ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
84

Hageja tugineb konkreetsemalt järgmistele asjaoludele: – asjaolu, et oma abikaasale 16. juulil 2015 saadetud e‑kirjas (lisa A.12 dokument XXXVI) hindaja nr 2: – avaldas, et kavatseb taotleda EKP juhatuse liikmelt „[tema] vabastamist“, nimetades tema juhtumit ebatõhususe musternäidiseks; – mainis asjaolu, et hageja oli vaidlustanud tema ning hindaja nr 1 varasemad otsused, mida ta pidas negatiivseks; – väitis, et hagejal on sedavõrd halb maine, et teda ei taha mitte ükski teenistus, isegi mitte [konfidentsiaalne] peadirektoraat, kuhu ta lähetatud oli, seoses segadusega (mess), mille ta seal korraldas; – asjaolu, et hindaja nr 2 kasutas oma coach’ile 11. juunil 2015. aastal saadetud e‑kirjas, mis sisaldub toimiku lisas A.19, järgmisi fraase: „pelk mõte sellest, et ta tuleb [pärast lähetust [konfidentsiaalne] osakonda] tagasi, ajab mu vihale (the sheer thought of her coming back makes me angry); „see ajab mu väga vihale“ (it just makes me very angry); „pean leidma viisi, kuidas vähendada tema mõju meile ja iseäranis mulle endale“ (I have to think of ways to limit her impact on us and myself, in particular); – asjaolu, et hindaja nr 2 väljendas 20. märtsi 2015. aasta e‑kirjas (lisa A.12 dokument XVII) tema suhtes negatiivseid hinnanguid ning märkis seal, et hindaja nr 3 olevat avaldanud, et ei soovi tema lähetamist; – asjaolu, et hindaja nr 2 kirjutas 9. veebruari 2015. aasta e‑kirjas, mis sisaldub lisa A.12 dokumendis XXV, kolmele [konfidentsiaalne] peadirektoraadi kõrgemale ülemusele, avaldades imestust, et hageja nimi on [konfidentsiaalne] projektiga seotud ametnike loetelus „võttes arvesse, et [hageja] töötulemused EKPs olid teile teada“ ([g]iven that you know about [the applicant’s] performance here in the Bank) ning asjaolu, et hindaja nr 2 teatas EKP kõrgematele ülemustele väljaspool igasugust korraldatud ja läbipaistvat menetlust, et hageja töötulemused olid halvad, et tema osalemine selles projektis väärib kriitikat, et ta ei ole võimeline selles projektis osalema ning et tal ei ole oma väidetavate ebapiisavate töötulemuste tõttu õigust seal osaleda; – asjaolu, et hindaja nr 2 ütles hageja vahehindamise protokolli puudutavas 14. aprilli 2015. aasta e‑kirjas, et ta eelistaks, kui ei peaks hagejaga kohtuma, märkides nimelt, et „kokkuhoiu seisukohast rääkides, miks ma peaksin nõudma temaga vestlemist, kui me teame, et tema seisukohad on meie omadega võrreldes diametraalselt erinevad?“ (In the spirit of economising, why should I insist on talking to her when we know that her position and our position are orthogonal?).
6

