Kohtuasi C‑365/13

Ordre des architectes

versus

Belgia riik

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Belgia))

„Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2005/36/EÜ — Artiklid 21 ja 49 — Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine — Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine — Kutsepraktikast vabastamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (üheksas koda), 30. aprill 2014

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Töötajad – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Direktiivi 2005/36 kohaldamisala – Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine – Praktika sooritamise või samaväärse kutsealase kogemuse olemasolu nõudmine vastuvõtva liikmesriigi poolt – Lubamatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36, artiklid 21, 46 ja 49 ning V ja VI lisad)

Direktiivi 2005/36 kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta artikleid 21 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik nõuab isikult, kes on päritoluliikmesriigis omandanud kutsekvalifikatsiooni, mida on nimetatud selle direktiivi V lisa punktis 5.7.1. või VI lisas, arhitektina tegutsemise loa saamiseks praktika sooritamist või samaväärse kutsealase kogemuse olemasolu tõendamist.

Kutsekvalifikatsioonide automaatse tunnustamise süsteem, mis direktiivi 2005/36 artiklites 21, 46 ja 49 on arhitekti kutseala jaoks ette nähtud, ei jäta liikmesriikidele mingit kaalutlusruumi. Seetõttu peab liikmesriigi kodanikul juhul, kui ta on selle direktiivi V lisa punktis 5.7.1. või VI lisas nimetatud kvalifikatsiooni tõendava dokumendi ja täiendava tunnistuse omanik, olema võimalik tegutseda teises liikmesriigis arhitekti kutsealal ilma, et see liikmesriik saaks talle panna kohustuse omandada täiendavad kutsekvalifikatsioonid või tõendada, et ta on need omandanud.

Mis tahes täiendavate nõuete välistatus on selle direktiivi suhtes veelgi enam nõutav seetõttu, et võrreldes direktiiviga 85/384 diplomite, tunnistuste ja muude arhitektuurialast kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise ning asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse tulemusliku rakendamise hõlbustamiseks võetavate meetmete kohta tugevdab see direktiiv arhitekti kutseala puhul kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamise automaatsust. Direktiivi 85/384 artikli 23 lõikes 1 oli liikmesriikidele nimelt antud võimalus panna teises liikmesriigis välja antud kutsetunnistuste omanikele täiendava praktika läbimise kohustus, olgugi et neid tunnistusi tuli vastastikku tunnustada. Direktiiviga 2005/36 see võimalus kaotati, ilma et seejuures oleks põhimõtteliselt muudetud vastastikust tunnustamist puudutavaid sätteid.

Siiski eeldab direktiiviga 2005/36 ette nähtud vastastikuse automaatse tunnustamise süsteem, et liikmesriigid on nõuetekohaselt üle võtnud mitte ainult selle direktiivi artiklid 21, 46 ja 49, vaid ka selle direktiivi V ja VI lisa.

(vt punktid 24–27 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑365/13

Ordre des architectes

versus

Belgia riik

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Belgia))

„Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2005/36/EÜ — Artiklid 21 ja 49 — Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine — Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine — Kutsepraktikast vabastamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (üheksas koda), 30. aprill 2014

Isikute vaba liikumine — Asutamisvabadus — Teenuste osutamise vabadus — Töötajad — Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine — Direktiivi 2005/36 kohaldamisala — Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine — Praktika sooritamise või samaväärse kutsealase kogemuse olemasolu nõudmine vastuvõtva liikmesriigi poolt — Lubamatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36, artiklid 21, 46 ja 49 ning V ja VI lisad)

Direktiivi 2005/36 kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta artikleid 21 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik nõuab isikult, kes on päritoluliikmesriigis omandanud kutsekvalifikatsiooni, mida on nimetatud selle direktiivi V lisa punktis 5.7.1. või VI lisas, arhitektina tegutsemise loa saamiseks praktika sooritamist või samaväärse kutsealase kogemuse olemasolu tõendamist.

Kutsekvalifikatsioonide automaatse tunnustamise süsteem, mis direktiivi 2005/36 artiklites 21, 46 ja 49 on arhitekti kutseala jaoks ette nähtud, ei jäta liikmesriikidele mingit kaalutlusruumi. Seetõttu peab liikmesriigi kodanikul juhul, kui ta on selle direktiivi V lisa punktis 5.7.1. või VI lisas nimetatud kvalifikatsiooni tõendava dokumendi ja täiendava tunnistuse omanik, olema võimalik tegutseda teises liikmesriigis arhitekti kutsealal ilma, et see liikmesriik saaks talle panna kohustuse omandada täiendavad kutsekvalifikatsioonid või tõendada, et ta on need omandanud.

Mis tahes täiendavate nõuete välistatus on selle direktiivi suhtes veelgi enam nõutav seetõttu, et võrreldes direktiiviga 85/384 diplomite, tunnistuste ja muude arhitektuurialast kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise ning asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse tulemusliku rakendamise hõlbustamiseks võetavate meetmete kohta tugevdab see direktiiv arhitekti kutseala puhul kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamise automaatsust. Direktiivi 85/384 artikli 23 lõikes 1 oli liikmesriikidele nimelt antud võimalus panna teises liikmesriigis välja antud kutsetunnistuste omanikele täiendava praktika läbimise kohustus, olgugi et neid tunnistusi tuli vastastikku tunnustada. Direktiiviga 2005/36 see võimalus kaotati, ilma et seejuures oleks põhimõtteliselt muudetud vastastikust tunnustamist puudutavaid sätteid.

Siiski eeldab direktiiviga 2005/36 ette nähtud vastastikuse automaatse tunnustamise süsteem, et liikmesriigid on nõuetekohaselt üle võtnud mitte ainult selle direktiivi artiklid 21, 46 ja 49, vaid ka selle direktiivi V ja VI lisa.

(vt punktid 24–27 ja resolutsioon)