ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Kolmas väide, et komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna ta lõi olukorra, kus ühte tootekategooriat (tehislilled ja taimed, mida kasutatakse pühade puhul) ei loeta pühadega seotud toodeteks, kuna sellel ei ole pühadega seotud trükimustreid, kaunistusi, sümboleid ega pealdisi, samas kui teisi tootekategooriaid klassifitseeritakse pühadega seotud toodetena KN rubriiki 9505, olgugi et asjaomastel toodetel puuduvad sellised pühadega seotud trükimustrid, kaunistused, sümbolid ja pealdised. Euroopa Liidus on liikmesriigid andnud siduvat tariifiinformatsiooni, mille kohaselt klassifitseeritakse KN rubriiki 9505 tooted (seal hulgas ka tehislilled), mis ei sisalda sümboleid, mustreid ega kaunistusi. See kinnitab järeldust, et toode kui selline (ilma pealdiste ja kaunistusteta) võib olla konkreetse EL liikmesriigi kultuuriruumis konkreetse püha sümbol, mis on seal seetõttu pühade esemena tunnustatud ja/või kavandatud ning valmistatud. Kombineeritud nomenklatuuri grupi 95 märkustes ega kombineeritud nomenklatuuri selgitavates märkustes toodud kommentaarist ei nähtu, et toode peab pühade eseme staatuse saamiseks olema kogu Euroopa Liidu territooriumil pühadega seotud esemena tunnustatud. „Pühade eset” sellisena mõistes täidavad need kriteeriumid vaid mõned üksikud tooted. Euroopa Liidus elab aga üle 500 miljoni erineva traditsiooni, kultuuri ja usuga kodanikku. Seetõttu puudub liidu ühine pühade traditsioon, vaid erinevates liikmesriikides eksisteerivad nimelt erinevad (riigi)pühade loetelud. Lõpuks on mitmel rubriigis 9505 otseselt nimetatud tootel pühadega seotud olemus vaid mõnes liikmesriigis, kuivõrd asjaomane traditsioon teistest liikmesriikides puudub või on vähelevinud.
—

muuta Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 3. augusti 2012. aasta otsus asjas R 389/2012-4 ja rahuldada õiguste taastamise nõue ning esimese võimalusena tühistada tühistamisosakonna 11. jaanuari 2011. aasta otsus tühistamismenetluse nr 4054 C lõpetamise kohta ja avada uuesti tühistamismenetlus nr 4054 C ning paluda Stromberg Menswearil esitada seisukoht tühistamismenetluse jätkamise kohta, või teise võimalusena nõustuda, et Stromberg Menswear võib esitada kaebuse tühistamisosakonna 11. jaanuari 2011. aasta otsuse peale tühistamismenetluse lõpetamise kohta, ja saata asi tagasi apellatsioonikojale;
ET Euroopa Liidu Teataja C 389/7

15. oktoobril 2012. aastal esitatud hagi — Générations futures versus komisjon

(Kohtuasi T-458/12)

2012/C 389/11

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Mouvement pour les droits et le respect des générations futures (Ons-en-Bray, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Faro)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Tervise- ja tarbijaküsimuste osakonna peadirektori 16. augusti 2012. aasta otsus (ARES 977 175) jätta rahuldamata määruse nr 1367/2006 artikli 10 alusel esitatud vaie, milles paluti uuesti läbi vaadata komisjoni 25. aprilli 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 359/2012, millega kiidetakse heaks toimeaine metaam kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, kes on Prantsusmaal tunnustatud keskkonnakaitseorganisatsioon, taotleb määruse nr 1367/2006 artikli 10 alusel, et vaadataks uuesti läbi komisjoni 25. aprilli 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 359/2012, millega kiidetakse heaks toimeaine metaam (1). Komisjon keeldus 16. augusti 2012. aasta otsusega sellest läbivaatamisest põhjendusel, et rakendusmäärus, mille uuesti läbivaatamist taotleti, ei ole määruse nr 1367/2006 (2) artikli 2 lõike 1 punkti g tähenduses haldusakt.