EUIPO viies apellatsioonikoda tühistas 21. juuli 2016. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus“) tühistamisosakonna otsuse osas, milles see puudutab klassi 9 kuuluvaid kaupu, kuigi menetlusse astuja esitatud osalise tühistamise taotlus neid kaupu ei hõlmanud. Määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkti b alusel jäeti hagi ülejäänud osas rahuldamata. Esiteks märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 23–27, et tühistamise põhjuseid tuleb hinnata tühistamistaotluse esitamise päeva seisuga. Teiseks leidis ta vaidlustatud otsuse punktides 28–33, et seda, kas vaidlusalune kaubamärk on väidetavat muutunud vaidlusaluste kaupade ja teenuste üldnimetuseks, tuleb uurida Tšehhi lõpptarbijate arusaamast lähtudes. Seetõttu keeldus ta uurimast hageja esitatud muid tõendeid tema tegevuse kohta oma kaubamärgi kaitsmiseks muudes liikmesriikides peale Tšehhi Vabariigi. Kolmandaks leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 34–47, et esitatud tõendite põhjal on sõna „spinning“ Tšehhi Vabariigis muutunud „füüsilise trenni“ ja selleks trenniks kasutatavate „spordivahendite“ üldnimetuseks. Neljandaks leidis ta vaidlustatud otsuse punktides 48–56, et vaidlusaluse kaubamärgi üldnimetuseks muutumine on hagejale tema tegevusetuse tõttu süüks pandav asjaolu, kuna ta ei kaitsenud oma kaubamärki Tšehhi Vabariigis piisavalt. Viiendaks asus ta vaidlustatud kohtuotsuse punktides 57–61 seisukohale, et mitu Úřad průmyslového vlastnictví (Tšehhi Vabariigi tööstusomandi amet) ja Tšehhi kohtute otsust kinnitavad, et hageja ei ole olnud piisavalt hoolas ja teinud oma kaubamärgi Tšehhi Vabariigis kaitsmiseks mõistlikke jõupingutusi.
68

Küsimuses, mis kujutab endast erandjuhtu personalieeskirjade X lisa artikli 15 teise lause tähenduses, tuleb märkida, et selle lisa ettevalmistavatest materjalidest ilmneb, et artikliga 15 püütakse saavutada eesmärki teha võimalikuks, et liidu ametnike lapsed saavad tasuta hariduse, ning vältida, et asjaolu, et ametnik täidab ametikohustusi väljaspool liitu, toob kaasa diskrimineerimise selles küsimuses. Siin tuleb ka märkida, et nendes ettevalmistavates materjalides on lähtutud põhimõttest, et kõik teenistuskohariigis olemasolevad riikliku tasuta õppe vormid ei sobi tingimata liidu ametnike lastele. Lisaks ilmneb nendest materjalidest, et õppevormid, mis on kolmandas riigis olemas ja sobivad liidu ametnike lastele, võivad olla piiratud ja väga kulukad ning et personalieeskirjade X lisa artikli 15 teises lauses sätestatud võimalus ületada personalieeskirjades kolmandate riikide puhul ette nähtud ülempiir kehtestatigi just selleks, et võtta arvesse niisugust olukorda. Nende kaalutluste põhjal tuleb asuda seisukohale, et hagejate puhul on tegemist juhtumiga, mil on personalieeskirjade X lisa artikli 15 teises lauses sätestatud võimalus ületada personalieeskirjades kolmandate riikide puhul ette nähtud ülempiir.
30

EUIPO väidab esiteks, et apellatsioonikoja järeldus, mille kohaselt kujutab asjaomane tähis endast rehvi veerepinna turvist, mis vähemalt tehnilisel tasandil on (võib-olla) toote kõige olulisem osa, põhines ühelt poolt vaidlusaluse tähise graafilise kujutise analüüsil ja teiselt poolt menetluspoolte esitatud tõenditel. Teiseks piisab määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldamisalasse kuulumiseks sellest, kui tähis koosneb selle tehnilises kirjelduses täpsustatud toote osast. Teisisõnu ei keela pelk asjaolu, et asjaomast kuju saab kohaldada mitmeosalisele tootele või mida see võib sisaldada, kõnealuse keeldumispõhjuse kohaldamist. Kolmandaks märgib EUIPO, et rehvisoon ei ole kaup, kuna see ei ole rehvist eraldatav. Seetõttu on vaidlusalune kaubamärk registreeritud rehvidele, mis on kõnealust L‑kujulist soont sisaldavad kaubad ja mille puhul täidab see soon tehnilist funktsiooni. Neljandaks ei ole see, kuidas avalikkus tähist eeldatavalt tajub, määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse kohaldamisel määrav. See põhjendus põhineb objektiivsel kriteeriumil, millega seoses võib EUIPO võtta lisaks tähise graafilisele kujutisele arvesse kõiki määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses tähise tuvastamiseks sobivaid asjaolusid. Viiendaks on määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii eesmärk takistada teatava toote kasulikele omadustele monopoli andmist. Seega on juhul, kui hagejale anti vaidlusaluse tähisega seoses kaubamärgiga seotud õigusi (sest see on rehvi ainult üks osa), tal võimalik takistada teistel ettevõtjatel turustada selliseid rehve, millel on sama tähis või sarnased tähised, st sooned.
81

