KOHTUJURISTI ETTEPANEK

JÁN MAZÁK

esitatud 8. veebruaril 2007 ( 1 )

Kohtuasi C-254/05

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Belgia Kuningriik

„Liikmesriigi kohustuste rikkumine — EÜ artiklid 28 ja 30 — Koguselised impordipiirangud — Samaväärse toimega meetmed — Punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid — Siseriiklikule standardile vastavuse nõue — Siseriiklik tunnustamismenetlus”

1. Käesolevas asjas palub komisjon EÜ artikli 226 alusel tuvastada, et Belgia on rikkunud EÜ artiklist 28 tulenevaid kohustusi, kuna Belgia nõuab, et punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis ning mis ei kanna CE-märgistust, ( 2 ) peavad: 1) vastama Belgia eristandardile (edaspidi „standard NBN S21-100”), 2) omama tüübikinnitust, mille antud juhul väljastab organisatsioon BOSEC, kusjuures seda takistust raskendavad sellise kinnituse eest maksmisele kuuluvad ebaproportsionaalsed tasud, 3) läbima kõnealuse tüübikinnituse saamiseks katsetusi ja kontrolle, mis sisuliselt kordavad teises liikmesriigis läbi viidud menetluste raames juba teostatud kontrolle.

I. Asjakohased siseriiklikud õigusnormid

2. Prantsuskeelse kogukonna 24. detsembri 1990. aasta haldusdekreet sätestab 1. jaanuaril 1991. aastal olemas olnud majutusasutustele ohutussertifikaatide väljastamise üksikasjalikud eeskirjad ja menetluse ning kinnitab nende majutusasutuste tuleohutuse erinõuded (edaspidi „24. detsembri 1990. aasta dekreet”).

3. Vastavalt kõnealuse haldusdekreedi artiklitele 2 ja 3 võib majutusasutus tegutseda üksnes juhul, kui sellele on väljastatud ohutussertifikaat, mis väljastatakse juhul, kui majutusasutus vastab dekreedi 1. lisas sätestatud majutusasutuste tuleohutuse erinõuetele.

4. Nimetatud dekreedi 1. lisa punkti 7.4.4 kohaselt toimub punktdetektoriga automaatse tulekahju-signalisatsioonisüsteemi paigaldamine ja kontrollimine vastavalt standardile NBN S 21-100 ning kõnealuse seadme kohta tuleb saada kinnitus, mis tõendab selle seadme vastavust nimetatud standardile.

5. Vallooni piirkonna 18. detsembri 2003. aasta dekreedi majutusasutuste kohta artikliga 158 tühistati 24. detsembri 1990. aasta dekreet Vallooni piirkonna osas. Brüsseli piirkonnas jäid kõnealuse dekreedi sätted kehtima.

6. Valloonia valitsuse 3. detsembri 1998. aasta dekreediga rakendatakse ellu 5. juuni 1997. aasta dekreet puhkemajade, hooldeasutuste ja vanurite päevakodude kohta ning luuakse Valloonia vanurite nõukogu (edaspidi „3. detsembri 1998. aasta dekreet”).

7. Kõnealuse dekreedi artiklis 27 on sätestatud: „1. lisas sätestatud tuleohutus- ja paanikavältimisnõudeid kohaldatakse puhkemajadele, hooldeasutustele ja vanurite päevakodudele.”

8. 3. detsembri 1998. aasta dekreedi 1. lisa punktis 7.7.1 on sätestatud: „Automaatseid signalisatsiooniseadmeid kontrollitakse Belgia standardi NBN S 21-100 „Punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid” alusel. Kontrollida tuleb seadme terviklikkust (andurid, keskseadmed, kordusnäitude paneelid, alarmiseade jne). ”

9. Belgia standardis NBN S21-100 on kirjeldatud punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide ehitust.

10. Kõnealuse standardi punkt 4.2 „Kirjeldus” on sõnastatud järgmiselt: „Automaatne tulekahju-signalisatsioonisüsteem koosneb peamiselt järgmistest osadest: — mõnele põlemise iseloomulikule omadusele tundlik seade, mida nimetatakse anduriks, — elektrivõrk ja elektrikaablid, — keskseade, mis annab häire ning määrab kindlaks tulekahjukolde ja edastab selle kohta teate, — toiteseade. Nimetatud koostisosad peavad vastama Euroopa Standardikomitee või Belgia standardile ning paigaldaja ja süsteem peavad olema BOSEC-i [Belgia Ohutussertifikaatide Organisatsiooni] poolt kinnitatud. Vastavuses peavad olema kõik sama süsteemi koostisosad. Seadmele võib lisada kordusnäitude paneele, manuaalseid või mis tahes muid alarmiseadmeid tingimusel, et need vastavad kõnealuses standardis sätestatud tingimustele. Andur peab olema varustatud optilise häireseadmega.”

11. Vastavalt Belgia standardi NBN S21-100 punktile 4.3.1 peavad mis tahes tüüpi andurid olema vastavuses Belgia standardites sätestatuga.

12. Kõnealuse standardi punktid 4.4.6 ja 4.4.8.2 määravad kindlaks omadused, millele peavad vastama vastavalt toiteseade ja punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide paigalduskaablid.

II. Kohtueelne menetlus

13. Komisjon saatis 2003. aasta jaanuaris, pärast kaebuse saamist Ühendkuningriigi ettevõtjalt, kellel oli esinenud raskusi teatavat liiki tulekahju-signalisatsiooniseadmete turustamisel Belgias, Belgia valitsusele märgukirja, milles väljendas oma arvamust, et teatavad Belgia normid võivad takistada teatavat liiki tulekahju-signalisatsioonisüsteemide importimist Belgiasse.

