ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

Kuues väide, et jättes eraldi kindlaks määramata kahju, mida liidu tootmisharu kannatas nii dumpinguhinnaga impordi kui ka muude teadaolevate tegurite tõttu, ja kehtestades selle tulemusena tollimaksumäära, mis on suurem sellest, mis on vajalik dumpinguhinnaga ekspordi poolt liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artiklit 3 ja artikli 9 lõiget 4.
4.

Seitsmes väide, et otsuse 2010/413 (1) artikli 20 lõike 1 punkt c, mis on hagejale määratud sanktsiooni õiguslik alus, tuleks tunnistada tema suhtes mittekohaldatavaks, sest see säte on vastuolus aluslepingute, põhiõiguste harta ja proportsionaalsuse põhimõttega. Hageja väidab, et seetõttu tuleb tühistada otsus tema kandmise kohta nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
—

tühistada nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1387/2013, millega peatatakse teatavatele põllumajandus- ja tööstustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsete tollimaksude kohaldamine ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 1344/2011 (1) artiklid 1 ja 4 niivõrd, kuivõrd nendega võeti hagejalt õigus kolmele tollimaksu peatamisele endiste TARICi koodide 2918.2900.80, 3811.2900.10 ja 3811.9000.30 alusel sel põhjusel, et selles määruses on ilmselgelt rikutud õigusnormi ja tehtud faktivigu ning kuna see määrus võeti vastu olulisi menetlusnõudeid ja –tagatisi rikkudes;
1.

Esimene väide, et komisjon on müügiväärtuse arvutamise meetodi kindlakstegemisel teinud ilmse hindamisvea, kuna vaidlustatud otsuses väljatoodud väärtused, mis põhinevad sellel meetodil, ei peegeldanud nende pankade vastavaid seisukohti, kelle suhtes esimesel rikkumisperioodil vastaval turul menetlus algatati (esimene osa). Hageja väidab, et komisjon on seega rikkunud hoolsuskohustust (teine osa), võrdse kohtlemise põhimõtet (kolmas osa) ja õiguspärase ootuse põhimõtet (neljas osa).
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/32

5. märtsil 2014 esitatud hagi – Vassiliou versus komisjon ja EKP

(Kohtuasi T-151/14)

2014/C 159/43

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Costas Vassiliou (Palmier, Kongo) (esindajad: solicitor C. Paschalides ja advokaat A. Paschalides)

Kostjad: Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjatelt hagejale ELTL artikli 268 alusel välja hüvitis.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et kostjate tegevuse tulemusel jäi ta ilma tema pangaarvel olevast rahast, sest kostjate tõttu kohaldati tema pangas oleva hoiuse suhtes enneaegselt kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendit, mis moodustas osa tingimustest, millega oli seotud Küprosele 2012. aasta Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu artikli 13 alusel 26. aprillil 2013 antud finantsabi, esitades järgmised väited: a) kostjad on EL institutsioonidena „ilmselgelt ja tõsiselt eiranud oma pädevuse piire” vastavalt ELTL artikli 136 lõikele 3; b) kostjad on õigusvastaselt loobunud tegelikust kontrollist oma ülesannete üle EL institutsioonidena; c) kostjad põhjustasid kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi enneaegse kohaldamise pankades Bank of Cyprus ja Cyprus Popular Bank olevatele hoiustele, kuigi seda ei olnud liidu õiguses kehtestatud; d) kostjate tegevuse tulemusel kehtestati piirangud raha liikumisele, mille tõttu ei saanud hoiustajad võtta raha pangast välja ja/või kanda seda usaldusväärsematesse institutsioonidesse; ja e) nii toimides rikkusid kostjad õiguskindluse ja võrdsuse põhimõtteid ning inimiõiguseid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/34

28. veebruaril 2014 esitatud hagi – JingAo Solar jt versus nõukogu

(Kohtuasi T-158/14)

2014/C 159/46

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Hiina); Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Shanghai, Hiina); Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Yangzhou, Hiina); Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Hefei, Hiina); Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Shanghai), ning JA Solar GmbH (München, Saksamaa) (esindajad: advokaadid A. Willems, S. De Knop ja J. Charles)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks;

— tühistada nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 1239/2913, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks (ELT 2013, L 325, lk 66), hagejate suhtes kohaldatavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kolm väidet.

