ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 276/21

ET

30. mail 2022 esitatud hagi – Krematorium am Waldfriedhof Schwäbisch Hall versus EUIPO (aquamation)

(Kohtuasi T-319/22)

(2022/C 276/30)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Krematorium am Waldfriedhof Schwäbisch Hall GmbH & Co. KG (Schwäbisch Hall, Saksamaa) (esindajad: advokaadid F. Dehn, L. Maritzen ja C. Kleiner)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi aquamation taotlus – registreerimistaotlus nr 18 453 264

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 29. märtsi 2022. aasta otsus asjas R 2154/2021-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud, sealhulgas apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud, välja EUIPO-lt.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
1.

Esimene väide, et võimu on kuritarvitatud ja hageja teeneid on ilmselgelt hinnatud osaliselt ja põhjendusi esitamata, võrreldes teiste ametnike teenetega, kes edutamist vähem väärivad. — Sellega seoses väidab hageja, et komisjonile on kahtlemata antud õigus jätta ametnik edutamata, et teha järeldused teenete erapooletu võrdleva hindamise põhjal, kuid et käesoleval juhul on seda õigust kuritarvitatud selleks, et karistada hagejat 2021. aastal tuumaenergia valdkonnas teadusliku arvamuse avaldamise eest, milleks oli nõuetekohaselt antud eelnev luba ja mida selles osalenud isikud pidasid asjakohaseks, kuid mille kohta hiljem selgus, et see ei meeldinud ühele kõrgele ametnikule, kes ei kuulunud hageja ülemuste hulka ja kes varasematel juhtudel oli hageja suhtes sobimatuid väljendeid kasutanud.
2.

Teine väide, et piisavalt oluliselt on rikutud hoolsuskohustust, hea halduse põhimõtet, põhjendamiskohustust ning otsuste tegemise protsessis diskrimineerimise keelu ja meelevaldsete otsuste tegemise keelu põhimõtteid. Selles osas märgitakse, et ei ole täidetud BPE kriisilahenduse tingimused, mis ei taganud BPE varade erapooletut, mõistlikku, hoolikat ja realistlikku hindamist, ning et kriisilahendusmeede on diskrimineeriv ja meelevaldne.
—

tunnistada toetuslepingu Grant Agreement Dante tähenduses rahastamiskõlblikud kulud (eligible costs) lubatavaks ja sellest tulenevalt tuvastada, et Engineeringul on õigus sellele, et need kulud võetakse kõnealuses lepingus ette nähtud kogusumma kindlaksmääramisel arvesse, ning igal juhul, et komisjonil ei ole õigus neid summasid tagasi nõuda;
—

Lõpuks kuuenda väite kohaselt on vaidlusaluse finantskorrektsiooni netosumma arvutamine ebaseaduslik ja mahaarvamised on jäetud tegemata, rikkudes komisjoni suuniseid, kuna samadele kuludele, mis on vaidlusaluse finantskorrektsiooni esemeks, on juba varem finantskorrektsiooni kohaldatud.
24. mail 2022 esitatud hagi – Fun Factory versus EUIPO – I Love You, Inc. (love you so much)

(Kohtuasi T-306/22)

(2022/C 284/65)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Fun Factory GmbH (Bremen, Saksamaa) (esindaja: advokaat K.-D. Franzen)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: I Love You, Inc. (Lewes, Delaware, Ameerika Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi love you so much taotlus – registreerimistaotlus nr 18 157 726

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 22. märtsi 2022. aasta otsus asjas R 1464/2021-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada hageja kaebus;

— mõista kohtukulud välja apellatsioonikoja menetluse teiselt poolelt.

Väide
2.

Teine väide, et on rikutud personalieeskirjade artiklis 24 viidatud abistamis- ja hoolitsemiskohustusi. Hageja toob esile asjaolu, et oma pensioniõiguste ülekandmisel ei saanud ta tabelit, milles oleks täpsustanud, et tal on õigus tema päritoluriigi skeemi tehtud ja liidu pensioniskeemiga hõlmamata sissemaksete hüvitamata summade kindlustusmatemaatilise väärtuse hüvitamisele.
1.

