ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Esimene väide, et on tehtud ilmne hindamisviga ja võimu on kuritarvitatud. — Hageja leiab, et vaidlustatud otsuses on tehtud ilmne hindamisviga seoses teenistuse huvide ja töökoha võrdväärsusega. Ta soovib väita, et tema üleviimine hariduse kaasajastamise nõuniku ametikohale ei ole põhjendatud teenistuse huvidega, vaid pigem tema ülemuste sooviga isoleerida teda ametialaselt ja määrata talle ennetav distsiplinaarkaristus. Otsuses on niisiis võimu kuritarvitatud, kuna selline üleviimine on pealegi vastuolus teenistuse huvidega, võttes arvesse hageja pädevust ja vajadust täita üksuse juhataja vabad ametikohad hariduse ja kultuuri peadirektoraadis. — Ta leiab ühtlasi, et üleviimisega eirati töökoha võrdväärsuse põhimõtet. Nimelt on hagejale määratud uued ülesanded oma laadi, tähtsuse ja ulatuse poolest allpool seda, mis on usaldatud AD13 palgaastmel olevale nõunikule. Lisaks ei vasta ametikoht teenistuse tegelikele huvidele, nagu on nõutud otsuse K(2008)5029/2 artiklis 2.
1.

ELTL artikli 272 alusel: — tunnistada, et Euroopa Komisjoni poolt Epsilonile toetuslepingute BRISEIDE, i-SCOPE and SMART-ISLANDS alusel makstud summad on toetuskõlblikud ning et Epsilon ei teinud nende lepingute täitmisel süsteemseid vigu; — tunnistada, et komisjoni nõue hüvitada BRISEIDE lepingu alusel makstud summad on täiesti põhjendamatu ning et neid summasid ei peaks Euroopa Komisjonile tagasi maksma; — tunnistada, et Euroopa Komisjoni otsused peatada maksed seoses toetuslepingutega i-LOCATE, eENV-Plus, GeoSmartCity ja c-SPACE on põhjendamatud; — mõista komisjonilt välja summad, mida Epsilon tasus täiendavate finantsauditite eest, et lükata ümber ekslikke järeldusi, mida olid teinud komisjoni volitatud auditoorid, ja hüvitada Epsilonile tekitatud mittevaraline kahju, mis on esialgu hinnates ex aequo et bono10 000 eurot.
—

kohustada Europoli küsima Kreeka prokuratuurilt Ateenas, milline prokurör tegi 23. mail 2016 korralduse Euroopa vahistamismääruse edasikehtimise ja hagejalt jätkuvalt meelevaldselt vabaduse võtmise kohta ning kumb siseriiklikest vahistamismäärustest (Euroopa vahistamismäärus kujutab endast mõlema koopiat) on õiguslikult kehtiv. Ka peab ta vastama, kuidas on võimalik, et Euroopa vahistamismääruse sisus on toodud hageja aadress Saksamaal, kuid mõlemad siseriiklikud vahistamismäärused (Euroopa vahistamismäärus kujutab endast mõlema koopiat) on tehtud hageja suhtes põhjendusel, et Kreeka õigusasutused ei teadnud väidetavalt hageja aadressi;
—

Selle haldustasu suurus, mis on ette nähtud ECHA haldusnõukogu otsuses MB/43/2014, mis on vaidlustatud otsuse ja arvete alus, on lähtudes ülesannetest, mida haldustasu peab täitma, ebaproportsionaalselt suur ja on seega trahviga võrdsustatav. See läheb vastuollu ELL artiklis 5 koostoimes komisjoni määruse (EÜ) nr 340/2008 põhjendusega 11 ette nähtud pädevuse andmise põhimõttega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 402/58

12. septembril 2016 esitatud hagi – PM versus ECHA

(Kohtuasi T-656/16)

(2016/C 402/69)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: PM (esindaja: advokaat C. Zambrano Almero)

Kostja: Euroopa Kemikaaliamet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul tunnistada otsuse nr SME(2016) 3198 peale esitatud hagi vastuvõetavaks ja sellest tulenevalt tühistada see otsus, kuna PM on väike ja keskmise suurusega ettevõtja ja seega on makstud tasud kooskõlas õigusnormidega, ja sellest tulenevalt rahuldada registrisse kandmise taotlus.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja ühe väite, mis põhineb soovituse 2003/361/EÜ mikro-, väikeste ja keskmiste suurusega ettevõtjate määratluse kohta lisa artikli 2 lõikes 1 sisalduval väikese ja keskmise suurusega ettevõtja määratlusel. Sellega seoses kinnitab hageja koos ettevõtjate kontserniga, kuhu ta kuulub, et ta vastab selles artiklis esitatud kriteeriumidele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 402/53

