Kohtuasi C-175/12

Sandler AG

versus

Hauptzollamt Regensburg

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht München)

„Tolliliit ja ühine tollitariifistik — Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide päritolu kauba impordi sooduskord — Cotonou lepingu V lisa 1. protokolli artiklid 16 ja 32 — Keemilise kiu import Nigeeriast Euroopa Liitu — Ekspordiriigi pädeva ametiasutuse tuvastatud vead ekspordiriigi pädeva ametiasutuse väljastatud kaupade liikumissertifikaadis EUR.1 — Komisjonile edastatud näidisest erinev templijäljend — Tagantjärele väljastatud sertifikaadid ja asendussertifikaadid — Ühenduse tolliseadustik — Artiklid 220 ja 236 — Võimalus kohaldada tollivormistusjärgselt tariifisoodustust, mis tagasimaksmise taotluse esitamise kuupäeval enam ei kehti — Tingimused”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kümnes koda), 24. oktoober 2013

Viimati määrusega nr 214/207 muudetud kujul määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 889 lõike 1 esimese lõigu teist taanet tuleb tõlgendada nii, et see ei välista võimalust esitada tollimaksu tagasimaksmise taotlus juhul, kui tariifset sooduskohtlemist taotleti ja seda kohaldati kauba vabasse ringlusse lubamisel ning alles hiljem, pärast tariifse sooduskohtlemise kehtivusaja lõppemist ja tavaliselt rakendatava tollimaksumäära taaskehtestamist toimunud tollivormistusjärgse kontrolli käigus esitab impordiriigi ametiasutus nõude tasuda tollimaksu kolmandate riikide päritolu kaubalt tasutava tollimaksu summa võrra rohkem. Tolliseadustiku artikli 236 kohaldamise erand, mis on ette nähtud määruse nr 2454/93 artikli 889 lõike 1 esimese lõigu teises taandes, hõlmab üksnes juhtusid, kui kaup on vabasse ringlusse lubatud tavaliselt rakendatavat tollimaksumäära kohaldades, kuid hiljem selgub, et näiteks sooduskohtlemise alusel oleks saanud kohaldada vähendatud tollimaksumäära. Järelikult ei saa siis, kui kauba vabasse ringlusse lubamisel on tariifset sooduskohtlemist taotletud ja seda on kohaldatud ning alles hiljem, pärast tariifse sooduskohtlemise kehtivusaja lõppemist ja tavaliselt rakendatava tollimaksumäära taaskehtestamist toimunud tollivormistusjärgse kontrolli käigus esitab impordiriigi ametiasutus nõude tasuda tollimaksu kolmandate riikide päritolu kaubalt tasutava tollimaksu summa võrra rohkem, määruse nr 2454/93 artikli 889 lõike 1 esimese lõigu teine taane olla takistuseks nimetatud suurema summa tagasimaksmise taotluse esitamisele. (vt punktid 36–38 ja resolutsiooni punkt 1)

Otsusega 2003/159/EÜ ühenduse nimel heaks kiidetud koostöölepingu ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000, V lisa 1. protokolli artikli 16 lõike 1 punkti b ja artiklit 32 tuleb tõlgendada nii, et kui tollivormistusjärgse kontrolli käigus selgub, et kaupade liikumissertifikaadil EUR.1 on ekspordiriigi ametiasutuste edastatud näidisest erinev templijäljend, siis võib impordiliikmesriigi toll nimetatud 1. protokolli artiklis 32 ette nähtud menetluse algatamise asemel pigem keelduda selle sertifikaadi aktsepteerimisest ja selle importijale tagastada, et ta saaks vastavalt selle protokolli artikli 16 lõike 1 punktile b taotleda tagantjärele väljastatava sertifikaadi. Mis esiteks puutub sellises olukorras impordiliikmesriigi ametiasutuste võetavatesse meetmetesse, siis ei ole 1. protokollis ühtki sätet, mis otsesõnu piiraks ühelt poolt selle protokolli artiklis 16 ning teiselt poolt selle protokolli artiklis 32 ette nähtud menetluse kohaldamisala, nii et valik nende kahe menetluse vahel peab lisaks 1. protokolli normidele ja märkustele lähtuma juhtumi kõigist asjaoludest, sealhulgas faktilised asjaolud. Teiseks põhineb liidu ja kolmanda riigi vahel sõlmitud lepingule lisatud päritolureeglite protokollis ette nähtud halduskoostöö süsteem impordiliikmesriikide ametiasutuste ja ekspordiriigi ametiasutuste vastastikusel usaldusel Selle protokolli artiklites 16 ja 32 ette nähtud mõlemad menetlused eeldavad ekspordiriigi ametiasutuste kaasamist ja ainus erinevus on selles, kas nende ametiasutuste poole pöördub impordiliikmesriigi ametiasutus vastavalt 1. protokolli artiklile 32 või importija vastavalt 1. protokolli artikli 16 lõikele 1. Samuti teostavad ekspordiliikmesriigi ametiasutused selle protokolli artiklis 32 ette nähtud kontrolli, kinnitamaks liikumissertifikaatide ehtsust ja kaupade päritolustaatust. (vt punktid 44, 45, 49, 50, 56 ja resolutsiooni punkt 2)