ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Court of Appeali eelotsusetaotlus — Iirimaa) — Neculai Tarola versus Minister for Social Protection

(kohtuasi C-483/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Liidu kodakondsus - Isikute vaba liikumine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil - Artikli 7 lõike 1 punkt a - Töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad - Artikli 7 lõike 3 punkt c - Üle kolmekuuline elamisõigus - Liikmesriigi kodanik, kes on töötanud teises liikmesriigis 15 päeva - Töötus endast sõltumatutel põhjustel - Töötaja staatuse säilitamine vähemalt kuueks kuuks - Õigus tööotsija toetusele (jobseeker’s allowance)

(2019/C 206/03)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Neculai Tarola

Vastustaja: Minister for Social Protection

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artikli 7 lõike 1 punkti a ning lõike 3 punkti c tuleb tõlgendada nii, liikmesriigi kodanik, kes on kasutanud vaba liikumise õigust ja saanud teises liikmesriigis töötaja staatuse selle direktiivi artikli 7 lõike 1 punkti a tähenduses tulenevalt tegevusest, mida ta on teinud muul moel kui tähtajalise töölepingu alusel töötades kaks nädalat enne töötuks jäämist endast sõltumatutel põhjustel, säilitab töötaja staatuse veel vähemalt kuueks kuuks nende sätete tähenduses, kui ta on tööotsijana registreeritud asjaomases tööhõiveametis.

Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kindlaks tegema, kas võrdse kohtlemise põhimõtte järgi, mis on tagatud direktiivi 2004/38 artikli 24 lõikes 1, on nimetatud kodanikul seega õigus saada sotsiaaltoetusi või vajaduse korral sotsiaalkindlustushüvitisi vastuvõtva liikmesriigi kodanikega samal alusel.

(1) ELT C 347, 16.10.2017.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági eelotsusetaotlus — Ungari) — PORR Építési Kft. versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(kohtuasi C-691/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus - Artikli 199 lõike 1 punkt a - Pöördmaksustamine - Alusetult tasutud maks, mille teenusesaaja tasus teenuseosutajale arve alusel, mis oli koostatud valesti tavapärase maksustamiskorra eeskirjade kohaselt - Maksuhalduri otsus, milles tuvastatakse teenusesaaja maksuvõlg ja jäetakse rahuldamata taotlus mahaarvamise tegemiseks - Asjaolu, et maksuhaldur jättis kontrollimata võimaluse maks tagastada)

(2019/C 206/11)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Hageja: PORR Építési Kft.

Kostja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 13. juuli 2010. aasta direktiiviga 2010/45/EL, ning proportsionaalsuse, neutraalse maksustamise ja tõhususe põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui maksuhaldur keeldub olukorras, kus puuduvad kahtlused, et tegemist on pettusega, andmast ettevõtjale õigust arvata maha käibemaksu, mille see ettevõtja teenuste saajana nende teenuste osutajale alusetult tasus arve, mille viimati nimetatu koostas vastavalt tavapärast käibemaksukorda käsitlevatele eeskirjadele, alusel, olgugi et asjaomase tehingu suhtes kohaldati pöördmaksustamise mehhanismi, ilma et maksuhaldur

— enne mahaarvamisõiguse andmisest keeldumist kontrolliks, kas kõnealuse eksliku arve väljastanud isik saab arvesaajale tagastada alusetult tasutud käibemaksu summa ja seda arvet tagantjärgi ise korrigeerimise menetluse raames parandada, nagu on ette nähtud kohaldatavates riigisisestes õigusnormides, et saada tagasi maks, mille ta alusetult riigikassasse kandis, või

— otsustaks ise selle sama arve saajale tagastada maksu, mille ta arve väljastanud isikule alusetult tasus ja mille viimati nimetatu seejärel alusetult riigikassasse kandis.

Kui arvel alusetult märgitud käibemaksu tagastamine teenuste osutaja poolt teenuste saajale osutub võimatuks või ülemäära keeruliseks, eelkõige teenuste osutaja maksejõuetuse korral, võivad nimetatud põhimõtted siiski nõuda, et teenuste saaja saaks esitada tagastamistaotluse vahetult maksuhaldurile.