5. septembril 2016 esitatud hagi – Dehtochema Bitumat versus Euroopa Kemikaaliamet

(Kohtuasi T-630/16)

(2016/C 402/63)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Pooled

Hageja: Dehtochema Bitumat, s.r.o. (Bělá pod Bezdězem, Tšehhi Vabariik) (esindaja: advokaat P. Holý)

Kostja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada ja tunnistada kehtetuks Euroopa Kemikaaliameti 7. juuli 2016. aasta otsus, millega hageja loeti jätkuvalt suurettevõtjaks ja mille tulemusel ei ole hagejal õigust vähendatud tasumäärale, ning peatada otsuse täitmine.

Väited ja peamised argumendid

Hageja leiab, et kostja on eespool nimetatud otsuste ja oma tegevusega kuritarvitanud võimu ning rikkunud õiguspärasuse ja õiguskindluse põhimõtet.

Hageja on seisukohal, et kontrollides väike- ja keskmise suurusega ettevõtja (VKE) seisundit, hindas kostja valesti hageja ettevõtte sõltumatust ning valesti võttis arvutamisel arvesse töötajate arvu ning hageja ettevõtte aastakäivet koos niisuguste väidetavalt sidus- või partnerettevõtjatega, kes ei ole seotud hageja ettevõttega või hageja partnerettevõtjad komisjoni määruse (EÜ) nr 340/2008 või komisjoni soovituse 2003/361/EÜ alusel.

Hageja kinnitab, et tema avaldus ettevõtja ebaõige suuruse kohta, mille ta tegi kostja 2. juunist 2016 pärineval nõudel, oli peamiselt tingitud veendumusest kostja hinnangusse ja vähendatud tasumäära lubadusest.

Hageja märgib, et tema registreerimine peatati ning ta teavitas kostjat sõnaselgelt asjaolust, et ta ei ole asjassepuutuvaid tooteid (registreerimise esemeks olevad ained) tootnud alates 2011. aastast.

Hageja väidab, et komisjoni määruse (EÜ) nr 340/2008 artikli 13 lõikest 4 ilmneb, et õigus vähendatud tasumäärale tekib siis, kui isik suudab tõendada vastavat õigust ning seega on kohane – erinevalt kostja väidetust – anda hagejale kõnealune õigus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 419/47

28. juulil esitatud hagi – Acquafarm versus komisjon

(Kohtuasi T-458/16)

(2016/C 419/63)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Acquafarm, SL (Huelva, Hispaania) (esindajad: advokaat A. Pérez Moreno)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja esitab Üldkohtule nõude mõista välja hüvitis kahju eest, mis tekitati Gibraleón’is (Huelva) asuvat vesiviljeluskäitist puudutava haldustegevuse puuduliku koordineerimisega, mis põhjustas selle käitise õiguspäraste ootuste jämeda rikkumise, sest talle anti toetust vesiviljelusprojekti rakendamiseks ja samas muutis Euroopa Liit projekti õnnestumise võimatuks, keelates selle liigi ekspordi, mille kasvatamiseks käitis ehitati.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva menetluse hageja on vesiviljeluse alase teadustöö, innovatsiooni ja tööstusarenguga tegelev ettevõtja, mis loodi 2004. aastal, et tööle panna koorikloomade Cherax Cuadricarinatus (Austraalia mageveelangust) kasvatamise ja turustamisega tegelev vesiviljelusfarm. See projekt sai Euroopa Liidult toetust vastavalt komisjoni 26. märtsi 2007. aasta määrusele (EÜ) nr 498/2007, millega kehtestatakse Euroopa Kalandusfondi käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT 2007 L 120, lk 1).

Hageja tugineb oma hagis Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 340 ning viitab riigivastutust käsitlevatele Hispaania normidele, Hispaania põhiseaduse artiklile 106 ning avalikku haldust ja üldist haldusmenetlust käsitleva 26. novembri seaduse nr 30/92 artiklitele 139 jj.

