KOHTUJURISTI ETTEPANEK

L. A. GEELHOED

esitatud 15. juuli 2004( )

Kohtuasi C-420/02

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Kreeka Vabariik

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta, muudetud nõukogu 18. märtsi 1991. aasta direktiiviga 91/156/EMÜ, artiklite 4 ja 9 rikkumine

I. Sissejuhatus

1. Käesolevas kohtuasjas, mille on algatanud komisjon EÜ artikli 226 alusel, palub ta kohtul tuvastada, et jättes võtmata vajalikud meetmed selleks, et Irákleio prefektuuris asuvas Péra Galini jäätmekäitluskohas oleks tagatud jäätmete kõrvaldamine ja taaskasutamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, ei ohusta vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi ning ei tekita mürast või haisust põhjustatud häiringuid ning andes välja loa, mis ei sisalda nõutavat teavet, on Kreeka Vabariik rikkunud direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta, muudetud direktiiviga 91/156/EMÜ( ), (edaspidi „direktiiv”) artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi.

II. Õiguslik raamistik

2. Direktiivi artikkel 4 sätestab:

„Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi ning millega eelkõige:

– ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi,

– ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid,

– ei kahjustata maapiirkondi ega erihuvi pakkuvaid kohti.

Liikmesriigid võtavad ka vajalikud meetmed, et keelata jäätmete hülgamine, kaadamine või kontrollimata kõrvaldamine.”

3. Direktiivi artikli 9 lõige 1 sätestab:

„Artiklite 4, 5 ja 7 rakendamise eesmärgil peab iga rajatis või ettevõte, kes teeb II A lisas nimetatud toiminguid, saama loa artiklis 6 osutatud pädevalt asutuselt.

[…]”

III. Menetlus

4. Péra Galini jäätmekäitluskohas toimuva ebaseadusliku jäätmeladustamise ja selle jäätmekäitluskoha ilma loata käitamise kohta Euroopa Parlamenti saabunud petitsioonidest saadud teabe alusel palus komisjon oma 23. veebruari 2000. aasta kirjas Kreeka võimudel esitada lisateavet jäätmekäitluskoha käitamistingimuste kohta.

5. Kreeka valitsus andis vastuse 10. mai 2000. aasta kirjas. Sellele järgnesid konsultatsioonid 2000. aasta detsembris ja järgmine kiri Kreeka valitsuselt 20. märtsil 2001. Esitatud teave ei veennud siiski komisjoni selles, et Kreeka Vabariik täitis direktiivi artiklites 4 ja 9 sätestatud kohustusi. Sellepärast saatis ta Kreeka valitsusele 24. aprillil 2001. aastal hoiatuskirja.

6. Arvestades, et Kreeka võimud ei olnud hoiatuskirja peale ikka veel võtnud piisavaid meetmeid direktiivi asjaomaste sätete täitmiseks, saatis komisjon 21. detsembril 2001. aastal Kreeka Vabariigile oma põhjendatud arvamuse. Isegi pärast põhjendatud arvamuses antud kahekuulise tähtaja möödumist 20. veebruaril 2002. aastal ei olnud Kreeka võimud komisjoni arvates suutnud direktiivi nõudeid täita. Seetõttu esitas komisjon käesoleva hagi, mis saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 21. novembril 2002.

IV. Hinnang komisjoni väidetele

7. Kreeka Vabariik tunnistab, et on rikkunud direktiivi artiklist 9 tulenevat kohustust tagada, et jäätmekäitlusega tegelevatel rajatistel on teatud nõuetele vastav luba, kuna Péra Galini jäätmekäitluskoha tegevusloa oli Irákleio esimese astme kohus tühistanud. Seetõttu on vaja vaadelda üksnes direktiivi artikli 4 rikkumist.

8. Direktiivi artikli 4 kohaselt peavad liikmesriigid võtma vajalikud meetmed, et tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ning mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi ning millega eelkõige ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi, ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid ning ei kahjustata maapiirkondi ega erihuvi pakkuvaid kohti.

9. Nagu kohus on juba tõdenud, on „vaatamata sellele, et kõnealune säte ei määratle nende meetmete tegelikku sisu, mis võetakse tagamaks jäätmete kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ega kahjusta keskkonda, on see siiski liikmesriigile siduv saavutatava eesmärgi osas, jättes samal ajal liikmesriigile kaalutlusõiguse meetmete vajaduse üle otsustamisel. Selle alusel, et olukord ei ole kooskõlas muudetud direktiivi artikli 4 esimeses lõigus sätestatud eesmärkidega, ei saa tingimata teha otsest järeldust, et kõnealune liikmesriik on jätnud täitmata sellest sättest tuleneva kohustuse võtta vajalikud meetmed tagamaks jäätmete kõrvaldamine inimeste tervist ohtu seadmata ja keskkonda kahjustamata. Kui aga olukord ei muutu ja sellega kaasneb eelkõige keskkonna oluline halvenemine pikema ajavahemiku vältel, ilma et pädevad asutused mingeid meetmeid võtaksid, võib see osutada sellele, et liikmesriik on ületanud kõnealuse sättega talle antud kaalutlusõiguse piiri.”( )

