ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (teine koda)

26. juuni 2006( )

Ühenduse kaubamärk – Esindamine advokaadi poolt – Ilmselge vastuvõetamatus

Kohtuasjas T‑453/05,

Vonage Holdings Corporation, asukoht Edison (USA), esindaja: J. Kääriäinen,

hageja,

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused),

kostja,

mille ese on hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2005. aasta otsuse (asi R 510/2005‑1) peale, mis käsitleb sõnamärgi REDEFINING COMMUNICATIONS ühenduse kaubamärgina registreerimise taotlust,

EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda),

koosseisus: koja esimees J. Pirrung ja kohtunikud A. W. H. Meij ja I. Pelikánová,

kohtusekretär: E. Coulon,

on andnud järgmise

määruse

Asjaolud ja menetlus

1 Hageja esitas Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2005. aasta otsuse (asi R 510/2005‑1) peale hagiavalduse, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 27. detsembril 2005.

2 Hagist nähtub, et hagejat esindab advokaat (lawyer) J. Kääriäinen. Hagile on alla kirjutanud J. Kääriäinen.

3 Esimese Astme Kohus palus 3. jaanuaril 2006 vastavalt oma kodukorra artikli 44 lõikele 6 J. Kääriäinenil esitada tõendeid selle kohta, et tal on vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 19 tulenevatele nõuetele õigus esineda advokaadina liikmesriigi kohtus. Vastuseks sellele palvele esitas J. Kääriäinen 24. jaanuaril 2006 Malmö tingsrätti (Malmö esimese astme kohus, Rootsi) kohtunik J.‑O. Brännströmi tõendi, mis kandis kuupäeva 10. aprill 2002 ja millest nähtus, et J. Kääriäinen „on advokaat ning tal on õigus esindada kliente ja iseseisvalt esineda kõigis Rootsi kohtutes”.

4 Kuna see vastus Esimese Astme Kohut ei rahuldanud, palus ta J. Kääriäinenil esitada tõendeid selle kohta, et ta on advokatuuri vastu võetud kui advokat Rootsi õigusnormide tähenduses või et tal on õigus advokaadina esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 neljandale lõigule. Selle palve täitmiseks antud tähtaeg lõppes 10. aprillil 2006.

5 J. Kääriäinen selgitas 10. aprillil 2006, et ta ei kuulu Sveriges Advokatsamfundi (Rootsi advokatuur) kui advokat, kuna ta töötab patendiõigusele spetsialiseerunud büroos ja Rootsi advokatuur ei luba oma liikmetel tegutseda samas büroos, kus töötavad tehnilise haridusega patendivolinikud. Ta märkis, et põhikirja artikli 19 neljanda lõigu rootsikeelne sõnastus nõuab, et esindaja oleks advokat. Ta lisas, et ta on teadlik Esimese Astme Kohtu 28. veebruari 2005. aasta määrusest kohtuasjas T‑445/04: Energy Technologies ET vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Aparellaje eléctrico (UNEX) (EKL 2005, lk II‑677).

6 J. Kääriäinen rõhutas siiski, et kohtuasjas T‑219/00: Ellos vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (ELLOS), milles otsus tehti 27. veebruaril 2002 (EKL 2002, lk II‑753), ei välistanud Esimese Astme Kohus esindamist sellise Rootsi juristi poolt, kes ei kuulunud Rootsi advokatuuri. J. Kääriäinen märkis samuti, et ta esindas apellanti Euroopa Kohtu menetluses C‑150/02 P: Streamserve vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, milles anti määrus 5. veebruaril 2004 (EKL 2004, lk I‑1461). Ka Euroopa Kohus ei olnud temapoolse esindamise vastu.

7 Lõpuks teatas J. Kääriäinen Esimese Astme Kohtule, et S. Eliasson ja J. Runsten, kes mõlemad on Rootsi advokatuuri liikmed, on väljendanud oma valmisolekut esindada hagejat käesolevas asjas. Dokumendid, mis tõendavad, et S. Eliasson ja J. Runsten on Rootsi advokatuuri liikmed, olid lisatud 10. aprilli 2006. aasta kirjale. Muid dokumente Esimese Astme Kohtule ei esitatud.

Õiguslik käsitlus

8 Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklile 111 võib Esimese Astme Kohus juhul, kui hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, ilma menetlust jätkamata lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.