14. Belgia valitsus esitas oma märkused komisjonile 9. septembri 2003. aasta kirjas.

15. Leides, et Belgia on rikkunud EÜ artikli 28 kohaseid kohustusi, saatis komisjon Belgiale 7. juulil 2004 põhjendatud arvamuse, milles tegi Belgiale ettepaneku võtta kõnealuse põhjendatud arvamuse järgimiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul alates arvamuse teatavakstegemisest.

16. Belgia valitsus vastas eespool nimetatud põhjendatud arvamusele 9. septembri 2004. aasta kirjas.

17. Kuna komisjoni Belgia valitsuse vastus ei rahuldanud, otsustas ta esitada käesoleva hagi.

III. Väited

18. Komisjon väidab, et 24. detsembri 1990. aasta ja 3. detsembri 1998. aasta dekreetidega piiratakse selliste punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide vaba liikumist, mis ei kanna CE-märgistust, kuid mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis. Nõudes vastavust standardile NBN S 21-100, takistavad Belgia õigusnormid ühel osal Belgia turust kasutada teatavaid punktdetektoriga automaatseid tulekahju-signalisatsioonisüsteeme, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust, kui need ei vasta Belgia standardile. Ükski majutusasutus ega vanurite hooldeasutus ei osta punktdetektoriga automaatseid tulekahju-signalisatsioonisüsteeme, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis ning mis tagavad võrdväärse kaitse, kuid mis ei vasta Belgia standardile. Selliste toodete pääs Belgia turule on seepärast välistatud, mis soodustab Belgia standardile vastavaid tooteid.

19. Samuti nõuavad mitmed tulekahju ennetamist käsitlevad kohaliku omavalitsuse õigusnormid, et tulekahjuandurid vastaksid standardile NBN S 21-100. Kui tuletõrjeteenistused peavad kindlaks määrama selliste ehitiste tulekahju ennetamise meetmed, mille suhtes ei kehti ükski muu tulekahju ennetamise erinorm, kasutavad nad selleks samuti tavaliselt standardit NBN S 21-100. Kahe eespool nimetatud dekreediga seoses esitatutega sarnastel põhjustel kujutab selline tava endast koguseliste piirangutega samaväärse toimega meedet.

20. Belgia piirkondlike ja kohalike omavalitsuste õigusaktide ning tuletõrjeteenistuste tava tõttu võivad ettevõtjad, kes toodavad või turustavad punktdetektoriga automaatseid tulekahju-signalisatsioonisüsteeme, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust, otsustada, et ei vii oma tooteid Belgia turule või on kõnealusele turule pääsemiseks kohustatud neid muutma.

21. Samuti väidab komisjon, et standard NBN S 21-100 sisaldab eelkõige punktides 4.2, 4.3.1, 4.4.6 ja 4.4.8.2 nõudeid punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsiooniseadmete koostisosade kohta. Seetõttu on ettevõtjad kohustatud oma tooteid muutma, kui need ei vasta täpselt kõnealustele nõuetele. Standardi NBN S 21-100 kohaldamine tähendab erinevat tootmist olenevalt toodete sihtkohast ning piirab seetõttu selliste toodete vaba liikumist, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, mis ei kanna CE-märgistust ja millel puuduvad kõnealuses standardis sätestatud eriomadused.

22. Lisaks on standardis NBN S 21-100 nõutud, et punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid peab üldjuhul kinnitama BOSEC. Nõudes vastavust standardile NBN S 21-100, nähakse 24. detsembri 1990. aasta ja 3. detsembri 1998. aasta dekreetidega ette, et punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis on seaduslikult toodetud või turustatud muus liikmesriigis kui Belgia ning mis ei kanna CE-märgistust, peab kinnitama BOSEC, kui neid kasutatakse kahe eespool nimetatud dekreedi kohaldamisalasse kuuluvates ruumides.

23. Selline tüübikinnitusmenetlus kujutab endast EÜ artiklis 28 keelatud koguseliste piirangutega samaväärse toimega meedet, ning lisaks raskendavad nimetatud piirangut kõnealusest menetlusest tingitud ebaproportsionaalsed viivitused ja kulud ning asjaolu, et BOSEC ei võta arvesse teises liikmesriigis juba teostatud katsetusi ja kontrolle.

24. Sellised kaupade vaba liikumise takistused ei ole õigustatud, sest Belgia ametiasutused ei tõenda nende vajalikkust ega kooskõla proportsionaalsuse põhimõttega.

25. Belgia väidab, et muudatusettepanekute, eelkõige BOSEC-i kui sertifitseerimisasutuse kohustusliku kinnituse kõrvaldamist puudutava muudatuse arutelu on pooleli ning nendega seoses korraldati ajavahemikul 30. märtsist kuni 30. septembrini 2005 avalik küsitlus. Selle tulemusena on standard NBN S 21-100 nüüd kooskõlas EÜ artikliga 28 ega kujuta endast enam takistust selliste automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide vabale liikumisele, mis ei kanna CE-märgistust, kuid mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis.

26. Pealegi kordab Belgia standard lihtsalt Euroopa standardeid, nimelt Euroopa EN-54 standardite seerias sätestatud tehnilisi nõudeid, mille on koostanud Euroopa Standardikomitee. ( 3 ) Standard on kooskõlas Euroopa standarditega ega sisalda täiendavaid nõudeid selliste toodete kohandamiseks või muutmiseks, millest automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid koosnevad. Kõnealuse standardiga kehtestatud kontrollid ei hõlma asjaomase süsteemi koostisosi, vaid üksnes süsteemi kui terviku toimimist.

