ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 381/47

2. septembril 2015 esitatud hagi – Ungari versus komisjon

(Kohtuasi T-505/15)

(2015/C 381/57)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari (esindajad: M. Z. Fehér, G. Koós ja A. Pálfy)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada osaliselt komisjoni 22. juuni 2015. aasta rakendusotsus C(2015) 4076, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD), selles osas, milles Ungarit puudutavalt on otsustatud, et liidu rahastamine ei kata seoses nõuetele vastavuse kontrolliga kulutusi summas 6 3 24 349,33 eurot, ning

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab hagi põhjenduseks, et komisjoni sedastused ei ole õiged.

Hageja märgib seoses sellega, et komisjon heitis talle ette, et vastavalt abikõlblikkuse kontrollimisel kohaldatavatele põhimõtetele tuleb seoses nõuetele vastavuse kontrolliga (kohustuslikud majandamisnõuded ning head põllumajandus- ja keskkonnatingimused) lugeda oluliseks kontrollimise puuduseks, et mittenõuetekohaselt läbi viidud või üldse läbi viimata jäetud kontrollide tõttu kohapeal on jäänud kohaldamata sanktsioonid või – kuigi need on õigusnormides ette nähtud – on need kohaldamatajätmise või valestikohaldamise tõttu kaotanud oma hoiatava toime. Komisjon heitis lisaks ette ja juhtis tähelepanu sellele, et määruse 73/2009/EÜ artikli 24 lõikes 2 nimetatud nn „väiksema rikkumise” korral kohaldasid Ungari ametiasutused vabastust, millega seoses sanktsioone ei kohaldatud, ning liidu õiguses ette nähtud inim- ja loomatervishoiunõuete arvessevõtmisele.
2.

Teine väide, et kostjad on ilmselgelt vääralt leidnud, et hagejate puhul on täidetud mõni vaidlusalustes meetmetes loetlemise kriteerium, kuigi nende loetellu kandmiseks puudub faktiline alus.
—

tuvastada, et komisjoni poolt vaid Itaalia suhtes algatatud menetlus EU PILOT nr 6955/14/ENVI on liikmesriikide ja/või liikmesriikide maakondade erineva kohtlemise ja nõuetekohaste eelduste puudumise tõttu ebaseaduslik, sest ta ei algatanud seda samal ajal Prantsusmaal ega viinud läbi eelnevat uurimist, mis oleks võimaldanud koguda kooskõlalisi andmeid, mis oleksid õigustanud eeldust, et metskurvitsate, laulurästaste ja paskrästaste paaritumiseelse rände tegelik eeldatav alguse kuupäev Korsikal ja Lõuna-Prantsusmaal (20. veebruar) on kuu võrra hilisem võrreldes paaritumiseelse rände tegeliku eeldatava alguse kuupäevaga Liguurias (20. jaanuar);
—

tuvastada, et komisjoni poolt vaid Itaalia suhtes algatatud menetlus EU PILOT nr 6955/14/ENVI on liikmesriikide ja/või liikmesriikide maakondade erineva kohtlemise ja nõuetekohaste eelduste puudumise tõttu ebaseaduslik, sest ta ei algatanud seda samal ajal Prantsusmaal ega viinud läbi eelnevat uurimist, mis oleks võimaldanud koguda kooskõlalisi andmeid, mis oleksid õigustanud eeldust, et metskurvitsate, laulurästaste ja paskrästaste paaritumiseelse rände tegelik eeldatav alguse kuupäev Korsikal (20. veebruar) on kuu võrra hilisem võrreldes paaritumiseelse rände tegeliku eeldatava alguse kuupäevaga Toscanas (20. jaanuar);
—

tühistada komisjoni 22. juuni 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/1119, mille kohaselt Euroopa Liidu poolne rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri C(2015) 4076 all), osas, milles jäeti Euroopa Liidu poolt rahastamata teatavad kulud, mis tehti tootmiskohustusega sidumata otsetoetustena taotlusaastate 2009, 2010 ja 2011 suhtes ning nõuetele vastavuse toetusena taotlusaasta 2011 suhtes, ja osas, milles jäeti märkimata, et Kreeka Vabariigile tuleb tagasi maksta summa 1 0 4 60 620,42 eurot 6. novembri 2014. aasta kohtuotsuse Kreeka vs. komisjon (T-632/11, EU:T:2014:934) täitmiseks kooskõlas hagiavalduses vaidluse tausta ja tühistamisväidete kohta märgituga; ja
1.