Hageja täpsustab selle kohta, et:

— Saadud toetus oli mõeldud vesiviljeluse alaseks tegevuseks, kuivõrd selle toetuse najal projekti elluviimisele või investeeringute tegemisele ei ole takistusi tehtud.

— Kui projekt oli lõplikus rakendusfaasis, sai ettevõtja Austraalialt teate, et kasvatatava liigi Euroopa Liitu importimine ei ole võimalik vastavalt komisjoni 12. detsembri 2008. aasta määrusele nr 1251/2008, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2006/88/EÜ seoses vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete turuleviimise tingimuste ja sertifitseerimisnõuetega ja ühendusse importimisega ning millega sätestatakse vektorliikide loetelu (ELT 2008 L 333, lk 41).
1.

Esimene väide, et rikutud on diskrimineerimiskeelu põhimõtet, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikleid 12 ja 21, EKP töötajate töölepingutingimuste artiklit 51, õigust karjäärile ja edutamisele ning õiguskindluse põhimõtet. — Hageja leiab, et EKP ei ole tänini täitnud Avaliku Teenistuse Kohtu 15. detsembri 2015. aasta otsust kohtuasjas F-94/14, Bowles vs. EKP. Palga täiendavat tõstmist käsitlevat 14. veebruari 2011. aasta haldusringkirja nr 1/2011, mille Avaliku Teenistuse Kohtu õigusvastaseks tunnistas, ei ole tühistatud ega muudetud. — Hageja leiab ka, et kuna õigusnorme ei ole muudetud, on töötajate esindajad, kellel on õigus täielikule või osalisele tööst vabastusele, taas olukorras, kus neil erinevalt EKP ülejäänud töötajatest puudub õigus palgatõusule ja karjääri edenemisele. — Järgmiseks leiab hageja, et tema kõrvalejätmine teenete võrdlevast hindamisest, mille tulemusel EKP teeb palga täiendava tõstmise otsuse, mõjutab selle otsuse seaduslikkust, ning see kõrvalejätmine, mis praktikas on lõplik, seab ta ilmselgelt ebasoodsamasse olukorda ja diskrimineerib teda põhjusel, et ta on täistööajaga tegev töötajate esindajana.
—

mõista välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest, mille suurus ex aequo et bono hinnatuna on 15 000 eurot;
—

tunnistada, et komisjon on 12. juuli 2016. aasta rakendusotsuse (EL) 2016/1250 isikuandmete kaitse piisavuse kohta ELi-USA andmekaitseraamistikus Privacy Shield vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 95/46/EÜ võtmisel teinud ilmselge hindamisvea, kuna leidis, et isikuandmete kaitse tase USA-s on piisav ja vastab direktiivile 95/46/EÜ (1);
1.

Esimese väite kohaselt on õigusvastased Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 422/2014, millega kohandatakse alates 1. juulist 2011 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente (ELT 2014, L 129, lk 5), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 423/2014, millega kohandatakse alates 1. juulist 2012 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente (ELT 2014, L 129, lk 12) (edaspidi „vaidlustatud määrused“). Täpsemalt, vaidlustatud määruste vastuvõtmisel on rikutud õigusnorme, nimelt on rikutud olulisi vorminõudeid ja põhjendamiskohustust, personalieeskirjade XI lisa artiklit 10 enne Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1023/2013, millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi (ELT 2013, L 287, lk 15), jõustumist kehtinud redaktsioonis ning personalieeskirjade artikleid 10, 11 ja 65, samuti omandatud õiguste põhimõtet, proportsionaalsuse põhimõtet, õiguspärase ootuse põhimõtet ja sotsiaalse dialoogi pidamise nõudeid.
—

sellest tulenevalt tühistada ja/või jätta kohaldamata vaidluste läbivaatamise komitee 8. detsembri 2014. aasta otsus, saates vajadusel toimik tagasi sellele komiteele, olles kindlaks määranud kriteeriumid, millest lähtuvalt ta peab uue otsuse vastu võtma; tuvastada, et EIP on prof De Nicolat ahistanud ja kohustada EIP-d hüvitama talle kahju, nagu seda on nõutud menetluse algatusdokumendis, või teise võimalusena saata kohtuasi tagasi lahendamiseks Avaliku Teenistuse Kohtu mõnele muule kojale, et see kohus saaks teises koosseisus teha tühistatud osas uue otsuse pärast arstliku aruande nõude täitmist.
—

Esimene osa, et on rikutud personalieeskirjade artiklit 52, on tehtud ilmne hindamisviga ja on rikutud hea halduse põhimõtet.
1.

