26

Neil asjaoludel otsustas Commissione tributaria regionale di Mestre-Venezia menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas maapealse raadiomobiilsideteenuse lõppseadmete osas on ühenduse õigusega (direktiiv 1999/5, samuti [võrgudirektiivid]) kooskõlas järgmised siseriiklikud õigusnormid: — dekreetseaduse nr 4/2014 (kinnitatud seadusena nr 50/2014), artikli 2 lõige 4; — seadusandliku dekreedi nr 259/2003 artikkel 160; — [dekreedile lisatud tariifistiku] artikkel 21, mille koostoimes lõppseadmed võrdsustatakse raadiosaateseadmetega ja nähakse ette kasutaja kohustus saada üldluba ja vastav raadioluba, mis on tasu võtmise aluseks? Kas seega konkreetselt lõppseadmete kasutamise osas on ühenduse õigusega kooskõlas Itaalia riigi otsus näha ette kasutaja kohustus saada üldluba ja raadioluba, kui lõppseadmete turustamine, vaba liikumine ja kasutuselevõtt on juba ühenduse õigusallikatega täielikult reguleeritud (direktiiv 1999/5), ilma et oleks ette nähtud ühtki üldluba ja/või vastavat luba? Üldluba ja vastav luba on siseriiklike õigusaktidega ette nähtud vaatamata sellele, et: — üldluba on meede, mis ei mõjuta lõppseadmete kasutajat, vaid ainult elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste pakkumisega tegelevaid ettevõtjaid (direktiivi 2002/20 artiklid 1–3); — loatasu on ette nähtud individuaalsetelt kasutusõigustelt – raadiosageduste kasutamine ja numbrite kasutamine –, see tähendab olukordadeks, mis kindlasti ei ole seotud lõppseadmete kasutamisega; — ühenduse õigusega ei ole ette nähtud ühtki kohustust saada lõppseadmete jaoks üldluba või vastav luba; — direktiivi 1999/5 artiklis 8 on sätestatud, et liikmesriigid „ei keela, piira ega takista selliste seadmete turuleviimist ega kasutuselevõtmist oma territooriumil, mis kannavad VII lisas osutatud CE-märgist”, ning — raadiosaateseadmed ja maapealse raadiomobiilsideteenuse lõppseadmed on väga mitmesugused, erineva õigusliku regulatsiooniga ega ole ühte liiki. 2. Kas järgmised siseriiklikud õigusnormid: — dekreetseaduse nr 4/2014 (kinnitatud seadusena nr 50/2014), artikli 2 lõige 4; — seadusandliku dekreedi nr 259/2003 artikkel 160; — [dekreedile lisatud tariifistiku] artikkel 21; — ministri dekreedi nr 33/1990 artikkel 3, mille alusel nende koostoimes — [direktiivi 2002/22] artiklis 20 sätestatud leping – mis sõlmitakse operaatori ja kasutaja vahel ning mis reguleerib tarbijate ja lõppkasutajate majanduslikke suhteid võrguühendust pakkuva ja vastavaid teenuseid osutava ettevõtja või osutavate ettevõtjatega – võib „iseenesest” olla kehtiv ka dokumendina, mis asendab raadiosaateseadme üldluba ja/või vastavat luba, ilma et avaliku halduse asutused asjasse sekkuks, sooritaksid toimingu või teostaks kontrolli; — leping peab sisaldama ka andmeid lõppseadme tüübi ja tüübikinnituse kohta ([direktiivi 1999/5] artikli 8 alusel ei ole see ette nähtud), on kooskõlas ühenduse õigusega (direktiiv 1999/5 ja direktiiv 2002/20, eelkõige selle artikkel 20)? 3. Kas eespool viidatud ühenduse õigusega on kooskõlas dekreetseaduse nr 4/2014 (kinnitatud seadusena nr 50/2014), artikli 2 lõike 4, seadusandliku dekreedi nr 259/2003 artikli 160 ja [dekreedile lisatud tariifistiku] artikli 21 sätted, mis koostoimes näevad ette raadiosaateseadme üldloa ja vastava loa saamise kohustuse ainult konkreetse kasutajate kategooria suhtes, kellel on leping, mida ametlikult nimetatakse liitumislepinguks, samas kui ühtki üldluba ega vastavat luba ei ole elektrooniliste sideteenuste lepingu alusel kasutajatele ette nähtud ainuüksi põhjusel, et lepingut nimetatakse teisiti (ettemakstud teenus või kõneaja laadimisteenus)? 4. Kas direktiivi 1999/5 artikliga 8 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu dekreetseaduse nr 4/2014 (kinnitatud seadusena nr 50/2014) artikli 2 lõige 4, seadusandliku dekreedi nr 259/2003 artikkel 160 ja [dekreedile lisatud tariifistiku] artikkel 21, mis näevad ette: — haldustoimingu, millega väljastatakse raadiosaateseadme üldluba ja vastav luba, — [riikliku loatasu] maksmise sellise toimingu eest, kuna nende sätetega võidakse piirata lõppseadmete kasutuselevõtmist, kasutamist ja vaba liikumist?”