ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Hagejad väidavad, et Euroopa Liidu Nõukogu vaidlustatud otsustega, mis muu hulgas sisaldavad üksikasjalikke meetmeid, poliitilisi otsuseid ja sekkumisi sotsiaalkindlustus- ja pensionisüsteemi, on nõukogu ületanud talle aluslepinguga antud volituste piire ning rikkunud volituste andmise ja subsidiaarsuse põhimõtteid, mis on sätestatud ELL artiklites 4 ja 5 koostoimes ELTL artiklitega 2–6. Kui Euroopa Liidu Nõukogu võtab ELTL artikli 126 lõike 9 ja artikli 136 alusel vastu otsuseid, mis on adresseeritud Kreekale, ei tohi ta määrata üksikasjalikult kindlaks poliitikat, mida Kreeka peab eespool nimetatud valdkondades järgima, kuna see on Kreeka kui Euroopa Liidu liikmesriigi ainupädevuses. Seetõttu on nimetatud otsused oma sisult ebaseaduslikud ja nende alusel tekib Euroopa Liidu lepinguväline vastutus hüvitada hagejatele kahju, mis on neile tekitatud sellega, et nende pensioni ebaseaduslike otsustega vähendati.
1.

Esimene väide, et otsusel 2014/49/ÜVJP (1) puudub õiguslik alus, kuna see põhineb põhjusel, mida ei ole ära toodud otsuse 2011/72/ÜVJP (2) artiklis 1, ja seetõttu, et otsus 2011/72/ÜVJP, mis on vaidlustatud otsuse õiguslik alus, ei ole igal juhul kooskõlas sihipäraseid sanktsioone käsitleva euroopa õigusega.
3.

Kolmas väide, et käesoleva juhtumi faktilisi asjaolusid on moonutatud osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus leidis vaidlustatud kohtuotsuses, et apellant ei esitanud äriühingus Continental Airlines Inc. täidetud tööülesannete kirjeldust ja seega ei tõendanud, et tema töökogemus oli sekretäri tööülesannete täitmiseks „sobiv”.
—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 19. mai 2014. aasta otsus asjas R 1911/2013-4, osas, kus see on õigusvastane ja rikub ühenduse kaubamärgi kohta kehtivaid õigusnorme; teha otsus vastavalt hagis esitatud nõuetele, tuginedes siis kas taotletud kolmemõõtmelise kaubamärgi omasele eristusvõimele või siis kasutuse käigus omandatud eristusvõimele, rahuldades käesoleva hagi ja kohustades registreerima ühenduse kolmemõõtmelise kaubamärgi taotluse nr 11747987 rahvusvahelise klassifikatsiooni klassi 30, kuna see on õiguspärane ja vastuvõetav;
1.

Esimene väide puudutab õigusnormi rikkumist ja hageja kaitseõiguste piiramist, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis ekslikult, et ta on poolte esitatud tõenditest piisavalt informatsiooni saanud, ning seetõttu järeldas ekslikult, et ei ole vaja suulist menetlust avada.
ET Euroopa Liidu Teataja C 361/24

11. augustil 2014 esitatud hagi – Laverana versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

(Kohtuasi T-609/14)

2014/C 361/36

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 2. juuni 2014. aasta otsus R 123/2014-4;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION” sisaldav kujutismärk klassidesse 3, 5 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11922986

Kontrollija otsus: lükata registreerimistaotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited:

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
—

Hageja väidab selles osas, et eespool viidatud sätete kohaselt on komisjonil kohustus uuesti läbi vaadata ajutine erand, mis on kehtestatud määruse nr 999/2001 V lisa punktiga 2, ja otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud menetlust kohaldades esitada regulatiivkomiteele V lisa muutmise meetmete eelnõu. Selle eesmärk on tagada Rahvusvahelise Episootiaameti (OIE) poolt vastu võetud rahvusvaheliste tervishoiunormide järgimine, mis ei näe ette määratletud riskiteguriga materjalide loetelu koostamist selliste riikide jaoks, kes nagu Itaalia on tunnustatud riikidena, kus risk on ebaoluline, st riikide jaoks, kus riskitase on OIE rahvusvahelise klassifikatsiooni järgi kõige madalam.
ET Euroopa Liidu Teataja C 361/23