Hageja esitab oma hagi põhjenduseks mitu väidet.

Ta väidab ühelt poolt, et rakendusmäärus ei ole vastus kolmanda äriühingu esitatud üksiktaotlusele, ja teiselt poolt, et haldusaktide piiritlemine määruse nr 1367/2006 artikli 10 lõikes 1 tõlgendatuna koosmõjus sama määruse artikli 2 lõike 1 punktiga g ei ole kooskõlas Århusi konventsiooni (3) artikli 9 lõikega 3.

Veel väidab hageja, et tema esitatud uuesti läbivaatamist nõudev vaie on põhjendatud, kuna i) ei järgitud kohaldatavaid menetlusnorme, ii) hindamiseks esitatud toimik on ebapiisav ja iii) heakskiitmiseks ettenähtud kriteeriume ei järgitud.

(1) Komisjoni 25. aprilli 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 359/2012, millega kiidetakse heaks toimeaine metaam kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa (ELT L 114, lk 1).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, lk 13).

(3) Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioon
—

Esimese väite kohaselt on vaidlustatud kohtumäärus täielikult põhjendamata, sealhulgas on selles moonutatud faktilisi asjaolusid, puudub igasugune loogika, kohtumäärus on ebamõistlik ja meelevaldne ning sisaldab ilmset hindamisviga; eelkõige puudutab eelöeldu vaidlustatud kohtumääruse punkte 22–28.
—

Hageja väidab, et komisjonil ei olnud alust asuda oma otsuses seisukohale, et ELTL artikli 136 lõige 1 ei anna Euroopa Liidule pädevust asetada end liikmesriikide eelarvelise suveräänsuse teostamisel ning riigieelarvet ja kulutusi hõlmavate funktsioonide täitmisel nende asemele. Nõukogu võib ELTL artiklites 121–126 ettenähtud menetlust järgides võtta meetmeid nende liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro. See tuleneb ELTL artikli 136 lõikest 1. See artikkel ei näe ette ühtegi piirangut nende meetmete kohaldamisel, mille aluseks on liikmesriikide eelarveline suveräänsus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 379/27

10. oktoobril 2012. aastal esitatud hagi — Davril versus nõukogu ja komisjon

(Kohtuasi T-448/12)

2012/C 379/47

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Philippe Davril (Épargnes, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat C. É. Gudin)

Kostjad: Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista täies ulatuses välja hüvitis kahju eest, mis tekkis rahatrahvide tõttu summas 174 900 eurot;

— mõista täies ulatuses välja hüvitis moraalse kahju eest, mis on 100 000 eurot;

— mõista kõik kohtukulud ja õigusabikulud välja nõukogult ja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab oma hagi põhjenduseks väited, mis on sisuliselt samased või sarnased nendega, mis esitati kohtuasjades T-195/11: Cahier jt vs. nõukogu ja komisjon (1) ning T-458/11: Riche vs. nõukogu ja komisjon (2).

(1) ELT C 173, 11.6.2011, lk 14.

(2) ELT C 298, 8.10.2011, lk 28.
3.

Kolmas väide, et — komisjon tegi ilmse hindamisvea. Ta lükkas Visa Europe’i esitatud tõendid kõrvale vääradel kaalutlustel ning tugines vastuväidetele, mis ei ole komisjoni enda varasema praktikaga kooskõlas. Lisaks ei tunnistanud komisjon, et tema vastuväited — isegi kui need olid korrektsed — ei suutnud siiski õigustada mitmepoolse vahendustasu piirmäära muutmisest keeldumist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 373/12

9. oktoobril 2012 esitatud hagi — Drex Technologies versus nõukogu

(Kohtuasi T-446/12)

2012/C 373/21

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Drex Technologies SA (Tortola, Briti Neitsisaared) (esindaja: advokaat E. Ruchat)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hageja hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— sellest tulenevalt tühistada — nõukogu 23. juuli 2012. aasta rakendusotsus 2012/424/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2011/782/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid, ja selle rakendusotsuse 9. augusti 2012. aasta parandus hagejat puudutavas osas; — ja nõukogu 23. juuli 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 673/2012, millega rakendatakse määruse (EL) nr 36/2012 (mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias) artikli 32 lõiget 1, ning selle rakendusmääruse 9. augusti 2012. aasta parandus osas, milles need aktid puudutavad hagejat;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi tõendamiseks esitab hageja kolm väidet, mis on sisult identsed või sarnased neile, mis on esitatud kohtuasjas T-432/11: Makhlouf vs nõukogu (1).

