Kohtuasi T‑712/16

Deutsche Lufthansa AG

versus

Euroopa Komisjon

Konkurents – Koondumised – Lennutranspordi turg – Otsus, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks tingimusel, et täidetakse teatud kohustusi – Taotlus pool vabastada võetud kohustustest – Proportsionaalsus – Õiguspärane ootus – Hea halduse põhimõte – Võimu kuritarvitamine

Kokkuvõte – Üldkohtu (kuues koda) 16. mai 2018. aasta otsus

Konkurentsiõiguse valdkonnas sisaldavad kohustused, mille pooled võtavad selleks, et kõrvaldada koondumise tõttu tekkinud tõsised kahtlused ja muuta koondumine siseturuga kooskõlas olevaks, üldjuhul läbivaatamistingimust, milles on ette nähtud eeldused, mille täitmisel võib komisjon ühinemisel tekkiva üksuse taotlusel pikendada tähtaegasid või nendest kohustustest vabastada, neid muuta või asendada. Nagu selgub komisjoni teatise määruse nr 139/2004 ja määruse nr 802/2004 seisukohalt vastuvõetavate parandusmeetmete kohta punktist 74, pakub kohustustest vabastamine või nende muutmine erilist huvi tegevusalaste kohustuste puhul, mis võivad lepinguga olla kindlaks määratud paljudeks aastateks ning mille puhul ei ole teatud asjaolusid olnud võimalik ette näha koondumist puudutava otsuse tegemisel, millega kohustused loeti siduvaks. Tegelikult on kohustuste eesmärk kõrvaldada konkurentsiprobleemid, mis on tuvastatud otsuses koondumise heakskiitmise kohta, mistõttu sõltuvalt turuolukorra arengust tuleb muuta kohustuste sisu või kaob ära vajadus nende järele. (vt punkt 31)

Määruse nr 139/2004 (kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle) materiaalõigusnormid annavad komisjonile teatud kaalutlusõiguse eelkõige majanduslike asjaolude hindamisel. Nii ei ole see üksnes koondumise kokkusobivuse hindamisel, vaid ka tuvastamisel, kas koondumise tõttu tekkinud tõsiste kahtluste kõrvaldamiseks on vajalik kehtestada kohustused. Mis täpsemalt puudutab taotlust vabastada kohustustest, mis on muudetud siduvaks otsusega, millega koondumine tunnistati siseturuga kooskõlas olevaks, siis kuigi koondumise kontrollimisel on nõutav prognoosida tulevasi arenguid, mis muutuvad seda enam raskemaks ja ebakindlamaks, mida enam nende ajaline horisont kaugeneb, ei too kohustustest vabastamise taotluse analüüsimine endaga tingimata kaasa samu tulevikuanalüüsi keerukusi. Samuti ei ole üheski õigusnormis reguleeritud tähtaegasid, mille jooksul tuleb taotluse kontrollimise menetlus või selle menetluse teatavad etapid läbi viia, ega üldisemalt seda menetlust reguleeritud ega korraldatud. Samuti on tõsi, et kohustustest vabastamise taotluse hindamine eeldab – nagu muud koondumist puudutavad otsused – mõni kord keerulisi majanduslikke hinnanguid, et eelkõige kontrollida, kas olukord turul laias tähenduses on oluliselt ja kestvalt muutunud, mille tõttu ei ole kohustused enam vajalikud, et kõrvaldada konkurentsiprobleemid, mis tuvastati koondumist puudutava otsusega, millega muudeti kohustused siduvaks. Seega on komisjonil teatav kaalutlusõigus ka siis, kui ta keeruliste majanduslike hinnangute kaudu kontrollib kohustustest vabastamise taotlust. Järelikult tuleb liidu kohtul sellise kaalutlusõiguse üle kontrolli teostamisel arvesse võtta kaalutlusruumi, mis tuleneb koondumist reguleerivatest majandusliku sisuga õigusnormidest. Siiski on komisjon kohustatud kohustustest vabastamise taotluse hoolikalt läbi vaatama, vajaduse korral läbi viima uurimise, tegema kohased menetlustoimingud ning rajama oma järeldused kõigile asjakohastele andmetele. (vt punktid 33–39 ja 41)

Otsus kohustustest vabastamise taotluse kohta ei eelda, et tühistada tuleks koondumise heakskiitmise otsus, millega muudeti kohustused siduvaks, ning ei sisalda sellist tühistamist. Selle otsuse eesmärk on kontrollida, kas kohustustes sisalduva läbivaatamistingimusega ette nähtud nõuded on täidetud või sõltuvalt olukorrast kas konkurentsiprobleemid, mis on tuvastatud otsuses, millega koondumine kiideti kohustuste täitmise eeldusel heaks, on lahendatud. (vt punkt 42)

