Määruse nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 34 punkti 2, millele viitab selle määruse artikli 45 lõige 1, koostoimes nimetatud määruse põhjendustega 16 ja 17, tuleb tõlgendada nii, et kui kostja esitab tagaseljaotsuse – mis on tehtud päritoluliikmesriigis ja millele on lisatud sama määruse artikli 54 kohaselt koostatud tunnistus – täitmismääruse peale kaebuse, väites, et ta ei ole saanud menetluse algatamist käsitlevat dokumenti, on seda kaebust lahendav selle liikmesriigi kohus, kus täitmist taotletakse, pädev kontrollima mainitud tunnistuses sisalduva teabe ja tõendite omavahelist vastavust.

Nimelt on määrus nr 44/2001 ette näinud kahekordse kontrollimise mehhanismi, mille eesmärk on eelkõige tagada kohtusse ilmumata jätnud kostja kaitseõigused mitte üksnes esialgses menetluses päritoluriigis, vaid ka täitmismenetluses liikmesriigis, kus täitmist taotletakse; kõnealuse mehhanismi kohaselt peab selle liikmesriigi kohus, kus tunnustamist või täitmist taotletakse, välismaise tagaseljaotsuse täitmisele pööramisest keelduma või kaebuse esitamisel selle rahuldamata jätma siis, kui kostjale ei olnud menetluse algatamist käsitlevat dokumenti või võrdväärset dokumenti kätte toimetatud piisavalt aegsasti ja viisil, et ta oleks saanud end kaitsta. Selles kontekstis kujutab asjaolu, kas asjaomasele kostjale toimetati kätte menetluse algatamist käsitlev dokument, endast olulist elementi üldises faktilises hinnangus, mille peab andma selle liikmesriigi kohus, kus tunnustamist või täitmist taotletakse, selleks et kontrollida, kas kõnealusele kostjale jäi piisavalt aega, et enda kaitsmiseks valmistuda või teha vajalikke toiminguid, et vältida tagaseljaotsuse tegemist.

Asjaolu, et välismaisele kohtuotsusele on lisatud määruse nr 44/2001 artikli 54 kohaselt koostatud tunnistus, ei piira hinnangu ulatust, mille peab kahekordse kontrollimise raames andma selle liikmesriigi kohus, kus tunnustamist või täitmist taotletakse. Nimelt, kõigepealt ei keela mitte ükski määruse nr 44/2001 säte sõnaselgelt selle liikmesriigi kohtul, kus tunnustamist või täitmist taotletakse, kontrollida tunnistuses sisalduvate faktiliste asjaolude paikapidavust, kuna selle määruse artikkel 36 ja artikli 45 lõige 2 keelavad sisuliselt kontrollida vaid päritoluliikmesriigi kohtuotsust. Järgmiseks, kuna tunnistuse väljastanud kohus või selleks pädev ametiasutus ei pruugi tingimata kattuda kohtuga, kes tegi otsuse, mille täitmist taotletakse, saavad need samad asjaolud olla vaid puhtalt informatiivset laadi, millel on pelk teavitav väärtus. Lõpuks on tunnistuses märgitud vaid menetluse algatamist käsitleva dokumendi kättetoimetamise kuupäev, kui otsus on tehtud tagaselja, esitamata samas muud teavet, mis oleks kasulik kontrollimisel, kas kostjal oli võimalus end kaitsta, nagu näiteks kättetoimetamise viis või kostja aadress.

Kuigi tunnistuse ülesanne selles kontekstis seisneb täpsemalt selles, et hõlbustada päritoluliikmesriigis tehtud otsuse täitmismääruse vastuvõtmist menetluse esimeses staadiumis, ei tohi kavandatud eesmärki siiski saavutada kaitseõigusi mingilgi viisil nõrgendades.

(vt punktid 32–38, 41, 42, 44, 46 ja resolutsiooni punkt 1)