Esimene väide, et rikutud on õigust tõhusale kohtulikule kaitsel ja põhjendamiskohustust. Hageja väidab kõigepealt, et nõukogu ei ole esitanud eraldiseisvaid, spetsiifilisi ja konkreetseid põhjuseid, mis näitaksid piisavalt tema suhtes võetud piirava meetme põhjendatust. Ta on seisukohal, et vaidlustatud aktid on vastu võetud faktilisel alusel, mis ei ole piisavalt tugev ning põhjendustel, mis ei ole tõendatud ja mis vastavad tõele vaid abstraktsel tasandil. Seejärel leiab hageja, et nõukogu paneb ta olukorda, milles ta on kohustatud esitama negatiivseid tõendeid üldiste asjaolude kohta, mida talle ette heidetakse, pöörates nii tõendamiskoormise ümber, mis on vastuolus kõige põhilisemate kaitseõigustega. Viimaks viitab hageja esitatud põhjenduste puudulikkusele ning põhjendusi toetavate usutavate ja sisuliste tõendite puudumisele, ning leiab, et seetõttu ei ole võimalik teha nõuetekohast kohtulikku kontrolli selle üle, kas tema kandmine ja jätmine nende isikute loetellu, kelle suhtes asjasse puutuvaid piiravaid meetmeid võeti, on õiguspärane.
27. mail 2022 esitatud hagi – Ecoalf Recycled Fabrics versus EUIPO (BECAUSE THERE IS NO PLANET B)

(Kohtuasi T-324/22)

(2022/C 284/71)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Ecoalf Recycled Fabrics, SL (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid D. Gómez Sánchez ja J. Gracia Albero)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi BECAUSE THERE IS NO PLANET B taotlus – registreerimistaotlus nr 18 354 287

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 29. märtsi 2022. aasta otsus asjas R 1925/2021-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus ja kohustada jätkama ELi kaubamärgi nr 18 354 287 BECAUSE THERE IS NO PLANET B registreerimist klasside 3, 16, 18 ja 21 kaupade jaoks ning

— mõista käesoleva menetluse kohtukulud sh EUIPO menetlusega seonduvad kulud välja kostjalt.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b ja lõike 2 rikkumine;
1.

Esimene väide, et rikutud on määruse 2015/1589 (1) artikli 1 punkti h, sest komisjon on valesti kohaldanud huvitatud poole mõistet. Hageja leiab, et komisjon jättis tähelepanuta kohtupraktika, mille kohaselt võib ametiühing olla huvitatud pool, kui on tõendatud, et riigiabi andmine võib mõjutada tema huve.
1.

Esimene väide, et hageja on kantud sanktsioonide loetellu sisuliselt valedel põhjustel. — Hageja tegevus seoses [konfidentsiaalne] (1) ei anna alust tema kandmiseks sanktsioonide loetellu. Mitte ükski otsuse 2014/145/ÜVJP (muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta otsusega (ÜVJP) 2022/329) artiklis 2 toodud alus ei ole hageja suhtes kohaldatav. — Hagejale ei kuulu [konfidentsiaalne] osalus. Äriühingu GlobalVoyenTreyding Ltd kaudu kuulub talle [konfidentsiaalne] vaid kaudne, passiivne osalus. Ta kandis selle osaluse 11. jaanuari 2022. aasta kokkulepete alusel, st enne Vene sõjaväe sõjalise operatsiooni algust Ukrainas, üle ettevõtte juhatusele. — Hagejal puuduvad sidemed Vene Föderatsiooni „julgeolekuteenistuse valitsustega“[konfidentsiaalne] kaudu. Tal ei ole selles sihtasutuses aktiivset või täidesaatvat rolli, tegemist on mittetulundusorganisatsiooniga, ja talle ei ole ka teada, kas selle sihtasutuse haldajate puhul on tegemist Vene julgeolekuteenistuse endiste ametnikega või mitte, mida nõukogu ei ole tõendanud.
1.

Esimene väide, et on rikutud õigusnormi ja et 2021. aasta edutamismenetlus oli vigane: rikutud on üldise ja institutsioonilise poliitika peadirektoraadi otsust C(2013) 8968, millega kehtestati personalieeskirjade artikli 45 üldised rakendussätted, ja personalieeskirjade artikli 45 lõiget 1, arvestades Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 7, ning teened on tegelikult võrdlemata jäetud.
6.

