ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Õigus tasulisele põhipuhkusele – Liinipiloodid

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikkel 7, nõukogu direktiiv 2000/79, lisatud kokkulepe, klausel 3)

Summary

Direktiivi 2003/88 artiklit 7 ja direktiivile 2000/79/EÜ, mis käsitleb Euroopa kokkulepet tsiviillennunduse lennupersonali tööaja korralduse kohta, lisatud kokkuleppe klauslit 3 tuleb tõlgendada nii, et liinipiloodil on oma põhipuhkuse ajal õigus mitte üksnes oma põhitöötasu säilitamisele, vaid ka esiteks kõigile komponentidele, mis on loomupäraselt seotud tema töölepingujärgsete ülesannete täitmisega ja mida kompenseeritakse tema kogutöötasu arvestuse alla kuuluva rahasummaga, ning teiseks kõigile komponentidele, mis on seotud liinipiloodi isikliku ja ametiseisundiga.

Siseriikliku kohtu ülesanne on hinnata, kas töötaja töötasu eri komponendid vastavad neile kriteeriumidele.

(vt punkt 31 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Maksuõigusnormid – Pärandimaks

(ELTL artikkel 63)

Summary

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis sätestavad pärandimaksu tasumisel kümneaastase aegumistähtaja sellise äriühingu nimeliste aktsiate hindamiseks, mille aktsionär pärandaja oli ja mille tegeliku juhtimise keskus asub teises liikmesriigis, samas kui see aegumistähtaeg on kaks aastat juhul, kui äriühingu tegeliku juhtimise keskus asub esimesena nimetatud liikmesriigis.

Nimelt, niisuguse pikema aegumistähtaja kohaldamine pärijatele, kellele kuuluvad sellise äriühingu aktsiad, mille tegeliku juhtimise keskus asub teises liikmesriigis, võib kaasa tuua selle, et esimese liikmesriigi residendid hoiduvad väljaspool seda liikmesriiki investeeringute tegemisest või säilitamisest, kuna nende pärijad on pikemalt ebakindlas olukorras, kus võidakse teha maksu ümberarvutusi.

Neid õigusnorme ei saa õigustada vajadusega tagada tõhus maksujärelevalve ega maksupettuste vastase võitlusega, kuna kuueaastase aegumistähtaja üldine kohaldamine ei põhine ajavahemikul, mis on vajalik vastastikuse abi mehhanismide või asjaomaste aktsiate väärtuse kindlaksmääramiseks võetavate muude meetmete tõhusaks kasutamiseks. Nimelt tuleb eristada olukorda, kus maksudega seotud teavet on varjatud ja viimasel ei ole kontrolli algatamiseks mingit teavet, olukorrast, kus maksuhalduril on maksustava varaga seotud teave olemas. Kui liikmesriigi maksuhalduril on teavet, mis võimaldab tal – kas direktiivis 77/799 ette nähtud vastastikuse abi või kahepoolsetes kokkulepetes sätestatu alusel – taotleda teiste liikmesriikide pädevatelt ametiasutustelt sellise teabe edastamist, mis on vajalik õige maksusumma määramiseks, ei õigusta pelk asjaolu, et asjaomane maksustatav vara asub teises liikmesriigis, maksu ümberarvutamiseks sellise lisatähtaja üldist kohaldamist, mis ei põhine ajavahemikul, mis on vajalik nende vastastikuse abi mehhanismide tõhusaks kasutamiseks.

(vt punktid 24, 30, 33, 36, 39, 40 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Tolliliit – Tollideklaratsioon – Tollivormistusjärgne kontroll

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 66, muudetud nõukogu määrusega nr 1791/2006)

Summary

Liidu tollialaseid õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et deklarant ei saa taotleda kohtult tema enda esitatud tollideklaratsiooni tühistamist, kui toll on selle aktsepteerinud. Siiski võib see deklarant määruse nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud määrusega nr 1791/2006) artiklis 66 ette nähtud tingimustel taotleda tollilt selle deklaratsiooni kehtetuks tunnistamist ja seda isegi pärast kauba vabastamist tolli poolt. Hindamise lõpuks peab toll kas deklarandi taotluse põhjendatud otsusega, mille võib hiljem kohtus vaidlustada, rahuldamata jätma või deklaratsiooni vastavalt taotlusele kehtetuks tunnistama.

