2

Vaidluse tausta on vaidlustatud kohtumääruse punktides 1–22 kirjeldatud järgmiselt: „1 Hageja PLANET AE Anonymi Etaireia Parohis Symvouleftikon Ypiresion on ettevõtjate ja projektide juhtimise alal tegutsev konsultatsiooniettevõtja. Ta teeb projektide strateegia, IT‑lahenduste ja juhtimise valdkonnas koostööd rahvusvaheliste ja Euroopa partneritega, kelle hulka kuulub ka […] komisjon. 2 Käesolev kohtuasi puudutab komisjoni õigusi ja kohustusi, mis tulenevad kolme uurimisprojekti jaoks hagejaga sõlmitud kolmest lepingust. Lepingud sõlmiti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsuse nr 1513/2002/EÜ alusel, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuuendat raamprogrammi, mille eesmärk on toetada Euroopa teadusruumi loomist ja innovatsiooni (2002–2006) (EÜT L 232, lk 1; ELT eriväljaanne 13/29, lk 576). 3 Täpsemalt on tegemist lepingutega, mille pooled on Euroopa Ühendus, keda esindab komisjon, ja: — hageja kui 17. detsembril 2003 projekti „Ontology enabled E-Gov Service Configuration” (Ontogov, nr 507237) jaoks allkirjastatud konsortsiumi koordinaator ja liige; — Forschungszentrum Informatik an der Universität Karlsruhe kui 21. detsembril 2005 projekti „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic Technologies” (FIT, nr 27090) jaoks allkirjastatud konsortsiumi, mille liige hageja oli, koordinaator; — hageja kui 18. detsembril 2006 projekti „Risk Assessment for Customs in Western Balkans” (RACWeb, nr 45101) jaoks allkirjastatud konsortsiumi koordinaator ja liige (edaspidi koos nimetatud „vaidlusalused lepingud”). 4 Vaidlusaluste lepingute artikli ΙΙ.24 lõike 1 punktis a on ette nähtud, et Euroopa Liidu rahaline toetus lähtub lepingupoolte deklareeritud rahastamiskõlblikest kuludest. 5 Vaidlusaluste lepingute artikli II.8 kohaselt peab komisjon enne konsortsiumi ja/või lepingupoolte poolt iga aruandeperioodi lõpul deklareeritud kulude hüvitamist aruanded ja tulemused hindama ja heaks kiitma. Sama artikli lõike 4 kohaselt ei vabasta aruande heakskiitmine auditeerimisest või kontrollist, mille võib läbi viia vastavalt artikli II.29 tingimustele. 6 Vaidlusaluste lepingute artiklis II.29 on ette nähtud järgmist: „1. Komisjon võib lepingu kestuse ajal igal hetkel ja kuni viis aastat pärast projekti lõppemist korraldada auditeid, mille viivad läbi kas teaduslikud või tehnilised hindajad või välisaudiitorid või komisjoni enda talitused, sealhulgas Euroopa Pettustevastane Amet. Sellised auditid võivad seoses projekti ja lepingu nõuetekohase täitmisega puudutada teaduslikke, finantsilisi, tehnoloogilisi ja muid aspekte (hõlmates raamatupidamise ja juhtimise põhimõtteid). Audit tuleb läbi viia vastavalt konfidentsiaalsuspõhimõttele. Summad, mis võivad sellise auditi järelduste kohaselt kuuluda komisjonile tasumisele, võidakse artikli II.31 kohaselt sisse nõuda. […] 2. Lepingupooled on kohustatud andma komisjoni käsutusse kõik üksikasjalikud andmed, mida komisjon võib neilt nõuda lepingu nõuetekohase järgimise ja täitmise kontrollimiseks. 3. Lepingupooled on kohustatud säilitama kõikide lepingut puudutavate dokumentide originaali ning – nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtudel – tõestatud koopiad, kuni viis aastat alates projekti lõppemisest. Need dokumendid tuleb esitada komisjonile, kui neid nõutakse lepinguga seotud auditi tegemise ajal. 7 Vaidlusaluste lepingute artikli II.31 lõikes 1 on ette nähtud, et „kui lepingupoolele on tehtud alusetu makse või kui tagasinõudmine on õigustatud lepingust tulenevalt, on lepingupool kohustatud komisjonile kõnealuse summa tagastama komisjoni määratud tingimustel ja ajal”. 8 Lõpuks, vaidlusaluste lepingute artiklis 12 on märgitud, et neile kohaldatakse Belgia õigust. Artiklis 13 on ette nähtud, et „ühenduse ja lepingupoolte vahelisi vaidlusi nende lepingute kehtivuse, tõlgendamise või kohaldamise üle on olenevalt juhtumist pädev lahendama Euroopa Liidu Üldkohus või Euroopa Kohus”. 9 Ajavahemikul 17.–21. november 2008 ja 4. detsembril 2008 viis välisauditiühing komisjoni infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakonna tellimisel läbi hageja finantsauditi, mis keskendus projektide Ontogov, FIT ja RACWeb raames teatavate ajavahemikega seoses deklareeritud kuludele. 10 Audiitorühing edastas 8. aprilli 2009. aasta elektronkirjaga hagejale esialgse auditiaruande, mis pani küsimärgi alla hageja kolme juhtivtöötajat puudutavad personalikulud (edaspidi „vaidlusalused kulud”). 11 Hageja esitas 29. mail 2009 esialgse auditiaruande kohta oma märkused. 12 10. juulil 2009 esitas hageja audiitorühingu teatavaid soovitusi arvestava korrigeeritud kuludeklaratsiooni. 13 Infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakond tegi 11. novembri 2009. aasta kirjaga teatavaks põhjused, miks ta jääb esialgses auditiaruandes tehtud järelduste juurde, ja edastas hagejale auditi lõpparuande. 14 Hageja vaidlustas 23. detsembri 2009. aasta kirjas auditi nõuetekohasuse ja tegi komisjonile ettepaneku korraldada kohtumine eesmärgiga jagada üksikasjalikke selgitusi oma vastuväidete kohta. 15 4. märtsil 2010 toimus hageja ning infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakonna vaheline kohtumine. Lepiti kokku, et hageja esitab komisjonile täiendavaid tõendeid hageja juhtivtöötajate osalemise kohta. 16 Hageja andis 19. aprillil 2010 komisjonile üle täiendavad tõendid, mis ta oli lubanud edastada. 17 Infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakond teavitas 10. mai 2010. aasta kirjaga hagejat oma soovist viia tema asukohas läbi järelaudit ja edastas loetelu dokumentidest, mis tuleb auditi käigus edastada. See audit toimus 20.–22. juulil 2010. 18 3. septembril ja 9. detsembril 2010 esitas hageja järelauditi käigus nõutud täiendava teabe. 19 Infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakond teavitas 22. detsembril 2010 hagejat oma otsusest osaliselt nõustuda aruande järeldustega ja kiita teatavad kulud heaks, kuid vaidlusaluste kulude puhul järeldusi mitte muuta. 20 Hageja esitas 11. veebruaril 2011 oma märkused auditiaruande muudetud järelduste kohta. 21 Infoühiskonna ja meedia peadirektoraadi välisauditi osakond vastas 10. aprilli 2012. aasta kirjas, et vaidlusaluste kulude puhul jääb ta peaaegu täielikult oma järelduste juurde. 22 Hageja kinnitas 21. mai 2012. aasta kirjas uuesti oma seisukohta seoses vaidlusaluste kulude rahastamiskõlblikkusega.”