Kuuenda väite kohaselt on rikutud hageja põhiõigusi, kuna 8. aprilli 2022. aasta määrusega (EL) 2022/581 on teda puudutavas osas ebaõiglaselt ja ebaproportsionaalselt piiratud tema põhiõigusi, sh omandiõigust, mis on esitatud põhiõiguste harta artiklis 17, ja ettevõtlusvabadust, mis on esitatud selle harta artiklis 16.
2.

Teine väide, et on rikutud hea halduse põhimõtet, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artiklit 45 ja võrdse kohtlemise põhimõtet ning on tehtud ilmselge hindamisviga. Hageja arvates on vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel rikutud personalieeskirjade artiklit 45 ja tehtud ilmselge hindamisviga, kuna ühest küljest on hageja püsivalt üles näidanud suuri teeneid, aga vaidlustatud otsus seab ta aeglase karjääriarengu olukorda ja teisest küljest oli ainus etteheide, mis tehti talle viimases hindamisaruandes, mis arvesse võeti, tingitud ilmselgest hindamisveast, mida möönis ametisse nimetav asutus või ametiisik oma 3. märtsi 2022. aasta vastuses hageja 28. oktoobri 2021. aasta vaidele. Lõpuks osutab hageja, et Euroopa välisteenistus ei ole ikka veel kehtestanud hindamise ja edutamise süsteemi, mis võimaldaks võrdlevat hindamist personalieeskirjade artikli 45 alusel kooskõlas kohtupraktikas kindlaks määratud nõuetega.
4.

Neljas väide, et on rikutud kaitseõigust ja õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, kuna hagejal ei olnud enne piiravate meetmete võtmist millalgi võimalik saada ära kuulatud ning ta ei saanud nõuetekohaselt kasutada oma kaitseõigust, sh õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, mis on tagatud eelkõige Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooni artikli 6 lõikega 3 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 48 lõikega 2. Kui selline eelnev ärakuulamine oleks õigeaegselt aset leidnud, oleks hagejal olnud võimalik nõukogule teatavaks teha see teade, mille ta oli 13. novembril 2021 komisjonile saatnud, ja asjaolu, et ta oli oma tegevuse Minskis lõpetanud.
2.

Teine väide, et rikutud on õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, kuna Euroopa Komisjon i) seadis hankemenetluses BUDG19/PO/04 iseendale piirangud nende seisukohtade tõlgendamisel, mis sisalduvad hankedokumentides, ning seejärel muutis oma seisukohta, ning ii) andis Xpand Consortiumile aluse õiguspäraseks ootuseks seoses sellega, et teenustaseme kokkulepe on valikukriteeriumina õiguspärane.
2.

Teine väide: põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklitest 7 ja 8 tulenevate hageja põhiõiguste rikkumine — Põhiõiguste riived, mida harta artiklitest 7 ja 8 tulenevatele hageja põhiõigustele sellega põhjustatakse, et USA ametiasutused võivad kasutada USA õiguse kohaselt liidust USAsse edastatud andmeid, ei ole reguleeritud sellisel viisil, et nendega täidetaks nõudeid, mis oleksid sisult samaväärsed nende nõuetega, mis on sätestatud liidu õiguses vastavalt harta artikli 52 lõike 1 teisele lausele. — Ei 50 U.S. Code § 1881a (Section 702 FISA) ega Executive Order 12333 ei anna liidu kodanikele võimalust või õigust kaitsta end isikuandmete kasutamise eest või panna tõhusalt maksma määrusest (EL) 2018/1725 tulenevaid õigusi. — Määruse (EL) 2018/1725 artikli 17 lõigetest 1 ja 2 hagejale tulenev andmetega tutvumise õigus on eeldus selleks, et hageja saaks kasutada harta artiklist 7 ja artikli 8 lõikest 1 tulenevaid põhiõigusi. Kostja võtab oma tegevusetusega, mis puudutab hageja teabe saamise taotlust, hagejalt võimaluse kasutada oma põhiõigustega kaitstud positsiooni. Kostja tegevusetusega kaasnev harta artiklist 7 ja artikli 8 lõikest 1 tulenevate põhiõiguste riive ei ole seetõttu põhjendatud.
2.

