Kohtuasi C‑5/15

AK

versus

Achmea Schadeverzekeringen NV

ja

Stichting Achmea Rechtsbijstand

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Gerechtshof Amsterdam)

Eelotsusetaotlus – Õigusabikulude kindlustus – Direktiiv 87/344/EMÜ – Artikli 4 lõige 1 – Kindlustusvõtja õigus vabalt advokaati valida – Kohtu- või haldusmenetlus – Mõiste – Raviteenusteks loa andmisest keeldumise peale esitatud vaie

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kümnes koda), 7. aprill 2016

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Õigusabikulude kindlustus – Direktiiv 87/344 – Kindlustusvõtja õigus oma esindajat vabalt valida – Haldusmenetlus – Mõiste – Avalik-õiguslikus asutuses toimuv vaidemenetlus, mille käigus teeb see asutus otsuse, mille võib kohtus vaidlustada – Hõlmamine

(Nõukogu direktiiv 87/344, artikli 4 lõike 1 punkt a)

Direktiivi 87/344 kohtukulude kindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta artikli 4 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selles sättes nimetatud mõiste haldusmenetlus hõlmab avalik-õiguslikus asutuses toimuvat vaidemenetlust, mille käigus teeb see asutus otsuse, mille võib kohtus vaidlustada.

Esiteks, selle mõiste tõlgendamine nii, et see oleks piiratud ainult kohtumenetlustega haldusasjades, mis toimuvad tegelikus kohtus ning kus kontrollitakse vaidlustatud otsuse õiguspärasust ja määratakse lõplikult kindlaks huvitatud isiku õiguslik olukord, võtaks nimelt sellelt sõnalt „haldusmenetlus“, mida Euroopa Liidu seadusandja on selgelt kasutanud, selle tähenduse.

Teiseks, direktiivi 87/344 ja eelkõige selle artikli 4 – mis käsitleb advokaadi või esindaja vaba valikut – eesmärk on laiaulatuslikult kaitsta kindlustatud isikute huve. Kuna advokaadi või esindaja valimise õigus on tunnistatud üldkohaldatavaks ja kohustuslikuks, siis on sellega vastuolus direktiivi artikli 4 lõike 1 punkti a kitsendav tõlgendamine

Olukorras, kus kindlustatud isiku õigusi kahjustavad nii selle asutuse algne otsus kui ka tema vaideotsus, kuna faktilisi asjaolusid hinnatakse selles haldusmenetluse etapis ning see hinnang on otsustamise aluseks seejärel toimuvas halduskohtumenetluses, vajab kindlustatud isik õiguskaitset menetluses, mis on halduskohtusse kaebuse esitamise vältimatu eeldus.

Peale selle ei tooks advokaadi või esindaja vaba valimise õiguse selline lai tõlgendamine kaasa seda, et kogu õigusabikulude kindlustus muudetakse kindlustuseks, mis põhineb kulude kandmise põhimõttel direktiivi 87/344 artikli 3 lõike 2 punkti c tähenduses, kuna direktiivi 87/344 artikli 3 lõike 2 punktides a ja b ette nähtud meetmed säilitavad oma kohaldatavuse ka siis, kui selle direktiivi artikli 4 lõike 1 punktist a tuleneb õigusabikulude suhtes kindlustatud isiku autonoomne õigus oma esindajat vabalt valida.

Mis puudutab lõpuks võimalikke finantstagajärgi õigusabikulude kindlustuse süsteemidele, siis ei või need viia direktiivi 87/344 artikli 4 lõike 1 punkti a kitsendava tõlgendamiseni. Nimelt ei ole direktiivi eesmärk õigusabikulude kindlustuse lepingutele kohaldatavate õigusnormide täielik ühtlustamine, mistõttu on liikmesriikidel kehtiva liidu õiguse kohaselt õigus nimetatud lepingute suhtes kohaldatava korra üle otsustada, kui seda tehes ei võeta direktiivis ette nähtud põhimõtetelt nende sisu. Seega viis, kuidas kindlustatud isik teostab oma õigust vabalt valida oma esindaja, ei välista võimalust, et teatavatel juhtudel võiks kehtestada piirangud kindlustusandja kantavatele kuludele.

(vt punktid 18, 21–26 ja resolutsioon)