ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
a)

Millistele nõuetele peab vastama ühine tegutsemine komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ mikroettevõtjate ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise kohta (1) (edaspidi „VKE soovitus”) lisa artikli 3 lõike 3 punkti 4 tähenduses: kas sellisel juhul on piisav juba igasugune ettevõtlusega seotud ühine tegutsemine mõlemas ettevõtjas osalevate füüsiliste isikute vahel, mis toimub ilma vaidlusteta või vastupidiste huvide ilmsikstulekuta, või peab olema näha, et nende isikute tegevus on kooskõlastatud?
—

tuvastada, et Soome Vabariik on jätnud täitmata 13. juuli 2009. aasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (1) artikli 49 lõikest 1 tulenevad kohustused, jättes jõustamata vajalikud õigus- ja haldusnormid direktiivi 2009/72/EÜ artikli 2 punktide 1, 2, 5, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 24 ja 28-35, artikli 3 lõike 5 punkti a ja lõike 9 punkti c, artikli 9 lõigete 1, 2, 3, 7, 9, 10 ja 12, artikli 10 ja artikli 11, artikli 12 punktide d ja h, artikli 13 ja artikli 14, artikli 16 lõike 1 teise ja kolmanda lause ning lõigete 2 ja 3, artiklite 17-23, artikli 25 lõike 1, artikli 26 lõike 2 punkti c kolmanda ja neljanda lause, punkti d teise ja neljanda lause ning lõike 3, artikli 29, artikli 35 lõigete 4 ja 5, artikli 36 punktise a-e, g ja h, artikli 37 lõike 1 punktide b-u, lõike 3, lõike 4 punktide b ja d ning lõigete 5 ja 9, artikli 38 lõike 1, artikli 39 lõigete 1, 4 ja 8, artikli 40 lõigete 1, 2, 3, 6 ja 7 ning I lisa punkti 1 alapunkti a kuuenda ja kaheksanda taande ning alapunktide d, f ja j siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks või vähemalt ei ole Soome mandriosa osas komisjonile neist teatanud, ning on Ahvenamaa maakonna osas jätnud jõustamata vajalikud õigus- ja haldusnormid selle direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks või vähemalt ei ole komisjonile neist teatanud;
3.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav ja käesolev kohtuasi kuulub määruse nr 44/2001 kohaldamisalasse, palub Lietuvos aukščiausiasis teismas Euroopa Kohtul selgitada, kas arvestades, et CMR konventsiooni artikli 31 lõige 1 ei ole vastuolus määruse nr 44/2001 artikli 2 lõikega 1, tuleb käesolevas asjas asuda seisukohale, et kui liigitada vaidlus CMR konventsiooni (erikonventsioon) kohaldamisalasse kuuluvaks, tuleb selle üle otsustamisel, millise riigi kohtud on pädevad asjassepuutuvat vaidlust lahendama, kohaldada CMR konventsiooni artikli 31 sätteid, kui need sätted ei ole vastuolus määruse nr 44/2001 peamiste eesmärkidega, ei vii ebasoodsama tulemuseni siseturu nõuetekohase toimimise saavutamiseks ja on piisavalt selged ja täpsed?
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas direktiivi artikleid 10 ja 10a tuleb tõlgendada nii, et ravimit, mis on registreeritud hästi tõestatud meditsiinilise kasutusega ravimina vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 10a, võib kasutada originaalravimina artikli 10 lõike 2 punkti a tähenduses?
1.

