3

Õiguslik raamistik on esitatud vaidlustatud kohtumääruse punktides 3–12 järgmiselt: „Esmane õigus 3 ELTL artikli 114 lõigetes 1, 3, 4, 6 ja 7 on sätestatud: „1. Kui aluslepingutes ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse artiklis 26 seatud eesmärkide saavutamiseks järgmisi sätteid. […] Euroopa Parlament ja nõukogu [võtavad] liikmesriikides nii õigus‑ kui ka haldusnormide ühtlustamiseks meetmed, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. […] 3. Lõikes 1 ettenähtud tervishoidu, ohutust, keskkonnakaitset ja tarbijakaitset käsitlevates ettepanekutes võtab komisjon aluseks kaitstuse kõrge taseme, eriti võttes arvesse kõiki uusi teaduslikel faktidel põhinevaid suundumusi. Oma vastavate volituste piires püüavad ka Euroopa Parlament ja nõukogu saavutada sama eesmärki. 4. Kui pärast […] ühtlustamismeetme [vastuvõtmist], peab liikmesriik artiklis 36 märgitud oluliste vajaduste tõttu […] vajalikuks säilitada siseriiklikke norme, teatab ta nendest normidest ja nende säilitamise põhjustest komisjonile. […] 6. Komisjon kinnitab kõnealused siseriiklikud normid või lükkab need tagasi kuue kuu jooksul pärast [lõikes 4] osutatud teatamist, olles eelnevalt kindlaks teinud, kas need on või ei ole suvalise diskrimineerimise vahendid või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piirangud, ja kas need kujutavad või ei kujuta endast takistust siseturu toimimisele. Kui komisjon selles ajavahemikus otsust ei tee, loetakse [lõikes 4] osutatud siseriiklikud normid kinnitatuks. Kui seda õigustab küsimuse keerukus ja kui puudub oht inimeste tervisele, võib komisjon asjaomasele liikmesriigile teatada, et käesolevas lõikes osutatud ajavahemikku võidakse pikendada veel kuni kuus kuud. 7. Kui liikmesriik on vastavalt lõikele 6 volitatud säilitama või kehtestama siseriiklikke norme, mis erinevad ühtlustamismeetmest, uurib komisjon kohe, kas teha ettepanek selle meetme kohandamiseks.” Teisene õigus Varasem mänguasjade direktiiv 4 Varasema mänguasjade direktiivi artiklis 2 on sätestatud, et mänguasju võib turule viia ainult juhul, kui need ettenähtud viisil kasutatuna, arvestades laste tavalist käitumist, ei ohusta kasutajate või kolmandate isikute turvalisust ja/või tervist. Mänguasi peab rahuldama käesoleva direktiiviga kehtestatud ohutus‑ ja tervisekaitsenõudeid sellel kujul, milles see turule viiakse, arvestades selle mänguasja eeldatavat ja normaalset kasutusaega. 5 Varasema mänguasjade direktiivi II lisa („Mänguasjade olulised ohutusnõuded”) II jao („Erilised ohud”) punktiga 3 („Keemilised omadused”) kehtestatakse lubatavad biosaadavuse maksimaalsed päevased piirnormid muu hulgas antimonile, arseenile, baariumile, pliile ja elavhõbedale. Biosaadavuse piirnormidega määratakse kindlaks keemilise aine lubatud maksimaalne kogus, mis võib mänguasjade kasutamisest tulenevalt bioloogiliste protsesside kaudu inimorganismi imenduda või millega inimorganism võib kokku puutuda. Neid biosaadavuse piirnorme ei eristata mänguasja materjali konsistentsi alusel. Nimetatud direktiivi II lisa II jao punkti 3 alapunkti 2 esimese lausega kehtestatakse eelkõige järgmised piirnormid, milles lubatud maksimaalne päevane biosaadavus on väljendatud mikrogrammides (μg): antimon: 0,2; arseen: 0,1; baarium: 25,0; plii: 0,7 ja elavhõbe: 0,5. Nitrosoamiinide ja nitrosoamiine sisaldavate ainete osas ei ole varasema mänguasjade direktiiviga piirnorme kehtestatud. 