27. Selline kontroll on igal juhul õigustatud avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse vajadusega. Sellega seoses väidavad Belgia ametiasutused, et standardit NBN S 21-100 kohaldatakse vahet tegemata kõigi punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide suhtes, mis ei kanna CE-märgistust. Lisaks tulekahju-signalisatsioonisüsteemide kontrollimisele vastavalt kõnealusele standardile peab pädev riiklik või välisriigi asutus kinnitama, et seadme koostisosad vastavad Euroopa, Belgia või samaväärsetele standarditele. Seega tagab standard NBN S 21-100, et tulekahju-signalisatsioonisüsteemide ehitus tervikuna on nõuetekohane ning eraldi kontrollitud või erinevatelt tootjatelt ostetud koostisosadega süsteem toimib nõuetekohaselt. Belgia valitsus väidab seetõttu, et vastavalt standardile NBN S 21-100 teostatud kontrollid ei korda teises liikmesriigis juba teostatud kontrolle. Seetõttu on need kontrollid taotletud eesmärki arvesse võttes vajalikud ja proportsionaalsed.

IV. Õiguslik hinnang

A. Sissejuhatavad märkused

28. Sisuliselt on komisjoni peamine vastuväide Vallooni piirkonna ja prantsuskeelse kogukonna dekreetidele seotud neis sisalduva viitega standardile NBN S 21-100. Sama vastuväide kehtib samale standardile viitavate kohaliku omavalitsuse õigusnormide kohta ning tuletõrjeteenistuste praktika kohta kohaldada nimetatud standardit, kui muud standardid puuduvad. Selle tulemusena on standard NBN S 21-100 siduv ettevõtjatele, kes soovivad Belgia turul turustada punktdetektoriga tulekahju-signalisatsioonisüsteeme, mis ei kanna CE-märgistust.

29. Komisjoni väite kohaselt on standardi NBN S 21-100 puhul problemaatiline peamiselt see, et selles nõutakse CE-märgistust mitte kandvate punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide vastamist teatavatele üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ning BOSEC-i tüübikinnitust, kusjuures BOSEC ei võta väidetavalt arvesse toote päritoluliikmesriigis juba teostatud kontrolle ja katsetusi.

30. Seetõttu tuleb käesolevas menetluses hinnata, kas nimetatud nõuded kujutavad endast koguseliste piirangutega samaväärse toimega meedet, rikkudes seetõttu EÜ artiklit 28, ning juhul, kui see on nii, siis kas need on õigustatud mõne EÜ artiklis 30 loetletud üldise huvi alusel või Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kohustuslikest nõuetest tulenevalt juhul, kui siseriiklikke õigusnorme kohaldatakse vahet tegemata.

31. Enne hindamist pean vajalikuks teha kaks järgmist märkust.

32. Esiteks on käesolevas menetluses kõne all olev kaup punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust. Sellega seoses tuleks meelde tuletada, et CE-märgistus lähtub eeldusest, et saavutatavate tulemuste või tegelemist vajavate ohtude osas vastavad sellega tähistatud tooted uue lähenemisviisi direktiivide lisades sätestatud peamistele nõuetele. CE-märgistusega tähistatud toodete vaba liikumine on seega võimalik kogu ühenduses.

33. Uue lähenemisviisi direktiivide lisades sisalduvad peamised nõuded määravad kindlaks saavutatavad tulemused või tegelemist vajavad ohud, kuid ei täpsusta ega näe selleks ette tehnilisi lahendusi. Ühtlustatud Euroopa standardid (nimetatakse ka „Euroopa normideks” või „EN”) näevad seevastu ette tehnilised lahendused, mis nende täitmise korral tagavad uue lähenemisviisi direktiivides sisalduvate peamiste nõuete täitmise. Need standardid on tavaliselt välja töötanud Euroopa standardiasutused, eelkõige Euroopa Standardikomitee, komisjoni antud volituste alusel. Kuigi uue lähenemisviisi direktiivides sätestatud peamised nõuded on kohustuslikud, on standardite järgimine põhimõtteliselt vabatahtlik ning ettevõtjad võivad tõestada, et nende tooted vastavad uue lähenemisviisi direktiivides sätestatud peamistele nõuetele ning saada CE-märgistuse muu oma valikul valitud viisi kaudu. ( 4 )

34. Teine märkus puudutab tulekahjuandurite koostisosade ühtlustatud standardite olemasolu ja ühtlustamise olukorda kõnealuses valdkonnas. Tulekahjuandurite koostisosad ei ole veel ühtlustatud, kuid ühtlustamine on praegu käimas. Tulekahjuandurite ühtlustamine toimub nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ( 5 ) raames. Komisjoni poolt selleks antud volituste ( 6 ) alusel on Euroopa Standardikomitee välja töötanud EN-54 standardite seeriasse kuuluvad standardid tulekahjuandurite kohta.

35. Samuti tuleb märkida, et direktiiv 89/106 erineb enamikust teistest uue lähenemisviisi direktiividest selle poolest, et vastavalt kõnealusele direktiivile kehtestatud ühtlustatud standardid muutuvad liikmesriikidele ( 7 ) kohustuslikuks pärast vastava viite avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ning üleminekuperioodi lõppemist. ( 8 ) Pärast üleminekuperioodi lõppu ei või liikmesriigid enam kohaldada erinevaid siseriiklikke standardeid. ( 9 )

36. EN-54 standardite puhul hõlmas esimene üleminekuperiood üksnes tulekahjuandurite kolme koostisosa ( 10 ) ning see lõppes 30. juunil 2005. Muude mitmeid muid tulekahjuandurite koostisosi hõlmavate EN-54 seeria standardite üleminekuperiood on määratud hilisemale ajale, samas kui mõne tulekahjuanduri koostisosa puhul ei ole ühtlustatud standardit veel välja töötatud. Seetõttu on tulekahjuandurite koostisosade tehniliste nõuete ühtlustamise olukord seni väga ebaühtlane.