(1) ELT C 112, 26.3.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus — Ühendkuningriik) — Peter Bosworth, Colin Hurley versus Arcadia Petroleum Limited jt

(kohtuasi C-603/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Lugano II konventsioon - Kohtualluvus, kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades - II jaotis, 5. jagu (artiklid 18 - 21) - Kohtualluvus töölepingute puhul)

(2019/C 206/07)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Peter Bosworth, Colin Hurley

Kostjad: Arcadia Petroleum Limited jt

Resolutsioon

30. oktoobril 2007 allkirjastatud tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise konventsiooni, mis on ühenduse nimel heaks kiidetud nõukogu 27. novembri 2008. aasta otsusega 2009/430/EÜ, II jaotise 5. jao (artiklid 18–21) sätteid tuleb tõlgendada nii, et äriühingu ja selle juhina töötava füüsilise isiku vahel sõlmitud leping ei loo nende vahel alluvussuhet ning seetõttu ei või seda pidada „töölepinguks“ nende sätete tähenduses, kui see isik saab otsustada või tegelikult otsustab lepingu tingimuste üle ning tal on pädevus selle äriühingu igapäevast tegevust ja omaenda ülesannete täitmist iseseisvalt juhtida, isegi kui äriühingu aktsionäri(de)l on pädevus nimetatud leping lõpetada.

(1) ELT C 437, 18.12.2017.
C 206/4

ET

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 4. aprilli 2019. aasta otsus (Landgericht Kölni eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Germanwings GmbH versus Wolfgang Pauels

(kohtuasi C-501/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Lennutransport - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Artikli 5 lõige 3 - Reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antav hüvitis - Ulatus - Hüvitamiskohustusest vabastamine - Mõiste „erakorralised asjaolud“ - Lennuki rehvi kahjustus, mille on põhjustanud lennurajal olnud võõrkeha)

(2019/C 206/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Germanwings GmbH

Kostja: Wolfgang Pauels

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 5 lõiget 3, koostoimes selle määruse põhjendusega 14, tuleb tõlgendada nii, et lennuki rehvi kahjustumine lennurajal olnud võõrkeha, näiteks mõne lahtise eseme tõttu kuulub mõiste „erakorraline asjaolu“ alla selle sätte tähenduses.

Selleks, et vabaneda määruse nr 261/2004 artiklis 7 ette nähtud kohustusest maksta reisijatele hüvitist, peab lennuettevõtja, kelle lend niisuguse „erakorralise asjaolu“ tõttu pikaajaliselt hilines, siiski tõendama, et ta oli kasutanud kogu tema käsutuses olevat personali, seadmeid ja rahalisi vahendeid, vältimaks seda, et lennurajal olnud võõrkeha, näiteks mõne lahtise eseme tõttu kahjustatud rehvi vahetamine viiks asjaomase lennu pikaajalise hilinemiseni.

(1) ELT C 392, 20.11.2017.
—

võib niisuguses kaebuses sellele vastutuskriteeriumile erandlikult tugineda määruse artikli 20 lõikes 5 osutatud olukorras, kui see kolmanda riigi kodanik on edastanud palve esitajaks oleva liikmesriigi pädevale asutusele teavet, millest ilmselgelt nähtub, et seda liikmesriiki tuleb pidada vastutuskriteeriumide kohaselt taotluse läbivaatamise eest vastutavaks.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 4. aprilli 2019. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus — Austria) — Allianz Vorsorgekasse AG

(kohtuasi C-699/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Kutsealaste solidaarsete maksete haldamisega tegeleva hüvitiskindlustuskassaga liitumislepingute sõlmimine - Töötajate või nende esindajate nõusolekut vajava lepingu sõlmimine - Direktiiv 2014/24/EL - ELTL artiklid 49 ja 56 - Võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtted - Läbipaistvuskohustus)

(2019/C 206/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Allianz Vorsorgekasse AG

Menetlusosalised: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

Resolutsioon

ELTL artikleid 49 ja 56, võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid ning läbipaistvuskohustust tuleb tõlgendada nii, et need on kohaldatavad sellise liitumislepingu sõlmimisele, mille avalik-õiguslikuks isikuks olev tööandja ja hüvitiskindlustuskassa sõlmivad selle tööandja töötajatele makstavate lahkumishüvitiste finantseerimiseks mõeldud sissemaksete haldamiseks ja investeerimiseks, olgugi et selle lepingu sõlmimine ei toimu üksnes asjaomase tööandja tahtest lähtudes, vaid vajab ka kas töötajate või nende esinduskogu nõusolekut.