Mis puudutab teiseks järeldust, et hageja oli võimeline tööle naasma, siis töövõimetuskomitee osundab kahe erineva aruande kahele väljavõttele. Esimene väljavõte, mille kohaselt „McCoy Robert on võimeline naasma tööle tingimusel, et ta määratakse sobivale ametikohale“, sisaldub doktor V. A. 13. novembri 2006. aasta aruandes. Teine väljavõte, mille kohaselt „on oluline tulemuslikule tööle naasmine nii pea kui võimalik“, sisaldub professor L‑i 16. novembri 2006. aasta aruandes. Siiski näib, et need väljavõtted ei ole asjakohased. Esiteks on nendes kahes aruandes, kust need väljavõtted pärinevad, jõutud järeldusele, et hagejal on kutsehaigus. Teiseks on tsitaadid kontekstist välja rebitud. Nimelt kuigi professor L. leidis 2006. aasta novembris, et tööle naasmine on „oluline“, siis tegemist on konkreetse kontekstiga ehk tööle naasmisega „R. McCoy enesekindluse ja tema seisundi jätkuva paranemise jaoks“, ning ta ei sea kahtluse alla hageja haiguse tunnistamist kutsehaiguseks. Tegelikult on samas aruandes märgitud, et „haiguse päritolu on kirjeldatud doktor A kirjas ning see tekkis sündmuste tõttu, mis on seotud tema rolliga Regioonide Komitee finantskontrolörina“. Lisaks tuleb nentida, et sama arsti 16. jaanuaril 2006 koostatud kirjast nähtub, et „[o]n tõenäoline, et traumajärgse stressi, ärevuse ja depressiooni sümptomid muutuvad raskemaks, kui R. McCoy peab lähitulevikus naasma töökeskkonda, mis praeguse tervisliku seisundi põhjustas“. Samamoodi osas, mis puudutab doktor V. A. tsitaati, tuleb märkida, et see paigutub ravikonteksti, kuna doktor V. A. ei soovita hagejal naasta oma endisele töökohale, vaid seda, et ta saaks naasta tööle tingimusel, et see töö on sobiv.
83

Tuleb tuvastada, et hageja, kellel lasub tõendamiskoormis, ei ole osutanud ühelegi tehnilisele põhjusele ega ühelegi selgitusele, millest nähtuks, et selline tehniline põhjus – eeldusel, et see on olemas – muutis nende soorituste usaldamise CESI‑le absoluutselt vajalikuks. Hageja piirdub selles osas viitega asjaolule, et kõnealuste soorituste esemeks olevad tegevused nõudsid ühe sellise tarkvara või programmi kasutamist, mida ta ise ja CESI juba koos kasutasid. Tuleb märkida, et nagu rõhutab komisjon, on asjaolu, et CESI kasutab tarkvara, mille omanik hageja on, küll teiste konkureerivate ettevõtjatega võrdlemisel kasutatav hindamistegur, ent ei saa eespool punktis 80 viidatud kohtupraktikaga arvestades õigustada kõigi teiste ettevõtjate a priori välistamist põhjendusel, et CESI on ainsana pädev. Nimelt ei takista miski hagejal CESI pakkumusest soodsama pakkumuse korral andmast asjaomase tarkvara või programmi kasutusluba uuele ettevõtjale. Eeskätt tuleb märkida, et programmide või tarkvara kasutusluba ei ole ainuõigus, millest tulenevalt on võimatu tugineda asjaomaste tegevuste osas teistele ettevõtjatele. See ei saa teisiti olla, sest kui uute lepingute puhul mis tahes hankemenetluse välistamiseks oleks võimalik tugineda varasematele kutsealastele suhetele hankijaga, jääks direktiiviga 2004/17 taotletav turgude avamise eesmärk vältimatult saavutamata ja selle paradoksaalne tulemus oleks konkurentsi takistamine täitja huvides.
28