B. Vastavus Belgia standardile

1. Kas Belgia norm kujutab endast koguseliste piirangutega samaväärse toimega meedet?

37. Komisjoni esimene vastuväide standardile NBN S 21-100 on, et see näeb ette mitmed üksikasjalikud tehnilised nõuded, millest mõned puudutavad komisjoni hinnangul selliste punktdetektoriga tulekahju-signalisatsioonisüsteemide osi, mis ei kanna CE-märgistust. Seetõttu tuleb imporditud punktdetektoriga tulekahju-signalisatsioonisüsteeme, mis ei kanna CE-märgistust, nende Belgias turustamiseks muuta.

38. Belgia väidab sisuliselt, et standardi NBN S 21-100 nõuded piirduvad tagamisega, et tulekahju-signalisatsioonisüsteemi kui terviku kontseptsioon on hea ning et süsteem tervikuna töötab nõuetekohaselt. Belgia standard ei piira seega selliste punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide turustamist, mis on seaduslikult turustatud teises liikmesriigis ning mis ei kanna CE-märgistust.

39. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt hõlmab EÜ artikliga 28 kehtestatud koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetme keeld iga meedet, mis võib otse või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada ühendusesisest kaubandust. ( 11 ) Seetõttu ei ole oluline mitte eesmärk, vaid meetme tegelik või potentsiaalne mõju ühendusesisesele kaubandusele.

40. Lisaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast alates nn Cassis de Dijoni kohtuotsusest, ( 12 ) et kõik kaupade vabale liikumisele seatud tõkked, mis tulenevad õigusaktide ühtlustamise puudumisel teistest liikmesriikidest pärit ja neis seaduslikult toodetud ja turustatud kaupadele nõudeid (nt seoses nimetuse, kuju, mõõtmete, kaalu, koostise, esitluse, märgistuse, pakendamisega) kehtestavatest õigusaktidest, kujutavad endast samaväärse toimega meetmeid, mis on EÜ artikli 28 alusel keelatud. See kehtib isegi juhul, kui neid nõudeid kohaldatakse vahet tegemata kõikidele toodetele. ( 13 )

41. Samuti sedastas Euroopa Kohus kohtuotsuses ATRAL, et tehnilistele standarditele või normidele vastamise tingimuse kehtestamisega sellistele imporditud häiresüsteemidele ja -võrkudele, mis tagavad impordiliikmesriigi nõuetega samaväärse kaitse taseme, kaasneb teise liikmesriigi ettevõtjate jaoks kohustus kohandada oma seadmed ja varustus impordiliikmesriigi nõuetele. Selline kohustus on vastuolus EÜ artikliga 28. ( 14 )

42. Käesolevas asjas sisaldab Belgia standard NBN S 21-100 näiteks punktides 6.3 („Essais par foyers-types”/„Beproeving door type haarden”) ja 6.4 („Temps de réponse”/„Reactietijd”) nõudeid seoses punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide seadmete paigaldamise ja toimimisega. See näib siiski sisaldavat ka tehnilisi näitajaid kõnealuste tulekahju-signalisatsioonisüsteemide ehituse ja vormi kohta näiteks koostisosi käsitlevas punktis 4.4.5.2 („Equipements”/„Uitrusting”) ning toiteallikat käsitlevas punktis 4.4.6.

43. Seega ei nõua impordiliikmesriik, antud juhul Belgia, mitte ainult seda, et imporditud tulekahjuandurid, mis ei kanna CE-märgistust, vastaksid teatavale turvalisuse tasemele. Ta nõuab, et tulekahjuandurid vastaksid sellise turvalisuse taseme saavutamiseks konkreetsetele tehnilistele näitajatele. Seda nõudes jätab ta tootjatele sellise turvalisuse taseme saavutamiseks üksnes ühe viisi. Sellega seoses on märkimisväärne, et standardi NBN S 21-100 punktis 4.3.1 on selgelt öeldud, et „igat liiki andurid peavad olema kooskõlas Belgia standardi nõuetega.”

44. Belgia ametiasutuste väidet, et standard NBN S 21-100 lihtsalt põhineb olemasolevatel Euroopa standarditel, nimelt Euroopa Standardikomitee koostatud nn EN-54 seeria standarditel, ning seetõttu ei saa seda käsitada kaupade vaba liikumise takistusena ühenduses, ei saa õigeks pidada. Sellist väidet saaks õigeks pidada üksnes juhul, kui standard, millele liikmesriik tugineb, oleks ühtlustatud, kohustuslik standard ning kui kõik liikmesriigid võiksid nõuda kõigilt tootjatelt täpset vastavust sellisele standardile.

45. Nagu sai mainitud ka sissejuhatavates märkustes, on tulekahjuandurite koostisosade ühtlustamine käimas ja on seetõttu endiselt väga ebaühtlane. Käesolevas asjas on ühtlustamise asjakohane olukord määratud põhjendatud arvamuses antud tähtaja lõpuga, milleks on kaks kuud pärast seda, kui Belgia ametiasutused on põhjendatud arvamuse kätte saanud, mis tõenäoliselt toimub 2004. aasta 15. septembri paiku. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt määratletakse see, kas liikmesriik on kohustusi rikkunud, tuginedes liikmesriigis põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppemise hetkel valitsenud olukorrale. ( 15 )

46. Tulekahjuandurite koostisosi käsitlevate EN-54 seeria standardite puhul lõppesid üleminekuperioodid, pärast mida muutusid vastavalt direktiivile 89/106 koostatud ühtlustatud standardid liikmesriikidele kohustuslikuks, tükk aega hiljem kui 15. septembril 2004. ( 16 ) See tähendab, et käesoleva hinnangu seisukohalt asjakohasel ajal puudusid tulekahjuandurite tehnilised näitajad, mis oleks olnud siduvad kõigile EL-i liikmesriikidele. Sellistes tingimustes on ettevõtjate jaoks EN-54 seeria asjakohaste standardite täitmine vabatahtlik. Sellega kaasneb üksnes eeldus, et kaubad vastavad peamistele direktiivis 89/106 sätestatud nõuetele. Sellistel tingimustel on ettevõtjatel võimalus valida kõigi tehniliste lahenduste vahel, mis vastavad kohaldatavas direktiivis sätestatud peamistele nõuetele.