Läbivaatamistingimustes, mis sisalduvad koondumise poolte esitatud kohustustes, kajastatud proportsionaalsuse põhimõte, kuna need tingimused võimaldavad erandlikel asjaoludel kohustustest vabastada, neid muuta või need asendada, kui osutub tõendatuks, et need ei ole enam vajalikud või proportsionaalsed, arvestades et pelk asjaolu, et need on kehtinud hulk aastaid, ei tõenda iseenesest, et nende aluseks olnud tõsised kahtlused on kõrvaldatud ning kohustused ei ole enam põhjendatud. Lisaks ei pea komisjon omal algatusel korrapäraselt kontrollima pikaajalisi kohustusi, vaid nende kohustustega seotud pooltel tuleb esitada taotlus kohustustest vabastamiseks või nende muutmiseks ning tõendada, et selleks nõutavad tingimused on täidetud. (vt punktid 53 ja 54)

Kui komisjon otsustab koondumise siseturuga kokkusobivuse üle vastava tehingu teate ja toimiku alusel, siis puudub hagejal õigus vaidlustada komisjoni järeldusi põhjusel, et need erinevad teises asjas varem teistsuguse teate ja teistsuguse toimiku alusel tehtud järeldustest, isegi kui oletada, et asjaomased turud kahes asjas on sarnased või identsed. Ei komisjon ega a fortiori liidu kohus ei ole seotud faktiliste järeldustega ega varasemates otsustes antud majanduslike hinnangutega. (vt punkt 83)

Konkurentsiõiguse valdkonnas lasub küll ühinenud ettevõtjal, kes taotleb kohustustest vabastamist, kohustus esitama tõendeid, mis kinnitavad, et selleks nõutavad tingimused on täidetud ning komisjon ei pea iga kohustustest vabastamise taotluse puhul läbi viima uut turuuuringut. Komisjonil on siiski uurimispädevus ja tõhusad vahendid menetlustoimingute läbiviimiseks ning juhul, kui ta leiab, et poolte esitatud tõendid ei ole piisavalt usaldusväärsed või asjakohased või neid tuleb täiendada muude andmetega, on tal õigus nõuda täpsemat teavet või viia selles osas läbi uurimine. Selles kontekstis ei saa komisjon aga piirduda ümberlükkamatute tõendite nõudmisega, ilma et ta lisaks täpsustaks, milles peaksid need seisnema, vaid ta peab tuvastama, et poolte esitatud tõendid on puudulikud, tegema menetlustoiminguid või vajaduse korral viima läbi uurimise, et täiendada tõendeid või need ümber lükata. (vt punktid 120 ja 123)

Komisjoni teatis määruse nr 139/2004 ja määruse nr 802/2004 seisukohalt vastuvõetavate parandusmeetmete kohta ei keela tariife puudutavaid kohustusi, vaid toonitab, et üldiselt ei kõrvalda need horisontaalsest kattumisest tingitud konkurentsiprobleeme ning et seda liiki parandusmeetmeid saab vastuvõetavaks lugeda üksnes erandjuhul, kui neid kohaldatakse tõhusate rakendus- ja kontrollimehhanismide abil ning kui nende puhul puudub oht, et need toovad kaasa konkurentsimoonutusi. Lisaks, kuna iga koondumist hinnatakse individuaalselt ning lähtudes konkreetsetest faktilistest ja õiguslikest asjaoludest, ei saa asjaolu, et kohustustest keelduti teatud või enamike juhtumite puhul, välistada seda, et kohustustega nõustutakse konkreetses olukorras, eeldusel et need võimaldavad tuvastatud konkurentsiprobleemid lahendada. (vt punktid 130 ja 131)

Mis puudutab üht kahest lennuliinist, mida puudutab koondumise poolte esitatud taotlus saada vabastus tariifikohustustest, nimelt Zürich‑Stockholmi liini, siis tuleb esile tuua mitte üksnes seda, et nõuetekohaselt jäeti analüüsimata teatud olulised elemendid ning lõpetati hageja ja lennuettevõtja SAS vaheline ühisettevõtte kokkulepe, vaid ka asjaolu, et komisjon ei võtnud arvesse hageja kohustust lõpetada selle ettevõtjaga sõlmitud kahepoolne alliansikokkulepe ega volitatu isiku arvamust, milles tuvastati oluline turumuutus kõnealusel liinil, ning jättis piisavalt analüüsimata koodijagamiskokkuleppe mõju konkurentsile lennuettevõtjate Swiss ja SAS vahel. Järelikult tuleb tõdeda, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, kuna ta ei võtnud arvesse kõiki asjakohaseid andmeid, ning et vaidlustatud otsuses käsitletud andmed ei õigusta kohustustest vabastamise taotluse rahuldamata jätmist kõnealusel liinil. (vt punkt 138)