(vt punkt 48 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamine – Direktiiv 96/82 – Maakorralduse plaanimine

(Nõukogu direktiiv 96/82, muudetud direktiiviga 2003/105, artikli 12 lõige 1)

2. Keskkond – Ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamine – Direktiiv 96/82 – Maakorralduse plaanimine

(Nõukogu direktiiv 96/82, muudetud direktiiviga 2003/105, artikli 12 lõige 1)

Summary

1. Direktiivi 96/82 ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta (muudetud direktiiviga 2003/105) artikli 12 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et liikmesriikide kohustus tagada, et võetakse arvesse vajadust säilitada pikemas perspektiivis nimetatud direktiiviga hõlmatud käitiste ning üldkasutatavate hoonete vahel vajalik kaugus, on suunatud ka avalikule ametiasutusele, kes vastutab ehituslubade väljastamise eest, ning seda isegi siis, kui ta teostab seda õigust piiratud pädevuse alusel.

(vt punkt 35 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 96/82 ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta (muudetud direktiiviga 2003/105) artikli 12 lõikes 1 sätestatud kohustus võtta arvesse vajadust säilitada pikemas perspektiivis nimetatud direktiiviga hõlmatud käitiste ning üldkasutatavate hoonete vahel vajalik kaugus, ei kohusta siseriiklikke pädevaid asutusi keelama üldkasutatava hoone rajamist olukorras, kus selline hoone ei säilita vajalikku kaugust olemasolevast käitisest, kui sellest käitisest sama kaugel või üksnes veidi kaugemal asub juba palju sarnaseid üldkasutatavaid hooneid, käitaja ei pea uue projekti tõttu arvestama täiendavate nõuetega õnnetuste tagajärgede piiramiseks ning täidetud on tervislike elu‑ ja töötingimuste nõuded. Seevastu on sellise kohustusega vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis sätestavad, et sellise hoone rajamiseks tuleb väljastada luba ilma, et planeerimise või üksikotsuse tegemise etapis tuleks hinnata riske, mis seonduvad hoone rajamisega vajaliku kauguse ulatuse piiridesse.

(vt punkt 53 ja resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

Euroopa Liidu privileegid ja immuniteedid – Euroopa Parlamendi liikmed – Immuniteet seoses oma kohustuste täitmisel avaldatud arvamuste või antud häältega

(Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokoll, artikkel 8)

Summary

Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokoll artiklit 8 tuleb tõlgendada nii, et väide, mille eurosaadik esitas väljaspool Euroopa Parlamendi hoonet ja mis andis tema päritoluriigis aluse kriminaalmenetluseks laimamises seisneva süüteo asjas, kujutab endast parlamendiliikme kohustuste täitmisel avaldatud arvamust nimetatud sätte tähenduses vaid juhul, kui see väide vastab subjektiivsele hinnangule, millel on otsene ja ilmselge seos nende kohustuste täitmisega. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on hinnata, kas need tingimused on põhikohtuasjas täidetud.

(vt punkt 41 ja resolutsioon)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest – Puudumine – Vastuvõetamatus (Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c) (vt punktid 42–45, 52, 55 ja 56)

2. Riigiabi – Mõiste – Meetme valikuline iseloom – Digitaaldekoodrite ostmise toetus, mis annab eelise maapealsetele digitaalringhäälinguorganisatsioonidele ja kaabellevivõrgu operaatoritele võrreldes satelliitringhäälingu organisatsioonidega – Kaasaarvamine (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 36, 62–65)

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Riigiabi meetmega saadud majandusliku eelise hindamine – Väide, mis eeldab üksnes Üldkohtu pädevuses olevat asjaolude hindamist ning mis ei kuulu Euroopa Kohtu kontrolli alla, välja arvatud kui tegemist on moonutamisega (Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punktid 73–77)

4. Apellatsioonkaebus – Väited – Põhjendamise ebapiisavus – Üldkohtu viide tuletatud põhjendusele – Vastuvõetavus – Tingimused (vt punkt 88)

5. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi, mille suhtes võib kohaldada EÜ artikli 87 lõike 3 punktis c ette nähtud erandit – Tingimused – Maapealsete digitaaldekoodrite ostmise toetus – Väljajätmine (EÜ artikli 87 lõike 3 punkt c) (vt punktid 101–104)

6. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Komisjoni otsus riigiabi kohta – Konkurentsi kahjustamise ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele avalduva mõju kirjeldamine (EÜ artikli 87 lõige 1 ja artikkel 253) (vt punktid 111, 113 ja 115)

7. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Siseriikliku õiguse kohaldamine – Tingimused ja piirid (EÜ artikkel 88, nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 14 lõige 1) (vt punktid 122 ja 123)

8. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks ning määratakse selle tagastamine – Komisjoni võimalus jätta tagastatava summa täpse suuruse väljaarvutamine siseriiklikele ametivõimudele – Õiguskindluse põhimõtte rikkumine – Puudumine (EÜ artikkel 88, nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 14 lõige 1) (vt punktid 126–128)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. juuni 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑177/07: Mediaset vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, milles paluti osaliselt tühistada komisjoni 24. jaanuari 2007. aasta otsus K(2006) 6634 lõplik, milles komisjon tunnistas ühisturuga kokkusobimatuks Itaalia riigi poolt 2004. ja 2005. aasta jooksul antud toetuse, mis pidi tarbijatel võimaldama osta või üürida interaktiivseid digitaaldekoodreid, mille abil saab programme vastu võtta tänu maapealsele digitaaltehnoloogiale või kaablile, ning tõi kokkusobimatuse põhjuseks selle, et toetus välistati niisuguste dekoodrite puhul, mis võimaldavad programme vastu võtta satelliitdigitaalringhäälingu tehnoloogia abil (riigiabi nr C 52/2005, ex NN 88/2005, ex CP 101/2004).

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

Resolutiivosa

2. Mõista Euroopa Komisjoni ja Sky Italia Srl‑i kohtukulud välja Mediaset SpA‑lt, kes ühtlasi kannab enda kohtukulud.
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine – Enammakstud maksu tagastamine

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikkel 183)

Summary

Liikmesriik, kes kohustab maksukohustuslasi, kelle maksudeklaratsioon sisaldab antud maksustamisperioodi kohta enammakset direktiivi 2006/112 artikli 183 tähenduses, selle enammakse tervenisti või osaliselt järgmisesse maksustamisperioodi üle kandma, kui nad ei ole tasunud kogu vastavat ostuhinda oma tarnijatele, kuna selle kohustuse tõttu on teatud maksukohustuslased, kelle maksudeklaratsioon sisaldab pidevalt enammakseid, kohustatud enammakse rohkem kui üks kord järgmisesse maksustamisperioodi üle kandma, rikub direktiivist 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, tulenevaid kohustusi.

Käibemaksu sissenõutavus ja mahaarvamisõiguse tekkimine ja kasutamine direktiiviga 2006/112 kehtestatud süsteemi kohaselt on põhimõtteliselt sõltumatud asjaolust, kas tehingu eest on tasu koos käibemaksuga juba makstud või mitte. Sama direktiivi kohaselt sõltub mahaarvamisõiguse tekkimine üksnes selles direktiivis konkreetselt märgitud teatud erijuhtudest, tingimusel et sellise tehingu eest makstav tasu, millega on seotud mahaarvatav käibemaks, on juba tasutud. Erandina nimetatud erijuhtudest esineb mahaarvamisõigus ka sellest tingimusest sõltumatult. Seega võib mahaarvatava käibemaksu enammakse – mille tagastamine on nimetatud õiguse tekkimisele järgnev etapp – tagastamisele nimetatud tingimuse kehtestamine mahaarvamisõigust mõjutada samamoodi kui sama tingimuse kohaldamine selle õiguse tekkimise ajal. Järelikult seab see juba olemuslikult kahtluse alla mahaarvamisõiguse kasuliku mõju. Seega ei saa sellise tehingu eest tasu maksmine, millega on seotud mahaarvatav käibemaks, kujutada endast tingimusi direktiivi 2006/112 artikli 183 mõttes, mille liikmesriigid võivad mahaarvatava käibemaksu enammakse tagastamiseks kindlaks määrata.