Esimene väide, et rikuti määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 2 kolmandat taanet, kui keelduti andmast õigust tutvuda komisjoni üksikasjaliku arvamusega — määruse 2001/1049 artikli 4 lõike 2 kolmandat taanet ei saa mõistlikult tõlgendada nii, et komisjoni valduses olevat dokumenti ei saa avalikustada, kui see võiks kahjustada mis tahes kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli eesmärki, isegi kui dokumendi eelnõu ei tehtud niisuguste kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolli tarbeks või nende raames. — ühtki üldist eeldust, et dokumendi avaldamine võiks kahjustada sekkumismenetluse eesmärki, ei saa kohaldada dokumendile, mis on koostatud teavitamismenetluse raames, tingimusel et sellise menetlusega seoses ei ole niisugust üldist eeldust olemas. — komisjoni väide, et tema arvamus puudutab meedet, millega sooviti heastada liidu õiguse rikkumine, ning et see hõlmab viidet komisjoni märgukirjale, millega algatati sekkumismenetlus, ja teavitatud meetme hindamist seda menetlust arvesse võttes, ei tõenda, et oleks olemas eeldus, et üksikasjalikku arvamust ei tohiks avalikustada. — komisjoni seisukoht on ebajärjepidev, kuna ta rajab oma otsuse üldisele eeldusele, kuid samal ajal tugineb „konkreetse juhtumi” üksikasjadele.
1. septembr il 2015 esitatud hagi – Almaz-Antey versus nõuk ogu
(Kohtu asi T-515/15)
(2015/C 371/34)
Kohtumenetluse keel: inglise
Pooled
Hage ja: OAO Concer n PVO Almaz-Ante y (Moskva, Venemaa) (esinda jad: advok aadid C. Stumpf ja A. Haak)
Kostja: Euroopa Liidu Nõuk ogu
Nõuded
Hage ja palub Üldk ohtul:
—tühistada nõuk ogu 22. juuni 2015. aasta otsus (ÜVJP), milleg a muudetak se otsust 2014/512/ÜVJP , mis käsitleb 
piira vaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseer ib oluk orda Ukrainas (ELT 2015, L 157, lk 50), osas, 
milles vaidlustatud otsust kohaldataks e hageja suhtes, ja
—mõista kohtukulud välja kostjalt.
Väited ja peamised argumendid
Hagi põhjendusek s esitab hageja kuus väidet.
1.Esimese väite kohaselt rikub nõuk ogu otsus propor tsionaalsuse põhimõtet.
2.Teise väite kohaselt rikub nõuk ogu põhjendamatult ja ebapropor tsionaalselt hageja põhiõigusi, nimelt kaitseõigusi ja 
õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.
3.Kolmanda väite kohaselt ei ole nõuk ogu andnud adekvaatseid või piisavaid selgitusi hageja kandmise kohta nende 
isikute, üksuste ja asutust e loete llu, kelle suht es kohaldatakse piira vaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis 
destabiliseer ib oluk orda Ukrainas.
4.Neljanda väite kohaselt ei ole nõuk ogu suutnud tõendada, et hageja on seotud Ukraina destabiliseer imisega või omab 
mingitki mõju Minski kokkulepet e rakend amise õnnestumise üle.
5.Viienda väite kohaselt on nõuk ogu ilmselg elt teinud vea, leides, et hageja juhtumi puhul oli tema kandmiseks isikute 
nimekir ja, kelle suht es kohaldati vaidlustatud meedet, vähemalt üks kriteerium täidetud.
6.Kuuenda väite kohaselt kaob nõuk ogu otsuse 2015/971/ÜVJP tühistamise tagajärjel ära nõuk ogu määr use (EL) nr 833/ 
2014 piisav õiguslik alus, mis tähendab, et hageja kandmine nõuk ogu määr use (EL) nr 833/2014 loetellu vastavalt 
nõuk ogu rakend usmäär usele (EL) nr 826/2014 kaotab igasuguse mõju.9.11.2015 ET Euroopa Liidu Teata ja C 371/33
1.