1. Esimene väide, et tasakaalustusmeetmete kehtestamisega Hiina Rahvavabariigist saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide suhtes, samas kui algatamisteates nimetati ainult Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste mooduleid ja nende põhikomponente, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 (1) artikli 10 lõikeid 12 ja 13.

2. Teine väide, et tasakaalustusmeetmete kehtestamisega kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide suhtes, mis ei olnud subsiidiumidevastase uurimise ese, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 artikleid 1 ja 27.

3. Kolmas väide, et viies kahe erineva toote (st kristalsest ränist fotoelektrilised moodulid ja elemendid) osas läbi üheainsa uurimise, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 artikli 2 punkti c.

(1) Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT 2009, L 188, lk 93).
—

sellest tulenevalt rahuldada nõuded, mille apellandid esitasid esimeses kohtuastmes, st: — tühistada 2009. aasta juuni palgalehed osas, milles need kujutavad endast EKP nõukogu poolt 4. mail 2009 otsustatud pensionireformi esimest rakendust, samuti tühistada – samas ulatuses – kõik hilisemad ja tulevased palgalehed; — tühistada vajalikus ulatuses otsused, millega jäeti rahuldamata uuesti läbivaatamise taotlused (administrative review) ja institutsioonisisesed vaided (grievance procedure) – otsused, mis kannavad vastavalt dateeringut 28. august 2009 ja 17. september 2009; — sellest tulenevalt, — mõista teiselt menetluspoolelt välja summa, mis vastab erinevusele EKP nõukogu eelviidatud 4. mai 2009. aasta otsuse järgse töötasu- ja pensionisumma ja varasema pensionirežiimi järgse töötasu- ja pensionisumma vahel; mõista nimetatud töötasu- ja pensionisumma vahe pealt välja viivisintressid alates 15. juunist 2009 ja edaspidi alates iga kuu 15. kuupäevast, kuni erinevuse täieliku kompenseerimiseni; mõista intress välja EKP kohaldatavas määras, millele on lisatud kolm protsendipunkti; — kohustada teist menetluspoolt hüvitama apellantidele ostujõu languse tõttu tekkinud kahju (seda kahju tuleb hinnata ex aequo et bono) ja mõista teiselt menetluspoolelt (esialgu) välja 1% iga apellandi igakuisest töötasust; — mõista kõik kohtukulud välja EKP-lt;
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/30

27. veebruaril 2014 esitatud hagi – Chart versus SEAE

(Kohtuasi T-138/14)

2014/C 159/40

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Randa Chart (Woluwé-Saint-Lambert, Belgia) (esindajad: advokaadid T. Bontinck ja A. Guillerme)

Kostja: Euroopa Välisteenistus (SEAE)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada, et SEAE vastutab kahju eest, mis hagejal tekkis 2001. aasta oktoobri ja tänase päeva vahel Euroopa Liidu Kairo delegatsiooni ja SEAE õigusvastase tegevuse tõttu;

— seetõttu: — esimese võimalusena tasuda R. Chart’ile 509 283,88 eurot (viissada tuhat kakssada kaheksakümmend kolm eurot ja kaheksakümmend kaheksa senti) tekitatud kahju hüvitamiseks, tingimusel, et summat võib menetluse käigus tõsta; — teise võimalusena tasuda R. Chart’ile 380 063,81 eurot (kolmsada kaheksakümmend tuhat kuuskümmend kolm eurot ja kaheksakümmend üks senti) alates 30. oktoobrist 2008 tekitatud kahju hüvitamiseks, tingimusel, et summat võib menetluse käigus tõsta;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, Euroopa Liidu Egiptuse delegatsiooni endine kohalik töötaja, taotleb, et hüvitataks kahju, mis tekkis Euroopa ametiasutuste õigusvastase tegevuse tagajärjel; see tegevus seisnes selles, et nimetatud ametiasutused ei andnud hagejat puudutavat tõendit teenistuse lõppemise kohta Egiptuse sotsiaalkindlustusasutustele pärast tema ametist lahkumist. See asjaolu takistas hagejal naasta tööle Egiptusesse.