Esimene väide, et rikutud on komisjoni otsuse C(2002)601 tõhustatud vaidluste lahendamise osakonna kohta artikli 6 lõiget 3, kuna vaidlustatud otsused võttis vastu komisjon, olgugi et need kuuluvad selle presidendi ainupädevusse personali- ja turvadirektoraadi peadirektori ettepaneku alusel pärast personalikomiteega konsulteerimist.
C 441/19

ET

12. septembril 2016 esitatud hagi – Gall Pharma versus EUIPO – Pfizer (Styriagra)

(Kohtuasi T-662/16)

(2016/C 441/24)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Gall Pharma GmbH (Judenburg, Austria) (esindajad: advokaadid D. Reichelt ja L. Figura)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Pfizer Inc. (New York, New York, Ameerika Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: Euroopa Liidu sõnamärk „Styriagra“ – Euroopa Liidu kaubamärk nr 12 161 469

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 13. juuni 2016. aasta otsus asjas R 724/2015-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— jätta pärast vaidlustatud otsuse tühistamist rahuldamata ELi kaubamärgi nr 233890 peale esitatud vastulause nr 2286568;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

— määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 rikkumine;
1.

Esimene väide, et ECDC rikkus ELTL artiklit 266, täites Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu otsust liidetud kohtuasjades F-159/12 ja F-161/12 CJ vs. ECDC vääralt, kusjuures konkreetselt väidab hageja, et: — kuna põhiasjaolud pöördumatult muutusid, siis eksis ECDC, kui ta andis vaidlustatud otsusele tagasiulatuva mõju; — ECDC rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, sest vaidlustatud otsus ei olnud ei sobiv ega vajalik, et saavutada eesmärgid, mida taotleti 2012. aasta teenistusest vabastamisega, mis tühistati; — ECDC tegi ilmselge hindamisvea, kui ta jättis arvesse võtmata ECDC õigusteenistuse juhi palkamisel aset leidnud pettuse; — ECDC rikkus personalieeskirjade artikli 22a lõiget 3, vabastades hageja teenistusest vahetult enne tema teenistusest vabastamist esitatud raporti tõttu, in tempore non suspecto, mis tekitas kahtluse, et ECDC finantsjuhtimine oli puudulik.
2.

Teine väide põhineb oluliste vorminõuete rikkumisele. Vaidlustatud teated on põhjendatud vaikimisi või kaudselt, need on esitatud ebaselgelt ja need ei ole kooskõlas Euroopa Liidu õigusega.
1.

Esimene väide, et on rikutud ELTL artiklit 266, kuna vaidlustatud kohtuotsused ei järgi Avaliku Teenistuse Kohtu 15. aprilli 2015. aasta otsuse kohtuasjas F-96/13 resolutsiooni seoses põhjendustega, mis on vajalik tugi selles mõttes, et need põhjendused on hädavajalikud selle kindlaksmääramiseks, mida täpselt resolutsioonis otsustati. — Hageja leiab, et ELTL artikkel 266 paneb komisjonile kohustuse vältida seda, et igasugune akt, mis asendab vaidlustatud akti, sisaldaks samu rikkumisi kui need, mis tehti kindlaks tühistavas kohtuotsuses, millega on käesoleval juhul tegemist.
2.

Teine väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, leides et teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutus ei pannud staažilisa ettepanekute edastamisel toime ametialast eksimust, kuigi need ettepanekud on ebatäielikud või ebaõiged, kuivõrd need on adresseeritud tegevusüksuse I lepingulistele töötajatele.
—

tühistada komisjoni 13. juuli 2016. aasta otsus, mis on vastu võetud määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) alusel ja puudutab taotlust tutvuda dokumentidega, mis on registreeritud viitenumbri GESTDEM 2015/5711 all;
2.