11. augustil 2014 esitatud hagi – Laverana versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)

(Kohtuasi T-608/14)

2014/C 361/35

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J. Wachinger, M. Zöbisch ja D. Chatterjee)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 2. juuni 2014. aasta otsus R 121/2014-4;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa „ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION” sisaldav kujutismärk klassidesse 3, 5 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11922697

Kontrollija otsus: lükata registreerimistaotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited:

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine;

— määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
—

Abi saaja allkirjastatud vormi C arvestamata jätmine, kuigi komisjon palus see esitada, samuti sellise tõendi arvestamata jätmine, mis seisnes ühe töötaja selgituses, et konsortsiumi koordinaatorilt ei ole võimalik dokumente saada.
3.

Kolmas väide põhineb asjaolul, et rikutud on määruse nr 1083/2006 artikli 91 lõike 1 punkti a, kuna vaidlustatud otsus ei vasta määruses kehtestatud nõuetele selleks, et see otsus oleks vastu võetud õiguspäraselt. — Hageja väidab selles osas, et maksetähtaegade edasilükkamise otsus ei põhine eespool viidatud artiklis nõutud auditeerimisasutuse aruandel, vaid pelgal kavandil, mida ei saa pidada lõplikuks dokumendiks, millel võib põhineda maksetähtaegade edasilükkamise otsus. Teiseks ei nähtu sellest kavandist viiteid ega veel vähem tõendeid selle kohta, et juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimises esineks tõsiseid puudusi.
1.

Esimene väide, et otsus, millega jäeti AF Steelcase asjaomasest hankemenetlusest kõrvale, on puudulikult põhjendatud ja selles on kriteeriume muudetud. — Hageja väidab sellega seoses, et sõltumata tema kõrvalejätmise kohta tehtud otsuse ebapiisavast põhjendamisest tuleb tõdeda, et asutus muutis kriteeriume, mistõttu rikuti raskelt hageja kaitseõigusi, kuna kui algusest peale oleks teatud, et pakkumise tagasilükkamise põhjuseks oli see, et lahtri 20 muutmine muutis pakkumise ebatäielikuks, oleksid täiendava läbivaatamise taotluses esitatud väited olnud niisugusest põhjendusest lähtudes teistsugused.
3.

Kolmas väide, et otsus on ebapiisavalt põhistatud ja selle õiguslik alus on vale — Komisjon ei ole kirja, mis käsitleb hageja rahalist vastutust, piisavalt põhistanud, mistõttu ei olnud võimalik hinnata, kas kiri on õiguspärane ja materiaalõiguslike normidega kooskõlas, ning seega on rikutud ELTL artiklit 296 ja komisjoni kodukorda. — Peale selle ei ole komisjon viidanud õigele õiguslikule alusele, millega oleks põhjendatud tema otsus, et antud juhul on tegemist liidu omavahendite kaotusega ja et hageja on selle eest rahaliselt vastutav.
ET Euroopa Liidu Teataja C 372/21

11. augustil 2014 esitatud hagi – Cham ja Bena Properties versus nõukogu

(Kohtuasi T-597/14)

2014/C 372/26

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: Cham Holding Co. SA ja Bena Properties Co. SA (Damaskus, Süüria) (esindajad: advokaadid E. Ruchat ja C. Cornet d’Elzius)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tunnistada hagejate hagid vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— sellest tulenevalt kohustada Euroopa Liidu Nõukogu hüvitama hagejale kogu kahju summas 4 3 0 00 000 eurot, mis tekkis talle projekti „Yasmeen Rotana” peatamise tõttu;

— nimetada ekspert, et määrata kindlaks hagejatele tekitatud kahju kogu suurus;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet, mis on põhiosas identsed või sarnased kohtuasjas T-592/14: Makhlouf vs. nõukogu esitatud väidetega.
1.

Esimene väide, et komisjon tegi faktiliste ja õiguslike asjaolude hindamisel ilmse hindamisvea, kui ta leidis, et hageja tootmiskulude ja finantsolukorraga seoses on varasemast mitteturumajanduslikust süsteemist üle kandunud moonutusi, rikkudes algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kolmandat taanet.
1.