Mis puudutab kostjale süüks arvatud õigusvastast tegevust, siis esitab hageja neli väidet, mis käsitlevad hea halduse põhimõtte rikkumist, mõistliku tähtaja põhimõtte rikkumist, Egiptuse kohaldatava õiguse rikkumist ja õiguse eraelule rikkumist.

Hageja väidab, et kostja tegevusetus tekitab talle olulist kahju, ja taotleb nii rahalise kui mitterahalise kahju hüvitamist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/33

28. veebruaril 2014 esitatud hagi – JingAo Solar jt versus nõukogu

(Kohtuasi T-157/14)

2014/C 159/45

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Hiina); Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Shanghai, Hiina); Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Yangzhou, Hiina); Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Hefei, Hiina); Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Shanghai), ning JA Solar GmbH (München, Saksamaa) (esindajad: advokaadid A. Willems, S. De Knop ja J. Charles)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks;

— tühistada nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 1238/2013, millega kehtestatakse lõplikud dumpinguvastased meetmed Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes ning nõutakse lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT 2013, L 325, lk 1), hagejate suhtes kohaldatavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kuus väidet.

1. Esimene väide, et dumpinguvastaste meetmete kehtestamisega Hiina Rahvavabariigist saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide suhtes, samas kui algatamisteates nimetati ainult Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste mooduleid ja nende põhikomponente, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 (1) artikli 5 lõikeid 10 ja 11.

2. Teine väide, et dumpinguvastaste meetmete kehtestamisega kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide suhtes, mis ei olnud dumpinguvastase uurimise ese, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikleid 1 ja 17.

3. Kolmas väide, et rakendades turumajanduslikest riikidest pärit toodete dumpingumarginaali arvutamisel mitteturumajanduslikku metoodikat, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artiklit 2.

4. Neljas väide, et viies kahe erineva toote (st kristalsest ränist fotoelektrilised moodulid ja elemendid) osas läbi üheainsa uurimise, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 1 lõiget 4.

5. Viies väide, et jättes läbi vaatamata hagejate turumajandusliku kohtlemise taotlused, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 2 lõike 7 punkti c.

6. Kuues väide, et jättes eraldi kindlaks määramata kahju, mida liidu tootmisharu kannatas nii dumpinguhinnaga impordi kui ka muude teadaolevate tegurite tõttu, ja kehtestades selle tulemusena tollimaksumäära, mis on suurem sellest, mis on vajalik dumpinguhinnaga ekspordi poolt liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks, on institutsioonid rikkunud nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artiklit 3 ja artikli 9 lõiget 4.

(1) Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT 2009, L 343, lk 51).
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/31

5. märtsil 2014 esitatud hagi – Pavlides versus komisjon ja EKP

(Kohtuasi T-150/14)

2014/C 159/42

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Constantinos Pavlides (Nikosia, Küpros) (esindajad: solicitor C. Paschalides ja advokaat A. Paschalides)

Kostjad: Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjatelt hagejale ELTL artikli 268 alusel välja hüvitis.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et kostjate tegevuse tulemusel jäi ta ilma tema pangaarvel olevast rahast, sest kostjate tõttu kohaldati tema pangas oleva hoiuse suhtes enneaegselt kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendit, mis moodustas osa tingimustest, millega oli seotud Küprosele 2012. aasta Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu artikli 13 alusel 26. aprillil 2013 antud finantsabi, esitades järgmised väited: a) kostjad on EL institutsioonidena „ilmselgelt ja tõsiselt eiranud oma pädevuse piire” vastavalt ELTL artikli 136 lõikele 3; b) kostjad on õigusvastaselt loobunud tegelikust kontrollist oma ülesannete üle EL institutsioonidena; c) kostjad põhjustasid kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi enneaegse kohaldamise pankades Bank of Cyprus ja Cyprus Popular Bank olevatele hoiustele, kuigi seda ei olnud liidu õiguses kehtestatud; d) kostjate tegevuse tulemusel kehtestati piirangud raha liikumisele, mille tõttu ei saanud hoiustajad võtta raha pangast välja ja/või kanda seda usaldusväärsematesse institutsioonidesse; ja e) nii toimides rikkusid kostjad õiguskindluse ja võrdsuse põhimõtteid ning inimiõiguseid.
2.