Esimene väide, et tehtud on ilmne hindamisviga — Vaidlustatud otsuses on tehtud ilmne hindamisviga, kuivõrd eristatakse hageja partnerite/aktsionäride poolt kõnealuse projekti ajal osutatud „tavapärast” ja „täiendavat” teenust, kuna EACEA jättis ilmselgelt tähelepanuta partnerite osutatud teenuste laadi, hageja üldkoosoleku selge tahte nende teenustega tegeleda ja neid reguleerida, pidades neid eraldiseisvaks kategooriaks, mis ei kuulu põhikirja sätete alla, ning ei arvestanud faktiga, et kõnealuse projekti raames partnerite osutatud teenused vastasid kõikidele üldkoosoleku eespool nimetatud otsuse nõuetele.
1.

Esimene väide, et rikutud ja/või vääralt on kohaldatud määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 2. — Hageja on seisukohal, et käesolevas asjas ei hinnatud õigesti määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 lõpus sätestatud erandiks oleva komisjoni keeldumisõiguse piire, milleks on olukord, kus „[avaldamine teenib] ülekaalukaid üldisi huve”. — Loa saanud ja nüüdsest ellu viidav puhastusprojektis, mida peab hakkama teostama Cengio alal otse Syndial (tsooni omanik), on igati järgitud ühenduse põhimõtteid varasemalt kahjustatud alade taastamise ja keskkonnareostuse kõrvaldamise valdkonnas. — Itaalia Vabariigi poolt menetluses nr 2009/4426 võetud lähenemine paistab ootamatult ohverdavat üldise huvi, mida järgiti komisjoni etteheiteid pimesi järgivas riiklikus plaanis, unustades, et menetlus, mis viis ala puhastusprojekti heakskiitmiseni, toimus riiklikus plaanis heakskiitmiste suhtes ette nähtud korras, ja seda just ministeeriumis, mis nüüd vaidlustab selle õiguspärasuse. See, kui Syndialil lubataks kontrollida, et ühenduse põhimõtetega kooskõla konkreetselt ja jätkuvalt järgitakse, on järelikult käsitletav asjassepuutuva ülekaaluka üldise huvina, mis õigustab avaldamist artikli 4 lõike 2 mõttes. — Huvi, mille tõttu Syndial oma taotluse esitas, ei ole eraõiguslik - mis oleks õiguspärane -, vaid puudutab ka üldist laadi huvi, mis on asjassepuutuvam ning mis on seotud kõnealuse ühenduse menetluse ja riigisisese haldusmenetluse (mida kaitsevad selgesõnaliselt esimese puhul Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 41 ja teise puhul Itaalia Vabariigi põhiseaduse artikkel 97) õiglase ja korrakohase kulgemise huvi tõhusa kaitsega, kusjuures see huvi ei ole mitte ainult seotud eraõiguslike isikute (kes on otseselt huvitatud rikkumismenetluses vastu võetava otsuse tagajärgedest) kaitseõigustega, vaid konkreetsemalt põhiõigusega keskkonnakaitsealalisele teabele, mida kinnitavad liidu õiguse põhimõtted (ELTL artikli 191 lõige 2 ja lõike 3 esimene lõik, koosmõjus ELTL artiklis 11 märgitud põhimõttega, mida on rakendatud muu hulgas Euroopa Liidu ühinemisega Aarhusi 27. juuni 1998. aasta konventsiooniga).
1.

Õigusnormi rikkumine ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (ELT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) artikli 4 lõike 3 esimese lõigu väär kohaldamine. Parlament on rikkunud õigusnormi ja kohaldanud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimest lõiku ebaõigesti järgmistel põhjustel: — soovitud dokumentidega, mis moodustavad osa seadusandlikust menetlusest, tutvumine ei kahjusta otsustusprotsessi spetsiifiliselt, efektiivselt ja tegelikult; — parlament eirab asjaolu, et eelkõige Lissaboni lepingu alusel tuleb tagada seadusandlikele materjalidega võimalikult ulatusliku tutvumise põhimõtte kohaldamine; — kui artikli 4 lõiget 3 oleks ka pärast Lissaboni lepingu ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta jõustumist võimalik kohaldada seadusandlust ettevalmistavatele materjalidele, on parlament rikkunud õigusnormi ja teinud vea ülekaaluka üldise huvi kontrollimisel.
—

tühistada vaidlustatud otsus: Euroopa Komisjoni Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtjate Rakendusameti (EASME) otsus Results of the evaluation – Ineligible proposal. Proposal: A4A, 699442 – Viitenumber Ares (2015)3187639, mis on teatavaks tehtud 29. juulil 2015, kuna see on allpool esitatud põhjustel õigusvastane;
—

teiseks tunnistada ELTL artikli 272 alusel, et komisjon on rikkunud FP7 tüüptingimuste punkti II.14 lõike 1 alapunkti a ja punkti II.22 lõiget 5 seoses auditite 11-INFS-025 ja 11-BA119-016 lõpparuannetega, mis viidi läbi Rose Visionis seoses tema osalemisega projektides „Support action to the Integral Satcon Initiative (sISI)”, „Implementing cooperation on Future Internet and ICT Components between Europe and Latin America (FIRST)”, „Supporting the future of the NEM European Technology Platform (FutureNEM)”, „Support Action for the NEM European Technology Platform (4NEM)” ja „Structural Funds for Regional Research Advancement (SFERA)”;
—

