ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 133/10

Euroopa Kohtu (kuues koda) 15. märtsi 2012. aasta otsus (Tribunale di Napoli — Itaalia eelotsusetaotlus) — Giuseppe Sibilio versus Comune di Afragola

(Kohtuasi C-157/11) (1)

(Sotsiaalpoliitika - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Direktiiv 1999/70/EÜ - Klausel 2 - Mõiste „tööleping või töösuhe, nagu see on määratletud liikmesriigi seadustes, kollektiivlepingutes või praktikas” - Raamkokkuleppe kohaldamisala - Klausli 4 punkt 1 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Ametiasutustes „ühiskondlikult kasulikku tööd” tegevad isikud - Siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad töösuhte olemasolu - Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tehakse vahet ühiskondlikult kasulikku tööd tegevatele töötajatele makstud tasu ning selle tasu vahel, mida makstakse samade ametiasutuste juures tähtajaliselt ja/või tähtajatult töötavatele isikutele, kes teevad sama tööd)

2012/C 133/17

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Napoli

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Giuseppe Sibilio

Kostja: Comune di Afragola

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale di Napoli — Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368), klauslite 2, 3, 4 ja 5 tõlgendamine — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Tööga mittehõivatud isikud, kes on kantud liikumiskavadesse või registreeritud töötuna ning kelle ametiasutused on ühiskondlikult kasuliku töö või avalikes huvides tehtava töö tegemiseks tähtajaliselt tööle võtnud (nn ühiskondlikult kasulikku tööd tegevad või avalikes huvides tegutsevad töötajad) — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt koheldakse ühiskondlikult kasulikku tööd tegevaid või avalikes huvides tegutsevaid töötajaid ja tähtajatu töölepinguga töötajaid, kes täidavad sama ametiasutuse juures samu tööülesandeid, tasustamise osas erinevalt

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, klauslit 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid — nagu on kõne all põhikohtuasjas —, mille kohaselt jäävad asjaomase raamkokkuleppe kohaldamisalast välja ühiskondlikult kasulikku tööd tegevate töötajate ja neid tööle võtnud ametiasutuste vahelised suhted, juhul kui nimetatud töötajatel puudub töösuhe, nagu see on määratletud kehtivates liikmesriigi seadustes, kollektiivlepingutes või praktikas, või kui liikmesriigid ja/või tööturu osapooled on kasutanud neile klauslis 2 antud võimalust; selle asjaolu peab välja selgitama eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 173, 11.6.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 133/9

Euroopa Kohtu (teine koda) 22. märtsi 2012. aasta otsus (Administrativen sad Varna (Bulgaaria) eelotsusetaotlus) — Klub OOD versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Kohtuasi C-153/11) (1)

(Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 168 - Mahaarvamisõigus - Mahaarvamisõiguse tekkimine - Äriühingu õigus maha arvata käibemaksu, mida ta on tasunud sellise kapitalikauba ostmisel, mida ta ei ole veel kasutatud oma majandustegevuse raames)

2012/C 133/16

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Varna

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Klub OOD

Kostja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Ese

Eelotsusetaotlus — Admistrativen Sad Varna — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) artikli 168 punkti a tõlgendamine — Sellise käibemaksu mahaarvamine, mille maksukohustuslane on tasunud talle tarnitud kaubalt, kui seda kaupa kasutatakse maksukohustuslase maksustatavate tehingute tarbeks — Äriühingu, mille peamiseks tegevusalaks on enda kinnisvara üürileandmine, õigus maha arvata käibemaks selle äriühingu majandustegevuse tarbeks veel kasutusele võtmata muu kinnisvara omandamisel

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ artikli 168 punkti a tuleb tõlgendada nii, et maksukohustuslasel, kes sellena omandas kapitalikauba ja arvas selle ettevõtte vara hulka, on õigus arvata maha käibemaks, mida tuli tasuda selle kauba omandamisel maksustamisperioodil, mil nimetatud maks muutus sissenõutavaks, vaatamata asjaolule, et nimetatud kaupa ei kasutatud kohe majandustegevuse tarbeks. Siseriiklik kohus peab välja selgitama, kas maksukohustuslane omandas kapitalikauba oma majandustegevuse tarbeks, ja hindama vajadusel kuritarvituse olemasolu.