Esimene väide, et komisjon on valesti kohaldanud määruse nr 1198/2006 (1) artikli 25 lõiget 2 ja artiklit 89. Hageja väidab, et tõlgendus, mille komisjon artiklile 25 andis, ja mille kohaselt on investeeringute toetamine õigustatud üksnes siis, kui nende abil parandatakse laeva asjakohaseid tehnilisi näitajaid nii, et need paranevad rohkem kui laeva algset seisundit taastades, ei vasta selle artikli sõnastusele, mõttele ega eesmärkidele. Artikli 25 lõike 2 sõnastus jätab suure kaalutlusruumi selleks, milliseid investeeringuid võib EKF raames toetada. Kuna hageja on järginud artikli 25 lõikes 2 sätestatut, siis ei ole asjakohane ka artikli 89 kohaldamine ning rakenduskava 1. prioriteetse suuna toetamiseks tehtavate vahemaksete peatamine.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud meetmed on õigusvastased, sest need (i) rikuvad ELTL artiklis 296 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud põhjendamiskohustust ja (ii) rikuvad inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK”) lisaprotokolli nr 1 artiklis 1 ette nähtud hageja omandiõigust ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 17 ning EIÕK artiklites 8 ja 10 ette nähtud õigust au ja maine austamisele.
—

Hageja väidab järgmist: a) nagu nähtub vaidlustatud otsusest, tegi komisjon järeldusi kõigi vaatlusaluste Kreeka Vabariigi toimingute ja meetmete kohta, ilma et tal oleks nende kohta olnud piisavaid andmeid. Mis puudutab konkreetselt meetmeid nr 2, 4 ja 6 (vastavalt 2008., 2010. ja 2011. aasta riigitagatised), siis on vaidlustatud otsuses otsesõnu öeldud, et komisjonil puudus teave selle kohta, kas need tagatised realiseeriti. Mis puudutab lisaks meedet nr 3 (aktsiakapitali suurendamine 2009. aastal), siis tunnistab komisjon, et ta ei tea, millal arvestatav osa sellest aktsiakapitali suurendamisest toimus; b) vaidlustatud otsuse põhjendus on puudulik ka seetõttu, et selles ei ole määratletud võrdlustoote turgu, et tõendada, et NEA LARKO-le loodi eelis ning et teised ettevõtjad asetati ebasoodsasse konkurentsiolukorda; c) mis puudutab meetmeid nr 4 ja 6, siis vastupidi komisjoni seisukohale sai tegelikkuses eelise Kreeka riik, kes andis NEA LARKO-t koormates talle (tulu- ja käibemaksu) tagastuste tasumise asemel hoopis kõnealused tagatised.
1.

Esimene väide puudutab otsust Ares (2014) 1915757, väites, et rikutud on määrust nr 1367/2006 (2) ja direktiivi 2010/75, kuna: — otsus siseriikliku üleminekukava kohta on üksikmeede ja seetõttu haldusakt määruse nr 1367/2006 tähenduses. Hageja väitel oleks komisjon pidanud läbivaatamistaotluse seetõttu vastuvõetavaks tunnistama; — komisjon oleks pidanud tõlgendama määruse nr 1367/2006 artiklit 10 Århusi konventsiooni alusel ja leidma, et määruse nr 1367/2006 artikli 2 lõike 1 punkt g on õigusvastane; — komisjoni argumendid põhinevad direktiivi 2010/75/EL asjassepuutuvate sätete vääral tõlgendamisel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 388/17

2. juulil 2014 esitatud hagi – Novartis Europharm versus komisjon

(Kohtuasi T-511/14)

2014/C 388/21

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat C. Schoonderbeek)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus; ja

— jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista talt välja Novartise kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagis palub hageja tühistada komisjoni 27. märtsi 2014. aasta otsuse K (2014) 2155 lõplik, millega antakse Teva Genericsile müügiluba inimtervishoius kasutatavale ravimile „Zoledronic acid Teva Generics – Zoledronic Acid”.