(1) ELT C 104, 19.3.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus — Hispaania) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17) versus Administración del Estado

(liidetud kohtuasjad C-473/17 ja C-546/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Energia - Veeldatud naftagaasi (LPG) sektor - Tarbijakaitse - Üldisest majandushuvist tulenev kohustus - Gaasiballooni maksimumhind - Kojutoimetamise kohustus - ELTL artikkel 106 - Direktiivid 2003/55/EÜ, 2009/73/EÜ ja 2006/123/EÜ - 20. aprilli 2010. aasta kohtuotsuse Federutility jt (C-265/08, EU:C:2010:205) tõlgendamine - Proportsionaalsuse põhimõte)

(2019/C 206/02)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)

Kostja: Administración del Estado

Menetluses osalesid: Redexis Gas SL, Repsol Butano SA (C-546/17)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul artikli 15 lõike 3 punktis c sätestatud proportsionaalsuse tingimust tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised meetmed, mis on kõne all põhikohtuasjades ning mis kehtestavad maksimumhinna pakendatud veeldatud naftagaasi balloonile ja kohustavad teatud ettevõtjaid seda gaasi koju toimetama, tingimusel et need meetmed kehtivad üksnes piiratud aja jooksul ega lähe kaugemale sellest, mis on vajalik taotletava üldise majandushuvi eesmärgi saavutamiseks.

(1) ELT C 382, 13.11.2017.

ELT C 412, 4.12.2017.
2.

Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb teisele küsimusele vastata, et määruse nr 207/2009 artikli 9 lõike 1 punkti c ja direktiivi 2008/95 artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et need lubavad kontrollimärgises seisneva maineka üksikkaubamärgi omanikul keelata kolmandal isikul tähistamast selle kaubamärgiga identse või sarnase tähisega oma kaupa, mis ei ole identne ega sarnane kaupade või teenustega, mille jaoks kõnealune kaubamärk on registreeritud, tingimusel et on tõendatud, et nii toimides kasutab kolmas isik ära või kahjustab selle sama kaubamärgi eristusvõimet või mainet ning kõnealune kolmas isik ei ole sellisel juhul tõendanud, et tal on nende sätete tähenduses selleks „mõjuv põhjus“.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. aprilli 2019. aasta otsus (Sąd Najwyższy eelotsusetaotlus — Poola) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A. versus Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

(kohtuasi C-617/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Konkurents - EÜ artikkel 82 - Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine - Määrus (EÜ) nr 1/2003 - Artikli 3 lõige 1 - Riigisisese konkurentsiõiguse kohaldamine - Liikmesriigi konkurentsiasutuse otsus, millega määratakse trahv liikmesriigi õiguse alusel ja trahv liidu õiguse alusel - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 50 - Ne bis in idem’i põhimõte - Kohaldatavus)

(2019/C 206/08)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Najwyższy

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A.

Kostja: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

menetluses osalesid: Edward Dętka, Mirosław Krzyszczak, Zakład Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol Sp. z o.o. w Piekarach Śląskich, Ommer Polska Sp. z o.o. w Krapkowicach, Glimat Marcinek i S-ka spółka jawna w Gliwicach, Jastrzębskie Zakłady Remontowe Dźwigi Sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer-Polska Sp. z o.o. w Nowinach, Pietrzak B. B. Beata Pietrzak, Bogdan Pietrzak Spółka jawna w Katowicach, Ewelina Baranowska, Przemysław Nikiel, Tomasz Woźniak, Spółdzielnia Kółek Rolniczych w Bielinach, Lech Marchlewski, Zakład Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J.M.E.K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, HTS Polska Sp. z o.o., Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski spółka jawna w Puszczykowie, Bożena Kubalańca, Zbigniew Arczykowski, Przedsiębiorstwo Produkcji Handlu i Usług Unipasz Sp. z o.o. w Radzikowicach, Janusz Walocha, Marek Grzegolec

Resolutsioon

7. detsembril 2000 Nice’is välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 50 sätestatud ne bis in idem’i põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigi konkurentsiasutus määrab ettevõtjale sama otsusega trahvi liikmesriigi konkurentsiõiguse rikkumise eest ning trahvi EÜ artikli 82 rikkumise eest. Sellises olukorras peab liikmesriigi konkurentsiasutus siiski veenduma, et trahvid koosvõetuna on rikkumise laadiga proportsionaalsed.

