ET Euroopa Liidu Teataja C 285/15

17. juulil 2008 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Prantsuse Vabariik

(Kohtuasi C-327/08)

(2008/C 285/26)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: G. Rozet ja D. Kukovec)

Kostja: Prantsuse Vabariik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik ta võttis vastu ja jättis jõusse 30. detsembri 2005. aasta dekreedi nr 2005-1308 artikli 44-1 ja 1. augusti 2006. aasta dekreedi nr 2006-975 artikli 80-1-1 osas, milles need sätted näevad ette võimaluse, et hankijad võivad piiramatult ja ilma ühegi eelnevalt siseriiklikus õiguses sätestatud objektiivse tingimuseta lühendada mõistlikku tähtaega, mida tuleb pakkujate teavitamise ja hankelepingu sõlmimise vahel järgida, ning kuna ta võttis vastu ja jättis jõusse uue tsiviilmenetluse seadustiku, muudetud 20. oktoobri 2005. aasta dekreediga nr 2005-1308, artikli 14412-1 osas, milles see säte näeb ette hankija vastuse esitamiseks kümnepäevase tähtaja, keelates enne selle vastuse esitamist igasuguse lepingueelse menetluse ning ilma, et see tähtaeg peataks tähtaega, mida tuleb järgida pakkujate teavitamise ja hankelepingu sõlmimise vahel, siis on ta rikkunud direktiivi 89/665/EMÜ (1) ja direktiivi 92/13/EMÜ (2), tõlgendatuna Euroopa Kohtu otsustes „Alcatel” (C-81/98) ja „komisjon vs. Austria” (C-212/02), ning täpsemalt direktiivi 89/665/EMÜ artikli 2 lõiget 1 ja direktiivi 92/13/EMÜ artikli 2 lõiget 1;

— mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon esitab oma hagi põhjendamiseks kaks väidet.

Esimese väitega heidab ta kostjale ette, et ta lubab hankijatel kiireloomulises olukorras lühendada alla 10 päeva miinimumtähtaega, mida tuleb pakkujatele hankelepingu sõlmimise otsuse teatavakstegemise ja selle hankelepingu sõlmimise vahel järgida. Esiteks on Prantsuse õigusnormides käsitletav kiireloomulisus jäetud sõltuma hankija kaalutlusõigusest, ilma et oleks nõutud ühegi objektiivse tingimuse täitmist. Teiseks ei ole nimetatud õigusnormides ühtegi tagatist selle kohta, et tähtaja lühendamine tehakse pakkujatele teatavaks, mistõttu võib juhtuda, et nimetatud pakkujad algatavad lepingueelse kaebemenetluse hankelepingu sõlmimise otsuse peale ajal, mil leping on juba sõlmitud. Niisugune olukord on selgelt vastuolus direktiivides 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ sätestatud eesmärkidega, mis on kinnitust leidnud Euroopa Kohtu praktikas ning seisnevad tõhusa ja kiire kaebemenetluse korra kehtestamises, et hankijate ebaseaduslikke otsuseid saaks läbi vaadata ajal, mil rikkumisi on võimalik veel parandada.

Teise väitega heidab komisjon kostjale ette, et ta on eiranud nimetatud direktiivide kasulikku mõju, nähes Prantsuse õigusnormides ette hankijale ette kohustusliku vastamistähtaja, mis ei peata tähtaega, mida tuleb hankelepingu sõlmimise otsuse teatavakstegemise ja selle hankelepingu sõlmimise vahel järgida. Kuna tagasilükatud pakkumuse esitanud pakkuja ei saa kaebust esitada enne hankija vastuse saamist, ehk kuni 10 päeva jooksul, siis jätab hankija poolt selle tähtaja lõpus esitatud vastus nimetatud pakkuja ilma võimalusest esitada tulemuslik kaebus, kuna vastavaks kuupäevaks on leping juba sõlmitud.

(1) Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 395, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 246), muudetud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/50/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike teenuslepingute sõlmimise kord (EÜT L 209, lk 1; ELT eriväljaanne 06/01, lk 322).

(2) Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiiv 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 76, lk 14; ELT L 06/01, lk 315).