ja kartelli õhutaja ja juhi väidatava rolli eest määratud lisatrahvid on alusetud.

Kõigele lisaks väidab hageja, et komisjon ei andnud talle võimalust tutvuda kaebuse teadete teiste adressaatide vastustega. Selline käitumine rikub kaitseõigusi.
—

komisjon järeldas ebaõigesti, et hagejate esitatud teave ei suurenda komisjoni võimalusi rikkumise tõestamisel, kuna kaasosalised on oma rikkumist tunnistanud ja teised vastused teabenõudele on juba kinnitanud koosolekute süsteemi olemasolu;
ET Euroopa Liidu Teataja C 237/12

16. augustil 2006 esitatud hagi — Lucite International ja Lucite International UK versus komisjon

(Kohtuasi T-216/06)

(2006/C 237/21)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Lucite International Ltd (Hampshire, Ühendkuningriik) ja Lucite International UK Ltd (Lancashire, Ühendkuningriik) (esindajad: R. Thompson, QC, ja solicitor S. Rose)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— tühistada otsuse COMP/F/38.645 artikli 2 punkt d;

— määrata otsuse COMP/F/38.645 artikli 2 punktiga d määratud trahvi asemel trahv summas 18 268 750 eurot või mõnes muus madalamas summas, mida Esimese Astme Kohus peab asjakohaseks;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad paluvad tühistada komisjoni 31. mai 2006. aasta otsus K(2006) 2098 (lõplik) asjas COMP/F/38.645 — Metakrülaadid, millega komisjon leidis, et hagejad on rikkunud EÜ artiklit 81 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklit 53 seeläbi, et nad osalesid metakrülaate puudutavas kartellis, mis seisnes hinnaläbirääkimistes, hinnatõusu või hetkel kehtivate hinnatasemete stabiliseerimist puudutavate hinnakokkulepete sõlmimises, rakendamises ja nende kontrollimises, läbirääkimistes täiendavate teenustasude klientide kanda jätmise üle, turgusid ja/või äriühinguid puudutava äritegevuses olulise ja konfidentsiaalse teabe vahetamises ning osalemises rikkumisele kaasaaitavatel korrapärastel kohtumistel ja muude kontaktide omamises.

Hagejad väidavad hagi toetuseks, et komisjon on hagejatele määratava trahvisumma väljaarvutamisel kohaldanud vääralt suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta.

Esiteks ei ole komisjon algse trahvisumma määramisel arvestanud hagejate osaluse iseloomu ega nende rolli kartelli õõnestamisel.

Teiseks ei ole komisjon piisaval määral arvestanud hagejaid puudutavaid kergendavaid asjaolusid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 224/52

8. augustil 2006 esitatud hagi — Quinn Barlo jt versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-208/06)

(2006/C 224/108)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Quinn Barlo Ltd (Cavani krahvkond, Iirimaa), Quinn Plastics NV (Geel, Belgia) ja Quinn Plastics GmbH (Mainz, Saksamaa) (esindajad: advokaadid W. Blau, F. Wijckmans ja F. Tuytschaever)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— tühistada otsus osas, kus väidetakse, et hagejad on rikkunud EÜ artiklit 81 ja EMP lepingu artiklit 53 (hagejaid puudutavate artiklite 1 ja 2 tühistamine);

— teise võimalusena tühistada artikkel 2 hagejaid puudutavas osas;

— järgmise võimalusena tühistada artikkel 2 hagejatele 9 miljoni euro suuruse trahvi määramise osas ning vähendada trahvi käesolevas hagis esitatud argumentide alusel;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad taotlevad komisjoni 31. mai 2006. aasta lõpliku otsuse K(2006) 2098 (lõplik) asjas COMP/F/38.645 — Metakrülaadid, millega komisjon leidis, et hagejad on rikkunud EÜ artiklit 81 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklit 53 seeläbi, et nad osalesid kartellis, mis seisnes hinnaläbirääkimistes, hinnatõusu või hetkel kehtivate hinnatasemete stabiliseerimist puudutavate hinnakokkulepete sõlmimises, rakendamises ja nende kontrollimises, läbirääkimistes täiendavate teenustasude klientide kanda jätmise üle, turgusid ja/või äriühinguid puudutava äritegevuses olulise ja konfidentsiaalse teabe vahetamises ning osalemises rikkumisele kaasaaitavatel korrapärastel kohtumistel ja muude kontaktide omamises.

