Apellatsioonkaebuse raames on apellandi põhjendatud huvi eelduseks see, et apellatsioonkaebuse tulemused võivad tuua selle esitanud poolele mingit kasu.

Argumente, mis on esitatud eelduse kohta, et emaettevõtjal on 100% osaluse puhul tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis otsustav mõju tütarettevõtjale, apellatsioonkaebuse raames, mille emaettevõtja ja tema tütarettevõtjad esitasid kohtuotsuse peale, mis kinnitas komisjoni otsust, millega neile määrati trahv konkurentsieeskirjade rikkumise eest, tuleb pidada selle väite arenduseks, mis tugineb emaettevõtjale solidaarvastutuse ekslikule omistamisele ja mille kohaselt ei avalda viimane oma tütarettevõtjate ärilisele tegevusele otsustavat mõju ega moodusta nende tütarettevõtjatega majandusüksust. Tegemist on nimelt täiendavate argumentidega, mis puudutavad emaettevõtjale tema tütarettevõtjate tegevuse süüksarvamist käsitlevate eeskirjade kohaldamist. Kui see väide esitati Esimese Astme Kohtus, siis ei ole muudetud Esimese Astme Kohtu menetluses olnud vaidluse eset. Seega on need argumendid apellatsioonkaebuse raames vastuvõetavad.

Kui komisjon soovib tugineda eeldusele, et emaettevõtjal on 100% osaluse puhul tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis teatav mõju tütarettevõtjale, ei ole komisjon kaitseõiguse tagamise seisukohalt kohustatud esitama vastuväiteteatise staadiumis muid tõendeid kui need, mis puudutavad emaettevõtja osalust tütarettevõtjate aktsia- või osakapitalis.

Ühenduse konkurentsiõiguse rikkumine tuleb üheselt süüks arvata juriidilisele isikule, kellele võidakse trahv määrata, ning vastuväiteteatis tuleb talle edastada. Samuti on oluline, et vastuväiteteatises oleks märgitud, millises rollis juriidilisele isikule väidetavaid asjaolusid ette heidetakse.

Tütarettevõtja tegevuse võib emaettevõtjale süüks arvata eelkõige siis, kui tütarettevõtja – olgugi et tal on eraldi õigusvõime – ei otsusta oma tegutsemise üle turul sõltumatult, vaid rakendab peamiselt talle emaettevõtja poolt antud juhiseid ja seda eelkõige majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete tõttu, mis neid kahte õigussubjekti seovad. See on nii seetõttu, et sellises olukorras kuuluvad emaettevõtja ja tema tütarettevõtja samasse majandusüksusesse ja moodustavad seega ühe ettevõtja, mis võimaldab komisjonil adresseerida trahve määrav otsus emaettevõtjale, ilma et oleks vaja tuvastada emaettevõtja isiklikku seotust rikkumisega.

Juhul kui emaettevõtja omab ühenduse konkurentsieeskirju rikkunud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis 100% osalust, võib esiteks see emaettevõtja selle tütarettevõtja käitumisele otsustavat mõju avaldada ja teiseks esineb ümberlükatav eeldus, et nimetatud emaettevõtja avaldab tegelikult otsustavat mõju oma tütarettevõtja käitumisele. Neil asjaoludel piisab, kui komisjon tõendab, et emaettevõtja omab tütarettevõtja kogu aktsia- või osakapitali, et järeldada, et emaettevõtja avaldab otsustavat mõju tütarettevõtja turunduspoliitikale. Seega võib komisjon pidada tütarettevõtjale määratud trahvi maksmise eest solidaarselt vastutavaks emaettevõtjat, välja arvatud juhul, kui emaettevõtja, kel lasub kohustus see eeldus ümber lükata, esitab piisavaid tõendeid, mis kinnitavad, et tema tütarettevõtja tegutseb turul iseseisvalt.

Tütarettevõtja käitumine turul ei ole ainus asjaolu, mis võimaldab vastutuse emaettevõtjale omistada, see on kõigest üks märk majandusüksuse olemasolu kohta.

Tegemaks kindlaks, kas tütarettevõtja määrab oma tegevuse turul kindlaks iseseisvalt, tuleb võtta arvesse kogu asjakohast teavet majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta, mis seda tütarettevõtjat ja emaettevõtjat seovad ja mis võivad sõltuvalt olukorrast muutuda, ja seega ei ole nende loetelu ammendav.

(vt punktid 58–61, 73 ja 74)