(1) ELT C 104, 19.3.2018.
Euroopa Kohtu (viies koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismase eelotsusetaotlus — Leedu) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos versus „Skonis ir kvapas“ UAB

(kohtuasi C-638/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuur ja määrad - Direktiiv 2011/64/EL - Artikli 4 lõike 1 punkt a - Mõiste „sigarid ja sigarillod“ - Looduslikust tubakast ümbrislehega tubakarullid, mis on osaliselt kaetud paberist lisakihiga)

(2019/C 206/09)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Vastustaja:„Skonis ir kvapas“ UAB

Resolutsioon

Nõukogu 21. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta artikli 4 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellised tubakatooted nagu põhikohtuasjas kõne all olevad tooted, mille puhul osa looduslikust tubakast valmistatud ümbrislehest on kaetud filtriosas paberist lisakihiga, mis võib muuta need tooted visuaalselt sarnaseks sigarettidega, kuuluvad selle sätte tähenduses sigarite ja sigarillode kategooriasse.

(1) ELT C 52, 12.2.2018.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (mida on muudetud komisjoni 18. detsembri 2014. aasta määrusega (EL) nr 1357/2014), III lisa ning komisjoni 3. mai 2000. aasta otsuse 2000/532/EÜ (millega asendatakse jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ artikli 1 punkti a kohaselt jäätmete nimistut kehtestav otsus 94/3/EÜ ja ohtlikke jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 91/689/EMÜ artikli 1 lõike 4 kohaselt ohtlike jäätmete nimistut kehtestav nõukogu otsus 94/904/EÜ), mida on muudetud komisjoni 18. detsembri 2014. aasta otsusega 2014/955/EL, lisa tuleb tõlgendada nii, et jäätmevaldaja peab niisuguse jäätme, millele selle liigitamisel võidakse määrata kas ohtlike jäätmete koodid või tavajäätmete koodid, aga mille koostis ei ole alguses teada, liigitamiseks selle koostise kindlaks tegema ja kontrollima niisuguste ohtlike ainete sisaldust, mille esinemine jäätmes on mõistlikult usutav, et teha kindlaks, kas jäätmel on ohtlikke omadusi, ning ta võib selleks kasutada komisjoni 30. mai 2008. aasta määruses (EÜ) nr 440/2008, millega kehtestatakse katsemeetodid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH), sätestatud või mis tahes rahvusvaheliselt tunnustatud proovivõtmisi, keemilisi analüüse ja katseid.
C 187/22

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 27. märtsi 2019. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — slewo — schlafen leben wohnen GmbH versus Sascha Ledowski

(kohtuasi C-681/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Direktiiv 2011/83/EL - Artikli 6 lõike 1 punkt k ja artikli 16 punkt e - Kaugleping - Taganemisõigus - Erandid - Mõiste „suletud kaup, mis ei ole kõlblik tagasisaatmiseks tervisekaitse või hügieenilistel põhjustel ning mis on pärast kohaletoimetamist avatud“ - Madrats, mille pakendi on tarbija pärast kättesaamist eemaldanud)

(2019/C 187/25)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kostja ja kassatsioonkaebuse esitaja: slewo — schlafen leben wohnen GmbH

Hageja ja vastustaja kassatsioonimenetluses: Sascha Ledowski

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiivi 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ, artikli 16 punkti e tuleb tõlgendada nii, et mõiste „suletud kaup, mis ei ole kõlblik tagasisaatmiseks tervisekaitse või hügieenilistel põhjustel ning mis on pärast kohaletoimetamist avatud“, selle sätte tähenduses ei hõlma sellist kaupa nagu madrats, mille pakendi on tarbija pärast kauba kättesaamist eemaldanud.

(1) ELT C 112, 26.3.2018.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta direktiiviga 2008/6/EÜ, artikli 7 lõike 1 esimest lauset koostoimes selle direktiivi artikliga 8 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt asjaomasesse kohtusse menetlusdokumendi esitamisega loetakse samaväärseks vaid sellise dokumendi edastamine universaalpostiteenust osutama määratud ettevõtja postiasutusele, ja seda ilma, et esineks avalikust korrast või julgeolekust lähtuv objektiivne põhjendus.
2.