(1) ELT 2011, C 290, lk 13.
2.

Teine väide, et on tehtud ilmselge hindamisviga ja rikutud on põhjendamiskohustust, finantsmääruse artikli 100 lõiget 2, lepingudokumente ja selle sõlmimist reguleerivaid sätteid, kuna vaidlustatud otsust ei ole tulenevalt sellest, et see ei sisalda teavet hindamiskomisjoni aruande kohta üksikasjalikult ja asjakohaselt põhjendatud.
3.

Lisaks sellele väidavad hagejad, et vaidlustatud otsused on vastuolus Protokolliga (nr 27) siseturu ja konkurentsi kohta (2) koostoimes ELTL artikliga 51. Hagejate seisukoht on, et riigi võlakirjade omandamine rahastamisprobleemidega riikidest kujutab endast otsest sekkumist sellisesse turusegmenti, mida iseloomustab pakkumise ülejääk. See omandamine tekitab kunstliku pakkumise puudumise, mis mõjutab vastavalt võlakirjade intresse ja mis ei ole kooskõlas moonutamata konkurentsi põhimõtetega.
—

tuvastada, et kuna Euroopa Komisjon lükkas tagasi hageja kõrgastme juhtide personalikulud, siis on ta rikkunud lepinguid ONTOGOV, FIT ja RACWeb, ning et hageja kõrgastme juhtide personalikulud, mis on nimetatud lepingute alusel komisjonile esitatud kogusummas 547 653,42 eurot, vastavad rahastamistingimustele ja hageja ei pea neid komisjonile tagasi maksma;
1.

Esimene väide, et kostja rikkus õigusnormi, järeldades vaidlustatud otsuses, et madalam maksumäär kujutab endast ebaseaduslikku riigiabi. Komisjon tegi eelkõige vea, kui ta iseloomustas kõrgemat maksumäära kui „tavalist”, kui tuleb kindlaks määrata, kas madalam maksumäär kujutab endast valikulist soodustust. Kuna kõrgem maksumäär oli EL õiguse vahetult kohalduvate sätete kohaselt kehtetu, ei saa seda korrektselt käsitleda selleks otstarbeks „tavalise” viitemäärana. Samadel põhjustel tegi komisjon vea, kui ta järeldas, et madalamat maksumäära kohaldanud lennuettevõtjad said soodustust, mis on 8 eurot reisija kohta.
2.

Määruse (EÜ) nr 1367/2006 (2) artikli 3 esimese lause rikkumine koostoimes määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 2 lõikega 1 Hageja väidab, et tema taotluse vaikimisi rahuldamata jätmine on vastuolus määruse nr 1367/2006 artikli 3 esimese lausega koostoimes määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõikega 1, kuna tal on õigus soovitud keskkonnateabega nende sätete alusel tutvuda ning keeldumise põhjused, mida tuleb tõlgendada kitsalt, puuduvad. Eelkõige ei saa hageja arvates kohaldada määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 alapunktis 1 toodud keeldumise põhjust. Vaidlusalused dokumendid puudutavad üksnes andmeid, mille oli komisjonile edastanud Saksamaa Liitvabariik ja need dokumendid ei puuduta andmete käimasolevat kontrolli komisjoni poolt. Seetõttu ei pea kartma, et komisjoni otsustusprotsess võiks tõsiselt kahjustada saada. Lisaks väidab hageja, et taotlust ei saa rahuldamata jätta ka seetõttu, et konsulteeritav asutus ei ole oma seisukohta veel esitanud. Ta märgib selle kohta, et määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 5 ette nähtud erandit ei saa tõlgendada nii laialt, et see annaks asjaomasele liikmesriigile vetoõiguse, millega viimane saaks omal äranägemisel keelata soovitud dokumentidega tutvumise. See oleks vastuolus Århusi konventsiooni eesmärgiga luua ja tugevdada keskkonnaasjade otsustusmenetlustes läbipaistvust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 389/8

