ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 131/5

ET

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. veebruari 2019. aasta otsus (High Court’i (Irland) eelotsusetaotlus — Iirimaa) — Eugen Bogatu versus Minister for Social Protection

(kohtuasi C-322/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Artikkel 67 - Perehüvitiste taotlus, mille on esitanud isik, kes on lõpetanud pädevas liikmesriigis töötamise, kuid elab seal jätkuvalt - Õigus perehüvitistele selliste pereliikmete eest, kes elavad teises liikmesriigis - Saamise tingimused)

(2019/C 131/05)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court (Irland)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Eugen Bogatu

Vastustaja: Minister for Social Protection

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta, ja eelkõige selle artiklit 67 koostoimes artikli 11 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras nagu põhikohtuasjas ei tähenda isiku õigus saada perehüvitisi pädevas liikmesriigis seda, et isik peab nimetatud liikmesriigis töötama, ega seda, et ta peab saama sellelt liikmesriigilt seoses tööga või töötamise tõttu rahalisi hüvitisi.

(1) ELT C 277, 21.8.2017.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. märtsi 2019. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus — Itaalia) — Unareti SpA versus Ministero dello Sviluppo Economico jt

(kohtuasi C-702/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maagaasi siseturg - Gaasijaotusteenuse kontsessioon - Kontsessioonide ennetähtaegne lõpetamine üleminekuperioodi lõppedes - Tulevase kontsessionääri poolt endisele kontsessionäärile tasumisele kuuluv hüvitis - Õiguskindluse põhimõte)

(2019/C 187/26)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Unareti SpA

Kostjad: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

Resolutsioon

Liidu õigust avalike teenuste kontsessioonide valdkonnas tuleb õiguskindluse põhimõttest lähtudes tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis muudavad norme, mille alusel arvutatakse hüvitis, mida on õigus saada maagaasi jaotamise kontsessioonide omanikel, kellele need on antud ilma hankemenetluseta, kui kontsessioonid ennetähtaegselt lõpetatakse, et anda need uuesti välja pärast hankemenetluse korraldamist.

(1) ELT C 112, 26.3.2018.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 10 punkti h tuleb tõlgendada nii, et selles ettenähtud erand riigihangete korra kohaldamisalast kehtib nii kiirabiautos transporditavatele hädaolukorras abivajajatele abi andmise kohta parameediku-assistendi/parameediku-sanitari poolt, mis on kaetud CPV (Commun Procurement Vocabulary, (ühtne riigihangete klassifikaator)) koodiga 75252000-7 (päästeteenused), kui ka kvalifitseeritud patsiendiveo kohta, mis hõlmab lisaks veoteenusele abi, mida osutab patsiendile patsiendiveo sõidukis parameedik-sanitar, keda abistab abiparameedik, ja mis on kaetud CPV koodiga 85143000-3 (kiirabiteenused), tingimusel, et kvalifitseeritud patsiendivedu teostab tõepoolest nõuetekohase esmaabikoolituse saanud personal ja et veetakse patsienti, kelle puhul on oht, et tema tervislik seisund võib veo ajal halveneda.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. märtsi 2019. aasta otsus (Tribunal Supremo, Juzgado de Primera Instancia no 1 de Barcelona eelotsusetaotlused — Hispaania) — Abanca Corporación Bancaria SA versus Alberto García Salamanca Santos (C-70/17), Bankia SA versus Alfonso Antonio Lau Mendoza, Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez (C-179/17)

(liidetud kohtuasjad C-70/17 ja C-179/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Direktiiv 93/13/EMÜ - Artiklid 6 ja 7 - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Hüpoteeklaenu lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimus - Lepingutingimuse osaliselt ebaõiglaseks tunnistamine - Liikmesriigi kohtu pädevus „ebaõiglaseks“ kvalifitseeritud tingimuse korral - Ebaõiglase tingimuse asendamine riigisisese õigusnormiga)

(2019/C 187/07)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotlused esitanud kohtud

Tribunal Supremo, Juzgado de Primera Instancia no 1 de Barcelona

Põhikohtuasja pooled

Kassaatorid: Abanca Corporación Bancaria SA (C-70/17), Bankia SA (C-179/17)