Teine väide, et vaidlusalused meetmed on Ühendkuningriigi ja tema kodanike suhtes rahvuse alusel diskrimineerivad, mis on vastuolus ELTL artikliga 18. Hagejad väidavad, et: — vaidlusaluste meetmete eesmärk on keelata komisjonil pidada läbirääkimisi Ühendkuningriigi valitsuse esindajatega; — Ühendkuningriik, tema kodanikud ja eelkõige hagejad on seetõttu pandud oluliselt ebasoodsamasse olukorda; — vaidlusalused meetmed panevad hagejad lisaks ebasoodsamasse olukorda nende põhiõiguste, sh liikumisvabaduse kasutamise osas.
2.

Teine väide, et rikutud on 27. augusti 2009. aasta otsuse artikli 2 lõiget 2, kuna eiratud on asjaolu, et Frontexis eristatakse aruande kinnitaja ja hindaja rolle.
ET Euroopa Liidu Teataja C 428/17

1. septembril 2016 esitatud hagi – IPA versus komisjon

(Kohtuasi T-635/16)

(2016/C 428/19)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: SC IPA SA (Bukarest, Rumeenia) (esindaja: advokaat L. Vasilescu)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja poolt 28. juunil 2016 väljastatud võlateated nr 3241608864 summas 63 653,58 eurot ja nr 3241608865 summas 9 690,30 eurot.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagi põhjendamiseks sisuliselt seda, et vaidlus puudutab sellise lepinguga seotud kaudsete kulude arvutamist, mille hageja on sõlminud soodustatud isikuna. Mõned aastad pärast lepingu sõlmimist, kohaldas aga komisjon väära kaudsete kulude arvutamise meetodit, mis ei ole kooskõlas lepingu tingimustega ja on vastuolus raamatupidamisarvestuses üldtunnustatud põhimõtete ja tavadega.

Hageja hinnangul põhines komisjon oma väidetes auditil ning nõustus kõikide audiitori järeldustega, ilma et ta oleks märganud, et audiitorite kasutatud kaudsete kulude arvutamise meetod rikub esiteks raamatupidamisarvestuse põhimõtteid ja tavasid, mis on samuti lepinguga esmatähtsatena ette nähtud, ning teiseks raamatupidamisarvestuses üldtunnustatud põhimõtteid ja tavasid.

Hageja väidab lisaks, et lepinguga seotud kaudsete kulude hindamiseks audiitori kasutatud arvutusmeetodid, millega komisjon nõustus, olid põhjendamatult erinevad soodustatud isiku raamatupidamissüsteemist, samas kui lepingu kohaselt oleks tulnud kõik kulud kindlaks määrata vastavalt soodustatud isiku tavapärastele raamatupidamise ja haldamise põhimõtetele ja tavadele. Soodustatud isiku raamatupidamissüsteem oli ainus lepingu jaoks lubatud raamatupidamissüsteem ning puudus igasugune alus muuta või jätta heaks kiitmata raamatupidamistoimingud, mida soodustatud isik kasutas lepinguga seotud kaudsete kulude arvutamiseks.

Lõpuks väidab hageja, et audiitor hindas auditeerimise ajal alla lepinguga seotud kaudsete kulude tegeliku väärtuse ning kuna komisjon nõustus täielikult audiitori järeldustega, väljastas ta 28. juunil 2016 võlateated nr 3241608864 summas 63 653,58 eurot ja nr 3241608865 summas EUR 9 690,30 eurot, et nõuda sisse auditis kirjeldatud kulude erinevused.
1.

Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust, kuna vaidlustatud otsuses ei ole selgitatud, mis põhjustel loetakse, et hagejal ei ole konkursi valdkonnas piisavat töökogemust, mis võimaldaks ta lubada konkursi järgmisesse etappi.
—

Ta on seisukohal, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud õigusnormi nõukogu otsuse õigusliku kvalifitseerimise käigus, kinnitades tema ennetähtaegset pensioni 11. juulil 2013. Järelikult on ta seisukohal, et ametisse nimetava asutuse 12. novembri 2014. aasta otsus tema ennetähtaegse pensioni taotluse rahuldamata jätmise kohta, tuleb kvalifitseerida isikut kahjustavaks meetmeks, millega võetakse tagasi varasem otsus, millega tema ennetähtaegse pensioni taotlus rahuldati, mitte lihtsalt kaudset rahuldamatajätmise otsust kinnitavaks otsuseks.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud kohtuotsuse tegi kohtukoosseis, mis moodustati Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 27 lõiget 3 rikkudes. Apellant on arvamusel, et see rikkumine seisneb selles, et nõukogu 22. märtsi 2016. aasta otsus 2016/454, millega nimetatakse ametisse Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu kolm kohtunikku, on ise vigane, kuna tegemist on pädevuse puudumisega ning on rikutud ELTL artikleid 257 ja 281, Euroopa Kohtu põhikirja I lisa protokolli nr 3, ELL artikli 13 lõiget 2 ja 18. jaanuari 2005. aasta otsust 2005/150/EÜ Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohtu kohtunike ametisse nimetamiseks sooviavalduste esitamise ja läbivaatamise tingimuste ja korra kohta.
1.