30. oktoobril 2012. aastal esitatud hagi — Novartis Europharm versus komisjon

(Kohtuasi T-472/12)

2012/C 389/13

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Novartis Europharm (Horsham, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat C. Schoonderbeek)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni 16. augusti 2012. aasta otsus C(2012) 5894 lõplik anda müügiluba Teva Pharma BV-le vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet (ELT L 136, lk 1, ELT eriväljaanne 13/34, lk 229), artiklile 3; ning

— õista hageja kohtukulud välja kostjalt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe etteheite, milles ta väidab, et vaidlustatud otsus on ebaseaduslik, kuna see rikub määruse (EÜ) nr 2309/93 (1) artikli 13 lõike 4 alusel koostoimes määruse (EÜ) nr 726/2004 artikliga 89 Novartis Europharm Ltd andmete kaitsega seotud õigusi seoses tema tootega Aclasta. Kuna Aclastale anti tsentraliseeritud menetluse kaudu eraldi sõltumatu müügiluba, siis ei kuulu see sama üldise müügiloa alla nagu Zometa (Novartis Europharm Ltd teine toode), nagu on andmekaitsega seoses täpsustatud direktiivi 2001/83/EÜ (2) artikli 6 lõikes 1.

Lisaks on vaidlustatud otsus ebaseaduslik, kuna sellega on rikutud direktiivi 2001/83/EÜ artikli 10 lõiget 1 tulenevalt sellest, et võrdlusravimi Aclasta andmekaitse ei ole veel lõppenud ning sellest tulenevalt ei ole selle artikli alusel müügiloa andmise tingimused täidetud.

(1) Nõukogu 22. juuli 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2309/93, milles sätestatakse ühenduse kord inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate ravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimihindamisamet (EÜT L 214, lk 1; ELT eriväljaanne 13/34, lk 229)

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/83/EÜinimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69)
—

Selles osas väidetakse, et komisjoni toimingud tekitasid hagejal õiguspärase ootuse, kuna administratsiooni otsus, et ECOLINK+ projektiga seotud abileping sõlmitakse „in accordance with the solution elaborated to the noteworthy findings of a recent audit report” ja lepingu hilisemas muudatuses tehtud otsus, et osanike suhtes kuulub kohaldamisele „the methodology annexed to the contract and the relative costs are reported in the company’s books”, osutavad, et komisjon oli selleks hetkeks tegelikult META pakutud kulude arvutamise metodoloogiaga nõustunud.
—

komisjon rikkus õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea, mis seisnes esiteks järelduses, et CHEMK Groupi ekspordihinnast kõigi müügikulude, halduskulude ja muude üldiste kulude ning soodustuste mahaarvamine on õigustatud, ning teiseks komisjoni sellest tulenevas järelduses, et ühe majandusüksuse moodustamine ei ole ekspordihindade arvutamisel asjakohane (sealhulgas ekspordihinna kohandamine) vastavalt algmääruse (1) artikli 2 lõikele 9. Kuivõrd komisjon tugines ühte majandusüksust puudutavate hageja väidete tagasilükkamisele, siis on hageja seisukohal, et niisugune tagasilükkamine sisaldab ka õigusnormi rikkumist ja/või ilmset hindamisviga.
1.