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Alberto García Salamanca Santos (C-70/17), Alfonso Antonio Lau Mendoza, Verónica Yuliana Rodríguez Ramírez (C-179/17)

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikleid 6 ja 7 tuleb tõlgendada nii, et esiteks on nendega vastuolus, kui hüpoteeklaenu lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimus, mis on tunnistatud ebaõiglaseks, jäetakse osaliselt kehtima, jättes välja selle osa tingimusest, mis teeb tingimuse ebaõiglaseks, kui niisuguse väljajätmisega muudetakse seda tingimust sisuliselt, ning et teiseks ei ole nende artiklitega vastuolus, kui liikmesriigi kohus asendab ebaõiglase lepingutingimuse selle tühisuse korvamiseks lepingutingimuse eeskujuks olnud seaduse sätte uue redaktsiooniga, mis on kohaldatav lepingupoolte kokkuleppe korral, kui hüpoteeklaenu leping ei saa selle ebaõiglase tingimuse väljajätmise korral kehtida ning kui lepingu tervikuna tühistamine tooks tarbijale kaasa eriti kahjulikke tagajärgi.

(1) ELT C 121, 18.4.2017; ELT C 231, 17.7.2017.
1.

Kuna Poola Vabariik on kehtestanud veoettevõtjatele teatavatel üldkasutatavatel teedel liiklemiseks eriloa nõude, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad nõukogu 25. juuli 1996. aasta direktiivi 96/53/EÜ, millega kehtestatakse teatavatele ühenduses liikuvatele maanteesõidukitele siseriiklikus ja rahvusvahelises liikluses lubatud maksimaalmõõtmed ning rahvusvahelises liikluses lubatud täismass, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2015. aasta direktiiviga (EL) 2015/719, artiklitest 3 ja 7 koostoimes direktiivi 96/53 I lisa punktidega 3.1 ja 3.4.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. märtsi 2019. aasta otsus — Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. versus Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon

(kohtuasi C-237/17 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Subsiidiumid - Hiinast pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) import - Lõplik tasakaalustav tollimaks - Määrus (EÜ) nr 597/2009)

(2019/C 187/11)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, varem Csi Solar Power (China) Inc. (esindajad: avocat J. Bourgeois ja avocat A. Willems, ning advocaat S. De Knop ja advocaat M. Meulenbelt)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Nõukogu (esindaja: H. Marcos Fraile, keda abistas avocată N. Tuominen), Euroopa Komisjon (esindajad: T. Maxian Rusche, J.-F. Brakeland ja N. Kuplewatzky)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebused rahuldamata.

2. Jätta Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power Group Co. Ltd kanda apellatsioonkaebusega seotud kohtukulud.

3. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud seoses apellatsioonkaebusega tema enda kanda.

4. Jätta Euroopa Komisjoni kanda vastuapellatsioonkaebusega seotud kohtukulud.

5. Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtulud seoses vastuapellatsioonkaebusega tema enda kanda.

(1) ELT C 239, 24.7.2017.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. märtsi 2019. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlus — Prantsusmaa) — Henri Pouvin, Marie Dijoux, abielunimi Pouvin versus Électricité de France (EDF)

(kohtuasi C-590/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Kohaldamisala - Artikli 2 punktid b ja c - Mõisted „tarbija“ ja „müüja või teenuste osutaja“ - Eluaseme soetamise rahastamine - Tööandja poolt töötajale ja tema abikaasale kui solidaarsele kaaslaenusaajale antud kinnisvara soetamise laen)

(2019/C 187/23)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Henri Pouvin, Marie Dijoux, abielunimi Pouvin

Kostja: Électricité de France (EDF)

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et teatava ettevõtja töötaja ja tema abikaasa, kes sõlmivad selle ettevõtjaga krediidilepingu, mille sõlmimise võimalus on põhimõtteliselt üksnes ettevõtja töötajatel ja mille eesmärk on rahastada isikliku eluaseme soetamist, on „tarbijad“ selle sätte tähenduses.

Direktiivi 93/13 artikli 2 punkti c tuleb tõlgendada nii, et seda ettevõtjat tuleb käsitada „müüja või teenuste osutajana“ osutatud sätte mõttes, kui ta sõlmib sellise krediidilepingu oma majandus- või kutsetegevuse raames, olgugi et krediidi andmine ei ole tema peamine tegevusala.