Kas juhul, kui maksukohustuslasel ei lubata kohaldada ühist maksukohustuslast puudutavaid Madalmaade õigusnorme Madalmaades asuvate teise (ja kolmanda) astme tütarettevõtjate Alphabet Holding, HP Holding ja Alpha Holding tegevusele ja varale, on tegemist EÜ artiklis 43 koosmõjus artikliga 48 sätestatud asutamisvabaduse piiranguga? Kas siin juures ja pidades silmas ühist maksukohustuslast puudutavate Madalmaade õigusnormide eesmärke (…), on teise (ja kolmanda) astme tütarettevõtjate Alphabet Holding, HP Holding ja Alpha Holding olukord objektiivselt sarnane (…) selliste Madalmaades asuvate äriühingute olukorraga, kes on Madalmaades asuva vaheastme valdusühingu tütarettevõtjad või teise astme tütarettevõtjad, kui valdusühing ei ole kasutanud võimalust võtta end koos Madalmaades asuva emaettevõtjaga ühise maksukohustuslasena arvele, mistõttu teise astme tütarettevõtjatel ei ole nii nagu äriühingutel Alphabet Holding, HP Holding ja Alpha Holding võimalik moodustada ainult emaettevõtja emaettevõtjaga ühist maksukohustuslast, või on olukord võrreldav pigem (…) selliste Madalmaades asuvate teise astme tütarettevõtjatega, kes on kasutanud koos Madalmaades asuvate emaettevõtjatega või vaheastme valdusühingutega võimalust võtta end ühise maksukohustuslasena arvele koos Madalmaades asuva emaettevõtja või emaettevõtja emaettevõtjaga, ning kelle tegevus ja vara — erinevalt äriühingute Alphabet Holding, HP Holding ja Alpha Holding tegevusest ja varast — konsolideeritakse maksualaselt (…)?
1.

Kas juhul, kui maksukohustuslastel ei lubata kohaldada ühist maksukohustuslast puudutavaid Madalmaade õigusnorme Madalmaades asuvate sõsarettevõtjate (X3 Holding), (D1) ja (D2) tegevusele ja varale, on tegemist EÜ artiklis 43 koosmõjus artikliga 48 sätestatud asutamisvabaduse piiranguga? Kas siin juures ja pidades silmas ühist maksukohustuslast puudutavate Madalmaade õigusnormide eesmärke (…), on äriühingute (X3 Holding), (D1) ja (D2) olukord objektiivselt sarnane (i) selliste Madalmaades asuvate sõsarettevõtjate olukorraga, kes ei ole kasutanud võimalust võtta end koos Madalmaades asuva(te) ühis(t)e emaettevõtja(te)ga ühise maksukohustuslasena arvele, mistõttu nendel sõsarettevõtjatel koos ei ole sarnaselt maksukohustuslastega võimalik moodustada ühist maksukohustuslast, või on olukord võrreldav pigem (ii) selliste Madalmaades asuvate sõsarettevõtjatega, kes on koos Madalmaades asuva(te) ühis(t)e emaettevõtja(te)ga kasutanud võimalust võtta end koos emaettevõtja(te)ga ühise maksukohustuslasena arvele, ning kelle tegevus ja vara — erinevalt maksukohustuslaste tegevusest ja varast — konsolideeritakse maksualaselt (…)?
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 31. jaanuaril 2013 — Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Kohtuasi C-52/13)

2013/C 123/16

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Posteshop SpA — Divisione Franchising Kipoint

Vastustajad: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Presidenza del Consiglio dei Ministri

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 2006/114/EÜ (1) tuleb tõlgendada nii, et see viitab ettevõtjate kaitse osas reklaamile, mis on samal ajal eksitav ja lubamatu võrdlev, või kahele erinevale süüteokoosseisule, mis mõlemad on eraldi võetuna asjakohased, st vastavalt eksitav reklaam ja lubamatu võrdlev reklaam?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/114/EÜ eksitava ja võrdleva reklaami kohta (ELT L 376, lk 21).
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/12

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal d’instance de Quimper (Prantsusmaa) 14. veebruaril 2013 — CA Consumer Finance versus Francine Crouan, sündinud Weber; Tual Crouan

(Kohtuasi C-77/13)

2013/C 123/18

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d'instance de Quimper

Põhikohtuasja pooled

Hageja: CA Consumer Finance

Kostja: Francine Crouan, sündinud Weber; Tual Crouan

Eelotsuse küsimused

Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (1) on vastuolus niisugune siseriikliku õiguse tõlgendus, mis kinnitab, et kehtivad on intressimäära ühepoolset muutmist käsitlevad krediidilepingute tingimused, mis jätavad juhul, kui lepingus ei ole kindlaks määratud mõjuvaid muutmispõhjuseid, laenuandja hinnata määra muutmise põhjendused ja selle arvutusviisi, kui need lepingutingimused vastavad normides ette nähtud sõnastusele ja kui laenuandja järgis õigusaktides ette nähtud nõudeid laenusaaja teavitamise kohta lepingu täitmise käigus?