Komisjon kinnitas muuseas oma vastuses menetlust korraldavatele meetmetele, et dumpinguvastast tollimaksu koguti ajavahemikul 7. aprillist 2016, mil kuulutati kohtuotsus ArcelorMittal Tubular Products Ostrava jt vs. Hubei Xinyegang Steel (C‑186/14 P ja C‑193/14 P, EU:C:2016:209), kuni TARICi lisakoodi C 129 loomiseni ning et liikmesriikide tolliasutused pole seda maksu pärast lisakoodi loomist enam kogunud. Komisjon märkis lisaks, et TARICi lisakood C 129 loodi Hubei valmistatud toodete automaatse tollivormistuse toetamiseks. Lõpuks märkis komisjon sisuliselt, et Hubei valmistatud toodetelt dumpinguvastase tollimaksu kogumine liikmesriikide tolliasutuste poolt pärast 7. aprilli 2016. aasta kohtuotsust ArcelorMittal Tubular Products Ostrava jt vs. Hubei Xinyegang Steel (C‑186/14 P ja C‑193/14 P, EU:C:2016:209), ja 29. jaanuari 2014. aasta kohtuotsust Hubei Xinyegang Steel vs. nõukogu (T‑528/09, EU:T:2014:35) oli alusetu. Sellest tuleneb, et TARICi lisakoodi C 129 loomine tõi kaasa vähemalt selle, et olukord muutus ning komisjoni eesmärk oli vältida, et liikmesriikide tolliasutused jätkaksid Hubei valmistatud toodetelt dumpinguvastase tollimaksu kogumist.
119

Käesolevas asjas tuleb esiteks märkida, et vaidlustatud otsuse põhjenduse 23 kohaselt on komisjon esiteks seisukohal, et 2009. aasta otsus, mida kinnitati 15. juuli 2015. aasta kohtuotsusega GEA Group vs. komisjon (T‑45/10, ei avaldata, EU:T:2015:507), on endiselt trahvide alus.
26

Esiteks nähtub toimikust, et Asiarim on esitanud Ameerika Ühendriikide vastavatele ametitele valeandmeid, mille kohaselt ta on kaubamärkide Commodore omanik. Näiteks kinnitas Asiarim Securities and Exchange Commissionile (Ameerika Ühendriikide väärtpaberi- ja börsikomisjon, edaspidi „SEC“) 20. detsembril 2011 ning 5. ja 16. jaanuaril 2012 esitatud formularides 8K (hagiavalduse lisad 6–8) muu seas, et „Commodore Asia Electronics (Ltd) o[li] üks kontserni kuuluv äriühing, kellel oli õigus kaubamärke litsentsida, samuti nagu Commodore Licensing […] Euroopas, olles saanud litsentsid [hagejalt]) 2008. aastal“, ning et „pärast kontserni ümberkorraldamist 2011. aasta novembri alguses asus Commodore ärinimesid ja kaubamärgi intellektuaalomandit haldama Commodore Brand IP (Ltd)“ (hagiavalduse lisa 6, lk 68). Asiarim kinnitas 16. jaanuari 2012. aasta formularis 8K muu hulgas, et hageja „on nõudnud ärinime Commodore ja kaubamärgi Commodore kujutise omandiõiguse ning õiguspärase kasutamise tunnustamist“, millele Asiarim vastas, et ta „kaitseb vankumatult talle kuuluva ärinime Commodore ja kaubamärgi Commodore kujutiste omandiõigust“. Sellega seoses otsustas District Court of New York (New Yorgi piirkonnakohus, New York, Ühendriigid) oma 16. detsembri 2013. aasta kohtuotsuses, et Asiarim peab muutma SEC menetluses esitatud andmeid, kuna tema seisukoha põhjal on need „ekslikud ja tõenäoliselt esitatud pahauskselt“ (hagiavalduse lisa 14, lk 129).
131