(1) ELT C 437, 18.12.2017.
1.

Kuna Iirimaa: — ei ole taganud, et Athlone’i, Cork City, Enniscorthy, v.a Killagoley townland, Fermoy, Mallow’, Midletoni, Ringaskiddy ja Roscommon Towni linnastutes asulareovee ja mahasadanud vihmavee kogumiseks kasutatavas ühises süsteemis hoitakse kogutud vett ning juhitakse seda puhastitesse vastavalt nõuetele, mis tulenevad nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivist 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1137/2008), siis on Iirimaa rikkunud direktiivi 91/271 artikli 3 lõigetest 1 ja 2, I lisa punktist A ning joonealusest märkusest 1 tulenevaid kohustusi; — ei ole korraldanud Arklow’, Athlone’i, Ballybofey/Stranorlari, Cobh’i, Cork City, Enfieldi, Enniscorthy, Fermoy, Killybegsi, Mallow’, Midletoni, Passage/Monkstowni, Rathcormaci, Ringaskiddy, Ringsendi, Roscommon Towni, Shannon Towni, Tubbercurry ja Youghali linnastutes kogutud vee bioloogilist või muud sellega võrdväärset puhastust, on Iirimaa rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 91/271, mida on muudetud määrusega nr 1137/2008, artikli 4 lõigetest 1 ja/või 3 koostoimes direktiivi 91/271 artikliga 10 ning I lisa punktiga B; — ei ole taganud, et kogumissüsteemidesse sisenev Athlone’i, Cork City, Dundalki, Enniscorthy, v.a Killagoley townland, Fermoy, Killarney, Killybegsi, Longfordi, Mallow’, Midletoni, Navani, Nenaghi, Portarlingtoni, Ringsendi, Roscrea ja Tralee linnastute asulareovesi läbib enne selle tundlikele aladele juhtimist põhjalikuma puhastuse, kui on kirjeldatud direktiivi 91/271 muudetud redaktsiooni artiklis 4 ning kooskõlas sama direktiivi muudetud redaktsiooni I lisa punkti B nõuetega, on Iirimaa rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 91/271, mida on muudetud määrusega nr 1137/2008, artikli 5 lõigetest 2 ja 3 koostoimes sama direktiivi muudetud redaktsiooni artikliga 10 ning I lisa punktiga B kehtestatud nõuetega; ja — ei ole taganud, et Arklow’ ja Castlebridge’i linnastute asulareoveepuhastitest väljuva vee juhtimine toimub eelnevate eeskirjade ja/või erilubade alusel, on Iirimaa rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 91/271, mida on muudetud määrusega nr 1137/2008, artiklist 12.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 19. märtsi 2019. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlus — Prantsusmaa) — Préfet des Pyrénées-Orientales versus Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

(kohtuasi C-444/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne - Määrus (EL) 2016/399 - Artikkel 32 - Piirikontrolli ajutine taaskehtestamine liikmesriigi poolt tema sisepiiridel - Kolmanda riigi kodaniku ebaseaduslik riiki sisenemine - Sisepiiride samastamine välispiiridega - Direktiiv 2008/115/EÜ - Kohaldamisala - Artikli 2 lõike 2 punkt a)

(2019/C 187/17)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Préfet des Pyrénées-Orientales

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d’appel de Montpellier

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel artikli 2 lõike 2 punkti a tuleb koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad), artikliga 32 tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav sellise kolmanda riigi kodaniku olukorrale, kes on tabatud sisepiiri vahetus läheduses ja kes viibib liikmesriigi territooriumil ebaseaduslikult, ka mitte juhul, kui see liikmesriik on nende piirieeskirjade artikli 25 alusel taaskehtestanud kontrolli selle piiri üle põhjusel, et esineb tõsine oht asjaomase liikmesriigi avalikule korrale või sisejulgeolekule.

(1) ELT C 330, 2.10.2017.
1.