47. Lisaks sellele on ühtlustamine selle esemelises kohaldamisalas üksnes osaline, kuna seni on EN-54 seeriad hõlmanud üksnes piiratud, kuigi kasvava arvu tulekahjuandurite koostisosadest, nagu helisignaali seadmed, ( 17 ) toiteallikas ( 18 ) ja temperatuuriandurid. ( 19 )

48. Nagu Belgia ametiasutused oma väidetes tunnistavad, pakuvad Euroopa Standardikomitee koostatud kohaldatavad standardid pealegi paljudel juhtudel mitu valikuvarianti, mille hulgast liikmesriigid võivad valida. See näib jätvat liikmesriikidele teatava kaalutlusruumi Euroopa Standardikomitee seeria standardite ülevõtmisel ning võib seega põhjustada erinevusi tulekahjuandureid käsitlevates siseriiklikes standardites.

49. Kõigil neil põhjustel tundub, et standardit NBN S 21-100 tervikuna ei saa käsitada kohustusliku ja ühtse üleeuroopalise standardi pelga ülevõtmisena, muutusi tegemata, nagu Belgia ametiasutused tunduvad väitvat. Standardile NBN S 21-100 vastamise nõue piirab seetõttu kaupade vaba liikumist liikmesriikides.

50. Kõnealuseid järeldusi ei saa lõpuks muuta ka asjaolu, et 24. detsembri 1990. aasta dekreet tühistati Vallooni piirkonna 18. detsembri 2003. aasta dekreedi majutusasutuste kohta artikliga 158, kuna 24. detsembri 1990. aasta dekreedi sätteid kohaldatakse endiselt Brüsseli piirkonna puhul.

51. Seetõttu kujutab nõudmine, et kõik punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis ei kanna CE-märgistust, peavad vastama standardile NBN S 21-100, endast koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 tähenduses.

52. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib kaupade vaba liikumist takistavaid siseriiklikke õigusnorme õigustada ühega EÜ artiklis 30 loetletud üldistest huvidest või Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kohustuslikest nõuetest juhul, kui siseriiklikke õigusnorme kohaldatakse vahet tegemata. ( 20 )

2. Kas norm on õigustatud?

53. Belgia valitsus väidab käesolevas asjas, et standardile NBN S 21-100 vastamise nõudmist võib õigustada avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse vajadusega.

54. Mõlemad alused on sätestatud EÜ artiklis 30 ning ei saa eitada, et meetmel, mis tagab tulekahjuandurite nõuetekohase toimimise, on oluline osa varalise ja füüsilise kahju ennetamisel ning see võib seetõttu aidata kaasa nimetatud eesmärkide saavutamisele.

55. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ühtlustatud eeskirjade puudumise korral võivad liikmesriigid otsustada nii selle üle, millisel tasemel nad soovivad tagada inimeste tervise ja elu kaitset, kui ka asjaomaste toodete turuleviimisele eelneva loa nõuete üle. ( 21 )

56. Euroopa Kohus on siiski järjepidevalt tõdenud, et liikmesriigi ametiasutused peavad selleks, et edukalt väita, et EÜ artikkel 30 õigustab erandi tegemist kaupade vaba liikumise põhimõttest, tõendama, et erand on vajalik ühe või mitme selles artiklis nimetatud eesmärgi saavutamiseks ning kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. ( 22 )

57. Käesolevas asjas on Belgia valitsuse esitatud tõendite põhjal küsitav, kas täpset vastavust Belgia standardile NBN S 21-100 võib käsitada vajaliku ja proportsionaalsena. Belgia standardiga seoses valmistab probleemi eelkõige asjaolu, et see ei piirdu tulekahju-signalisatsioonisüsteemi kui terviku toimimise kontrollimisega antud keskkonnas. See sätestab konkreetsed tehnilised nõuded, sealhulgas nõuded teatavate koostisosade suhtes, millele Belgia turule viidavad tulekahjuandurid peavad vastama. Seega kehtestab see konkreetsed tehnilised nõuded kui ainsad vahendid piisava julgeoleku taseme saavutamiseks.

58. See tähendab, et range kohustuse tõttu vastata standardile NBN S 21-100 ei ole ettevõtjatel isegi võimalust tõendada, et nende imporditavate seadmetega saavutatakse eri tehnilisi vahendeid kasutades samaväärne või isegi kõrgem turvalisuse tase, kui on sätestatud impordiliikmesriigi õigusnormides.

59. Sellist koostisosade suhtes rangete tehniliste nõuete kehtestamist võiks õigustada üksnes juhul, kui Belgia ametiasutused suudaksid tõendada, et üksnes standardis NBN S 21-100 sätestatud tehniliste nõuete abil suudetakse tagada vastav turvalisuse tase. Varasemast Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et EÜ artikli 30 või ühenduse kohtupraktikas tunnustatud kohustuslike nõuete alusel erandi tegemist kaupade vaba liikumise põhimõttest võib konkreetselt õigustada üksnes juhtumi asjaolusid arvesse võttes. ( 23 ) Käesolevas asjas oleks Belgia standardis sisalduvate nõuete üksikasjalik laad seetõttu eeldanud üksikasjalikumaid tõendeid selliste rangete ja üksikasjalike nõuete vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse saavutamiseks. Käesolevas asjas ei ole Belgia ametiasutused taolisi tõendeid siiski suutnud esitada.