(vt punktid 48, 52, 53, 56 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sotsiaalpoliitika – Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas – Direktiivi 79/7 esemeline kohaldamisala – Vanaduspensionide iga‑aastane korrigeerimine – Hõlmamine

(Nõukogu direktiiv 79/7, artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 1)

2. Sotsiaalpoliitika – Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas – Direktiiv 79/7 – Siseriiklik vanaduspensionide iga‑aastase korrigeerimise süsteem

(Nõukogu direktiiv 79/7, artikli 4 lõige 1)

Summary

1. Direktiivi 79/7 meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et vanaduspensioni iga-aastase korrigeerimise süsteem kuulub nimetatud direktiivi kohaldamisalasse ning seega sama direktiivi artikli 4 lõikes 1 sätestatud diskrimineerimise keelu alla.

Nii nagu pensioni endagi puhul on selle edasise korrigeerimise eesmärk kaitsta seaduses sätestatud vanaduspensioniikka jõudnud isikuid vanaduse riski vastu, tagades neile vajalike vahendite olemasolu, kusjuures arvesse võetakse eelkõige nende vajadusi pensionärina.

(vt punktid 44, 53 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 79/7 meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis jätab vanaduspensionide iga‑aastase korrigeerimise süsteemiga ette nähtud pensionide erakorralisest suurendamisest välja märkimisväärselt suurema protsendi naissoost kui meessoost pensionisaajaid.

Selline vahe on piisavalt suur, et olla selles osas oluliseks teguriks, kui 75% meessoost pensionäril on õigus saada niisugust erakorralist pensionitõusu, samal ajal kui naissoost pensionäride puhul on see õigus ainult 43% pensionisaajatest. Siseriikliku kohtu ülesanne on teha see järeldus talle esitatud andmeid silmas pidades.

Kui siseriiklik kohus jõuab selle kontrolli käigus järeldusele, et tegelikult võib märkimisväärselt suurem protsent naissoost kui meessoost pensionisaajaid sattuda ebasoodsamasse olukorda selle tõttu, et miinimumpensionid jäetakse välja niisugusest erakorralisest suurendamisest, siis ei saa seda ebasoodsamat olukord õigustada asjaoluga, et töötanud naised hakkavad varem pensioni saama, et nad saavad oma pensioni pikema aja vältel või et tasanduslisa läve tõsteti samal aastal samuti erakorraliselt.

(vt punktid 60, 62, 63, 68, 104 ja resolutsiooni punktid 2 ja 3)
Keywords

Summary



Keywords

Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaitstud sordi omaniku või litsentsiaadi hagi oma õiguste rikkumise peale kolmanda isiku vastu, kes on omandanud kaitstud sordi koristatud materjali teiselt litsentsiaadilt, kes ei ole järginud sordi omanikuga varem sõlmitud litsentsilepingus esitatud tingimusi või piiranguid – Vastuvõetavus – Tingimus

(Nõukogu määrus nr 2100/94, muudetud määrusega nr 873/2004, artikli 11 lõige 1, artikli 13 lõiked 1–3, artiklid 16, 27, 94 ja 104)

Summary

Määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta, mida on muudetud määrusega nr 873/2004, artiklit 94 koostoimes selle määruse artikli 11 lõikega 1, artikli 13 lõigetega 1–3 ning artiklitega 16, 27 ja 104 tuleb tõlgendada nii, et ühenduse kaitse alla võetud sordi omanik või litsentsiaat võib esitada õigusrikkumise tõttu hagi kolmanda isiku vastu, kes omandas kaitstud sordi koristatud materjali teise litsentsiaadi vahendusel, kes rikkus viimati nimetatud litsentsiaadi ja sordi omaniku vahel varem sõlmitud litsentsilepingust tulenevaid tingimusi või piiranguid osas, milles kõnealused tingimused või piirangud tuginevad otseselt asjaomase sordi kaitset puudutavatele ühenduse õiguse olulistele sätetele, mille kontrollimine on siseriikliku kohtu ülesanne

Sellisel juhul ei ole rikkumise hindamisel oluline, kas kolmas isik, kes sooritas müüdud või loovutatud kaitstud sordi koristatud materjaliga toiminguid, teadis või oleks pidanud teadma nimetatud litsentsilepingus esitatud tingimustest või piirangutest.