6 Just selle alusel töötas Euroopa Standardikomitee komisjoni juhtnööride kohaselt välja Euroopa ühtlustatud standardi EN 71‑3 „Mänguasjade ohutus” (edaspidi „EN 71‑3”), mis tuletab mänguasjade [koostisesse kuuluvate] materjalide jaoks biosaadavuse piirnormidest „migratsiooni piirnormid” ja kirjeldab nende kindlaksmääramise korda. Migratsiooni piirnormid kujutavad endast keemilise aine lubatud maksimaalset kogust, mis võib migreeruda, see tähendab eralduda tootest väljapoole, näiteks tungida nahka või sattuda maomahla. EN 71‑3 piirnormide järgimise korral loetakse, et varasema mänguasjade direktiivi biosaadavuse piirnormidest on samuti kinni peetud. EN 71‑3 kehtestab muu hulgas järgmised migratsiooni piirnormid: antimon: 60 mg/kg; arseen: 25 mg/kg; baarium: 1000 mg/kg; plii: 90 mg/kg ja elavhõbe: 60 mg/kg. Uus mänguasjade direktiiv 7 Komisjon otsustas 2003. aastal varasema mänguasjade direktiivi üle vaadata. Pärast arvukaid konsultatsioone, mida komisjon mitme projekti üle paljude ekspertidega pidas, esitas ta 2008. aasta alguses ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv mänguasjade ohutuse kohta, mille nõukogu Saksamaa valitsuse vastuseisust hoolimata 11. mail 2009 heaks kiitis ning 18. juunil 2009 uue mänguasjade direktiivina vastu võttis. Selle direktiivi II lisa („Eriohutusnõuded”) III osa („Keemilised omadused”) punktiga 13 kehtestatakse otseselt migratsiooni piirnormid. Edaspidi eristatakse direktiivis piirnorme kolme [mänguasjade materjali konsistentsi alusel], nimelt kas materjal on „kuiv/habras/pulbrilaadne/elastne”, „vedel/kleepuv” või „mahakraabitud”. 8 Uue mänguasjade direktiivi II lisa III osa punktiga 13 kehtestatakse seega järgmised migratsiooni piirnormid: Element mg/kg kuivas, hapras, pulbrilaadses või elastses mänguasjamaterjalis mg/kg vedelas või kleepuvas mänguasjamaterjalis mg/kg mahakraabitud mänguasjamaterjalis Antimon 45 11,3 560 Arseen 3,8 0,9 47 Baarium 4500 1125 56 000 Plii 13,5 3,4 160 Elavhõbe 7,5 1,9 94 9 Uue mänguasjade direktiivi artikliga 54 pannakse liikmesriikidele kohustus kehtestada 20. jaanuariks 2011 selle direktiivi järgimiseks vajalikud õigus‑ ja haldusnormid ning neid alates 20. juulist 2011 kohaldada. Artiklis 55 on siiski nähtud ette erand, et varasema mänguasjade direktiivi II lisa II jao punkt 3 tunnistatakse kehtetuks alles alates 20. juulist 2013. Varasema mänguasjade direktiiviga kehtestatud biosaadavuse piirnormid ning viimastest tuletatud migratsiooni piirnormid mänguasjade valmistamiseks kasutatavate materjalide puhul jäävad seega jõusse 20. juulini 2013, muu hulgas antimoni, arseeni, baariumi, pliid ja elavhõbedat puudutavas osas. 10 Saksamaa valitsus on seisukohal, et uue mänguasjade direktiivi artikkel 55 on lex specialis, millega tehakse erand artiklist 54, mistõttu tema sõnul tuleb nimetatud direktiivi II lisa III osa punkt 13 – mis on käesolevas asjas kõne all olev säte – üle võtta alles 20. juuliks 2013. Komisjon on aga arvamusel, et uue mänguasjade direktiivi artiklis 54 ette nähtud ülevõtmistähtaeg on kohaldatav ka käesolevas vaidluses kõne all olevate raskemetallide puhul. Üksnes majanduse huvides on artiklis 55 ette nähtud 20. juulil 2013 mööduv üleminekutähtaeg, mille jooksul võib jätkata selliste mänguasjade tootmist ja turustamist, mille keemilised omadused vastavad varasema mänguasjade direktiivi nõuetele. Selle sätte eesmärk ei ole anda liikmesriikidele pikem tähtaeg direktiivi ülevõtmiseks. Saksa siseriiklik õigus 11 Varasem mänguasjade direktiiv võeti Saksamaa siseriiklikusse õigusesse määrusega üle 1989. aastal. Ülevõtmismääruses viidatakse ohutusnõuetele, mis on esitatud varasema mänguasjade direktiivi II lisas, milles olid sätestatud biosaadavuse piirnormid, mida kohaldati muu hulgas viie raskemetalli suhtes, milleks on antimon, arseen, baarium, plii ja elavhõbe. 12 Saksamaa siseriiklik õigus kohandati uuele õiguslikule olukorrale, mis tulenes uue mänguasjade direktiivi avaldamisest aastal 2011. Siiski ei tehtud ühtegi muudatust osas, mis puudutab viie eespool nimetatud raskemetalli piirnorme, kuna varasema mänguasjade direktiivi II lisa II jao punkt 3 jäi jõusse. Sel põhjusel algatas komisjon 22. novembri 2012. aasta märgukirjaga Saksamaa Liitvabariigi suhtes vastavalt ELTL artiklile 258 liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse uue mänguasjade direktiivi osalise üle võtmata jätmise tõttu. Saksamaa valitsus vastas märgukirjale 21. märtsi 2013. aasta kirjaga, vaidlustades rikkumise põhjendusel, et uue mänguasjade direktiivi II lisa III osa hakkab kehtima alles 20. juulil 2013.”