10. Komisjon väidab, et prügi ladestamine Kreetal Irákleio prefektuuri Péra Galini jäätmekäitluskohas (alates 1994. aastast) on keskkonnasaastuse allikas ja seab ohtu kohalike elanike tervise. Edasise saastumise ärahoidmiseks võetud meetmed (kuivenduskraavid, piirded, tuletõkestusvööndid, jäätmete katmine liivaga) ei ole direktiivi artiklist 4 tulenevate kohustuste alusel piisavad, et tagada rajatise nõuetekohane käitamine. Komisjon märgib, et nendele meetmetele lisaks tuleks teha hüdrogeoloogiline uurimus ja aluspinnase läbistamatuse analüüs ning võtta muid kaitsemeetmeid. Komisjon juhib tähelepanu, et Irákleio prefektuuri 2002. aasta jaanuari ettekande kohaselt ei takista sel eesmärgil rajatud kaitsemüür nõrgvee eest, mis voolab ojasse ja sealt edasi merre. Samuti ei ole tõendatud, et kalju, millel jäätmekäitluskoht asub, on läbistamatu ning seetõttu takistab põhjavee saastumist. Lisaks sellele ei viidud läbi perioodilist kontrolli, ei analüüsitud vee kvaliteeti ning ei kogutud ja ei töödeldud biogaasi. Jäätmehooldusprogrammid ja -kavad, millele Kreeka võimud viitasid, ei ole jõudnud kaugemale uuringute staadiumist. Komisjon juhib veel tähelepanu, et Kreeka võimud ei vaidlusta asjaolu, et jäätmekäitluskoht ei vasta Kreeka seadustele, millele viitab tegevusloa tühistamine Irákleio esimese astme kohtu poolt. Komisjon on seisukohal, et jättes võtmata tõhusad meetmed keskkonna ja kohaliku elanikkonna tervise kaitsmiseks Péra Galini jäätmekäitluskohast lähtuva saastuse eest, on Kreeka Vabariik ületanud direktiivi artiklis 4 ette nähtud kaalutlusõiguse piiri.

11. Asja suulise menetluse käigus viitas komisjon Kreeka valitsuse 17. novembril 2003 saadetud tehnilisele dokumentatsioonile, milles toodi esile mitmed tingimused tagamaks jäätmekäitluskoha käitamine viisil, mis ei ohusta keskkonda ega inimeste tervist. Kuid neid tingimusi oli kavas kohaldada alles kindlaksmääramata ajal tulevikus ning komisjoni põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõppemise ajal neid veel ei kohaldatud.

12. Kreeka valitsus on seisukohal, et jäätmekäitluskoha suhtes võetud meetmeid arvestades ei ole ta liikmesriigile direktiivi artiklis 4 ette nähtud kaalutlusõiguse piiri ületanud. Ta väidab, et käesoleval ajal ei ohusta jäätmekäitluskoha käitamine keskkonda ja inimeste tervist. Komisjoni poolt viidatud aruanne koostati pärast kohapeal läbi viidud ülevaatust ajal, mil olukord oli erakordselt keeruline jätkuvate tugevate vihmade tõttu. Teise aruande kohaselt, mis koostati 2003. aasta märtsis, kogutakse vihmavesi veekindlatesse mahutitesse ja võetakse kohapeal ringlusesse. Piirkondliku jäätmehoolduskava raamesse kuuluva ladestamise saneerimiskava keskkonnamõju hindamise aruanne esitati 10. veebruaril 2003. Lisaks sellele rõhutab Kreeka valitsus, et jäätmehoolduskava raames tehtud geoloogiline uuring kinnitas jäätmekäitluskoha aluskalju läbistamatust. Pädevate asutuste tehtud vee kvaliteedi mõõtmised ei näidanud lubatud tasemete ületamist. Peale selle viitab Kreeka valitsus Kreeta piirkondlikule jäätmehoolduskavale, mis näeb muu hulgas ette XYTA jäätmekõrvaldamisrajatise rajamise ja kasutuselevõtu. Mainitud rajatise rahastamise toetamiseks esitati 2003. aastal taotlus Ühtekuuluvusfondile. Kui nimetatud rajatis tööd alustab, suletakse Péra Galini jäätmekäitluskoht. Kreeka valitsus mainib ka kava rajada pakkematerjalide ringlussevõtu ettevõte. Esialgse plaani kohaselt oleks see pidanud teostuma 2003. aasta lõpuks, kuid vasturepliigis on tähtajaks märgitud 2004. aasta.

13. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt otsustatakse see, kas liikmesriik on oma kohustusi rikkunud, tuginedes liikmesriigis valitsevatele tegelikele oludele põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõpus,( ) milleks käesoleval juhul on 20. veebruar 2002. Arvestades kohtu tõlgendust direktiivi artiklile 4 (vt eeltoodud lõik 9), tuleb anda vastus küsimusele, kas Kreeka Vabariik on sel ajal ületanud talle mainitud sättes antud kaalutlusõiguse piiri, jättes võtmata vajalikud meetmed takistamaks Péra Galini jäätmekäitluskohast tingitud keskkonna saastumist.

14. Sellise asjaolu kindlakstegemiseks tuleb märkida, et kuigi liikmesriikidel on kaalutlusõigus võetavate meetmete suhtes, peavad nad tagama direktiivi eesmärgi saavutamise. On selge, et direktiivi artikli 4 eesmärk on tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei ole kahjulik inimeste tervisele ega too kaasa keskkonna seisundi halvenemist. Kohus on tõdenud, et üksikutel juhtudel, kui jäätmete käitlemine ei ole toimunud kooskõlas direktiivi eesmärkidega, ei pruugi olla tegemist direktiivi artikli 4 rikkumisega. Kui aga üksikud rikkumise juhud muutuvad iseloomult süstemaatilisemaks, võib see osutada direktiivi rikkumisele. Sellega viitab kohus olukorrale, kus direktiivi pidevalt rikutakse ja mis toob kaasa keskkonna märkimisväärse kahjustamise pikema ajavahemiku jooksul.( ) Seetõttu tuleb uurida, kas pärast komisjoni põhjendatud arvamuses antud kahekuulise tähtaja lõppu on olukord Péra Galini jäätmekäitluskohas selline, et seda saab käsitada süstemaatilise rikkumisena.

15. Toimiku materjalidest ja 24. juuni 2004. aasta suulise menetluse käigus saadud teabest ilmneb, et Péra Galini jäätmekäitluskoht on tegutsenud 1992. aastast alates ja keskkonnaprobleemidele juhiti tähelepanu pärast riigi ametivõimude 11. veebruaril 1998. aastal tehtud ülevaatust. Seejärel on jäätmekäitluskoht katkestusteta tegutsenud vähemalt käesoleva menetluse algatamiseni. Kõnealust ajavahemikku arvestades on rikkumine selgelt süstemaatilise iseloomuga. Tuleb lisada, et probleemi pikaajalisusele viitab samuti asjaolu, et käesolev asi sai alguse Euroopa Parlamendile esitatud petitsioonist.

16. Komisjon viitab 24. jaanuaril 2002 tehtud ülevaatuse kohta koostatud riigi ametivõimude aruandele, mis kinnitab tema seisukohti ning Kreeka valitsus tugineb jäätmekäitluskoha 12. märtsil 2003 tehtud ülevaatuste järel koostatud aruandele, milles lükatakse ümber esmalt mainitud aruande järeldused, kuid minu arvates ei ole pelgalt mainitud dokumendid otsustava tähtsusega. Kreeka valitsuse vastuse ja suulise menetluse käigus tema tehtud märkuste peamine eesmärk on tõendada, et erinevates valitsusasutustes on ettevalmistamisel mitmesugused kavad ja uuringud, mille eesmärk on parandada jäätmekäitluskohti Kreetal. Mis puutub Péra Galini jäätmekäitluskohta, siis mainitud plaanid näevad ette selle koha saneerimise ja lõpliku sulgemise niipea, kui kavandatud XYTA jäätmekõrvaldamisrajatis on tegevust alustanud. Kreeka Vabariigi vasturepliigi esitamise ajaks, 25. märtsiks 2003 ei oldud neid eesmärke saavutatud. Juba ainuüksi mainitud kavade olemasolu viitab Péra Galini jäätmekäitluskohast keskkonnale ja inimeste tervisele lähtuva ohu tunnistamisele; samuti on ilmne, et need kavad ei ole rakendunud ega ole olnud aluseks kohaste meetmete võtmisele komisjoni põhjendatud arvamuses määratud tähtaja lõpuks.

17. Seega tuleb järeldada, et Kreeka Vabariik on rikkunud kõnealusest direktiivist tulenevaid kohustusi.

V. Ettepanek

18. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:

– tunnistada, et jättes võtmata vajalikud meetmed selleks, et tagada jäätmete kõrvaldamine ja taaskasutamine viisil, mis ei ole ohtlik inimeste tervisele, ei ohusta vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi ning ei tekita mürast või haisust põhjustatud häiringuid ning andes välja loa, mis ei sisalda nõutavat teavet, on Kreeka Vabariik rikkunud direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta, muudetud direktiiviga 91/156/EMÜ, artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi;

– mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.