Teine väide, et kostja tegi ilmselgeid hindamisvigu, rikkus alusmääruse artikli 3 lõikeid 2, 5, 6 ja 7 ning jättis esitamata põhjendused, kui ta hindas liidu tootjatele tekitatud kahju erapoolikul viisil, leides, et kahju põhjustajaks on pigem Korea import kui mõni muu teadaolev faktor.
—

Hageja on seisukohal, et 11. veebruari 2022. aasta otsus ARES (2022) 1027365 tehti vastuolus määruse 2018/1046 artikli 167 lõikega 1, läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise keelu põhimõttega, mis on sätestatud selle määruse artikli 160 lõikes 1, ning selle määruse I lisa (hanked) punktidega 18.2 ja 20, kuna komisjon kasutas valikukriteeriumina teenustaseme kokkulepet (SLA), samas kui selles dokumendis ette nähtud nõudeid ei saa mingil juhul lugeda valikukriteeriumiks. Määratluselt viitavad SLA-d osutatavate teenuste kvaliteedile, mitte aga pakkujate võimele teenust osutada. Kuna komisjon kasutas SLA-sid ekslikult valikukriteeriumina, on kogu hankemenetlus õigusvastane.
1.

Esimese väite kohaselt on nõukogu 17. märtsi 2014. aasta otsuse 2014/145/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (3) (mida on muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta otsusega (ÜVJP) 2022/329, millega muudetakse otsust 2014/145/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (4)), artikli 2 lõike 1 punkt g ning nõukogu 17. märtsi 2014. aasta määruse (EL) nr 269/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (5) (mida on muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta määrusega (EL) 2022/330, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (6)), artikli 3 lõike 1 punkt g õigusvastased ja rikuvad proportsionaalsuse, õiguskindluse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid.
2.

Teise väite kohaselt on rikutud õigust tõhusale kohtulikule menetlusele ja nõukogul lasuvat põhjendamiskohustust. Hageja väidab, et ainsad nõukogu esitatud allikad on ajakirjanduses ilmunud artiklid või väljavõtted veebisaitidelt ning need ei vasta seega selliste tõendite kriteeriumidele, mis õigustaks sanktsioonide võtmist.
—

tühistada Euroopa Komisjoni 26. juuli 2021. aasta otsus (EL) riigiabi asjas SA. 56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Saksamaa – Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (1) ja
1.

Esimene väide, et komisjoni otsus, millest hagejale anti teada 1. aprilli 2022. aasta kirjaga, tuleb tühistada. Hageja esitas 15. detsembri 2021. aasta kirjas komisjonile taotluse. Hageja esitatud sisemise läbivaatuse taotlust sisaldavale kirjale saadetud vastuses pidas komisjon hageja taotlust vastuvõetamatuks. Hageja väidab, et komisjoni kõnealune otsus on täielikult vigane ning rikub Euroopa Liidu ja rahvusvahelist keskkonnaõigust ning aluslepinguid. Samuti väidab hageja, et komisjon on rikkunud oma positiivseid kohustusi, mis tulenevad aluslepingutest ja rahvusvahelisest õigusest, k.a keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) artiklitest 3, 6 ja 7. Peale selle leiab hageja, et komisjoni vaidlustatud otsus rikub Euroopa Liidu teisest õigust, k.a Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1367/2006 (2) artikleid 9 ja 10. Hageja on veel seisukohal, et komisjoni otsus rikub hageja õigust pöörduda kohtusse Århusi konventsiooni ja määruse nr 1367/2006 (muudetud redaktsioon) alusel.
3.

Kolmas väide, et asjaolu, mille kohaselt komisjon jättis tagamata, et Madalmaade energia- ja kliimakava oleks Århusi konventsiooniga täielikult kooskõlas, tähendab, et kõnealust energia- ja kliimakava on hinnatud, vastu võetud ja avaldatud ilmselgelt Euroopa Liidu ja rahvusvahelist õigust rikkudes ning seetõttu on see õigusvastane; ühtlasi on see olnud seda kogu asjassepuutuva aja. Hageja väidab selles kontekstis veel, et asjaolu, et komisjon jättis võtmata sobivad meetmed eelnimetatud energia- ja kliimakavaga kooskõlla viimiseks või selle parandamiseks, kujutab endast komisjoni tegevusetust, millega ta rikub ELTL artiklit 265.
3.