Esimene väide: komisjon kohaldas vaidlustatud otsuses vääralt ELTL artikli 107 lõiget 1 ja ELTL artiklit 345 ning pani toime olulise vorminõuete rikkumise, kuna ta hindas puudulikult faktilisi asjaolusid ja põhjendas vaidlustatud otsust puudulikult ja/või vääralt küsimuses, kas rekapitaliseerimist 2008. aastal saab omistada Sloveenia Vabariigile. Hageja leiab, et komisjon järeldas vastuolus ELTL artikli 107 lõike 1 ja ELTL artikli 435 sätetega, et Elani aktsionäride aktsiad võis 2008. aasta rekapitaliseerimise raames omistada Sloveenia Vabariigile. Komisjon tugines oma järelduses faktilisele asjaolule, et riik omanikuna nimetab nõukogu liikmed, diskrimineerides hageja sõnul nii riigi osalusega ettevõtjate juhtimise dualistlikku süsteemi. Vaidlustatud otsuse põhjendus on puudulik — ilma asjakohaste ja piisavate põhjendusteta — ja väär, sest komisjon on seisukohal, et esines veenvaid kaudseid tõendeid riigi vahetu sekkumise kohta Kapitalska Družba (KAD) ja Družba za svetovanje in upravljanje (DSU) otsusesse, ning tema järeldus tugineb ainult kahtlastel ja kuuldustel põhinevatel tõenditel. Vaidlustatud otsus on aga eelkõige põhjendamata ka Elani teisi aktsionäre puudutavas osas, kellele komisjon heidab lihtsalt ette paralleelset käitumist. Hageja sõnul ei saa vastavalt Euroopa Kohtu ja Üldkohtu kohtupraktikale kaudsed tõendid, millele komisjon vaidlustatud otsuses tugines, mingil juhul olla näitajaks, mis tõendab avaliku võimu sekkumist Elani rekapitaliseerimisse 2008. aastal.
2.

Teine väide käsitleb ELTL artiklist 67, ELL artiklist 6 ja kohtupraktikast tulenevate põhimõtete rikkumist, kuna on rikutud läänesaharalaste enesemääramisõigust ning on soositud Maroko Kuningriigi kui hageja nägemuse kohaselt okupeeriva võimu poolt järgitavat annekteerimispoliitikat. Hageja väidab samuti, et rikutud on ELTL artiklis 7 sätestatud sidususe põhimõtet, kuna vastuolus ELL artikliga 2, ELL artikli 3 lõikega 5, ELL artikliga 21 ja ELTL artikliga 205 ei ole järgitud suveräänsuspõhimõtet ja on rikutud väärtusi, millele Euroopa Liit tugineb, ning välistegevust puudutavaid põhimõtteid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/58

16. novembril 2012 esitatud hagi — Koinopraxia Touristiki Loutrakiou versus komisjon

(Kohtuasi T-498/12)

2013/C 26/118

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA — Loutraki AE — Club Hotel Loutraki Casino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Kreeka) (esindaja: advokaat S. Pappas)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 18. septembri 2012. aasta kinnitav otsus — Ares (2012)1082114 — millega jäeti rahuldamata hageja taotlus tutvuda teatud dokumentidega, ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagiavalduses palub hageja ELTL artikli 263 alusel tühistada Euroopa Komisjoni 18. septembri 2012. aasta otsuse, millega ta jätab lõplikult rahuldamata hageja kordustaotluse tutvuda Kreeka ametiasutuste 16. mai 2012. aasta kirjaga, mis puudutab Euroopa Komisjoni konkurentsi peadirektoraadi 24. mai 2011. aasta otsuse (1) tähenduses tagasinõutava õigusvastase riigiabi summa kindlaksmääramist.

Hagi põhjenduseks esitab hageja järgmised väited.

Esiteks viitab hageja sellele, et rikutud on ametiasutuste kohustust põhjendada keeldumisotsust, kuna vastuses piirduvad ametiasutused üldise viitega määruses (EÜ) nr 1049/2001 sätestatud eranditele, esitamata täiendavaid selgitusi ja otsust tõeliselt põhjendamata.

Teiseks viitab hageja läbipaistvuse põhimõtte rikkumisele, mis on vastuolus määrusega (EÜ) nr 1049/2001 ja määrusega (EÜ) nr 659/1999 (2), arvestades, et vaidlustatud otsus ei anna avalikkusele võimalikult laiaulatuslikku õigust tutvuda dokumentidega, jättes määruses (EÜ) nr 1049/2001 ette nähtud erandid kitsalt tõlgendamata ja kohaldamata.