(1) ELT C 186, 25.6.2011.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiviga 2007/44/EÜ), artikli 4 lõike 1 punkti 14 tuleb tõlgendada nii, et finantsinstrumentide turg, mis ei vasta selle direktiivi III jaotise nõuetele, ei ole hõlmatud kõnealuses sättes määratletud mõistega „reguleeritud turg”, hoolimata sellest, et turu korraldaja on ühinenud niisuguse reguleeritud turu korraldajaga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 133/9

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. märtsi 2012. aasta otsus (Bundespatentgericht eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Alfred Strigl — Deutsches Patent- und Markenamt (C-90/11), Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (C-91/11) versus Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

(Liidetud kohtuasjad C-90/11 ja C-91/11) (1)

(Kaubamärgid - Direktiiv 2008/95/EÜ - Keeldumise või kehtetuks tunnistamise põhjused - Väljendid, mis koosnevad sõnakombinatsioonist ja tähekombinatsioonist, mis on moodustatud nende sõnade algustähtedest - Eristusvõime - Kirjeldavus - Hindamiskriteeriumid)

2012/C 133/15

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundespatentgericht

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Alfred Strigl — Deutsches Patent- und Markenamt (C-90/11), Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (C-91/11)

Kostja: Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundespatentgericht — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 299, lk 25) artikli 3 lõike 1 punktide b ja c tõlgendamine — Eristusvõime sõnamärgi puhul, mis koosneb kirjeldavast sõnakombinatsioonist ja mittekirjeldavast tähekombinatsioonist, mis on identne kirjeldavate sõnade algustähtedega

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punkte b ja c tuleb tõlgendada nii, et neid tuleb kohaldada sõnamärgile, mis koosneb kõrvuti paigutatud kirjeldavast sõnakombinatsioonist ja tähekombinatsioonist, mis iseenesest ei ole kirjeldav, kui avalikkus tajub tähekombinatsiooni sõnakombinatsiooni lühendina, kuna see on moodustatud sõnakombinatsiooni iga sõna algustähtedest, ja seetõttu võib asjaomast kaubamärki tervikuna mõista kui kirjeldavate tähiste või lühendite kombinatsiooni, millel seetõttu puudub eristusvõime.

(1) ELT C 173, 11.6.2011.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 179 lõiget 1, artikleid 180 ja 273 tuleb tõlgendada nii, et sellise mahaarvamisõigust piirava aegumistähtaja kehtestamine nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole nende sätetega vastuolus, tingimusel, et see ei muuda selle õiguse kasutamist üleliia raskeks või praktiliselt võimatuks. Viimast tuleb hinnata eelotsusetaotluse esitanud kohtul, kes võib eelkõige arvesse võtta nii aegumistähtaja märkimisväärset pikendamist kui ka käibemaksukohustuslasena registreerimise kestust, mis tuleb mahaarvamisõiguse kasutamise võimaldamiseks läbi viia sama tähtaja jooksul.
ET Euroopa Liidu Teataja C 287/14

Euroopa Kohtu (kuues koda) 5. juuli 2012. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — DTZ Zadelhoff vof versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-259/11) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 5 lõike 3 punkt c ja artikli 13 B osa punkti d alapunkt 5 - Äriühingu aktsiate ülemineku vahendamine - Tehing, mis hõlmab ka äriühingule kuuluva kinnisasja omandiõiguse üleminekut - Maksuvabastus)

2012/C 287/23

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: DTZ Zadelhoff vof

Kostja: Staatssecretaris van Financiën

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 5 lõike 3 punkti c ja artikli 13 B osa punkti d alapunkti 5 tõlgendamine — Kuuendas direktiivis sätestatud maksuvabastused — Tehingud, mis puudutavad väärtpabereid artikli 13 B osa punkti d alapunkti 5 tähenduses — Äriühingu aktsiate üleandmine, mis hõlmab ka sellele äriühingule kuuluvate kinnisasjade omandiõiguse üleminekut.