60. Sellistel tingimustel ei ole ilmnenud, et range vastavuse nõudmist standardile NBN S 21–100 võiks pidada proportsionaalseks avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse eesmärgiga. Seetõttu ei ole selline tulekahju-signalisatsioonisüsteemide vaba liikumise piiramine õigustatud mõnega EÜ artiklis 30 loetletud üldistest huvidest või Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kohustuslikest nõuetest.

C. Tüübikinnituse nõue ja asjaomane menetlus

1. Kas tegemist on koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetmega?

61. Lisaks mitmetele üksikasjalikele tehnilistele nõuetele on standardis NBN S 21-100 sätestatud, et automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid peab kinnitama BOSEC. Kuna selliste automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide vastavus standardile NBN S 21-100, mis ei kanna CE-märgistust, on sätestatud mitmes Belgia õigusaktis, on BOSEC-i kinnitus punktdetektoriga tulekahju-signalisatsioonisüsteemide turustamisel vajalik vähemalt teatavate Belgia asjaomaste õigusaktide kohaldamisalasse kuuluvate eesmärkide puhul, näiteks kui neid kasutatakse majutusasutustes või vanurite hooldeasutustes.

62. Belgia ametiasutused ei eita, et standard NBN S 21-100, millele tootjad peavad vastama kahe vaidlustatud dekreedi tõttu, nõuab BOSEC-i tüübikinnitust. Nad on siiski arvamusel, et selline tüübikinnituse nõue ei kujuta endast tõket kaupade vabale liikumisele, sest lihtsalt kontrollides, kas tulekahju-signalisatsioonisüsteemid tervikuna toimivad, ei korda nad kaupade päritoluliikmesriigis juba teostatud kontrolle.

63. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et toodet, mida seaduslikult turustatakse ühes liikmesriigis, peab põhimõtteliselt olema võimalik turustada täiendavate kontrollideta ka teistes liikmesriikides, välja arvatud ühenduse õigusega ette nähtud või lubatud juhtudel. ( 24 )

64. Sellega seoses on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et liikmesriigi keeld turustada, omandada, pakkuda, esitleda või müügiks pakkuda, hoida, valmistada, transportida, müüa, anda üle tasu eest või tasuta, importida või kasutada tooteid, mille jaoks ei ole eelnevalt luba antud, on koguselise piiranguga samaväärne meede EÜ artikli 28 tähenduses. ( 25 )

65. Lisaks sellele kujutab siseriiklik säte, mis nõuab teises liikmesriigis seaduslikult toodetud ja turustatud toodete puhul – kui ühenduse tasandil ühtlustamismeetmed puuduvad –, et imporditud tooted peavad läbima esmakordselt turule viidavate toodetega samaväärsed katsetused ning et need peavad saama eelneva kinnituse, endast koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 tähenduses. ( 26 )

66. Täpsemalt piirab antud olukorras teises liikmesriigis väljastatud sertifikaatide samaväärsuse tunnustamisest keeldumine importiva liikmesriigi turule pääsemist ning seda tuleb seega lugeda koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meetmeks EÜ artikli 28 tähenduses. ( 27 )

67. Käesolevas asjas nõutakse standardis NBN S 21-100 tüübikinnitust järjepidevalt selliste punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide puhul, mis ei kanna CE-märgistust, isegi kui need on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis. Vastavalt 2. augusti 1996. aasta lisale näeb standard NBN S 21-100 punktis 4.2 ette, et „süsteem peab olema BOSEC-i poolt kinnitatud”.

68. Pealegi on selge, et BOSEC ei võtnud päritoluliikmesriigis teostatud kontrolle kahepoolse lepingu puudumisel päritoluliikmesriigi sertifitseeriva asutusega standardi NBN S 21-100 kohaselt väljastatud kinnituse raames arvesse. Selle tulemusena peavad punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust, läbima BOSEC-i tüübikinnitusmenetluse raames päritoluliikmesriigis juba teostatud katsetused ja kontrollid.

69. Sellistel tingimustel kujutab Belgia standardi NBN S 21-100 tüübikinnituse nõue endast koguseliste impordipiirangutega samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 tähenduses. Seetõttu tuleb kindlaks määrata, kas tüübikinnituse nõue ja selle andmise viis on õigustatud ühega EÜ artiklis 30 loetletud avalikest huvidest või Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kohustuslikest nõuetest.

2. Kas BOSEC-i tüübikinnitus võib olla õigustatud?

70. Belgia valitsus väidab käesolevas asjas, et tulekahjuanduritele kinnituste andmist vastavalt standardile NBN S 21-100 võib õigustada avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse vajadusega.

71. Ei saa eitada, et nimetatud alustel on võimalik õigustada koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetmeid vastavalt EÜ artiklile 30, tingimusel et viimased on taotletud eesmärki arvesse võttes vajalikud ja proportsionaalsed.