Kolmas väide, mis on esitatud teise võimalusena, et SRB on rikkunud proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet samadel põhjustel, mis on esitatud teises väites, sest SRB ei järginud neid põhimõtteid, kui ta kohaldas hageja suhtes delegeeritud määruse nr 2015/63 sätteid ilma kohandamata.
3.

Kolmas väide, et on rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna esiteks ei saa ühtse kriisilahenduskorra määruse, rakendusmääruse ja delegeeritud määruse alusel arvutatavate ex ante osamaksete suurust aegsasti piisava täpsusega ette näha ja teiseks ei sõltu see niivõrd asutusse enda olukorrast ja riskiprofiilist, vaid pigem tema olukorrast suhetes teiste osamakseid tegevate asutustega. Viimaks leiavad hagejad, et ELTL artikli 290 kohaselt ei oleks komisjon pidanud olema vastutav riskinäitajate kehtestamise eest delegeeritud määruse raames, kuna neil kriteeriumidel on eriti keskne ja määrav tähtsus osamaksete suuruse kindlaksmääramisel.
1.

Esimene väide, et komisjoni otsus, millest hagejale anti teada 1. aprilli 2022. aasta kirjaga, tuleb tühistada. — Hageja esitas 10. detsembri 2021. aasta kirjas komisjonile taotluse. Hageja esitatud sisemise läbivaatuse taotlust sisaldavale kirjale saadetud vastuses pidas komisjon hageja taotlust vastuvõetamatuks. Hageja väidab, et komisjoni otsus kujutab endast haldusakti, mis on määratletud Århusi määruses (muudetud redaktsioon). (2) Hageja väidab, et komisjoni kõnealune otsus on täielikult vigane ning rikub Euroopa Liidu ja rahvusvahelist keskkonnaõigust ning aluslepinguid. Samuti väidab hageja, et komisjon on rikkunud oma positiivseid kohustusi, mis tulenevad aluslepingutest ja rahvusvahelisest õigusest, k.a keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) artiklitest 3, 6 ja 7. — Peale selle leiab hageja, et komisjoni vaidlustatud otsus rikub Euroopa Liidu teisest õigust, k.a Århusi määruse (muudetud redaktsioon) artikleid 9 ja 10. Hageja märgib, et komisjoni otsus rikub hageja õigust pöörduda kohtusse keskkonnaasjades Århusi konventsiooni ja Århusi määruse (muudetud redaktsioon) alusel. Hageja väidab veel, et komisjoni haldusakt, nagu see on määratletud Århusi määruses (muudetud redaktsioon), rikub aluslepinguid.
—

mõista kostjalt välja hüvitis hagejale tekitatud mittevaralise ja rahalise kahju eest, mis hinnanguliselt on ex aequo et bono vastavalt 10 000 eurot ja 964 800 eurot;
3.

Kolmas väide, mis puudutab alusetut rikastumist. Hageja väidab, et kuna puudub õiguslik alus, millega on ette nähtud nende ülekantud pensioniõiguste tagastamine, millel puudub mõju, kui kohaldatakse personalieeskirjade artikli 77 neljandas lõigus ette nähtud elatusmiinimumi mehhanismi, toob see tagajärjena kaasa Euroopa Liidu alusetu rikastumise.
—

Sellega seoses väidab hageja, et lepingu tingimusega I.10-1 on tunnistatud täiendavalt kohaldatavaks Hispaania õigusnormid. 1. märtsi 2022. aasta kuninglik dekreetseadus 3/2022 on täiendavalt kohaldatav. Tuleb tunnustada õigust lepingu hinna läbivaatamisele vastavalt kuninglikus dekreetseaduses 3/2022 sätestatule.
4.