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 B osa punkti d alapunkti 5 tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud käibemaksuvabastuse kohaldamisalasse kuuluvad sellised tehingud, mis on kõne all põhikohtuasjas, mille eesmärk ja tulemus on asjaomaste äriühingute aktsiate võõrandamine, kuid mis puudutavad peamiselt asjaomastele äriühingutele kuuluvaid kinnisasju ja nende (kaudset) üleminekut. Punkti 5 teises taandes sätestatud maksuvabastuse erandit ei kohaldata juhul, kui liikmesriik on jätnud kasutamata nimetatud direktiivi artikli 5 lõike 3 punktis c ette nähtud võimaluse käsitada materiaalse varana osasid või aktsiaid, mis annavad nende omanikule kinnisasja omandi- või valdusõiguse de jure või de facto.

(1) ELT C 252, 27.8.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 287/8

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 5. juuli 2012. aasta otsus (Oberlandesgericht Wien — Austria eelotsusetaotlus) — Content Services Ltd versus Bundesarbeitskammer

(Kohtuasi C-49/11) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 97/7/EÜ - Tarbijakaitse - Sidevahendi abil sõlmitud lepingud - Tarbijate teavitamine - Esitatud või saadud teave - Püsiv andmekandja - Mõiste - Hüperlink tarnija veebilehel - Lepingust taganemise õigus)

2012/C 287/12

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Wien

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Content Services Ltd

Kostja: Bundesarbeitskammer

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberlandesgericht Wien — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral (EÜT L 144, lk 19; ELT eriväljaanne 15/03, lk 319) artikli 5 lõike 1 tõlgendamine — Lepingut puudutav teave, mis tehakse tarbijale kättesaadavaks tarnija veebilehele suunava hüperlingi kaudu — Tarbija õigus saada teave püsival andmekandjal — Mõiste „püsiv andmekandja” tõlgendamine

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ (tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral) artikli 5 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et kaubandustava, mis teeb selles sättes ette nähtud teabe kättesaadavaks üksnes asjaomase ettevõtja veebilehel asuva hüperlingi kaudu, ei vasta nimetatud sätte nõuetele, kuna teave ei ole tarbijale sama sätte tähenduses ettevõtja poolt „esitatud” ja tarbija ei ole seda „saanud”, ning selline veebileht, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole „püsiv andmekandja” nimetatud artikli 5 lõike 1 tähenduses.

(1) ELT C 145, 14.5.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 287/11

Euroopa Kohtu (teine koda) 5. juuli 2012. aasta otsus (Södertörns tingsrätt'i — Rootsi eelotsusetaotlus) — Torsten Hörnfeldt versus Posten Meddelande AB

(Kohtuasi C-141/11) (1)

(Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel - Vanuse alusel diskrimineerimise keeld - Siseriiklik normistik, mis annab tingimusteta õiguse töötada kuni 67. eluaastani ja lubab töölepingu automaatselt lõpetada selle kuu lõpus, mil töötaja sellesse vanusesse jõuab - Vanaduspensioni summa arvestamata jätmine)

2012/C 287/18

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Södertörns tingsrätt

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Torsten Hörnfeldt

Kostja: Posten Meddelande AB

Ese

Eelotsusetaotlus — Södertörns tingsrätt — Vanuse alusel diskrimineerimise keelu üldpõhimõtte ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (ELT 2000, L 303, lk 16), artikli 6 tõlgendamine — Siseriiklik õigusnorm ja kollektiivleping, mis annavad tingimusteta õiguse töötada kuni 67-aastaks saamiseni ja, mis näeb ette töösuhe automaatse, ette teatamata lõpetamise selle kuu lõpus, mil töötaja saab 67-aastaseks, võtmata arvesse pensioni suurust, mida võidakse selle isikule tegelikult maksta

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 6 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik meede nagu põhikohtuasjas käsitletav —, mis võimaldab tööandjal lõpetada töötaja töölepingu pelgalt selle alusel, et töötaja on saanud 67-aastaseks, ning mis ei võta arvesse pensioni suurust, mida huvitatud isik võib saada —, kui sellel meetmel on objektiivselt ja mõistlikult põhjendatud, tööhõivepoliitikat ja tööturgu hõlmav õiguspärane eesmärk ning kui selle eesmärgi saavutamise vahendid on sobivad ja vajalikud.