Esimene väide, et otsus tuleb tühistada, sest selles on tehtud õigus- ja faktivigu, sest väidetavat riigiabi on käsitatud meetmena ja see on liigitatud abikavaks.
5.

Viies väide, et on rikutud ELTL artiklit 296 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 1 punkti c. — Ta kinnitab sellega seoses, et vaidlustatud otsuses on tehtud põhjendamisviga, kuna ei ole analüüsitud riigiabi mõiste keskseid nõudeid ega vastatud poolte esitatud mõistlikele väidetele, eirates seega olulisi tõendamiskoormise nõudeid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 462/32

13. oktoobril 2016 esitatud hagi – Palos Caravina versus CdT

(Kohtuasi T-725/16)

(2016/C 462/42)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Maria José Palos Caravina (Luxembourg, Luksemburg) (esindajad: advokaadid A. Salerno ja P. Singer)

Kostja: Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskus (CdT)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada CDT ametisse nimetava asutuse otsus, millega keelduti rahuldamast tema taotlust, et talle edastataks [X] hispaania tõlkeosakonda ametisse nimetamise otsus, millest teatati 2015. aasta oktoobris, ning vajadusel ametisse nimetava asutuse 5. juuli 2016. aasta otsus, millega jäeti selle keeldumise peale esitatud kaebus rahuldamata;

— jätta kõik menetluskulud kostja kanda.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et on rikutud ametnike personalieeskirjade artiklit 25.

Ta leiab, et isiku „saabumine“ talitusse ei täida kuidagi sellest artiklist tulenevat kohustust avaldada ametisse nimetamise otsused ning kui otsust ei ole nõuetekohaselt avaldatud, on igal töötajal õigus nõuda asjaomase ametisse nimetamise otsuse esitamist. Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskuse ametisse nimetav asutus rikkus antud juhul seda õigust, võttes vastu vaidlustatud otsuse, see tähendab 23. detsembri 2015. aasta otsuse, millega keelduti hagejale selle otsuse esitamisest.

Hageja arvab samuti, et ametnike personalieeskirjade artiklist 25 tuleneva õiguse vastandamine määrusele nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel on tulemusetu, kuna isegi kui eeldada, et ametisse nimetamise otsus kuulub selle määrusega kaitstud andmete hulka, tuleb artiklit 25 pidada lex specialis’eks, mis annab kolmandate isikutele nende andmetega tutvumise õiguse.
—

tühistada vaidlustatud otsus ja registreerida sellest tulenevalt kaubamärk nr 13 031 612 kõigi taotletud klasside jaoks, ilma et see mõjutaks klasse, mille jaoks see on juba registreeritud, või teise võimalusena suunata asi tagasi EUIPO-le, et viimane muudaks oma otsust ning registreeriks kaubamärgi vastavalt Üldkohtu juhistele;
3.

Kolmas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta lükkas tagasi apellandi poolt esimeses kohtuastmes esitatud õigusvastasuse väite, leides et vähemalt üheaastase kursuse läbimise nõue on kvalifitseerimismenetluse olemust arvestades põhjendatud ja proportsionaalne. Apellant leiab sellega seoses, et Avaliku Teenistuse Kohus moonutas tema argumente, kui ta otsustas, et apellant ei vaielnud vastu asjaolule, et vaidlusaluse tunnistuse arvessevõtmine oleks andnud kahekordse kaalu apellandi poolt institutsioonides omandatud töökogemusele.
3.

Kolmas väide, et tehti ilmne hindamisviga, mis tulenes Avaliku Teenistuse Kohtu järeldusest, et kui teine menetluspool oleks ära kuulatud ka käitumisprobleemide osas, oleks see saanud tegelikult muuta otsustusprotsessi tulemust, mille tagajärjena võeti vastu vaidlusalune otsus, st lõpetati viimase leping.