(1) ELT L 95, lk 29.
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 28. jaanuaril 2013 — Hauptzollamt Köln versus Kronos Titan GmbH

(Kohtuasi C-43/13)

2013/C 123/14

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Vastustaja ja kassatsioonkaebuse esitaja: Hauptzollamt Köln

Kaebaja ja vastustaja kassatsioonimenetluses: Kronos Titan GmbH

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ (1), millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, artikli 2 lõike 3 alusel tuleb muude energiatoodete maksustamisel peale nende, mille maksustamistase on sätestatud viidatud direktiivis, kohaldada aktsiisimäära, mis on ette nähtud siseriiklikus õiguses energiatoote kasutamise korral kütteainena, juhul kui asjaomast muud energiatoodet kasutatakse kütteainena? Või kui asjaomane muu energiatoode on kütteainena kasutamise korral samaväärne teatava energiatootega, kas siis võib sellele energiatootele kohaldada siseriiklikus õiguses ette nähtud aktsiisimäära isegi juhul, kui tegemist on ühtse määraga, olenemata sellest, kas energiatoode on mõeldud kasutamiseks mootorikütusena või kütteainena?

(1) ELT L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405.
i)

Apellant väidab, et Üldkohus rikkus õigusnorme, kui ta asus seisukohale, et komisjon oli rikkunud Eni kaitseõigusi, suurendades korduvuse tõttu trahvi, mis oli Enile ja Versalisele solidaarselt määratud kahe eeskirjade eiramise eest, mille oli minevikus toime pannud 100 %-liselt või ligi 100 %-liselt Eni kontrollitavad äriühingud, vaatamata sellele, et kaks otsust, milles nimetatud eiramised tuvastati, ei olnud adresseeritud Enile (kes ei olnud seetõttu kätte saanud vastuväiteteatist kahe eeskirjade eiramise kohta). Eeskätt väidab apellant, et Üldkohus jättis tähelepanuta asjaolu, et korduvust puudutavas on kaitseõigused tagatud juhul, kui hetkel, mil komisjon teeb teatavaks oma kavatsuse korduvust kohaldada, annab ta pooltele võimaluse tõendada, et vastavad tingimused ei ole täidetud. Lisaks sellele olevat Üldkohus jätnud arvesse võtmata, et kui komisjon kohaldab hilisema konkurentsieeskirjade rikkumise korral korduvust, ei karista ta mitte tagasiulatuvalt esimese rikkumise eest, vaid omistab lihtsalt tagajärjed asjaolule, et sama äriühing (majandusüksus) on toime pannud uue eeskirjade eiramise.
2.

Juhul kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt, siis mitu kavandatud lennul kasutatava lennuki eelnevat lendu on erakorralise asjaolu jaoks olulised? Kas eelnenud lendudega seotud erakorraliste asjaolude arvessevõtmine on ajaliselt piiratud? Kui see on nii, siis kuidas tuleb seda mõõta?
—

Tuvastada, et kuna Saksamaa ametiasutused kasutavad ehituseeskirjade loendeid selleks, et nõuda tõhusaks juurdepääsuks turule ja ehitustoodete kasutamiseks täiendavaid tunnustusi, selle asemel et võtta ühtlustatud euronormide raames kasutusele vajalikud hindamismeetodid ja –kriteeriumid, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud nõukogu direktiivist 89/106/EMÜ ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (1) tulenevaid kohustusi, eelkõige selle direktiivi artikli 4 lõiget 2 ja artikli 6 lõiget 1;
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/24

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Hamburg (Saksamaa) 15. jaanuaril 2013 — Simon, Evers, & Co GmbH versus Hauptzollamt Hamburg-Hafen

(Kohtuasi C-21/13)

2013/C 114/37

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Hamburg

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Simon, Evers, & Co GmbH

Vastustaja: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 499/2009, millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit käsikahveltõstukite ja nende oluliste osade impordi suhtes määrusega (EÜ) nr 1174/2005 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Taist lähetatud sama toote impordile, olenemata sellest, kas see deklareeritakse Taist pärinevana või mitte (1), on kehtetu, sest komisjon ei järginud nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (2), artiklis 13 dumpinguvastastest tollimeetmetest kõrvalehoidmise tuvastamisele esitatud nõudeid ja tegi järelduse kõrvalehoidmise kohta ainuüksi selle põhjal, et pärast asjaomaste meetmete võtmist on kõnealuste toodete eksport Taist märgatavalt suurenenud, kuigi komisjon viitas kõigest koostöö puudumisele Tai eksportijatega ega tuvastanud muid konkreetseid asjaolusid?