(1) ELT C 152, 21.5.2011.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/24/EÜ arvutiprogrammide õiguskaitse kohta artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et arvutiprogrammi koopia levitamise õigus on ammendunud, kui autoriõiguse omanik, kes on kas või tasuta andnud loa laadida selle koopia internetist alla andmekandjale, on hinna eest, mis on mõeldud selleks, et võimaldada tal saada talle kuuluva teose koopia majanduslikule väärtusele vastavat tasu, samuti andnud õiguse seda koopiat ajalise piiranguta kasutada.
2.

Direktiivi 2003/124 artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „mõistliku eelduse kohaselt ilmnevatele asjaoludele või […] mõistliku eelduse kohaselt toimuda võivale sündmusele” hõlmab ainult eelseisvaid asjaolusid või sündmusi, mille suhtes võib teadaolevatele asjaoludele antava üldise hinnangu põhjal väita, et nende ilmnemise või toimumise võimalus on reaalne. Seda mõistet ei tule aga tõlgendada nii, et arvesse tuleb võtta mõju ulatust, mida avaldavad need asjaolud või see sündmus asjassepuutuvate finantsinstrumentide hinnale.
ET Euroopa Liidu Teataja C 258/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 28. juuni 2012. aasta otsus (Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein — Saksamaa eelotsusetaotlus) — Georges Erny versus Daimler AG — Werk Wörth

(Kohtuasi C-172/11) (1)

(Töötajate vaba liikumine - ELTL artikkel 45 - Määrus (EMÜ) nr 1612/68 - Artikli 7 lõige 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest töötajatele makstav palgalisa - Elukohaliikmesriigis tulumaksukohustuslasteks olevad piirialatöötajad - Töökoha liikmesriigi töötasust kinnipeetava maksu arvestuslik arvessevõtmine)

2012/C 258/09

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Georges Erny

Kostja: Daimler AG — Werk Wörth

Ese

Eelotsusetaotlus — Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein, Auswärtige Kammern Landau — ELTL artikli 45 ning nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires (EÜT L 257, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15) artikli 7 lõike 4 tõlgendamine — Pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest töötajatele makstav palgalisa — Piirialatöötajate, kes on tulumaksukohustuslased üksnes elukohaliikmesriigis, halvem kohtlemine, mis tuleneb asjaolust, et selle palgalisa arvutamisel võetakse arvestuslikult arvesse töökoha liikmesriigis töötasust kinnipeetavat maksu

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 ja nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires artikli 7 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus kollektiiv- ja individuaallepingu sätted, mille kohaselt selline palgalisa, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ja mida tööandja maksab pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest, tuleb arvutada nii, et töökoha liikmesriigis makstav töötasult kinnipeetav maks arvestatakse selle palgalisa arvestusaluse kindlaksmääramisel arvestuslikult maha, samas kui topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaselt kuuluvad nendele töötajatele, kes töökoha liikmesriigis ei ela, makstud palk, töötasu ning muu sarnane tasu maksustamisele nende elukohaliikmesriigis. Nimetatud artikli 7 lõike 4 kohaselt on sellised sätted algusest peale tühised. ELTL artikkel 45 ning määruse nr 1612/68 sätted jätavad liikmesriikidele või tööturu osapooltele vabaduse valida erinevate lahenduste vahel, mis on kohased vastavate sätete eesmärgi saavutamiseks.