9 Käesolevas asjas otsustab Esimese Astme Kohus sellele sättele tuginedes menetlust jätkamata kohtuasja lahendada.

10 Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmandale lõigule, mis on vastavalt sama põhikirja artiklile 53 kohaldatav ka Esimese Astme Kohtu menetluses, peab ühenduse kohtutes muid kui eelisseisundis olevaid pooli esindama advokaat, st rootsikeelse versiooni kohaselt advokat. Vastavalt Rootsi õigusele võib ametinimetust advokat kasutada vaid isik, kellel on magistrikraad õigusteaduses ja kes on advokatuuri liige.

11 Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 neljandast lõigust tuleneb lisaks selgelt, et kaks kumulatiivset tingimust peavad olema täidetud selleks, et isikul oleks pädevus esindada ühenduse kohtutes teisi pooli peale liikmesriikide ja institutsioonide: ta peab olema advokaat (rootsikeelse versiooni kohaselt advokat) ja tal peab olema õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus. Need tingimused on olulised menetlusnormid, mille täitmatajätmine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse.

12 Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 19 sätestatud nõue tuleneb asjaolust, et advokaati peetakse õigusemõistmises osalejaks, kes peab osutama kliendile vajalikku õigusabiteenust täiesti sõltumatult, lähtudes kõrgemalseisvast õigusemõistmise huvist. Sellele kaitsele vastavad kutse-eetika nõuded, mille on üldisest huvist lähtuvalt kehtestanud ja mille täitmist kontrollivad selleks õigustatud asutused. Selline käsitus vastab liikmesriikide ühesugustele õiguslikele tavadele ning see leidub samuti ühenduse õiguskorras (vt analoogia alusel Euroopa Kohtu 18. mai 1982. aasta otsus kohtuasjas 155/79: AM & S vs. komisjon, EKL 1982, lk 1575, punkt 24).

13 Kuna J. Kääriäinen ei ole advokatuuri liige, ei ole ta advokaat (advokat) Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 tähenduses. Seega, kuigi ta võib vastavalt Rootsi õigusele esindada pooli Rootsi kohtutes, ei vasta ta põhikirja artikli 19 neljandas lõigus sätestatud kahest kumulatiivsest tingimusest esimesele ning seetõttu puudub tal pädevus esindada hagejat Esimese Astme Kohtus (vt eespool punktis 5 viidatud kohtuotsus Energy Technologies ET vs. Siseturu Ühtlustamise Amet).

14 On küll tõsi, et hageja mainitud kohtuasjades (eespool punkt 6) ei olnud ei Euroopa Kohus ega Esimese Astme Kohus selle vastu, et esindaja oli jurist, kes ei olnud advokat, kuid Esimese Astme Kohus mainib siiski, et neist kohtuasjadest kummaski esindamise küsimust otseselt ei arutatud.

15 Igal juhul ei saa hageja tugineda eespool punktis 6 viidatud kohtulahenditele selleks, et tema suhtes jäetaks kohaldamata Euroopa Kohtu põhikirja või kodukorra sätted. Vastavalt kodukorra artikli 43 lõikele 1 peab iga menetlusdokumendi originaalile olema alla kirjutanud poole esindaja või advokaat. Hageja ei ole esitanud ühtegi dokumenti, millele oleks alla kirjutanud advokaat põhikirja artikli 19 neljanda lõigu tähenduses. Eespool punktis 7 nimetatud tõendavad dokumendid ja kinnitus, et nendes dokumentides nimetatud advokaadid on valmis hagejat esindama, ei ole piisavad, et täita nõuet, mille kohaselt hagiavaldusele peab olema alla kirjutanud advokaat põhikirja artikli 19 tähenduses.

16 Sellest lähtuvalt tuleb käesolev hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu jätta läbi vaatamata, ilma et oleks vaja kostjat sellest teavitada.

Kohtukulud

17 Kuna käesolev määrus on tehtud enne kostjale hagist teatamist ja seega enne kostja kohtukulude tekkimist, siis piisab, kui otsustada, et kodukorra artikli 87 lõike 1 alusel jäetakse hageja kohtukulud tema enda kanda.

Esitatud põhjendustest lähtudes

ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda)

määrab:

1. Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

2. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda.

Luxembourg, 26. juuni 2006.

Kohtusekretär Koja esimees