Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 23.4.2008, Pickering vs. komisjon, F‑103/05 , EU:F:2008:45 , punktid 72 ja 74 ; 4.9.2008, Lafili vs. komisjon, F‑22/07 , EU:F:2008:104 , punkt 33 ; 30.9.2010, Lebedef ja Jones vs. komisjon, F‑29/09 , EU:F:2010:120 , punkt 35 ; 5.12.2012, Lebedef jt vs. komisjon, F‑110/11 , EU:F:2012:174 , punkt 37 , ja 26.6.2013, Buschak vs. komisjon, F‑56/12 , EU:F:2013:96 , punkt 19 ; kohtumäärused, 20.3.2014, Michel vs. komisjon, F‑44/13 , EU:F:2014:40 , punktid 49 ja 50 , ning 23.4.2015, Bensai vs. komisjon, F‑131/14 , EU:F:2015:34 , punktid 34 ja 35 .

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused, 27.10.1994, Benzler vs. komisjon, T‑536/93 , EU:T:1994:264 , punkt 15 ; 8.11.2000, Bareyt jt vs. komisjon, T‑175/97 , EU:T:2000:259 ; 29.11.2006, Campoli vs. komisjon, T‑135/05 , EU:T:2006:366 , punkt 40 , ja 9.1.2007, Van Neyghem vs. Regioonide Komitee, T‑288/04 , EU:T:2007:1 , punktid 39 ja 40 .

Pealegi on esimese töötasu või pensioniteatise puhul, mis järgneb sellise ükskõik millises vormis üldkohaldatava akti jõustumisele, mis muudab abstraktse kategooria ametnike või endiste ametnike rahalisi õigusi, tingimata selle adressaadi suhtes tegemist sellise üksikhaldusotsuse vastuvõtmisega, millel on siduvad õiguslikud tagajärjed, mis mõjutavad otse ja kohe asjaomase ametniku või pensionäri huve. See ei ole nii, kui tegemist on pensioniteatisega, millest selgub esimest korda ametisse nimetava asutuse pädevusse kuuluval otsustustasandil uus paranduskoefitsient, mis tuleneb uuest ajakohastamise meetodist, mis on ette nähtud personalieeskirjade selles redaktsioonis, mis tuleneb määrusest nr 1023/2013, millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi, ja mille kohaselt ei võeta enam vastu nõukogu määrust, vaid üksnes komisjoni otsus.

Siiski ei ole töötasu või pensioniteatis oma olemuselt või esemelt huve kahjustav akt, kui see üksnes väljendab rahas selliste varasemate õiguslike aktide ulatust, mis puudutavad ametniku või pensionäri haldusseisundit, või teisisõnu, kui ilmneb, et see on varasemaid haldusotsuseid vaid puhtalt kinnitav.

Nii on see juhul, kui õigused, mida kahjustatakse näiteks üldkohaldatava akti muutmise tulemusel, on põhiliselt või puhtalt rahalised. Nimelt sellisel juhul saab maksmata jätmine või selle summa vähendamine, mis selle muutmise järgselt selguvad töötasu või pensioniteatisest, tuleneda pädeva talituse otsusest kohaldada kõnealust üldkohaldatavat akti asjaomasele ametnikule või pensionärile.

Töötasu ja pensioniteatised võivad olla huve kahjustavad aktid ning sellistena võib nende peale esitada kaebusi ja võimalikke hagisid. Sellega on tegemist siis, kui otsus, mille ese on puhtalt rahaline, võib oma olemuse tõttu kajastuda töötasu või pensioniteatises. Sellisel juhul hakkavad igakuisest töötasu või pensioniteatise teatamisest alates kulgema vastavalt personalieeskirjade artikli 90 lõikes 2 ja artikli 91 lõikes 3 ette nähtud kaebuse ja hagi esitamise tähtajad sellise haldusotsuse peale, kui sellest teatisest selgub selgelt ja esimest korda sellise otsuse olemasolu ja ulatus.