Oma hagi põhjenduses tugineb hageja ühele väitele, mis on sisuliselt sama või sarnaneb väitele, millele tuginetakse kohtuasjas T-472/12: Novartis Europharm vs. komisjon (1) ja kohtuasjas T-67/13: Novartis Europharm vs. komisjon (2).

(1) ELT 2012 C 389, lk 8.

(2) ELT 2013 C 101, lk 24.
1.

Esimene väide, et kindlasummaline korrektsioon (netosummas 2 7 31 208,07 eurot) ja arvutusmeetod on vastuolus nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta (ELT L 209, lk 1) artikli 31 lõikega 2 ja komisjoni 23. detsembri 1997. aasta dokumendis VI/5330/97 (Juhtnöörid EAGGF-i tagatisfondi raamatupidamisarvestuse heakskiitmise ja kontrollimise otsuse koostamisel finantstagajärgede arvutamiseks) sisalduvate juhtnööride ja dokumendiga AGRI-64043-2005 (Communication from the Commission, on how the Commission intends in the context of the EAGGF-Guarantee clearance procedure to handle shortcomings in the context of cross-compliance control system implemented by the Member State), sest ei ole alust kohaldada kindlasummalist korrektsiooni, kuivõrd hageja esitas täpse hinnangu fondile tegelikult tekitatava kahju kohta. Lisaks asjaolule, et komisjon kohaldas neid õigusnorme vääralt, on võetud meetmed ka ebaproportsionaalsed ja õigustamatud.
2.

Teine väide, et on rikutud õiguspärase ootuse ja lojaalse koostöö põhimõtteid (ELL artikli 4 lõige 3) — Selles osas väidetakse, et teate koostamise menetluses kinnitas komisjon Itaalia valitsusele ametlikult, et eespool nimetatud keeleline diskrimineerimine kõrvaldatakse, käitudes samas vastupidiselt teate sõnastamisel ja tegevusjuhiste andmisel sellel veebilehel, millele teates on seoses kandideerimistaotluste esitamisega viidatud.
4.

Neljas väide, et komisjoni auditi järeldused on ebaõiged. Hageja väidab sellega seoses, et komisjoni auditi järeldused on vaidlustatud arvukate ilmsete menetluslike ja sisuliste vigade tõttu. Peale selle väidab ta, et lisaks sellele, et komisjon jättis oma korraldused uuesti läbi vaatamata, ta lihtsalt eiras küsimusi, mille ADR Center tõstatas, ega võtnud neid kaalumisele.
1.

Esimene väide, et rikutud on õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtteid — Sellega seoses väidab hageja, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1173/2011 eelarvejärelevalve tõhusa rakendamise kohta euroalal (ELT L 306, lk 1) ja otsuse 2012/678/EL suhtes kohaldatuna eeldavad seaduslikkuse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtted, et uurimist ei saa läbi viia 13. detsembrist 2011 varasemate asjaolude suhtes, kuna sel ajal ei olnud vaidlusaluste asjaolude eest võimalik karistust määrata. Ainsad andmed, millega seoses on võimalik karistus määrata, on 2012. aasta aprillis esitatud andmed. Seetõttu peaks uurimisperiood piirduma andmetega, mis on esitatud alates 2012. aastast. Uurimisperiood peaks piirduma alates 2012. aastast esitatud andmetega, kui need on seotud asjaoludega, mis on aset leidnud alates 2011. aasta detsembrist, mil kõnealune määrus jõustus. Järelikult ei ole 13. detsembrist 2011 varasemaid asjaolusid puudutaval uurimisel õiguslikku alust.
—

Hageja väidab selles osas, et komisjoni talituste käitumisviis ning vaidlustatud otsus on selgelt vastuolus Euroopa Liidu õiguse eespool nimetatud põhimõtetega. Eeskätt seoses proportsionaalsuse põhimõttega väidab hageja, et komisjon oleks pidanud kõrvaldama oma kahtlused hageja poolt talle juba enne uurimist esitatud teabe hoolika analüüsi abil, selle asemel et teha ametliku uurimismenetluse algatamise otsus, mille ta vaidlustab.
1.