Neljas väide: Maksuvabastuse saamise tingimuste vale tõlgendamine — Hageja on seisukohal, et hetkel kehtivad haldusjuhtide järeldused on osa 2004. aasta personalieeskirjade reformist ning neid tuleb seetõttu käsitleda selles laiemas kontekstis. Administratsioon ei või lihtsalt võtta välja neid üksikuid osi reformipaketist, mis on talle rahaliselt soodsamad. — Kõnealust otsust kohtuasjas T-484/18 põhjendades on viidatud 27. novembri 1980. aasta otsusele kohtuasjas Sorasio-Allo jt vs. komisjon (81/79, 82/79 ja 146/79, EU:C:1980:270) ning see ei saa seetõttu olla uuem kohtupraktika. Selles kohtuotsuses ei võtnud Euroopa Kohus arvesse kõiki keeleversioone. Tema toonane järeldus, et maksuvabastus on lapsetoetuse lisa, ei leia määruse nr 260/68 teistest keeleversioonidest kinnitust. Seni ei ole see aga oluline olnud, sest maksuvabastuse andmist vanemate laste eest ei ole aastakümneid kahtluse alla seatud. — Ka ajaloolist tõlgendusmeetodit kasutades ja lähtudes peaaegu identselt sõnastatud varasemast määrusest nr 32 (EMÜ), 12 (Euratom) (2) ei ilmne, et maksuvabastus ülalpeetava lapse eest täiendaks lapsetoetust. Siduva sõnana kasutatud „auβerdem“ (lisaks) käib ühemõtteliselt ametialaste kulutuste kogusumma kohta eelmises lõigus ja mitte lapsetoetuse kohta. — Tõlgendades võrdleva õiguse perspektiivist on maksuvaba summa määramine ülalpeetavate isikute ülalpidamiseks – mida käsitatakse erilise koormusena – standardlahendus, mida nõukogu määrust nr 260/68 sõnastades tõenäoliselt eeskujuks võttis. — Nii lapsetoetuse kui ka maksuvabastuse puhul on vajalik ülalpeetava lapse olemasolu, aga maksuvabastuse saamiseks ei ole lapsetoetuse saamine vajalik. Tegu on formaalloogilise veaga, mis pöörab lubamatul moel ümber eelduse ja tagajärje.
1.

Esimene väide on, et komisjon eksis leides, et Post Danmarkile ligikaudu 5,67 miljardi Rootsi krooni suuruse toetuse andmine, mis oli ette nähtud 2017. aasta oktoobri lepinguga, hõlmab endas mitut eraldi meedet, nimelt (i) üht meedet, mis puudutab Taani poolt Post Danmarkile 1,683 miljardi suuruse toetuse andmist koondamiskuludeks; (ii) üht meedet, mis puudutab Taani poolt PostNord AB-le 267 miljoni Rootsi krooni suuruse toetuse andmist (Post Danmarkile edasi andmiseks); (iii) üht meedet, mis puudutab Rootsi poolt PostNord AB-le 400 miljoni Rootsi krooni suuruse toetuse andmist (Post Danmarkile edasi andmiseks), ja (iv) üht meedet, mis puudutab PostNord Groupi 2,339 miljardi Taani krooni (3,3 miljardi Rootsi krooni) suurust investeeringut PostDanmarki.
ii.

teise võimalusena tunnistada, et komisjon on tegutsenud õigusvastaselt, kui ta jättis Intelile tasumata viivised trahvi põhisummalt, mis tagastati pärast otsuse tühistamist, ja mõista see temalt välja samas summas kui eespool punktides a ja b nõutud summad;
1.

Esimene väide, et hagejal on õigus nõuda hagi teel viivise maksmist ELTL artikli 266 esimese lõigu ja ELi põhiõiguste harta artikli 47 alusel, kuna komisjon oli kohustatud tasuma selle summa Üldkohtu kohtuotsuse T-105/17 täitmiseks. Sellega seoses tugineb HBCE teise võimalusena ELTL artiklile 277, juhul kui komisjon kavatseb kasutada teisest õigust, et põhjendada oma seisukohti ning kui niisuguseid õigusnorme tõlgendatakse viisil, mis ei ole kooskõlas HBCE asutamislepingutest tulenevate õigustega.
3.

Kolmas väide, millega lükatakse ümber Euroopa välisteenistuse see argument, milles ainult viidati kaebuse tagasivõtmisele, ilma et esitatud kaebusele oleks sisuliselt vastatud, ning et kaebuse, milles väideti, et dokumentidega tutvumise piiramine on ebaseaduslik, rahuldamata jätmine on põhjendamata.