(1) ELT L 151, lk 1.

(2) EÜT L 56, lk 1, ELT eriväljaanne 11/10, lk 45.
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/27

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Arbetsdomstolen (Rootsi) 19. veebruaril 2013 — Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet versus Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

(Kohtuasi C-83/13)

2013/C 114/42

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbetsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet

Kostjad: Fonnship A/S, Svenska Transportarbetarförbundet, Facket för Service och Kommunikation (SEKO)

Eelotsuse küsimus

Kas EMP lepingu sätted, mis käsitlevad teenuste, s.o mereveoteenuste vaba liikumist ja millele vastavad sätted on olemas EÜ asutamislepingus, on kohaldatavad EFTA riigis asuvale äriühingule tema tegevuses, mis seisneb EÜ liikmesriiki või EFTA riiki mereveoteenuste osutamises laevaga, mille registreerimis- ja lipuriik ei ole EÜ/EMP riik?
—

tuvastada, et kuna Bulgaaria Vabariik ei ole vastu võtnud kõiki vajalikke õigus- ja haldusnorme Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ (1), mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ, artikli 3 lõike 7 ja I lisa punkti 1 alapunkti a teise lõigu ning alapunktide b, c, d, f, h ja i ülevõtmiseks, või vähemalt ei ole komisjoni nende meetmete võtmisest teavitanud, siis on Bulgaaria Vabariik rikkunud selle direktiivi artikli 49 lõikest 1 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 171/19

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 2. aprillil 2013 — Turbu.com Mobile Phone’s BV, teine menetluspool: Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-164/13)

2013/C 171/38

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Turbu.com Mobile Phone’s BV

Teine menetluspool: Staatssecretaris van Financiën

Eelotsuse küsimus

Kas siseriiklikud asutused ja kohtud peavad Euroopa Liidu õigusele tuginedes keelduma andmast sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust, kui objektiivsete asjaolude põhjal on tuvastatud, et asjaomane kaup on seotud käibemaksust kõrvalehoidumisega ja et maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et ta selles osales, kui siseriiklikus õiguses ei ole sellistel asjaoludel mahaarvamisõiguse andmisest keeldumist ette nähtud?
ET Euroopa Liidu Teataja C 171/19

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 2. aprillil 2013 — Turbu.com BV, teine menetluspool: Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-163/13)

2013/C 171/37

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Turbu.com BV

Teine menetluspool: Staatssecretaris van Financiën

Eelotsuse küsimus

Kas siseriiklikud asutused ja kohtud peavad Euroopa Liidu õigusele tuginedes keelduma käibemaksuvabastuse kohaldamisest ühendusesisese tarne puhul, kui objektiivsete asjaolude põhjal on tuvastatud, et asjaomane kaup on seotud käibemaksust kõrvalehoidumisega ja et maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et ta selles osales, kui siseriiklikus õiguses ei ole sellistel asjaoludel mahaarvamisõiguse andmisest keeldumist ette nähtud?
4.

Üldkohus leidis vääralt, et põhjendused, mis esitati Bank Mellati suhtes piiravate meetmete võtmiseks, ei vastanud asjaomastesse loenditesse kandmise tingimustele ning ei olnud paikapidavad, kuna: — ta ei pööranud piisavalt tähelepanu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni tuvastatule seoses Bank Mellati tegevusega Iraani tuumarelvade, kanderakettide ja kaitseülesannetega tegelevate üksuste maksekorralduste täitmisega; — ta ei võtnud piisavalt arvesse asjaolu, et tõendid, mis kinnitavad, et Bank Mellat toetab Iraani tuumarelvade leviku alast tegevust, pärinevad konfidentsiaalsetest allikatest; — ta leidis vääralt, et asjaolu, et Bank Mellat möönis pangandusteenuste osutamist Iraani tuumarelvade leviku alase tegevusega seotud üksusele enne, kui ÜRO Julgeolekunõukogu selle üksuse määratles, ei olnud piisav põhjendamaks piiravate meetmete võtmist Bank Mellati suhtes.
1.

