Nippon Chemi-Con Corporationi 10. detsembril 2021 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda laiendatud koosseisus) 29. septembri 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-363/18: Nippon Chemi-Con Corporation versus komisjon

(Kohtuasi C-759/21 P)

(2022/C 64/38)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Nippon Chemi-Con Corporation (esindajad: H.-J. Niemeyer, M. Röhrig, P. Neideck, I.-L. Stoicescu)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— tühistada tehtud kohtuotsus ja tühistada komisoni 21. märtsi 2018. aasta otsus (1) ELTL artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.40136 – kondensaatorid) apellanti puudutavas osas;

— teise võimalusena tühistada tehtud kohtuotsus osas, millega jäeti jõusse apellandile määratud trahv, ning tühistada komisjoni 21. märtsi 2018. aasta otsuse artikli 2 punkt j;

— kolmanda võimalusena vähendada apellandile määratud trahvi summat, lähtudes apellatsioonkaebuse väidetest, mis tuleb lugeda põhjendatuteks, ja

— mõista komisjonilt välja kohtukulud esimeses astmes ja apellatsiooniastmes.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitab apellant kuus väidet.

1. Esimene väide: Üldkohtu otsusel kohtunike allkirjade puudumine

Kolme kohtuniku allkirja puudumisel on kohtuotsus tervikuna tühine, nagu on sätestatud Üldkohtu kodukorra artiklis 118 ja Üldkohtu põhikirja artiklis 37.

2. Teine väide: rikutud on ELTL artiklit 101 (kohtuotsuse punktid 143–307)

Üldkohus tegi vea ELTL artikli 101 kohaldamisel, kui ta nõustus komisjoni järeldusega rikkumise toimepanemise kohta. Üldkohus ei hinnanud nõuetekohaselt, kas väidetav rikkumine on EMP seisukohalt asjakohane. Üldkohus kohaldas valesti tõendite kogumi põhimõtet ja pööras ümber tõendamiskoormise apellandi kahjuks, millega ta rikkus süütuse presumptsiooni.

3. Kolmas väide: üks ja jätkuv rikkumine (kohtuotsuse punktid 308–400)

Üldkohus tegi vea ELTL artikli 101 kohaldamisel, kui ta järeldas, et ajavahemikus 26. juunist 1998 kuni 23. aprillini 2012 esines kõiki elektrolüütkondensaatoreid hõlmav üks ja jätkuv rikkumine. Üldkohus kohaldas ebaõiget õiguslikku kriteeriumi, selleks et kindlaks teha, kas olemas oli tervikplaan, mis on ühe ja jätkuva rikkumise esinemise tingimus. Lisaks, isegi kui õigusliku kriteeriumiga nõustuda, ei võimalda Üldkohtu tuvastatud faktilised asjaolud järeldada jätkuvat, see tähendab katkematut rikkumist.

4. Neljas väide: eesmärgil põhinev rikkumine (kohtuotsuse punktid 401–429)

Üldkohus tegi vea ELTL artikli 101 kohaldamisel, kui ta nõustus komisjoni seisukohaga, mille kohaselt tuleb kogu rikkumist käsitleda eesmärgil põhineva rikkumisena. Üldkohus esitas oma järelduses ebapiisavad põhjendused ja kohaldas vahetatud teabe hindamisel vale õiguslikku kriteeriumi.

5. Viies väide: pädevus (kohtuotsuse punktid 71–83)

Üldkohus tegi vea, kui ta kinnitas, et komisjonil on ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artiklite 53 ja 56 alusel territoriaalne pädevus kogu rikkumise eest karistamiseks. Üldkohus oleks pidanud pädevuse tuvastamiseks kohaldama tolerantsusmäära, selle asemel et tugineda elektrolüütkondensaatorite „liidus pelga müümise“ järeldusele, ning oleks igal juhul pidanud piisavalt põhjendama oma järeldust.

6. Kuues väide: trahvi arvutamine (kohtuotsuse punktid 430–526)

Üldkohus jättis nõuetekohaselt kohaldamata proportsionaalsuse põhimõtte ja rikkus teatud hulka menetlusnorme, nimelt põhjendamiskohustust, tõendite täieliku hindamise kohustust ja asjaolude ammendava uurimise kohustust, kui ta hindas tõendeid, mille apellant oli esitanud komisjonile.

(1) Otsus C(2018) 1768 final.