See kohustus ei ole millegi poolest vastuolus mainitud artikli 6 lõigetes 3 ja 4 ette nähtud kohustustega. Nimetatud artikli 6 lõike 4 sõnastusest tuleneb nimelt, et asjaomane liikmesriik teeb enne lõike 2 punktis a osutatud peremeestaimede kõrvaldamist asjakohase fütosanitaartöötluse, mis ei ole suunatud mitte taimedele endile, vaid bakteri vektoritele ehk nakkusohtlikele putukatele, et nendega nende tõrjumise teel võidelda või vajaduse korral nende elupaigaks olevad taimed kõrvaldada. Sellega seoses tuleb märkida, et otsuse 2015/789 artikli 6 lõigetes 2–4 sätestatud kohustuste puhul ei ole tegemist iseseisvate ja üksteist vastastikku välistavate kohustustega, vaid laadilt ja ulatuselt erinevate, kuid omavahel lahutamatult seotud meetmetega, mida selle artikli lõike 2 punktis a ja lõikes 4 ette nähtud meetmete puhul tuleb kohaldada üksteise järel. Nimetatud lõigetes 3 ja 4 ette nähtud kohustusi ei saa seega mõista nii, et need mõjutavad nakatunud taimi ümbritsevalt määratletud alalt peremeestaimede viivitamatu kõrvaldamise nõude kohustuslikkust.

Komisjon sai õiguspäraselt leida, et otsuses 2015/789 Xylella fastidiosa liitu sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate meetmete kohta artikli 6 lõike 2 punktis a ette nähtud kohustus viivitamatult kõrvaldada nakatunud taimi ümbritsevalt 100meetrise raadiusega alalt peremeestaimed olenemata nende tervislikust seisundist oli selle bakteri leviku ennetamiseks sobiv ja vajalik meede. Vastavalt direktiivi 2000/29 taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, mille alusel otsuse 2015/789 Xylella fastidiosa liitu sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate meetmete kohta artikli 6 lõike 2 punkt a vastu võeti, eesmärgile soovitakse viimatinimetatud sättega nähtuvalt mainitud otsuse põhjendusest 4 likvideerida Xylella bakter ja seeläbi hoida ära selle levik Apuulia maakonnast väljapoole. Taimetervise kaitse ning asjaomases valdkonnas põllumajanduse siseturu loomine on üldisest huvist lähtuvad liidu õiguse õiguspärased eesmärgid.

Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) arvamusest ilmneb selgelt, et oliivipuud kuuluvad koos küllalt paljude teiste taimedega Xylella bakteri peremeestaimede hulka. Kuigi EFSA ei ole selles arvamuses tõepoolest näidanud kindla põhjusliku seose esinemist Xylella bakteri ja oliivipuude kiire kuivamise vahel Apuulia maakonnas, on selles arvamuses siiski välja toodud märkimisväärne kokkulangevus nimetatud bakteri esinemise ja kirjeldatud patoloogia vahel. Juhul, kui puudub teaduslik kindlus tervist ohustava teguri esinemise või ulatuse kohta, ei keela ettevaatuspõhimõte võtta mis tahes meetmeid, vaid võib hoopis põhjendada kaitsemeetmete võtmist liidu seadusandja poolt, olenemata selles küsimuses valitsevast teaduslikust ebaselgusest. Asjaolu, et komisjon nägi ette kohustuse kõrvaldada peremeestaimed 100meetrise raadiusega alalt olenemata nende tervislikust seisundist, kuigi vektorid võivad levitada bakterit sellest kaugemale, ei sea otsuse 2015/789 artikli 6 lõike 2 punkti a proportsionaalsust kahtluse alla, vaid näitab vastupidi, et see kohustus piirdub sellega, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik. Ettevaatuspõhimõtet arvestades tuleb direktiivi 2000/29 artikli 16 lõiget 3 koostoimes sama artikli lõikega 1 mõista nii, et see võimaldab komisjonil võtta kõik meetmed, mis on vajalikud kahjulike organismide hävitamiseks, nii et kui selle eesmärgi saavutamiseks on vaja kõrvaldada mitte ainult nakatunud putukad, vaid ka kõik läheduses asuvad peremeestaimed, isegi kui neil ei ole ühtegi Xylella bakteriga nakatumise sümptomit ja nende puhul ei kahtlustata selle bakteriga nakatumist, siis on see institutsioon volitatud niisugust meedet kehtestama.

Selle kohustuse range proportsionaalsuse kohta tuleb märkida, et liidu seadusandja pidi kaaluma erinevaid asjassepuutuvaid huve ehk ühelt poolt Apuulia maakonna oliivipuude omanike omandiõigust ning nimetatud puude kõrvaldamise majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkondlikke tagajärgi, ja teiselt poolt taimekasvatuse tähtsust liidus ja üldist huvi tagada liidu territooriumi tõhus kaitse, sealhulgas väljapoole Lecce provintsi jääva Itaalia territooriumi kaitse, võideldes Xyllela bakteri leviku vastu kogu nimetatud territooriumil. Selles küsimuses tuleb kõigepealt märkida, et komisjon nägi ette kohustuse viivitamatult kõrvaldada asjassepuutuval alal kõik peremeestaimed, sest bakter levis Lecce provintsi põhjaosas kiiresti ning komisjon oli eelnevalt üksnes piirdunud istutamiseks mõeldud taimede sellest provintsist välja vedamise keelamisega, seejärel aga üksnes nakatunud taimede kõrvaldamise ettenägemisega – see näitab, et komisjon karmistas võetud meetmeid järk-järgult. Järgmiseks tuleb rõhutada, et komisjon ei näinud ette kohustust kõrvaldada taimed, olenemata mis tahes asjaoludest. Erandina otsuse 2015/789 artiklist 6 näeb selle otsuse artikkel 7 ette, et ainult Lecce provintsis, kus likvideerimine ei ole enam võimalik, võivad liikmesriigi pädevad ametiasutused otsustada kohaldada leviku tõkestamise meetmeid, mis ei hõlma nakatunud taimede läheduses olevate kõikide peremeestaimede kõrvaldamist. Viimaseks ilmneb seoses küsimusega, kas asjassepuutuvate peremeestaimede suhtes ei saaks kohaldada vähem piiravaid meetmeid nagu oliivipuude lõikamine või köndistamine ja pestitsiididega töötlemine, EFSA arvamusest, et käesoleval ajal ei ole olemas ühtegi tõrjeviisi, mis võimaldaks haigeid taimi avamaal terveks ravida. Nakatunud taimed jäävad nakatunuks kogu oma elu jooksul või kuhtuvad kiiresti. Neil asjaoludel tuleb tõdeda, et kuigi on tõsi, et kõigi nakatunud taimede läheduses asuvate peremeestaimede kõrvaldamine võib kahjustada nii omandiõigust kui ka Apuulia maakonna keskkonda, nägi komisjon tal selles valdkonnas oleva laia kaalutlusõiguse raames ja pärast erinevate asjassepuutuvate huvide kaalumist selle kohustuse ette põhjendatult.

(vt punktid 54, 55, 58–60, 62, 68, 70, 74–76, 80 ja 81)