Kuna Itaalia Vabariik ei ole kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 7 punktiga g ja artikliga 13 võtnud kõiki vajalikke meetmeid niisuguste prügilate võimalikult kiireks sulgemiseks, mis ei ole vastavalt selle direktiivi artiklile 8 saanud tegevuse jätkamiseks luba, või kuna ta ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid tagamaks niisuguste prügilate vastavus selle direktiivi nõuetele, mis on saanud tegevuse jätkamiseks loa — arvestades selle direktiivi I lisa punktis 1 sätestatud tingimusi —, on Itaalia Vabariik rikkunud direktiivi 1999/31 artikli 14 punktidest b ja c tulenevaid kohustusi seoses järgmiste prügilatega: Avigliano (Serre Le Brecce), Ferrandina (Venita), Genzano di Lucania (Matinella), Latronico (Torre), Lauria (Carpineto), Maratea (Montescuro), Moliterno (Tempa La Guarella), mõlemad Potenza (Montegrosso-Pallareta) prügilad, Rapolla (Albero in Piano), Roccanova (Serre), Sant’Angelo Le Fratte (Farisi), Campotosto (Reperduso), Capistrello (Trasolero), Francavilla (Valle Anzuca), L’Aquila (Ponte delle Grotte), Andria (D’Oria G.& C. Snc), Canosa (CO.BE.MA), Bisceglie (CO.GE.SER), Andria (F.lli Acquaviva), Trani (BAT-Igea Srl), Torviscosa (äriühing Caffaro); Atella (Cafaro), Corleto Perticara (Tempa Masone), Marsico Nuovo (Galaino), Matera (La Martella), Pescopagano (Domacchia), Rionero in Volture (Ventaruolo), Salandra (Piano del Governo), San Mauro Forte (Priati), Senise (Palomabara), Tito (Aia dei Monaci), Tito (Valle del Forno), Capestrano (Tirassegno), Castellalto (Colle Coccu), Castelvecchio Calvisio (Termine), Corfinio (Cannucce), Corfinio (Case querceto), Mosciano S. Angelo (Santa Assunta), S. Omero (Ficcadenti), Montecorvino Pugliano (Parapoti), San Bartolomeo in Galdo (Serra Pastore), Trivigano (varem Cava Zof), ja Torviscosa (La Valletta).
2.

Jätta Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ja Csi Solar Power Group Co. Ltd kanda apellatsioonkaebusega seotud kohtukulud.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda versus Fazenda Pública

(kohtuasi C-643/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Määrus (EMÜ) nr 2913/92 - Artikkel 37 - Ühenduse tolliseadustik - Määrus (EMÜ) nr 2454/93 - Artikkel 313 - Kauba tollistaatus - Eeldus, et kaup on ühenduse kaup)

(2019/C 148/04)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal Administrativo

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

Kostja: Fazenda Pública

Resolutsioon

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud komisjoni 12. jaanuari 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 75/98), artiklit 313 tuleb tõlgendada nii, et sellist kaupa, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille on liidu tolliterritooriumil asuvale äriühingule seal kasutamiseks tarninud ja mille eest on arve esitanud kolmandates riikides asutatud äriühingud, tuleb käsitada nii, et see on toodud liidu tolliterritooriumile nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97), artikli 37 tähenduses ja on sellisena hõlmatud määruse nr 2454/93 (muudetud määrusega nr75/98) artikli 313 lõike 2 punktis a sätestatud erandiga, nii et ühenduse kaubana tunnustatakse vaid kaupa, mille kohta on esitatud tõendid, et sellele on kohaldatud liidu tolliterritooriumil vabasse ringlusse lubamise korda.

(1) ELT C 52, 12.2.2018.
5.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui liikmesriigi asutus omal algatusel nõuab tagasi abi, mille ta on määruse nr 800/2008 alusel ekslikult andnud, on ta kohustatud abisaajalt nõudma intressi vastavalt kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele. Sellega seoses nõuab ELTL artikli 108 lõige 3, et need õigusnormid võimaldaksid tagada ebaseadusliku abi tagasinõudmise täies ulatuses ning et abisaajat kohustataks seega maksma intressi kogu ajavahemiku eest, mille vältel ta sai abi kasutada, ja määras, mis on samaväärne sellega, mida oleks kohaldatud juhul, kui ta oleks pidanud abisumma selleks ajavahemikuks turult laenama.
Euroopa Kohtu (viies koda) 13. märtsi 2019. aasta otsus (Oberster Gerichtshofi eelotsusetaotlus — Austria) — Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH versus EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