Euroopa Liidu lepinguvälise vastutuse tekkimine 1. Esimene väide, mis käsitleb nõukogule ette heidetava tegevuse õigusvastasust (hageja rahaliste vahendite külmutamise meetme võtmine ja jõus hoidmine), mis on nõuetekohaselt tuvastatud 6. septembri 2013. aasta kohtuotsuses Export Development Bank of Iran vs. nõukogu (T-4/11 ja T-5/11, EU:T:2013:400). 2. Teine väide, et nõukogu õigusvastase tegevusega on toime pandud isikutele õigusi andvate õigusnormide piisavalt selge rikkumine.
4.

Neljas väide: rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna vääralt on tuvastatud, et väidetav majanduslik eelis on valikuline.
—

Hageja väidab seoses sellega, et tema arvamuse kohaselt komisjon on peatamise otsuse tegemisel jätnud tähelepanuta, et maksukohustuslase deklareerimispõhimõttel arvestatavate maksude puhul ei ole Ungari ametiasutused sellises olukorras, et takistada nn abi andmist; komisjon tegi lisaks vastuolulise otsuse ka selle kohta, mis on peatamise esemeks. Ta ei sõnastanud seega selgelt arusaadavat käitumisnormi, millega seoses ta võib Ungari ametiasutustelt nõuda selle otsuse täitmist.
—

Euroopa Liidu lepinguvälise vastutuse tekkimine 1. Esimene väide, mis käsitleb nõukogule ette heidetava tegevuse õigusvastasust (hageja rahaliste vahendite külmutamise meetme võtmine ja jõus hoidmine), mis on nõuetekohaselt tuvastatud 6. septembri 2013. aasta kohtuotsuses Bank Refah Kargaran vs. nõukogu (T-24/11, EKL, EU:T:2013:403). 2. Teine väide, et nõukogu õigusvastase tegevusega on toime pandud isikutele õigusi andvate õigusnormide piisavalt selge rikkumine.
A –

Seoses majandusaastatega 2009 ja 2010 – Loomapidamisajal tehtavad kontrollid — Vääralt on tõlgendatud ja kohaldatud määruse nr 796/2004 (2) artikli 34 lõikes 2 sätestatut, mis puudutab kontrolle, mis tuleb teha „loomapidamisajal”. — Rikutud on tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet, kuna komisjon kohaldas määruse (EL) nr 1368/2011 (3) artikli 2 punkti 10 tagasiulatuvalt põhjendamatult, sest alles pärast määruse nr 1122/2009 (4) artikli 41 muutmist nägid liidu õigusnormid ette kohapealsete kontrollide jaotamise „kogu loomapidamisajale”. — Rikutud on õiguspärase ootuse ja õiguskindluse põhimõtteid, kuna nende kohaselt on nõutud, et institutsioonide mis tahes akt, mis tekitab õiguslikke tagajärgi, peab olema selge, täpne ja asjassepuutuvatele isikutele teatavaks tehtud, et neil oleks võimalik kindlalt teada, mis hetkest akt eksisteerib ja tekitab õiguslikke tagajärgi. — Rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna seda põhimõtet rikub asjaolu, et puuduvad artikli 34 lõike 2 kohaldamise suunised, mis juhul, kui need on olemas, peavad olema kirjalikud, sest ei ole tagatud, et kooskõlas selle põhimõttega võetakse meetmeid kõikide liikmesriikide suhtes ühtemoodi. — Rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet ja ELL artiklit 5, kuna Portugali ametiasutuste kohapealsete kontrollidega taotletakse just nimelt kõnealustes õigusnormides ette nähtud eesmärki, olenemata sellest, kas need kontrollid tehakse alguses, nagu väidab komisjon, või vahepealses etapis või pigem lõpupoole, tingimusel et need viiakse läbi loomapidamisajal ning ette teatamata ja ettenägematult.
1)

Rikutud on määruse nr 729/70 (2) artikli 5 lõiget 2: komisjon ei ole tõendanud, et rikutud on põllumajandusturgude ühist korraldust käsitlevaid õigusnorme.
2.