Teine väide, et on rikutud õiguskindluse ja patere legem quam ipse fecisti põhimõtet, on eiratud omandatud õigusi, puudub põhjendus ja on rikutud iga halduse üksikakti, konkreetselt apellandi kohta 29. juunil 2010 tehtud otsuse siduvust ja kohustuslikkust. Apellant väidab, et: — Avaliku Teenistus Kohus asus ebaõigesti seisukohale, et apellandi olukord ei olnud täielikult välja kujunenud 2004. aasta üldiste rakendussätete raames, kui jõustusid 2011. aasta üdised rakendussätted, kuna apellant „ei kiitnud heaks ega keeldunud ametlikult” talle 29. juunil 2010 tehtud arvutamise ettepanekust, samas kui see arvutamise ettepanek on tõeline haldusotsus, mis lõplikult mõjutab apellandi õigusi; — administratsioon ei saa ühepoolselt piirata õigusi, mis tulenevad arvutamise ettepanekust, mis oli talle õiguslikult siduv; — Avaliku Teenistuse Kohus rikkus põhimõtet, mille kohaselt komisjoni ühepoolse otsuse lõplikkus ja siduvus ei sõltu selle adressaadi nõusolekust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/31

5. märtsil 2014 esitatud hagi – Anastasiou versus komisjon ja EKP

(Kohtuasi T-149/14)

2014/C 159/41

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Harry Anastasiou (Aradippou, Küpros) (esindajad: solicitor C. Paschalides ja advokaat A. Paschalides)

Kostjad: Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjatelt hagejale ELTL artikli 268 alusel välja hüvitis.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et kostjate tegevuse tulemusel jäi ta ilma tema pangaarvel olevast rahast, sest kostjate tõttu kohaldati tema pangas oleva hoiuse suhtes enneaegselt kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendit, mis moodustas osa tingimustest, millega oli seotud Küprosele 2012. aasta Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu artikli 13 alusel 26. aprillil 2013 antud finantsabi, esitades järgmised väited: a) kostjad on EL institutsioonidena „ilmselgelt ja tõsiselt eiranud oma pädevuse piire” vastavalt ELTL artikli 136 lõikele 3; b) kostjad on õigusvastaselt loobunud tegelikust kontrollist oma ülesannete üle EL institutsioonidena; c) kostjad põhjustasid kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi enneaegse kohaldamise pankades Bank of Cyprus ja Cyprus Popular Bank olevatele hoiustele, kuigi seda ei olnud liidu õiguses kehtestatud; d) kostjate tegevuse tulemusel kehtestati piirangud raha liikumisele, mille tõttu ei saanud hoiustajad võtta raha pangast välja ja/või kanda seda usaldusväärsematesse institutsioonidesse; ja e) nii toimides rikkusid kostjad õiguskindluse ja võrdsuse põhimõtteid ning inimiõiguseid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/32

5. märtsil 2014 esitatud hagi – Medilab versus komisjon ja EKP

(Kohtuasi T-152/14)

2014/C 159/44

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Medilab Ltd (Nikosia, Küpros) (esindajad: solicitor C. Paschalides ja advokaat A. Paschalides)