Kas code des pensions civiles et militaires de retraites’i artiklit L. 24 koostoimes artikliga R. 37 niisugusena, nagu neid on muudetud 30. detsembri 2004. aasta seadusega nr 2004-1485, mis on rahanduse parandusseadus 2004. aastaks, ja 10. mai 2005. aasta dekreediga nr 2005-449, võib pidada õigusnormideks, mis toovad kaasa meeste ja naiste vahelise kaudse diskrimineerimise Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 tähenduses?
3.

Kui küsimustele 2a, 2b või 2c tuleb vastata eitavalt: kas lojaalse koostöö põhimõtet, mis on sätestatud EL lepingu artikli 4 lõikes 3, tuleb koosmõjus ELTL artikli 167 lõikega 2 tõlgendada nii, et kui liikmesriik, kes kontrollib, kas teises liikmesriigis asuvat kinnistut saab vastavalt seadusele, mille eesmärk on säilitada Madalmaade looduslik terviklikkus ja kultuuriajalooline pärand, klassifitseerida maavalduseks, esitab kõnealusele teisele liikmesriigile koostöötaotluse, on taotluse saanud liikmesriik kohustatud tegema koostööd?
ET Euroopa Liidu Teataja C 171/25

6. mail 2013 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-248/13)

2013/C 171/48

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall, J.-P. Keppenne ja D. Martin)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tuvastada, et kuna nõukogu ei võtnud vastu komisjoni ettepanekut nõukogu määruse kohta, millega kohandatakse alates 1. juulist 2012 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente, siis on nõukogu rikkunud ametnike personalieeskirjadest tulenevaid kohustusi.

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagis väidab hageja, et nõukogu jättis õigusvastaselt vastu võtmata komisjoni ettepaneku määruse kohta, millega kohandatakse ametnike töötasusid ja pensione personalieeskirjade XI lisa artikli 3 alusel, kuigi nimetatud artikli siduvast sõnastusest nähtub, et nimetatud töötasude ja pensionide iga-aastase kohandamise menetlus on automaatne ning ei jäta nõukogule mingit kaalutlusruumi. Viidatud artikkel näeb ette nõukogu kohustuse võtta komisjoni ettepanek vastu enne jooksva aasta 31. detsembrit. Komisjon heidab nõukogule ette, et viimane vaid tuvastas, et nõukogus puudus kvalifitseeritud häälteenamus, et võtta vastu komisjoni ettepanek, mis puudutab esiteks töötasude kohandamist ning teiseks personalieeskirjade XI lisas ette nähtud paranduskoefitsiente. Hageja on seisukohal, et tegelikkuses kohaldas nõukogu põhjendusi esitamata XI lisa artiklit 10, eirates komisjoni ja parlamendi õigusi. Selliselt toimides ei rikkunud nõukogu mitte ainult eespool viidatud sätteid, vaid ka institutsioonidevahelise tasakaalu põhimõtet, pannes toime ka võimu kuritarvitamise.
b)

Teises väites sellest tuleneva õigusrikkumise kohta, mis puudutab otsustusprotsessi ja Euroopa Parlamendi institutsioonilist õigust osaleda seadusandlikus tavamenetluses ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee õigust, et temaga piisavalt konsulteeritaks (ELTL artikli 294 ja artikli 43 lõike 2 rikkumine), väidab komisjon, et nõukogu võttis ettepaneku ühe osa vastu üksi, ilma et Euroopa Parlament oleks selle vastuvõtmisel osalenud, nagu ta seadusandliku tavamenetluse kohaselt oleks pidanud tegema, ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega ei konsulteeritud piisavalt.
1.

Kas ELTL artiklitega 49, 56, 105 ja 106 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad, et tervishoiualaste veoteenuste osutamine usaldatakse eelistatult vabatahtlike ühendustele, Itaalia Punasele Ristile ja teistele volitatud avalik-õiguslikele institutsioonidele või üksustele, kui see toimub lepingute alusel, mis näevad ette üksnes tegelikult kantud kulude hüvitamise?
7.