(vt punktid 44, 49, resolutsiooni punktid 1 ja 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Liidu õigus – Vahetu õigusmõju – Liidu õigusega vastuolus olevad siseriiklikud maksud – Tagastamine – Keeldumine – Tingimus

2. Liidu õigus – Vahetu õigusmõju – Liidu õigusega vastuolus olevad siseriiklikud maksud – Tagastamine – Tagastamistaotlus, mille on esitanud lõppostja, kes ise ei ole maksuametile maksu üle kandnud

3. Liidu õigus – Vahetu õigusmõju – Liidu õigusega vastuolus olevad siseriiklikud maksud – Kahju hüvitamise nõue

Summary

1. Liidu õigusega õigussubjektidele antud õigustest tuleneb ning neid õigusi täiendab õigus saada tagasi maksud, mis on liikmesriigis sisse nõutud sellised maksud keelanud liidu õigust rikkudes. Liikmesriik on seega põhimõtteliselt kohustatud liidu õigust rikkudes sisse nõutud maksu tagasi maksma. Alusetult sisse nõutud maksude tagastamisest võib keelduda vaid siis, kui see tooks kaasa õigustatud isikute alusetu rikastumise, st kui on tuvastatud, et isik, kes on kohustatud neid makse maksma, on need tegelikult otse ostjale edasi kandnud.

(vt punktid 20 ja 21)

2. Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et liikmesriik võib jätta rahuldamata ostja nõude tagastada talle edasi kantud alusetult tasutud maks, põhistades keeldumist sellega, et ostja ei ole isik, kes tasus maksu maksuhaldurile, tingimusel et ostja saab siseriikliku õiguse alusel esitada tsiviilhagi maksukohustuslase vastu alusetult tasutud summade tagastamise nõudes ja et alusetult tasutud maksu tagasisaamine maksukohustuslaselt ei ole praktiliselt võimatu või ülemäära keeruline.

Juhul kui maksu tagasisaamine maksukohustuslaselt osutub võimatuks või ülemäära keeruliseks, eelkõige tema maksejõuetuse korral, nõuab tõhususe põhimõte siiski, et ostjal peab olema võimalik esitada tagastamise nõue vahetult maksuhaldurile ja et liikmesriik näeks ette selleks vajalikud meetmed ja konkreetse menetluse.

(vt punktid 28 ja 29 ning resolutsiooni punkt 1)

3. Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et liikmesriik võib jätta rahuldamata ostja nõude hüvitada talle maksukohustuslase poolt edasi kantud alusetult tasutud maksust tingitud kahju, põhistades keeldumist sellega, et maksu sissenõudmise ja tekkinud kahju vahel puudub otsene põhjuslik seos, tingimusel et ostja saab siseriikliku õiguse alusel esitada selle nõude maksukohustuslasele ja et temalt hüvitise saamine ostjal tekkinud kahju eest ei ole praktiliselt võimatu või ülemäära keeruline.

Juhul kui maksukohustuslaselt hüvitise saamine kahju eest, mis tekkis ostjal talle edasi kantud alusetust maksust tingitud majandusliku koormuse tõttu, osutub võimatuks või ülemäära keeruliseks, eelkõige tema maksejõuetuse korral, nõuab tõhususe põhimõte siiski, et ostjal peab olema võimalik esitada kahju hüvitamise nõue vahetult riigile, ilma et riik saaks jätta seda rahuldamata väites, et alusetult tasutud maksu sissenõudmise ja ostjal tekkinud kahju vahel puudub otsene põhjuslik seos.

(vt punktid 38 ja 39 ning resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2001/42 – Konsultatsioonid – Konsulteeriv asutus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42, artikli 6 lõige 3)

2. Keskkond – Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2001/42 – Konsultatsioonid – Liikmesriigi kohustus anda asutustele ja avalikkusele võimalus avaldada kohase aja jooksul oma arvamus – Ulatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42, artikli 6 lõiked 2, 3 ja 4)

Summary

1. Niisugustel asjaoludel, kus ühel detsentraliseeritud pädevustega osal liikmesriigi territooriumist on direktiivi 2001/42 teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 6 lõike 3 mõttes määratud vaid üks asutus, ei nõua see säte, et loodaks või määrataks muu konsulteeriv asutus selle sätte mõttes, kui tavapäraselt keskkonnaalase konsulteerimise ülesannet täitvas asutuses, kes on sellisena määratud, on ülesannete jaotus korraldatud nii, et asutusesisene administratiivüksus on tegelikult autonoomne, mis tähendab eeskätt, et tal on oma haldusvahendid ja töötajad ning et ta on seega võimeline täitma artikli 6 lõike 3 mõttes konsulteerivale asutusele antavaid ülesandeid, sh konkreetsemalt andma objektiivse hinnangu selle asutuse kavandatavale kavale või programmile, millega ta on seotud.