Kostjad: Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjatelt hagejale ELTL artikli 268 alusel välja hüvitis.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et kostjate tegevuse tulemusel jäi ta ilma tema pangaarvel olevast rahast, sest kostjate tõttu kohaldati tema pangas oleva hoiuse suhtes enneaegselt kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendit, mis moodustas osa tingimustest, millega oli seotud Küprosele 2012. aasta Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu artikli 13 alusel 26. aprillil 2013 antud finantsabi, esitades järgmised väited: a) kostjad on EL institutsioonidena „ilmselgelt ja tõsiselt eiranud oma pädevuse piire” vastavalt ELTL artikli 136 lõikele 3; b) kostjad on õigusvastaselt loobunud tegelikust kontrollist oma ülesannete üle EL institutsioonidena; c) kostjad põhjustasid kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi enneaegse kohaldamise pankades Bank of Cyprus ja Cyprus Popular Bank olevatele hoiustele, kuigi seda ei olnud liidu õiguses kehtestatud; d) kostjate tegevuse tulemusel kehtestati piirangud raha liikumisele, mille tõttu ei saanud hoiustajad võtta raha pangast välja ja/või kanda seda usaldusväärsematesse institutsioonidesse; ja e) nii toimides rikkusid kostjad õiguskindluse ja võrdsuse põhimõtteid ning inimiõiguseid.
—

Hageja väidab, et komisjon eitas vääralt õigust tutvuda toimikuga vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktile b. Hageja on seisukohal, et direktiivi 2007/46 artiklis 29 sätestatud menetlus puudutab teda otse ja isiklikult. Sellest tulenevalt on ta õigus tutvuda teda puudutava toimikuga, mis on tema põhiõiguse olla ära kuulatud tõhusa teostamise vajalik eeldus.
11.

Üheteistkümnes väide, et nõukogu määrus nr 1194/2013 põhineb ilmselgel hindamisveal, kuna selles välistati mõistliku kasumimarginaali kindlaksmääramine seetõttu, et mõistliku kasumimarginaali kindlaksmääramisel ei ole kaubandusettevõtjate kapitalistasuvus asjassepuutuv, kuna nende näol on tegemist teenindusettevõtjatega, kellel ei ole märkimisväärseid kapitalimahutusi, mille tulemusel jäetakse tähelepanuta see, et kaubandusettevõtjad vajavad oma kaubandustegevuseks käibekapitali.
1.

Esimene väide: määruse nr 2454/93 (1) artiklite 907 ja 909 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 sisalduva õiguse heale haldusele rikkumine. — Üldkohtu 19. märtsi 2013. aasta otsusega kohtuasjas T-324/10: Firma Van Parys vs. komisjon tunnistati komisjoni otsus K(2010) 2858 tagasiulatuvalt tühiseks, mistõttu on nimetatud protseduurile määratud üheksakuuline tähtaeg juba möödunud ja komisjonil ei olnud seega enam võimalik otsustada vähendamise taotluse üle. — Igal juhul on komisjon ületanud enda pädevust, kuna ta on teostanud toiminguid, mis ületavad tema osaliselt tühiseks tunnistatud otsuse Üldkohtu 19. märtsi 2013. aasta otsusega kohtuasjas T-324/10 vastavusse viimiseks vajalikku. Sellega rikub komisjon ELTL artikli 266 esimest lõiku, milles on sätestatud tema pädevus võtta Üldkohtu otsuste täitmiseks vajalikke meetmeid.
3.

Kolmanda väite kohaselt rikkus Avaliku Teenistuse Kohus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 ja pensioniõiguste ülekandmist käsitlevate sätete tõlgendamisel õigusnormi (vaidlustatud kohtuotsuse punktid 74–98, 106, 109 ja 110). Komisjon väidab, et kuna personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikes 2 sätestatud mõiste „[ajakohastatud] kogumaksumus” erineb personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikes 1 ja artiklis 8 sätestatud mõistest „kindlustusmatemaatiline väärtus”, kasutas Avaliku Teenistuse Kohus üksnes grammatilist tõlgendust järelduse tegemiseks, mis võivad tekitada ilmselget ebavõrdset kohtlemist nende ametnike vahel, kes on taotlenud pensioniõiguste ülekandmist ühenduse pensioniskeemi ja kes on taotlenud oma pensioniõiguste ülekandmist riiklikkusse pensioniskeemi. Komisjon leiab, et Avaliku Teenistuse Kohtu tõlgendus ei vasta ei Euroopa Liidu pensioniskeemi finantstasakaalu nõuetele ega nende ametnike omandiõigusele, kes on palunud pensioniõiguste ülekandmist ühenduse pensioniskeemi.
2.