Esimene väide, et on rikutud ja vääralt kohaldatud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2. — Hageja heidab ette otsuses sisalduvat õigusrikkumist, mis seisneb selles, et komisjon asus ekslikult seisukohale, et Airport Hangling S.p.A. on SEA Handling’u järglane nende kahe äriühingu vahel eeldatavalt esineva majandusliku järjepidevuse suhte alusel, ning otsustas sellise eksliku eelduse alusel võtta vastu ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse.
1.

Esimene väide, et on tehtud ilmne hindamisviga seoses määruse nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 2 teises lõigus ette nähtud kohtumenetluse ja õigusemõistmise kaitset puudutava erandiga, kuna Üldkohus on juba leidnud kohtuotsuses Jurašinović vs. nõukogu (T-63/10, EU:T:2012:516), mille täitmisel tehti vaidlustatud otsus, et kuigi see erand oleks kohaldatav, ei saa sellele käesolevas asjas tugineda.
3.

Teise võimalusena esitatud kolmas väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2 ning teinud ilmse hindamisvea, sest ta on vääralt otsustanud, et tagatisskeem on ühisturuga kokkusobimatu. Hagejad väidavad, et kui tegemist on riigiabiga, siis oleks tulnud see tunnistada siseturuga kokkusobivaks kui abi, mis on suunatud tõsise häire kõrvaldamiseks Belgia majanduses ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b tähenduses.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/44

23. juulil 2014 esitatud hagi – HB jt versus komisjon

(Kohtuasi T-361/14)

2014/C 409/64

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: HB (Linz, Austria); Hans Joachim Richter (Bremen, Saksamaa); Carmen Arsene (Pitesti, Rumeenia); Robert Coates Smith (Glatton, Ühendkuningriik); Magdalena Anna Kuropatwinska (Varssavi, Poola); Nathalie Louise Klinge (Zuidbroek, Madalmaad), ja Christos Yiapanis (Paphos, Küpros) (esindaja: advokaat C. Kolar)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni 26. märtsi 2014. aasta otsus, millega lükati tagasi plaanitud kodanikualgatuse „Ethics for Animals and Kids” registreerimine.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks väidavad hagejad peamiselt seda, et otsusega, millega lükati tagasi plaanitud kodanikualgatuse „Ethics for Animals and Kids” registreerimine, eiras komisjon oma pädevust ning rikkus oma kaitsekohustust, üldist omavoli keeldu ja ELTL artikleid 11 ja 13.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on komisjon teinud ilmse hindamisvea, rikkudes ELTL artikleid 101, 105 ja 266 ning määruse nr 1/2003 (1) artiklit 7, kuna leidis, et kohtuasjas GlaxoSmithKline Services vs. komisjon (EU:C:2009:610) tehtud otsuse tulemuseks oli see, et esialgne 2001. aasta otsus oli õigustühine ning olukorda tuli käsitada sellisena nagu komisjon poleks kunagi 2001. aasta otsust vastu võtnud. Lisaks väidab hageja, et komisjon on rikkunud põhjendamiskohustust ning hageja õigust olla selles küsimuses enne lõpliku otsuse tegemist ära kuulatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/48

14. augustil 2014 esitatud hagi – Bionorica versus komisjon

(Kohtuasi T-619/14)

2014/C 409/69

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Bionorica SE (Neumarkt, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Weidner, T. Guttau ja N. Hußmann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et kostja ei ole andnud Euroopa Toiduohutusametile ülesannet hinnata teaduslikult taimede kohta käivaid tervisealaseid väiteid, selleks et saaks vastu võtta ühenduse nimekirja taimede kohta käivatest lubatud väidetest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006, toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (ELT L 404, lk 9) artikli 13 lõikele 1 ja kõiki vajalikke tingimusi nende väidete kasutamiseks ja seetõttu on kostja rikkunud määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõiget 3,

— mõista menetluse kulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja toob oma hagi toetuseks välja ühe väite.