Hagejad esitavad oma hagi toetuseks kaks väidet.

Esiteks väidavad hagejad, et vaidlustatud otsus sisaldab vigu, kuna selles pole nõuetekohaselt tõendatud, et hagejad on osalenud konkreetses konkurentsi rikkuvas skeemis ning jätkuvas rikkumises. Lisaks on hagejate esindajate rolli neljal konkreetsel kohtumisel hinnatud ebaõigesti ning peale hagejate kohaloleku neil neljal kohtumisel ei sisalda vaidlustatud otsus mitte mingisuguseid tõendeid, et hagejad oleksid olnud kaasatud käitumisse, mida on selles otsuses kirjeldatud kui ebaseaduslikku.

Teiseks väidavad hagejad, et rikutud on määruse nr 1/2003 (1) artikli 23 lõiget 3, kuna väidetava rikkumise kestust ja raskust ning kergendavaid asjaolusid on hinnatud ebaõigesti.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003 L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/27

14. detsembril 2006 esitatud hagi — Legris Industries versus komisjon

(Kohtuasi T-376/06)

(2007/C 42/48)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Legris Industries (Rennes, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid A. Wachsmann ja C. Pommiès)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4180 lõplik (juhtum COMP/F-1/38.121 — Tarvikud) koos resolutiivosa aluseks olevate põhjendustega selles osas, millega valdusäriühingule Legris Industries määrati trahv osalemise eest Comapi asjas;

— võimaldada valdusäriühingul Legris Industries toetada Comapi esitatud kirjalikke dokumente, nõudeid ja taotlusi selle otsuse peale kaebamiseks;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja on esitanud nõude tühistada osaliselt komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4180 (lõplik) EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetluses (juhtum COMP/F-1/38.121 — Tarvikud), mis puudutab rida kokkuleppeid ja kooskõlastatud tegevusi vaskliigendite ja vasesulami turul, eesmärgiga määrata kindlaks hinnad, koostada hinnanimekirjad, allahindluse ja mahahindluse määrad, hinnatõusu kooskõlastamise mehhanismid, jagada siseriiklikud turud ja kliendid ning vahetada muud turuga seotud teavet, ning tühistada selles osas, millega on valdusäriühingule Legris Industries trahv määratud osalemise eest oma endise tütarettevõtja Comapi tegevuses.

Oma hagi toetuseks esitab hageja järgmised väited.

Esiteks väidab ta, et komisjon on rikkunud EÜ artiklit 81, pannes talle süüks tema tütarettevõtja Comapi poolt toime pandud vaidlusalused rikkumised, ning pannes ta seega solidaarselt vastutama nende rikkumiste eest. Ta väidab, et komisjon rikkus tütarettevõtja õigusliku ja kaubandusliku iseseisvuse põhimõtet ning isikliku vastutuse põhimõtet konkurentsiõiguse rikkumine valdkonnas, leides, et kuna hageja valduses oli 100 % tütarettevõtja aktsiakapitalist, siis sellest piisab tuvastamaks, et viimast otsustavalt mõjutati. Hageja väidab veel, et komisjon on rikkunud õigusnorme, teinud faktivigu ja ilmseid hindamisvigu, kuna ta ei esitanud tõendeid selle kohta, et valdusäriühingul Legris Industries oleks olnud tegelik kontroll Comapi tegevuse üle.

Lisaks väidab hageja, et komisjon on rikkunud õigusnorme, kui ta ei lükanud ümber hageja esitatud tõendeid Comapi sõltumatuse kohta, täpsemalt tema kaubanduspoliitika määratlemise ja juhtimise kohta. Hageja väitel on ta tõendanud, et ta ei ole andnud Comapile juhiseid tegevuse osas turul, ning et tal oli üksnes finantsjärelevalve roll, mille hulka ei kuulunud tütarettevõtjatele juhiste andmine eelarvelistes küsimustes ning et Comapil olid oma rahastamisallikad. Sellest tulenevalt väidab ta, et pelgalt tõend aktsiakapitalis osaluse ning sellest seosest tulenevate otseste tagajärgede kohta, millele hageja väitel on komisjon rajanud oma otsuse panna tütarettevõtja rikkumised süüks hagejale, ei saa tõendada tegeliku kontrolli olemasolu selle tütarettevõtja tegevuse üle.