Teine väide, et hindamisaustuse järgitud menetlus ei olnud kooskõlas hankedokumentidega Hageja väidab selles osas, et hindamisasutus ei tegutsenud kooskõlas hankedokumentidega, kuivõrd ta kasutas hageja taotlusi ilma hagejale teatamata või palumata tal selgitada võimalikke mitmetimõistetavusi või vigu. Hageja arvab lisaks, et hindamisasutus oleks pidanud tema taotlusi hindama (ja andma neile punkte) eraldi, isegi kui need olid ühendatud ühte taotlusesse, kuna ainult selline menetlus on kooskõlas objektiivse kontrollimise ja hindamise põhimõttega. Hindamisasutuse järgitud menetlus, mille käigus hageja taotlusi hinnati koos ja seega anti ka punkte kõiki hindamiskriteeriume koos arvesse võttes, on eksitav, diskrimineeriv ja vastuolus hankedokumentide aluspõhimõttega ning muudab otsuse uuesti läbivaatamise võimatuks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 389/64

25. septembril 2015 esitatud hagi – Aldi versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Rouard (GOURMET)

(Kohtuasi T-572/15)

(2015/C 389/72)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Fürsen ja N. Bertram)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Pierre-André Rouard (Madrid, Hispaania)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „GOURMET” sisaldav ühenduse kujutismärk – registreerimistaotlus nr 1 0 5 09 446

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 24. juuli 2015. aasta otsus asjas R 1985/2013-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt

Väited

— rikutud on määruse nr 207/2009 artiklit 63 koostoimes määruse nr 2868/95 reegli 20 lõikega 7;
6.

Kuues väide, et vaidlustatud otsuses on tehtud väär järeldus, et hageja ei kvalifitseeru VKE-ks VKE soovituse tähenduses: hageja on „ettevõtja” ja ta on „autonoomne” VKE soovituse lisa tähenduses.
—

tuvastada, et kostja vastutab kahju eest, mis tekkis hagejale seetõttu, et kostja ei võtnud vastu otsust, millele on viidatud esimeses nõudes, ja et ta võttis vastu otsused, millele on viidatud teises nõudes.
—

tühistada komisjoni otsus võtta vastu Küprose Vabariigi ametivõimude esitatud toimik CY/PDO/0005/01243, kuna see vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 1012. aasta määruses (EL) nr 1151/2012 põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedi kohta (ELT 2012 L 343, lk 1) sätestatud tingimustele, nagu on kirjas selle määruse artikli 50 lõikes 1, ja jätkata selle avaldamisega Euroopa Liidu Teatajas viitenumbri all 2015/C 246/12;
1.

Esimene väide, et otsus C(2015) 4979 final Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist tehtavate vahemaksete peatamise kohta ei ole kooskõlas 11. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, lk 25): — hageja väitel rikub vaidlustatud otsus määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklit 92, kuna vaatlusalused kulutused ei ole seotud tõsise rikkumisega; — hageja väidab lisaks, et Ungari ametiasutused rakendasid rakenduskavasid kooskõlas EL-i õigusega. Hageja väitel korraldasid abisaajad kavade rakendamiseks vajalike tööde ja teenuste hanked kooskõlas riigihankedirektiiviga – 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114); — viimaks oli hageja väitel proportsionaalne teetööde hankemenetluse tehniline tingimus, et kindlaksmääratud maksimaalses kauguses tööde teostamise kohast on olemas asfaldi segamise rajatis.
1.

Esimese väite kohaselt on komisjon vääralt kohaldanud isikliku vastutuse põhimõtet, leides, et Coveris on vastutav jaemüügis toiduainete pakendamiseks mõeldud vahtpolüstüreenaluste sektoris Prantsusmaa territooriumil toime pandud ühes vältavas rikkumises osalemise eest. Juhtumi erandlike asjaolude tõttu on põhjendatud terviklik lähenemisviis ONO Packagingi juhtkonnapoolse väljaostu kahele osalisele või teise võimalusena majandusliku järjepidevuse põhimõtte kohaldamine vara võõrandamistehingu osas. Sel alusel ei saa Coverist pidada väidetava rikkumise eest vastutavaks.
3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud määruse (EL) nr 528/2012 artikleid 62, 63 ja 95, kuna vastupidiselt määruse nõuetele ei ole ECHA taganud, et äriühingutel, kes on osalenud konkreetse toimeaine läbivaatamisprogrammis ja nendel äriühingutel, kes on alusetult saanud hüvitist, on võrdsed tingimused.
4.