Esiteks tuvastas komisjon, et SMANi ja Veolia Transporti vahel sõlmitud avaliku teenindamise delegeerimise leping, mida täitis VTAN, ei piirdunud ainult viimasele Nîmes’i lennujaama kaubandusliku käitamise ülesande andmisega, vaid ta pidi ka tegelema lennuühenduste arendustegevusega. Komisjon leidis, et see avaliku teenindamise delegeerimise leping piiras ja mõjutas VTANi kaubanduspoliitikat tema suhetes lennuettevõtjatega, seda enam, et lennuühenduste arendustegevus ei ole iseenesest kõige olulisem eesmärk, mida üks täiesti sõltumatu kaubanduspoliitikaga eraomandis lennujaama käitaja sooviks saavutada. Eraettevõtja eesmärk on võimalikult suur kasum, kuid see eesmärk ei ole igas olukorras kooskõlas lennuühenduste arendustegevusega (vaidlustatud otsuse põhjendused 278–281). Samuti märkis ta, et Veolia Transporti vastust hankemenetluse pakkumiskutsele mõjutas SMANi kindlaks määratud lennuühenduste arengutegevuse eesmärk ja üldisemas plaanis SMANi järgitud kohaliku majanduse arenguga seotud eesmärgid (nimetatud otsuse põhjendused 282–285). Teiseks leidis ta, et hankemenetlustes Veolia Transporti esitatud erinevad seisukohad kinnitasid, et ta oli teadlik, et ärisuhted Ryanairiga halvendasid Nîmes’i lennujaama käitamise tulusust, ja et see ettevõtja oli valmis hoidma kõnealust ärisuhet tingimustel, mida varem oli võimaldanud Nîmes-Uzès-Le Vigani kaubandus- tööstuskoda, arvestades SMANi lennuühenduste arengu eesmärke, SMANi ees võetud kohustusi selleks, et ta määrataks asjasse puutuva lennujaama käitajaks, ja SMANi pakutud kindlasummalist makset, mis võimaldas tagada kontsessiooni finantstasakaalu (selle otsuse põhjendus 287). Kolmandaks, mis puudutab seda kindlasummalist tegevustoetust, siis märkis ta, et VTANi jaoks põhines kontsessiooni tulusus sellel tegevustoetusel, et toetusmakse summa arvutati eelarveprognoosi alusel, mis hõlmas hagejate asjasse puutuvate lepingutega seotud kulusid ja tulusid, ning et SMAN eraldas VTANile seega toetuse, et võimaldada Ryanairi tegevuse jätkamist samaväärsetel tingimustel, mille alusel kõnealune lennuettevõtja pakkus oma lennuteenuseid Nîmes’i lennujaamale sel ajal, kui Nîmes’i lennujaama käitamise tagas Nîmes-Uzès-Le Vigani kaubandus-tööstuskoda. Samuti toonitas ta, et kokkuleppelise tasu suuruse muutumine sõltuvalt Ryanairi tegevusest vähendas VTANi huvi võtta vastu iseseisvaid otsuseid, mille tagajärjel väheneks Ryanairi lendude arv (sama otsuse põhjendused 288, 289 ja 291).
253

Hagejate argument, et komisjon järeldas vaidlustatud otsuse põhjenduses 259 vääralt, et 25. jaanuari 2010. aasta turundusteenuste leping lõppes ühe aasta möödudes pärast Ryanairi esimese lennuliini käikulaskmist, mitte AMSi poolt turundusteenuste osutamist, on tulemusetu. Nimelt ei ole hagejad tõendanud, et see viga – kui kahetsusväärne see ka ei oleks – mõjutas hinnatavalt 25. jaanuari 2010. aasta turundusteenuste lepingust oodavata kasumlikkuse suurenemise arvutamist. Nagu selgus komisjoni selgitustest, mille ta esitas kohtuistungil Üldkohtu küsimusele vastates, ei oleks lennundusega seotud ja mitteseotud tegevusest saadav tulu ning Altenburgi-Nobitzi lennujaamas Ryanairi lennuliinide käitamisest oodatav täiendav kulu muutunud, kui leping oleks sõlmitud esialgse tähtajaga üheks aastaks alates AMSi poolt esimeste turundusteenuste osutamisest. Samuti ei ole tõendatud, et see, et AMS esitas AOC‑le turundusteenuste eest arveid hiljem, oleks kuidagi mõjutanud summat, mida AOC oli kohustatud turundusteenuste lepingu alusel tasuma ja mis oli osa kulust, mida tuli 25. jaanuari 2010. aasta turundusteenuste lepingust tuleneva kasumlikkuse suurenemise analüüsis arvesse võtta.
91