(vt punktid 41, 43 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 2001/42 teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see ei nõua, et tähtajad, mille jooksul määratud asutused ja mõjutatud või tõenäoliselt mõjutatav avalikkus selle artikli lõigete 3 ja 4 mõttes peavad saama avaldada oma arvamust kava või programmi ja sellele kavale või programmile lisatud keskkonnamõju hindamise aruande kohta, oleks täpselt fikseeritud direktiivi ülevõtvates liikmesriigi õigusnormides, ja seega ei ole selle sättega vastuolus, kui need tähtajad kinnitab juhtumipõhiselt asutus, kes kava või programmi välja töötab. Viimati nimetatud olukorras nõuab sama lõige 2 sellest hoolimata, et tähtaeg, mis on määratud kõnealuste asutustega ja avalikkusega konsulteerimiseks, oleks kohane ja võimaldaks anda viimastele tõhusa võimaluse kava või programmi ning kavale või programmile lisatud keskkonnamõju hindamise aruande kohta õigeaegselt arvamust avaldada.

(vt punkt 50 ja resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

Transport – Maanteevedu – Juhiluba – Direktiiv 91/439 – Juhilubade vastastikune tunnustamine – Esimeses liikmesriigis B kategooria juhiloa kehtivuse peatamine, seejärel juhiloa äravõtmine – Teises liikmesriigis juhiloa väljastamine ajal, mil B kategooria juhiloa kehtivus on peatunud – Elukoha tingimuse rikkumine selle liikmesriigi poolt

(Nõukogu direktiiv 91/439, muudetud direktiiviga 2000/56, artikli 1 lõige 2, artikli 5 lõike 1 punkt a, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)

Summary

Direktiivi 91/439 juhilubade kohta (muudetud direktiiviga 2000/56) artikli 1 lõiget 2, artikli 5 lõike 1 punkti a, artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõikeid 2 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub tunnustamast teise liikmesriigi poolt väljastatud B ja D kategooria juhiluba esiteks siis, kui nimetatud juhiloa omajale anti B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus alalise elukoha tingimust rikkudes ning pärast seda, kui esimese liikmesriigi poolt väljastatud juhiluba oli esimese liikmesriigi politsei poolt ära võetud, kuid enne, kui nimetatud esimene liikmesriik juhtimisõiguse kohtuotsusega ära võttis, ning teiseks siis, kui nimetatud juhiloa omaja sai D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse pärast nimetatud kohtuotsusega juhtimisõiguse äravõtmist ning pärast seda, kui uue juhiloa taotlemise keeluaeg oli möödunud.

Liikmesriigi poolt teise liikmesriigi poolt väljastatud juhiloa tunnustamisest keeldumist võib aga õigustada ka ainuüksi asjaolu, et alalise elukoha tingimus direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses ei ole täidetud. Lisaks, kuna see juhiluba omandati esimesena nimetatud liikmesriigi väljastatud loa kehtivuse peatumise ajal ning nii see meede kui ka juhiloa politsei poolt äravõtmise aluseks olnud põhjused esinesid ka teise juhiloa väljastamise kuupäeval, siis ei ole sama direktiivi artikli 1 lõikega 2 ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4 vastuolus see, kui esimene liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises sellisest juhiloast tulenevat juhtimisõigust.

Seega tuleneb direktiivi 91/439 sõnastusest ja ülesehitusest, et B kategooria juhiluba kujutab endast hädavajalikku eeltingimust D kategooria juhiloa saamiseks. Seetõttu oleks nimetatud direktiivi põhjendustes 1 ja 4 mainitud liiklusohutuse eesmärgiga vastuolus, kui vastuvõttev liikmesriik ei tohiks keelduda tunnustamast D kategooria juhiluba, mis on väljastatud B kategooria juhiloa alusel, mille puhul on rikutud õigusnorme, mis omakorda õigustab viimase loa tunnustamata jätmist.

(vt punktid 31, 34, 46, 47, 50 ja resolutsioon)