Neljanda väite kohaselt on komisjon rikkunud ELTL artiklit 101 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2, kui ta leidis, et Huhtamaki Oyj kui kontserni valdusettevõtja ja seega kaudselt emaettevõtja on solidaarselt vastutav oma varasemate tütarettevõtjate väidetava osalemise eest (i) ühes vältavas rikkumises jaemüügis toiduainete pakendamiseks mõeldud vahtpolüstüreenaluste sektoris Prantsusmaa territooriumil 3. septembrist 2004 kuni 24. novembrini 2005, ja (ii) ühes vältavas rikkumises jaemüügis toiduainete pakendamiseks mõeldud vahtpolüstüreenaluste sektoris Hispaania ja Portugali territooriumil (neile on viidatud koos kui „Edela-Euroopale”) 7. detsembrist 2000 kuni 18. jaanuarini 2005. Asjassepuutuvatel ajavahemikel ei olnud Huhtamaki Oyj-l otsustavat mõju Huhtamaki France SA või Huhtamaki Embalagens Portugal SA tegevuse üle.
B –

Seoses majandusaastaga 2011 1. Rikutud on lojaalse koostöö kohustust selles, et komisjon alahindas seoses puudujääkidega LPIS/GIS süsteemide toimimises aastal 2011 Portugali ametivõimude tehtud kogu tööd, eelkõige selliseid meetmeid nagu tegevuskava, mille kiitis heaks sertifitseerimisasutus ja mida rakendati konkreetselt seoses aastaga 2011 komisjoni nõusolekul ja teadmisel. 2. Rikutud on võistlevuse põhimõtet, kuna määruse (EÜ) nr 885/06 (2) artikli 11 kohases teates on seoses aastaga 2011 öeldud, et uurimine puudutab eeskirjade eiramisi LPIS süsteemis, kuid otsuse aluseks on ebaseaduslik toetusõiguste konsolideerimine, mida aga teates artikli 11 nõuete kohaselt märgitud ei ole, ning seetõttu ei olnud Portugali ametivõimudel võimalik esitada selle kohta oma arvamust. 3. Rikutud on määruse (EÜ) nr 885/06 artiklit 11, kuna otsus ei ole nõuetekohaselt põhjendatud, sest selle põhjendused/alused ei ole täpsed, ja seetõttu rikub see määruse nr 885/06 artikli 11 lõike 1 mõtet ja eesmärki.
2.

Teise väite kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet — Komisjon on vaidlustatud otsuses rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna jättis valimata hageja ettepaneku ning valis muud sarnased ettepanekud, mis on seotud heitkoguste vähendamise tehnoloogiatega.
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsuses on ekslikult tuvastatud, et asjaomane meede andis hagejatele eelise, hinnates konkreetsemalt valesti aega, mil väidetav eelis anti, või teise võimalusena järeldades, et kahjude hüvitamine kujutab endast eelist.
3.

Kolmas väide käsitleb hindamisvigu, proportsionaalsuse ja hea halduse põhimõtete ja põhjendamiskohustuse rikkumist, samuti määruse nr 966/2012 artikli 135 ja määruse nr 1268/2012 artikli 208 ning Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement’i juhiste rikkumist. — Komisjon ei ole õigesti hinnanud üksikute tulemuste erinevat osatähtsust projekti rakendamise raames, mistõttu ta on rikkunud hea halduse põhimõtet ja vastavaid juhiseid, mis on ette nähtud Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement’iga. Ka ei ole komisjon esitanud selle kohta konkreetset ja asjakohast põhistust.
2.

Teine väide: valikulisuse puudumine Hageja väidab samuti, et eriline hüvitamiskord ei ole riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna täidetud ei ole valikulisuse tingimus. Energia suurtarbijaid ei soodustata võrreldes teiste ettevõtjatega, kes on sarnases tegelikus ja õiguslikus olukorras. Lisaks on taastuvenergiaseadusest tuleneva taastuvenergia lisatasu ülemmäära kehtestamine õigustatud regulatsiooni iseloomu ja sisemise ülesehitusega.