Väide: Rikutud on määruse (EÜ) nr 1924/2006 (1) artikli 13 lõiget 3

Hageja leiab, et komisjoni tegevusetus rikub määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõiget 3, milles on ette nähtud kindel rakendamistähtaeg, st 31. jaanuar 2010. Hageja väidab, et komisjon on seda tähtaega ignoreerinud. Hageja väidab veel, et komisjonil ei ole õigust peatada määramata ajaks taimede kohta käivate tervisealaste väidete teaduslikku hindamist. Kostja tegevusetus loob hageja arvates aluse õiguse killustumiseks kogu liidus ja on vastuolus määruse põhieesmärgiga, milleks on ühtlustatud eeskirjade loomine terves liidus.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (ELT L 404, lk 9).
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/49

15. augustil 2014 esitatud hagi – Diapharm versus komisjon

(Kohtuasi T-620/14)

2014/C 409/70

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Weidner, N. Hußmann ja T. Guttau)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et kostja ei ole andnud Euroopa Toiduohutusametile ülesannet hinnata teaduslikult taimede kohta käivaid tervisealaseid väiteid, selleks et saaks vastu võtta ühenduse nimekirja taimede kohta käivatest lubatud väidetest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006, toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (ELT L 404, lk 9) artikli 13 lõikele 1 ja kõiki vajalikke tingimusi nende väidete kasutamiseks ja seetõttu on kostja rikkunud määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõiget 3,

— mõista menetluse kulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja toob oma hagi toetuseks välja ühe väite.

Väide: Rikutud on määruse (EÜ) nr 1924/2006 (1) artikli 13 lõiget 3

Hageja leiab, et komisjoni tegevusetus rikub määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõiget 3, milles on ette nähtud kindel rakendamistähtaeg, st 31. jaanuar 2010. Hageja väidab, et komisjon on seda tähtaega ignoreerinud. Hageja väidab veel, et komisjonil ei ole õigust peatada määramata ajaks taimede kohta käivate tervisealaste väidete teaduslikku hindamist. Kostja tegevusetus loob hageja arvates aluse õiguse killustumiseks kogu liidus ja on vastuolus määruse põhieesmärgiga, milleks on ühtlustatud eeskirjade loomine terves liidus.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (ELT L 404, lk 9).
—

Komisjon on suunistega võimu kuritarvitanud. Tundub, et komisjon püüab suuniste vastuvõtmisega reguleerida valdkondi, milles liidu seadusandjal pädevus puudub, ning väidab, et nende meetmete eesmärk, millega olemuslikult püütakse ühtlustada taastuvenergia toetamist liidus, on tagada teatavate riigiabi meetmete kokkusobivus siseturuga.
1.

Esimene väide, et on rikutud EL-i ökomärgise määrust (2), kuna komisjon kehtestas vaidlustatud otsuse lisa kriteeriumi 1(B)(B3) sektsioonis (e) jääkmonomeeride suhtes muutumatu kontsentratsioonimäära 100 ppm. Hagejad väidavad, et nimetatud sektsioonis toodud nõuded: — rikuvad EL-i ökomärgise määruse artikli 6 lõiget 3 ja I lisa, kuna need ei ole määratletud teaduslikul alusel; — rikuvad EL-i ökomärgise määruse artikli 6 lõiget 1 ja I lisa, kuna need ei arvesta liidu viimaste strateegiliste eesmärkidega keskkonna valdkonnas; — rikuvad EL-i ökomärgise määruse artikli 6 lõike 3 punkti b, kuna komisjon ei ole kaalunud nende teostatavust.
—

Esimene väide, mille kohaselt komsijon on õigusnormi rikkunud ja teinud faktivea, kui ta kirjeldas Teva ja Servier’ vahel 13. juunil 2006 sõlmitud kokkulepet (edaspidi „kokkulepe”) kui eesmärgipärast piirangut. Õiguslikult on komisjon ekslikult lugenud eesmärgipärasteks piiranguteks kõik kokkulepped, millega võib konkurentsi piirata, mitte aga üksnes kokkulepped, millest selgelt ja juba oma olemuse tõttu ilmneb piisav kahju konkurentsile. Faktilises osas näitavad asjaolud, mis esinesid kokkuleppe läbirääkimiste ajal, eelkõige tõelised intellektuaalomandi riskid, mis Tevat ohustasid, seda, et Teva sõlmis kokkuleppe, et tagada õigeaegset turuletulekut, mitte aga selleks, et saada mingit soodustust vastutasuks hilinenud turuletuleku eest.