Põhjendatult ei saa väita, et komisjoni poolt otsuse vastuvõtmine ametnike töötasudele ja pensionidele kohaldatavate paranduskoefitsientide vahepealse ajakohastamise kohta pärast määruse nr 1023/2013, millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi, jõustumist on õigusliku aluseta. Nimelt sätestades, et kui töötasusid ajakohastatakse vastavalt personalieeskirjade artikli 65 lõikele 1, nagu seda on muudetud määrusega nr 1023/2013, ajakohastatakse pensione, puudutab muudetud personalieeskirjade artikli 82 lõige 2 selgelt üksnes pensionäride pensionide nominaalväärtuse ajakohastamist, kusjuures on ette nähtud ametnike töötasudega samas määras ajakohastamine. Selle vastavuse tagamiseks, mille kasuks seadusandja on otsustanud, näeb see säte ette viite töötasude ajakohastamise meetodile, nagu see on ette nähtud muudetud personalieeskirjades, antud juhul selle artikli 65 lõikes 1.

Siiski ei võimalda asjaolu, et muudetud personalieeskirjade artikli 82 lõikes 2 ei ole sätestatud võimaluse kohta kohaldada iga-aastase ja/või vahepealse ajakohastamise meetodit paranduskoefitsientidele, mida osaliselt või täielikult kohaldatakse teatud pensionidele, kuidagi järeldada, et paranduskoefitsientide vahepealse ajakohastamise vastuvõtmine on selle sättega vastuolus.

Nimelt on muudetud personalieeskirjade artikli 65 lõige 2 sama normatiivse sisuga kui artikli 82 lõige 2, mis näeb sõnaselgelt ette mitte üksnes töötasude vahepealse ajakohastamise, vaid samuti muudetud personalieeskirjade artiklis 64 ette nähtud töötasude selliste paranduskoefitsientide ajakohastamise, mida teatud juhtudel kohaldatakse pensionidele muudetud personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 alusel, antud juhul tehes erandi muudetud personalieeskirjade artikli 82 lõike 1 teisest lõigust.

Mis puudutab vahepealse ajakohastamise korda, siis kui muudetud personalieeskirjade artikli 65 lõige 2 viitab üldiselt paranduskoefitsientide vahepealsele ajakohastamisele elukalliduse olulise muutumise korral, siis muudetud personalieeskirjade XI lisa artikli 3 lõike 5 kolmas lõik ja lõige 6 puudutab nende paranduskoefitsientide ajakohastamist, mida kohaldatakse osaliselt või täielikult pensionidele. Need sätted näevad eelkõige ette paranduskoefitsientide kohaldamise jõustumise kuupäeva ja järgmise ajakohastamise kohaldamise algkuupäeva vahelises ajavahemikus, samas kui muudetud personalieeskirjade XI lisa artikkel 8, mis sisaldub selle lisa 3. peatükis, mis puudutab vahepealseid ajakohastusi ning millele viitab sama lisa artikli 3 lõike 5 kolmas lõik, näeb ette võimaluse, et see jõustumiskuupäev on enne 1. jaanuari, mis tähendab tingimata, et liidu seadusandja soovis, et vahepealse ajakohastamise mehhanismi saaks täielikult kasutada pensionidele kohaldatatavatele paranduskoefitsientidele.

Lisaks on muudetud personalieeskirjade XI lisa 2. peatükk just töötasude ja pensionide vahepealsete ajakohastuste kohta (muudetud personalieeskirjade artikli 65 lõige 2). Kohaldades aga muudetud personalieeskirjade artikli 65 lõiget 2, mis näeb sõnaselgelt ette paranduskoefitsiendid, kohaldatakse seda 2. peatükki mutatis mutandis paranduskoefitsientide vahepealsele ajakohastamisele.

(vt punktid 46‑51)