72. Kuigi liikmesriigil on õigus nõuda uue kontrolli- ja tüübikinnitusmenetluse kohaldamist kõnealust tüüpi tootele, mis on teises liikmesriigis juba kinnituse saanud, on liikmesriigi ametiasutused siiski kohustatud tegelema ühendusesiseses kaubanduses kontrolli hõlbustamisega ning võtma arvesse teises liikmesriigis juba teostatud tehnilisi või keemilisi analüüse või laboratoorseid katseid. ( 28 ) Liikmesriigi kehtestatud meedet ei saa seega pidada meetmeks, mis ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik eesmärgi saavutamiseks, kui sellega korratakse kas selles või mõnes muus liikmesriigis muude menetluste raames juba teostatud kontrolle. ( 29 )

73. Et tüübikinnitusmenetlus oleks proportsionaalne, peab impordiliikmesriigi kontrollimehhanism seega olema piisavalt paindlik, et võtta arvesse seda, kas päritoluliikmesriigis teostatud kontrollide praktiline mõju vastab impordiliikmesriigi avaliku korra ja tervise kaitse nõuetele. Kuna nõutakse ranget vastavust Belgia standardile, mis – nagu eespool tõendatud – läheb kaugemale pelgast tulekahjuandurite nõuetekohase toimimise kontrollist vastavas keskkonnas, ning kuna ei võeta arvesse teises liikmesriigis vastavalt erinevatele siseriiklikele õigusnormidele teostatud kontrolle, ei vasta BOSEC-i tüübikinnitusmenetlus selgelt sellistele paindlikkuse nõuetele.

74. Lisaks tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et selleks, et eelneva loa andmise menetlus oleks kooskõlas kaupade vaba liikumise aluspõhimõtetega, ei tohi see kestvuse, kaasnevate tasude ega kohustuslike tingimuste ebaselguse poolest olla selline, et pärsib asjaomaste ettevõtjate huvi projekti jätkata. ( 30 )

75. Käesolevas asjas on BOSEC-i kinnituse saamise kulud komisjoni hinnangul 24800 eurot. Sellised suhteliselt suured kulud pärsivad tegelikkuses tõenäoliselt välistootjate huvi turustada oma tooteid Belgias. Välistootja puhul lisanduvad Belgias kinnituse saamise kulud kõikvõimalikele kuludele, mida tootja kannab liikmesriigis, kus tulekahjuandureid toodetakse või esimest korda turustatakse. Seetõttu ei ole asjakohane Belgia valitsuse väide, et kinnituse saamise kulud Belgias on madalamad kui teistes liikmesriikides, näiteks Ühendkuningriigis.

76. Nagu varem mainitud, võib vastavalt EÜ artiklile 30 või Euroopa Kohtu praktikas sätestatud kohustuslikele nõuetele erandi tegemist kaupade vaba liikumise põhimõttest konkreetselt õigustada üksnes üksikjuhtumi asjaolusid arvesse võttes. ( 31 ) Isegi kui vajadus kontrollida tulekahju-signalisatsioonisüsteemide üldist toimimist asjakohases keskkonnas enne nende kasutusele võtmist oleks põhimõtteliselt vastuvõetav, peaksid Belgia ametiasutused eespool viidatud BOSEC-i tüübikinnitusmenetlust üksikasjalikumalt õigustama, et seda võiks pidada proportsionaalseks. Belgia ametiasutused ei ole suutnud esitada selliseid konkreetseid tõendeid.

77. Vastuseks Belgia valitsuse väitele BOSEC-i tüübikinnitust nõudvate siseriiklike meetmete muutmise kohta piisab selle meeldetuletamisest, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt määratletakse see, kas liikmesriik on kohustusi rikkunud, tuginedes olukorrale liikmesriigis põhjendatud arvamuses määratud tähtaja möödumisel ja et Euroopa Kohus ei saa pärast seda tehtud muudatusi arvesse võtta. ( 32 )

78. Sellistel tingimustel tundub, et BOSEC-i tüübikinnituse nõudmine selliste punktdetektoriga automaatsete tulekahju-signalisatsioonisüsteemide puhul, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust, ilma et võetaks nõuetekohaselt arvesse päritoluriigis teostatud kontrolle ja katsetusi, ei ole proportsionaalne avaliku korra ning inimeste, loomade ning taimede tervise ja elu kaitse eesmärgiga ning seetõttu ei saa seda õigustada ühega EÜ artiklis 30 loetletud avalikest huvidest või Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kohustuslikest nõuetest.

V. Kohtukulud

79. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Komisjon on nõudnud käesoleva menetluse kohtukulude hüvitamist.

VI. Ettepanek

80. Tuginedes eelnevale, teen Euroopa Kohtule ettepaneku: 1) tuvastada, et Belgia on rikkunud EÜ artiklist 28 tulenevaid kohustusi, kuna ta nõuab, et punktdetektoriga automaatsed tulekahju-signalisatsioonisüsteemid, mis on seaduslikult toodetud või turustatud teises liikmesriigis, kuid mis ei kanna CE-märgistust, peavad: 1) vastama Belgia konkreetsele standardile (nimetatud „standard NBN S 21-100”), 2) omama BOSEC-i väljastatud tüübikinnitust, kusjuures seda takistust süvendavad kinnituse saamise eest maksmisele kuuluvad ebaproportsionaalsed tasud, 3) läbima kõnealuse tüübikinnituse saamiseks katsetusi ja kontrolle, mis sisuliselt kordavad teises liikmesriigis läbiviidud menetluste raames juba teostatud kontrolle; 2) mõista kohtukulud välja Belgia Kuningriigilt.

( 1 ) Algkeel: inglise.

( 2 ) CE-märgistus lähtub eeldusest, et sellega tähistatud tooted vastavad uue lähenemisviisi direktiivide lisades sätestatud põhilistele nõuetele saavutatavate tulemuste või tegelemist vajavate ohtude osas ning sellega tähistatud tooted võivad seega kogu ühenduses vabalt liikuda. Need põhilised nõuded määravad kindlaks saavutatavad tulemused või tegelemist vajavad ohud, kuid ei täpsusta ega näe selleks ette tehnilisi lahendusi. Vt lisaks: Euroopa Ühenduste Komisjon, Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach, 2000, lk 27 jj.

( 3 ) Euroopa Standardikomitee (lühend „CEN” tuleneb prantsuskeelsest nimest „Comité Européen de Normalisation”).