(kohtuasi C-437/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Töötajate vaba liikumine - ELTL artikkel 45 - Määrus (EL) nr 492/2011 - Artikli 7 lõige 1 - Kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keeld - Töötaja õigus tasustatud põhipuhkusele, mis sõltub tööstaažist tööandja juures - Teiste tööandjate juures eelnevalt töötatud aja üksnes osaline arvessevõtmine - Sotsiaalõigus - Erinevused liikmesriikide süsteemide ja õigusnormide vahel)

(2019/C 155/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja, apellatsioon- ja kassatsioonkaebuse esitaja: Gemeinsamer Betriebsrat EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

Kostja, vastustaja apellatsiooni- ja kassatsioonimenetluses: EurothermenResort Bad Schallerbach GmbH

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määruse (EL) nr 492/2011 töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt selleks, et määrata kindlaks, kas 25-aastase kogutööstaažiga töötajal on õigus saada viie nädala asemel kuus nädalat tasustatud põhipuhkust, lähevad praeguse tööandjaga alustatud töösuhtele eelnenud töösuhte või töösuhete raames töötatud aastad arvesse maksimaalselt üksnes viieaastase tööstaažina ka siis, kui töötatud aastate tegelik arv on suurem kui viis aastat.

(1) ELT C 382, 13.11.2017.
2.

Direktiivi 2003/86 artikli 11 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus perekonna taasühinemist taotlev isik, kes on saanud täiendava kaitse seisundi, on esitanud perekonna taasühinemise taotluse alaealise kohta, kelle tädi ja väidetavalt ka eestkostja ta on ning kes elab kolmandas riigis pagulasena ja perekondlike sidemeteta, on nimetatud sättega vastuolus see, kui taotlus jäetakse rahuldamata üksnes põhjusel, et perekonna taasühinemist taotlev isik ei ole esitanud ametlikke dokumente, mis tõendaksid alaealise bioloogiliste vanemate surma ja seeläbi kõnealuse isiku ja alaealise peresuhte tegelikkust, ning samuti see, kui pädevad ametiasutused ei pea perekonna taasühinemist taotleva isiku poolt selliste dokumentide esitamise võimatuse põhjendamiseks esitatud selgitusi usutavaks ainuüksi olukorda päritoluriigis käsitleva üldise teabe alusel, võtmata arvesse perekonna taasühinemist taotleva isiku ja alaealise konkreetset olukorda ega spetsiifilisi raskusi, millega nad endi sõnul enne ja pärast oma päritoluriigist põgenemist silmitsi seisid.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 14. märtsi 2019. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — A & G Fahrschul-Akademie GmbH versus Finanzamt Wolfenbüttel

(kohtuasi C-449/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 132 lõike 1 punktid i ja j - Maksuvabastused teatavate tegevuste puhul avalikes huvides - Kooli- või ülikooliharidus - Mõiste - Sõiduõpe autokoolis)

(2019/C 155/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: A & G Fahrschul-Akademie GmbH

Kostja: Finanzamt Wolfenbüttel

Resolutsioon

Mõistet „kooli- või ülikooliharidus“ nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 132 lõike 1 punktide i ja j tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see ei hõlma sellise autokooli sõiduõpet, nagu on kõne all põhikohtuasjas, selleks et saada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta artikli 4 lõikes 4 viidatud B- ja C1-kategooria sõiduki juhiluba.

(1) ELT C 330, 2.10.2017.
1.

Nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiivi 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta artikli 16 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui võltsitud dokumendid on esitatud selleks, et kolmandate riikide kodaniku pereliikmetele väljastataks elamisload, ei takista asjaolu, et need pereliikmed ei olnud dokumentide võltsimisest teadlikud, asjaomasel liikmesriigil nimetatud sätte alusel tunnistada vastavad elamisload kehtetuks. Kooskõlas nimetatud direktiivi artikliga 17 peavad pädevad riigisisesed ametiasutused aga kõigepealt viima läbi nende pereliikmete olukorra individuaalse analüüsi, hinnates kõiki kaalul olevaid huve tasakaalustatult ja mõistlikult.