Teine väide, et pakkujate tehnilise võimsuse hindamisel on tehtud ilmne viga, millega on rikutud määruse nr 966/2012 artikli 110 lõiget 1 ja delegeeritud määruse nr 1268/2012 artikli 146 lõiget 2 ja artiklit 148 ning hankedokumentides kindlaksmääratud tingimusi, samuti hea halduse põhimõtet ja pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/34

30. aprillil 2014 esitatud hagi – Mabrouk versus komisjon

(Kohtuasi T-277/14)

2014/C 194/44

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Tuneesia) (esindajad: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay ja solicitor S. Crosby)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et kostja on rikkunud ELTL artiklit 265, kuna ta ei reageerinud hageja 17. jaanuari 2014. aasta taotlusele, mille kättesaamist ta tunnistab ja milles paluti avaldada tõendid, millele ta tugineb, et külmutada hageja varad Euroopa Liidus, ning

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja ühe väite.

Hageja väidab, et kostja on õiguslikult kohustatud avaldama hagejale tõendid, millele ta tugineb, et külmutada hageja varad, ning et kostjal paluti formaalselt need tõendid avaldada ning seega kutsuti teda formaalselt üles toimingut tegema. Kuna ta tõendeid ei avaldanud ega keeldunud neid avaldamast, siis on ta rikkunud ELTL artiklit 265.
2.

Teine väide, mis puudutab lepingu rahastamise käendamist Euroopa Komisjoni poolt Hageja on seisukohal, et tellimus on täidetud ning nõuab seega kostjalt seni tasumata arvete maksmist, s.t kohustada kostjat tasuma talle tema poolt tehtud tööde eest veel võlgnetavad summad.
1.

Esimene väide, et rikutud on ELTL artiklit 49, kuna notari kutseala kuulub asutamisvabadust käsitleva ELTL artikli 49 kohaldamisalasse ja see ei ole seotud avaliku võimu teostamisega ELTL artikli 51 tähenduses. Seega ei saa notari kutseala direktiivi 2005/36/EÜ (1) kohaldamisalast välja jätta.
—

Apellant heidab ette, et rikutud on õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, sest sisulist kontrollimist ei ole läbi viidud. Ta toob välja, et ta on ette heitnud ka teiste põhiõiguste rikkumist ning et selline rikkumine on alati ka kahjustav meede personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses. Viitamine hilisemat hindamist puudutavale menetlusele rikub põhiõigust õiglasele kohtulikule arutamisele.
3.

Kolmas väide, et on rikutud ühtsuse põhimõtet, kuivõrd vaidlustatud otsus võimaldab jõustada rahvusvahelise kokkuleppe, mis on kohaldatav Lääne-Sahara alale, olgugi et ükski liikmesriik ei ole tunnustanud Maroko Kuningriigi suveräänsust Lääne-Sahara üle. Vaidlustatud otsus tugevdab Maroko Kuningriigi survet läänesaharalaste alale, mis on vastuolus komisjoni osutatud abiga läänesaharalastest põgenikele. Pealegi ei ole vaidlustatud otsus kooskõlas Euroopa Liidu tavapärase reaktsiooniga rahvusvahelise õiguse kohustuslikest normidest tulenevate kohustuste rikkumistele ning see oleks vastuolus ühise kalanduspoliitika eesmärkidega.
2.

Kostja rikkus ELTL artikli 107 lõiget 1 ja ELTL artikli 106 lõiget 2, leides käesolevas asjas, et kohtupraktikas Altmark ette nähtud tingimused ei olnud täidetud. Sellega seoses hindas komisjon vääralt faktilisi asjaolusid ega põhjendanud oma otsust, kui ta asus muu hulgas seisukohale, et turg pakub sobivaid ja piisavaid tagatisi, et rahuldada avaliku teenuse vajadus, mille maakond on kindlaks määranud;
—

tuvastada, et kogusumma 185 664,10 eurot, mille komisjon on juba hagejale projekti OASIS alusel välja maksnud, ja kogusumma 465 062,84 eurot, mille komisjon on juba hagejale välja maksnud projekti PERFORM alusel, on abikõlblikud kulud;