( 4 ) Vt selle kohta Euroopa Ühenduste Komisjon, Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach, 2000, lk 27 jj. Vt samuti kohtujurist Sharpstoni 21. novembri 2006. aasta ettepanek kohtuasjas C-6/05: Medipac, milles otsus tehti 14. juunil 2007 (EKL 2007, lk I-4557, ettepaneku 5. joonealune märkus).

( 5 ) EÜT L 40, lk 12; ELT eriväljaanne 13/09, lk 296.

( 6 ) Tulekahjuandurite puhul antakse volitused vastavalt direktiivi 89/106 artiklile 7.

( 7 ) Vt eelkõige eespool, 2. joonealuses märkuses viidatud Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach.

( 8 ) Komisjon avaldab korrapäraselt vastavalt direktiivile 89/106 ühtlustatud standardite pealkirjad ja viited Euroopa Liidu Teatajas pealkirja „Komisjoni teatis, mis on seotud nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ (ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta) rakendamisega” all. Vt komisjoni osutatule EÜT C 320, lk 5 ning ajakohastatud versiooni ELT C 134, lk 1. Iga teatis lõimib ja ajakohastab eelneva sisu.

( 9 ) Komisjoni korrapärased teatised seoses nõukogu direktiivi 89/106 rakendamisega tõdevad järjekindlalt: „Kooseksisteerimisperioodi lõpu tähtaeg on sama, mis harmoneeritud standardiga vastuolus oleva siseriikliku tehnilise kirjelduse kehtetuks tunnistamise tähtaeg, pärast mida on toote nõuetele vastavuse tõendamise aluseks harmoneeritud Euroopa tehniline kirjeldus.” Vt nt EÜT C 320, lk 5 ja ELT C 134, lk 1.

( 10 ) Need hõlmavad järgmisi standardeid: EN 54-3 (helisignaali seadmed), EN 54-5 (temperatuuriandurid – punktandurid), EN 54-7 (suitsuandurid – hajutatud valgust, valgusedastust või ionisatsiooni kasutavad punktandurid).

( 11 ) Vt eelkõige 11. juuli 1974. aasta otsus kohtuasjas 8/74: Dassonville (EKL 1974, lk 837, punkt 5); 12. märtsi 1987. aasta otsus kohtuasjas 178/84: komisjon vs. Saksamaa, nn õlle puhtuse nõude kohtuotsus (EKL 1987, lk 1227, punkt 27); 24. novembri 1993. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-267/91 ja C-268/91: Keck ja Mithouard (EKL 1993, lk I-6097, punkt 11); 23. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-192/01: komisjon vs. Taani (EKL 2003, lk I-9693, punkt 39); 5. veebruari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-270/02: komisjon vs. Itaalia (EKL 2004, lk I-1559, punkt 18); 24. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-366/04: Schwarz (EKL 2005, lk I-10139, punkt 28) ja 14. septembri 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-158/04 ja C-159/04: Alfa Vita Vassilopoulos ja Carrefour Marinopoulos (EKL 2006, lk I-8135, punkt 15).

( 12 ) 20. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas 120/78: Rewe-Zentral, nn Cassis de Dijoni kohtuotsus (EKL 1979, lk 649, punkt 14).

( 13 ) Vt nt 15. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-293/93: Houtwipper (EKL 1994, lk I-4249, punkt 11) ja 14. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas C-84/00: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2001, lk I-4553, punkt 24).

( 14 ) Vt 8. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-14/02: ATRAL (EKL 2003, lk I-4431, punkt 63.

( 15 ) Vt mh 30. novembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-384/99: komisjon vs. Belgia (EKL 2000, lk I-10633, punkt 16); 15. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-147/00: komisjon vs. Prantsusmaa (EKL 2001, lk I-2387, punkt 26) ja 15. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-272/01: komisjon vs. Portugal (EKL 2004, lk I-6767, punkt 29).

( 16 ) Vt eespool punkt 36.

( 17 ) Standard EN 54-3.

( 18 ) Standard EN 54-4.

( 19 ) Standard EN 54-5.

( 20 ) Vt nt 11. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Alfa Vita Vassilopoulos ja Carrefour Marinopoulos, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika.

( 21 ) Vt 27. juuni 1996. aasta otsus kohtuasjas C-293/94: Brandsma (EKL 1996, lk I-3159, punkt 11) ja 10. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-432/03: komisjon vs. Portugal (EKL 2005, lk I-9665, punkt 44).

( 22 ) 30. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 227/82: Van Bennekom (EKL 1983, lk 3883, punkt 39) ja 13. märtsi 1997. aasta otsus kohtuasjas C-358/95: Morellato (EKL 1997, lk I-1431, punkt 14).

( 23 ) Vt selle kohta 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ATRAL, punkt 67.

( 24 ) Vt selle kohta 22. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-390/99: Canal Satélite (EKL 2002, lk I-607, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).

( 25 ) Vt nt 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Brandsma, punkt 6, ja 17. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-400/96: Jean Harpegnies (EKL 1998, lk I-5121).

( 26 ) Vt selle kohta 14. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ATRAL, punkt 62, ja 24. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Canal Satélite, punktid 12, 25 ja 29.

( 27 ) Vt 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 41.

( 28 ) Vt 17. detsembri 1981. aasta otsus kohtuasjas 272/80: Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten (EKL 1981, lk 3277, punkt 14) ja 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Brandsma, punkt 12.

( 29 ) Vt 24. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Canal Satélite, punkt 36, ja 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 45.

( 30 ) Vt selle kohta 24. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Canal Satélite, punkt 41.

( 31 ) Vt 14. joonealuses märkus viidatud kohtuotsus ATRAL, punkt 67.

( 32 ) Vt mh 15. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Belgia, punkt 16; 15. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, punkt 26, ja 15. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus komisjon vs. Portugal, punkt 29.