(1) ELT C 226, 30.7.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 250/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. juuni 2012. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeus’e (Soome) eelotsusetaotlus) — menetlus, mille algatasid Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala ja Merja Ritala

(Kohtuasi C-84/11) (1)

(ELTL artikkel 49 - Asutamisvabadus - Rahvatervis - Apteegid - Apteegi tegevusloa andmise siseriiklik kord - Haruapteekide asutamine - Erinevad tingimused eraõiguslikele apteekidele ja Helsingi Ülikooli apteegile - Helsingi Ülikooli apteegi eriülesanded farmaatsia õpetamise ja ravimitega varustamise valdkonnas)

2012/C 250/09

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja menetluse pooled

Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala ja Merja Ritala

Menetluses osales: Helsingin yliopiston apteekki

Ese

Eelotsusetaotlus — Korkein hallinto-oikeus — ELTL artikli 49 ja ELTL artikli 106 lõike 2 tõlgendamine — Asutamisvabadus — Apteegi tegevusloa andmise kord — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ülikooli apteegile antakse haruapteegi asutamise luba soodsamatel tingimustel kui eraõiguslikule apteegile — Ülikooli apteek, millel on eriülesanded farmaatsia õpetamise ja ravimitega varustamise valdkonnas

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjades, mis kehtestavad Helsingin yliopiston apteekki puhul haruapteegi tegevusloa andmise erikorra, mis on eraõiguslike apteekide suhtes kehtiva korraga võrreldes soodsam, tingimusel et Helsingin yliopiston apteekki haruapteegid osalevad tegelikult Helsingin yliopiston apteekkil siseriiklike õigusnormide alusel lasuvate farmaatsia eriala üliõpilaste koolitamise, elanikkonna ravimitega varustamise alaste uuringute tegemise ning harva kasutatavate ravimite valmistamise eriülesannete täitmises, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 145, 14.5.2011.
2.

Direktiivi 2006/112 artiklit 167, artikli 168 punkti a, artikli 178 punkti a ja artiklit 273 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus siseriiklik meede, mille kohaselt ei luba maksuhaldur mahaarvamisõigust kasutada seetõttu, et maksukohustuslane ei ole teinud kindlaks, kas selle tehingu kohta koostatud arve väljastanud isik, mille alusel mahaarvamisõigust taotletakse, on maksukohustuslane, et tal on olemas asjaomane kaup ja tal on võimalik seda kaupa tarnida ning et ta on täitnud oma kohustuse tehingud deklareerida ja käibemaksu tasuda, või seetõttu, et sellel maksukohustuslasel ei ole lisaks nimetatud arvele muid dokumente, mis tõendaksid, et need kriteeriumid on täidetud, kuigi direktiivis 2006/112 mahaarvamisõiguse kasutamiseks kehtestatud sisulised ja vormilised tingimused on täidetud ja maksukohustuslasel ei ole teavet, mis annab alust kahtlustada, et arve väljastanud isik on toime pannud rikkumise või pettuse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 250/7

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 21. juuni 2012. aasta otsus (Symvoulio tis Epikrateias — Kreeka eelotsusetaotlus) — Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton versus Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

(Kohtuasi C-177/11) (1)

(Direktiiv 2001/42/EÜ - Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine - Artikli 3 lõike 2 punkt b - Liikmesriikide kaalutlusruum)

2012/C 250/11

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Symvoulio tis Epikrateias

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Syllogos Ellinon Poleodomon kai chorotakton

Kostjad: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias & Dimosion Ergon, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

Ese

Eelotsusetaotlus — Symvoulio tis Epikrateias — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 197, lk 30; ELT eriväljaanne 15/06, lk 157) artikli 3 lõike 2 punkti b ning nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102) artiklite 6 ja 7 tõlgendamine — Sellise teatava kava või programmi keskkonnamõju hindamise eeltingimus, millel võib olla oluline mõju erikaitsealale — Liikmesriikide kaalutlusruum

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 3 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et teatava kava keskkonnamõju hindamine on kohustuslik, kui kava puhul on täidetud hindamise läbiviimist nõudvad eeltingimused nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/105/EÜ) tähenduses, sealhulgas tingimus, et kaval on alale tõenäoliselt oluline mõju. Viimati nimetatud tingimuse täidetuse kontrollimisel tuleb piirduda üksnes selle väljaselgitamisega, kas objektiivsete asjaolude alusel on võimalik välistada, et nimetatud kaval või projektil on alale oluline mõju.

(1) ELT C 194, 2.7.2011.