ELTL artikli 107 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui võrguettevõtjatele antakse elektrivaldkonna üldhuviteenuste rahastamiseks mõeldud vahendeid, et hüvitada kahju, mis tekkis kohustuse tõttu osta elektrit teatud elektritootjatelt kindlaksmääratud hinnaga ja tasakaalustada seda, siis on see hüvitis nimetatud sätte tähenduses elektritootjatele antud eelis.
Euroopa Kohtu (viies koda) 16. mai 2019. aasta otsus (Landgericht München Ie eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“ versus Land Niedersachsen

(kohtuasi C-689/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Keskkond - Jäätmesaadetis - Määrus (EÜ) nr 1013/2006 - Jäätmed, mille puhul kohaldatakse kirjaliku etteteatamise ja nõusoleku menetlust - Saadetiste edasitoimetamine Euroopa Liidu piires - Artikli 1 lõike 3 punkt b - Kohaldamisalast väljajätmine - Laevade pardal tekkinud jäätmed - Avarii tagajärjel laeva pardal olevad jäätmed)

(2019/C 255/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht München I

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“

Kostja: Land Niedersachsen

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta artikli 1 lõike 3 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selliseid laevaõnnetuse tagajärjel laeva pardale jäänud metallimurrust ning setete ja lastijääkidega segunenud kustutusveest koosnevaid jääke, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb pidada selle sätte tähenduses laeva pardal tekkinud jäätmeteks, mis on seetõttu määruse kohaldamisalast välja jäetud kuni nende mahalaadimiseni taaskasutamise või kõrvaldamise eesmärgil.

(1) ELT C 94, 12.03.2018.
1.

Kuna Ungari võttis vastu 2013. aasta seaduse nr CCXII, millega kehtestatakse 2013. aasta seaduse nr CXXII põllumajandus- ja metsamaa müügi kohta teatavad üleminekusätted ja -meetmed (mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény), § 108 lõike 1 ja kaotas seega ex lege kasutusvaldused, mille on Ungaris asuvale põllumajandus- ja metsamaale otseselt või kaudselt omandanud teiste liikmesriikide kodanikud, siis on Ungari rikkunud kohustusi, mis tulenevad ELTL artiklist 63 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 17.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 16. mai 2019. aasta otsus (Arbeidshof te Antwerpeni eelotsusetaotlus — Belgia) — Christa Plessers versus PREFACO NV, Belgische Staat

(kohtuasi C-509/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ettevõtete üleminek - Direktiiv 2001/23/EÜ - Artiklid 3 - 5 - Töötajate õiguste kaitse - Erandid - Maksejõuetusmenetlus - Saneerimismenetlus kohtu järelevalve all toimuva ülemineku kaudu - Ettevõtte täielik või osaline säilitamine - Liikmesriigi õigusnormid, millega on omandajal pärast üleminekut lubatud võtta töötajad üle omal valikul)

(2019/C 255/05)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbeidshof te Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Christa Plessers

Kostjad: PREFACO NV, Belgische Staat

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, eriti selle artikleid 3–5, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis näevad ettevõtte ülemineku korral — mis toimub kohtu järelevalve all toimuva üleminekuna saneerimismenetluses, mida kohaldatakse eesmärgiga säilitada võõrandaja ettevõte või selle tegevus täielikult või osaliselt — ette omandaja õiguse valida töötajad, kelle ta soovib üle võtta.

(1) ELT C 374, 6.11.2017.
3.

Tühistada komisjoni 19. detsembri 2014. aasta rakendusotsus 2014/950/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, osas, milles see puudutab komisjoni 2. mai 2013. aasta rakendusotsuse 2013/214/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, arvesse võtmist 5 496 524,54 euro suuruse korrektsioonisumma arvutamisel, 270 175,45 euro suuruse mahaarvamise tegemisel ja 5 226 349,09 euro suuruse finantsmõju esinemisel seoses Kreeka Vabariigi tehtud kulutustega maaelu arengu sektoris Feader Axe 2 (2007–2013, pindalapõhised meetmed) eelarveaasta 2010 kohta puuduste tõttu põldude identifitseerimise süsteemis (LPIS) ja kohapealsetes kontrollides (teine sammas, taotlusaasta 2008).