Kas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta artikli 62 lõiget 2 saab tõlgendada nii, et aktsepteeritav ja õiguspärane on selline liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt mittetulunduslikus vormis tegutsev Leader programmi kohalik tegevusrühm tuleb ühe aasta jooksul ümber kujundada äriühinguks põhjendusel, et ainult äriühingu vormis tegutseva ühiskondliku ühenduse abil on võimalik tagada kohalike partnerite vahelise võrgustiku loomine, kuna äriühingu esmane eesmärk on Ungari kehtiva õiguse kohaselt kasumi saamine ning majanduslike huvide tõttu on avalik liikmete värbamine ja liikmeksvõtmine välistatud?
ET Euroopa Liidu Teataja C 156/21

14. märtsil 2013 esitatud hagi — Euroopa Parlament versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-124/13)

2013/C 156/32

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Parlament (esindajad: L. G. Knudsen, I. Liukkonen ja R. Kaškina)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu 19. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1243/2012, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava (1); ning

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Parlament esitab vaidlustatud määruse tühistamiseks üheainsa väite, kinnitades, et ELTL artikli 43 lõige 3 ei ole vaidlustatud määruse sobiv õiguslik alus ning määrus oleks tulnud vastu võtta ELTL artikli 43 lõike 2 alusel, kuna see säte annab Euroopa Liidu seadusandjale vajalikud volitused niisuguse akti vastuvõtmiseks, millel on vaidlustatud määruse eesmärk ja sisu. Kasutatud õiguslik alus välistas parlamendi osalemise akti vastuvõtmisel, samas kui ELTL artikli 43 lõige 2 näeb ette, et kasutada tuleb seadlusandlikku tavamenetlust. Vaidlustatud määrus tuleb vale õigusliku aluse tõttu tühistada.

Parlament kinnitab oma väite esimeses osas, et kalavarude kaitse- ja majandamismeetmena moodustab iga niisugune mitmeaastane kava, nagu on vaatluse all käesolevas asjas, terviku, mis sisaldab vaid sätteid ühise kalanduspoliitika jätkusuutlikkuse ja säilitamise eesmärkide saavutamiseks ning tuleb seega tervikuna vastu võtta ELTL artikli 43 lõike 2 alusel.

Parlamendi väite teises osas kinnitatakse, et see, et vaidlustatud määruse võeti vastu eraldi aktina ülejäänud komisjoni ettepanekust, on igal juhul menetluse kuritarvitamine ning muudab sisutühjaks väljakujunenud kohtupraktika, mis puudutab õigusliku aluse valikut sõltuvalt akti raskuskeskmest. Ettepaneku osadeks jagamine võimaldas nõukogul valida kavandatava akti teatavate osade jaoks kunstlikult erineva õigusliku aluse, samas kui ELTL artikli 43 lõige 2 oleks olnud nende ainus õiguslik alus juhul, kui akt oleks vastu võetud esialgu esitatud tervikuna.

(1) ELT L 352, lk 10
—

tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole 28. juuniks 2009, mis on määruse (EÜ) nr 2252/2004 (1) artiklis 6 ette nähtud tähtaeg, kohaldanud sõrmejälgi sisaldavate biomeetriliste passide väljastamisega seotud tehnilisi spetsifikatsioone vastavalt komisjoni 28. juuni 2006. aasta otsusele K(2006) 2909, on Belgia Kuningriik rikkunud nimetatud määrusest tulenevaid kohustusi.
—

tuvastada, et kuna Sloveenia Vabariik ei ole vastu võtnud kõiki õigus- ja haldusnorme, mis on vajalikud selleks, et võtta üle komisjoni 1. märtsi 2011. aasta direktiiv 2011/18/EL (1), millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/57/EÜ (ühenduse raudteesüsteemi koostalitlusvõime kohta) II, V ja VI lisa, või vähemalt ei ole neist normidest komisjonile teatanud, siis on ta rikkunud selle direktiivi artiklist 2 tulenevaid kohustusi;