4.

Kas direktiivi 93/13/EMÜ põhjenduses 20 viidatud kõikide tingimustega tutvumise tagamist käsitlev nõue ning direktiivi 93/13/EMÜ artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 5 viidatud selguse ja arusaadavuse tingimuse tõlgendamisel tuleb lugeda õiglaseks asjassepuutuvaid lepingusätteid, juhul kui valuutapõhises laenulepingus on lepingu ese ehk laenusumma ja osamaksed kindlaks määratud (mitte objektiivse vajaduse tõttu, vaid teise, majandus- või kutsetegevuses lepingu sõlmiva lepingupoole kohaldatava ja eraldi kokku leppimata tüüptingimuse selle kohta käiva sätte põhjal) 1) nõude rahavääringus konkreetse summana (mis tähendab arvude jada, mis koosneb ainuüksi numbritest 0-9) ja täitmise rahavääringus vähemalt üheselt kindlaksmäärataval viisil; 2) täitmise rahavääringus konkreetse summana ja nõude rahavääringus vähemalt üheselt kindlaksmäärataval viisil; 3) nõude rahavääringus ja täitmise rahavääringus vähemalt üheselt kindlaksmäärataval viisil; 4) nõude rahavääringus üldse mitte ja täitmise rahavääringus vähemalt üheselt kindlaksmäärataval viisil; 5) täitmise rahavääringus üldse mitte ja nõude rahavääringus vähemalt üheselt kindlaksmäärataval viisil? 4.1. Kas seoses eespool punkti 4 alapunktiga 5 on tagatud laenusumma üheselt kindlaksmääratavus laenulepingu sõlmimisel, kui laenulepingu sõlmimisel ei ole selles vaja kindlaks määrata ühtegi konkreetset summat (mitte objektiivse vajaduse tõttu, vaid teise, majandus- või kutsetegevuses lepingu sõlmiva lepingupoole kohaldatava ja eraldi kokku leppimata tüüptingimuse selle kohta käiva sätte põhjal) ja 1) laenuleping ei sisalda üksikasjalikku laenusummat üheski rahavääringus, 2) laenuleping sisaldab täitmise rahavääringus tarbija rahastamisvajadust või konkreetselt laenulimiiti, 3) laenuleping ei sisalda täitmise rahavääringus üheselt väljaarvutatavat laenusummat ning 4) laenulepingus viidatud matemaatiline valem laenusumma nõude rahavääringus selgelt väljaarvutamiseks ei ole täpne summa, vaid ainult ülempiir: täitmise rahavääringus üksikasjalikult esitatud tarbija rahastamisvajadus või laenulimiit? 4.2. 4.2.1. Juhul kui laenulepingus ei ole tarvis konkreetseid summasid selle sõlmimisel ära näidata, siis üheselt väljaarvutatavuse jaoks 1) on õiguslikult nõutav, et lepingu ese, s.o laenusumma ja – muutuva intressiga toote puhul – esimesel intressiperioodil kohaldatavate osamaksete suurus määratakse laenulepingus kindlaks konkreetselt ja laenulepingu sõlmimise ajal väljaarvutatavalt või 2) piisab sellest, kui selle sõlmimisel sisaldab laenuleping selliseid objektiivselt kindlakstehtavaid parameetreid, mille alusel need andmed (lepingu ese ja osamaksed) on võimalik välja arvutada mingil ajal tulevikus (s.o laenulepingus kehtestatakse selle sõlmimisel ainult tulevikus üheselt väljaarvutatavuse tingimused)? 4.2.2. Juhul kui piisab sellest, et lepingu eseme ehk laenusumma ja osamaksete –muutuva intressiga toote puhul esimesel makseperioodil kohaldatavate osamaksete – suurus on kindlaksmääratavad mingil ajal tulevikus nõude rahavääringus, siis see aeg tulevikus (mis on iseenesest mõistetavalt samal ajal ka lepingust tulenevate nõudeõiguste summa nõude rahavääringus kindlaksmääramise aeg) peab olema laenulepingu sõlmimise ajal selles objektiivselt kindlaks määratud või võib selle hilisema aja kindlaksmääramine kuuluda teise, majandus- või kutsetegevuses lepingu sõlminud poole diskretsiooniõigusega ainupädevusse? 4.3. Kas muutuva intressiga toodete puhul võib lugeda piisavaks ja seega ka õiglaseks, kui konkreetsed summad ja/või üheselt kindlaksmääratavus tagatakse osamaksete puhul esimese intressiperioodi suhtes nõude rahavääringus ja/või täitmise rahavääringus (sätestatult laenulepingus selle sõlmimisel) või on õiguslikult nõutav, et üheselt kindlaksmääratavus on tagatud laenuperioodi kõiki intressiperioode puudutavalt nõude rahavääringus ja/või täitmise rahavääringus (sätestatult laenulepingus selle sõlmimisel)? 4.4. Kas üheselt kindlaksmääratavust on võimalik tagada ainult vastava valemi kohaldamise teel või ka muul moel? 4.4.1. Kui üheselt kindlaksmääratavust on võimalik tagada mitte ainult vastava valemi kohaldamise teel, siis kas seda on võimalik õiglasel moel tagada piisavalt täpse sõnalise kirjelduse abil? 4.4.2. Juhul kui üheselt kindlaksmääratavust on võimalik tagada mitte ainult vastava valemi kohaldamise teel, siis kas seda on võimalik õiglasel moel tagada ka näiteks vastavate valdkonna terminite kasutamise teel (näiteks aastamaksed, lineaarne tagasimaksmine), ilma igasuguse muu selgituseta?