Lõpuks viitab hageja ka ELTL artikli 108 lõike 2 ning määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklite 6 ja 20 rikkumisele, rikkudes hageja kaitseõigusi ja sellest tulenevalt ka hea halduse põhimõtet.

(1) Komisjoni 24. mai 2011. aasta otsus K(2011) 3504 riigiabi kohta, mida Kreeka andis teatavatele Kreeka kasiinodele (riigiabi C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)) (ELT L 285, lk 25).

(2) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/64

16. novembril 2012 esitatud hagi — Advance Magazine Publishers versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Nanso Group (TEEN VOGUE)

(Kohtuasi T-509/12)

2013/C 26/127

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: barrister C. Aikens)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Nanso Group Oy (Nokia, Soome)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 17. septembri 2012. aasta otsus asjas R 147/2011-4 ja jätta vastulause rahuldamata; ning

— mõista hageja kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „TEEN VOGUE”, mh kaupadele klassis 25 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 3529476

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Rootsi kaubamärgi registreering nr 126124 sõnamärgile „VOGUE” kaupade jaoks klassis 25; Rootsi kaubamärgi registreering nr 43934 kujutismärgile „Vogue” kaupade jaoks klassis 25; Soome kaubamärgitaotlus nr T 199 803 628 sõnamärgile „VOGUE” kaupade jaoks klassis 25; olemasolev registreeritud ärinimi „VO Gue”

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause kõigi vaidlusaluste kaupade osas

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
2.

Teise väite kohaselt on komisjon rikkunud õigusnorme ja teinud faktivigu, kuna järeldas ekslikult, et Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (Põhja-Iirimaa põllumajanduse ja maaelu arengu amet) (edaspidi „DARD”) ei ole nõuetekohaselt kohaldanud või on jätnud täielikult kohaldamata sanktsioonisätted ja alusetult tehtud väljamaksete sissenõudmist ning tahtlikku rikkumist puudutavad sätted, ning et komisjon on seega ülehinnanud ja/või jätnud arvesse võtmata kaalutlusi võimaliku kahju kohta Euroopa Liidu fondidele. Eelkõige on komisjon: — ebaõigesti kritiseerinud DARD-i saadud toetusõiguste väidetavalt „süstemaatilist” ümberarvutamist; — ebaõigesti väitnud, et 2005. aastal tehtud vigadel võivad olla materiaalsed tagajärjed toetusõiguste väärtuse ajaloolisele aspektile; — kasutanud üleliigsete väljamaksete arvutamisel ebaõiget meetodit; — võtnud karistuste määramisel ebaõige lähenemisviisi, eelkõige kuna ta: — ei kasutanud karistuste arvutamisel õiget meetodit; ja — väitis ebaõigesti, et karistus tuleks määrata igal aastal juhtudel, kus karistus oli kohaldatav 2005. aastal, kuid mitte järgnevatel nõudeaastatel, milleks on antud juhul 2007. ja 2008. aasta, mil üleliigne väljamakse tulenes samast veast, mis oli karistatav 2005. aastal; — võtnud tahtliku rikkumise suhtes ebaõige lähenemisviisi.
1.

Esimene väide, et komisjon rikkus õigusnormi, järeldades, et lennureisijatasu määr 10 eurot on „tavaline” või seaduslik „ühtne” määr, vaatamata asjaolule, et see kõrgem määr oli kogu asjassepuutuva perioodi jooksul EL õigusest tulenevalt ebaseaduslik.
2.

Teine väide, et ebapiisavalt põhjendati järeldust, et hagejad said eelise Hagejad märgivad siinkohal, et komisjon rikkus ELTL artikli 296 lõikes 2 ette nähtud põhjendamiskohustust, kuna komisjon ei selgitanud piisavalt, miks hagejad said väidetavalt kaudset riigiabi ning millistel põhjustel tuvastati HSH Nordbanki ettevõtte väärtus vääralt. Lisaks ei esitanud komisjon vähemusaktsionäridele väidetavalt antud abi suurust arvuliselt ning ajas selle abi kontrollimise segi kulude jagamise kontrollimisega.