Nimelt oleks niisugune võimalus vastuolus määruse nr 1/2003 artikli 9 ja põhjenduse 13 sõnastusega (vt punkt 35 eespool), millest nähtub, et kohustused, millega komisjon nõustub, muudetakse siduvaks ettevõtjatele, kes need välja on pakkunud. See lähenemine nähtub ka komisjoni teatise, mis käsitleb ELTL artiklitega 101 ja 102 seotud menetluste läbiviimise parimaid tavasid, punktist 115. Selles punktis on sätestatud, et „[k]ui komisjon need kohustused heaks kiidab, võib ta teha otsuse, millega muudetakse need kohustused siduvaks selle poole jaoks, kelle suhtes menetlust läbi viiakse“. Kuid vaidlus puudub selles, et kolmanda isikuna, kes ei saanud vastuväiteteatist, ei olnud hageja „pool, kelle suhtes viiakse läbi menetlust“, mille komisjon oli algatanud ainult Paramounti ja Sky suhtes. Seetõttu juhul, kui kohustus seisneb kolmandale isikule õigusi andva lepingutingimuse täitmata jätmises, tähendaks komisjonile õiguse andmine muuta see kohustus kolmanda isiku suhtes siduvaks ilma, et viimane oleks selle välja pakkunud ja ilma tema suhtes komisjoni menetlust algatamata, sekkumisena asjasse puutuva ettevõtja lepinguvabadusse, mis läheks kaugemale määruse nr 1/2003 artiklis 9 ettenähtust.
65

Üldkohus märkis täiendavalt, et seda hinnangut kinnitab asjakohaste õigusnormide teleoloogiline tõlgendus. Määruse nr 207/2009 artikli 152 kohaselt sisaldab EUIPO avaldamisteade Euroopa Ühendust nimetava rahvusvahelise registreeringu kohta vaid teatavaid andmeid nagu kaubamärgi kujutis ning kaupade või teenuste klasside numbrid, mitte aga nende kaupade või teenuste nimekirja. EUIPO ei ole seda nimekirja tõlkinud ja nii on see kättesaadav üksnes neis kolmes keeles, milles WIPO on rahvusvahelise registreeringu avaldanud, nimelt inglise, hispaania ja prantsuse keeles. Sellest nähtub, et kui niisugust EUIPO avaldatud teavet käsitataks piisava tõendina asjaomase kaubamärgi olemasolu, kehtivuse ja kaitse ulatuse kohta, tooks see juriidilises mõttes kaasa ebakindluse ja ebavõrdsuse (vt selle kohta 26. novembri 2014. aasta kohtuotsus Alifoods, T‑240/13, EU:T:2014:994, punktid 29–31).
93

Lisaks on personalieeskirjade X lisa artikli 8 esimeses lõigus ja sama lisa artikli 9 lõikes 2 sätestatud, et ametisse nimetav asutus või ametiisik võib „[e]randkorras […] põhjendatud eriotsusega anda ametnikule“ kuni 15 tööpäeva pikkust „lisapuhkust, kui elamistingimused ametniku teenistuskohas on eriti rasked“. Siiski, kuna kontrollitakse, kas seadusandja on võtnud nõuetekohaselt arvesse põhipuhkuse eesmärki ja ulatust, tuleb märkida, et need sätted olid olemas juba enne personalieeskirjade X lisa uue artikli 6 jõustumist. Kuna need olid varasemad, ei saanud need seetõttu leevendada seadusandja teostatud puhkuste vähendamise ulatust. See on veelgi enam nii, kuna määruse nr 1023/2013 artikli 1 punkti 70 alapunktiga c täiendati personalieeskirjade X lisa artiklit 8 täpsustamaks, et ametnik, kes osaleb täiendkoolitusel ja kellele on antud lisapuhkust, peab need kaks ühendama, ehkki see puhkus peab võimaldama huvitatud isikul puhata, nagu selle nimetus viitab.
100

Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikast Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 8 kohaldamise kohta selgub, et õigus isiku maine kaitsele on osa õigusest eraelu austamisele (EIK 21. septembri 2010. aasta kohtuotsus Polanco Torres ja Movilla Polanco vs. Hispaania, CE:ECHR:2010:0921JUD 003414706, punkt 40, ja 7. veebruari 2012. aasta kohtuotsus Axel Springer AG vs. Saksamaa, CE:ECHR:2012:0207JUD 003995408, punkt 83). Isiku maine on lahutamatu osa tema identiteedist ja moraalsest puutumatusest, mis on hõlmatud eraeluga (EIK 25. veebruari 1992. aasta kohtuotsus Pfeifer ja Plankl vs. Austria, CE:ECHR:1992:0225JUD 001080284, punkt 35). Samu kaalutlusi kohaldatakse isiku aule (EIK 4. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Sanchez Cardenas vs. Norra, CE:ECHR:2007:1004JUD 001214803, punkt 38, ja 9. aprilli 2009. aasta kohtuotsus A. vs. Norra, CE:ECHR:2009:0409JUD 002807006, punkt 64).
53

Teiseks tuleb märkida, et isegi kui eeldada, et eespool punktis 45 mainitud kohtupraktika on käesolevas asjas kohaldatav, tuleb täheldada, et akt on pelgalt varasemat otsust kinnitav akt üksnes siis, kui see ei sisalda võrreldes varasema otsusega ühtegi uut asjaolu (10. detsembri 1980. aasta kohtuotsus Grasselli vs. komisjon, 23/80, EU:C:1980:284, punkt 18, ja 31. mai 2017. aasta kohtuotsus DEI vs. komisjon, C‑228/16 P, EU:C:2017:409, punkt 33). Uute ja oluliste asjaolude esinemine võib pealegi õigustada varasema lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamise taotluse esitamist (vt 7. veebruari 2001. aasta kohtuotsus Inpesca vs. komisjon, T‑186/98, EU:T:2001:42, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika). Hagi, mis on esitatud otsuse peale, millega keelduti lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamisest, tunnistatakse nii vastuvõetavaks, kui on selge, et esinevad uued ja olulised asjaolud (vt selle kohta 7. veebruari 2001. aasta kohtuotsus Inpesca vs. komisjon, T‑186/98, EU:T:2001:42, punkt 49). Asjaolusid tuleb pidada „uuteks ja olulisteks“, kui ühelt poolt ei hageja ega administratsioon ei olnud või ei saanud olla varasema otsuse tegemise hetkel sellest asjaolust teadlikud ja teisest küljest võib see asjaolu oluliselt muuta hageja olukorda võrreldes olukorraga, mille alusel tehti varasem, lõplikuks muutunud otsus (vt selle kohta 7. veebruari 2001. aasta kohtuotsus Inpesca vs. komisjon, T‑186/98, EU:T:2001:42, punktid 50 ja 51).
17

GEVES, kelle registreerimiskatsete aruanne edastati CPVO-le 21. mail 2014, leidis, et sort Braeburn 78 ei ole võrdlussordist Royal Braeburn piisavalt eristatav, arvestades järgmisi tuvastusi: „Aastatel 2012–2013 läbiviidud EÜP-katsete põhjal ei ole kandidaatsort sortidest Royal Braeburn ja X9466 selgelt eristatav. See järeldus põhineb järgmistel asjaoludel: 2012. aasta: puuvilja esimene tähtsust omav korje Sort/Iseloomulik omadus Korje kuupäev Tärklise lagunemine Kõvadus (kg/cm2) Refraktomeetri indeks (%) Happesus (õunhappe g/l) Värvus (värvispektromeetri näit)* Kandidaatsort 11/10 5,5 9,2 12,8 7,39 18,64 Royal Braeburn 11/10 - - - - 20,19 X9466 (1) 11/10 6,3 9,3 12,8 7,31 18,71 * 2kraadiline erinevus on palja silmaga selgelt märgatav (1) puud on ühe aasta võrra vanemad kui kandidaatsordi puhul Kandidaatsordi viljade koor on ühtlane ja jooniline, nagu see on Royal Braeburni ja X9466 puhul. Kandidaatsordi koore kattevärvus ja põhitoon on lähedane Royal Braeburni ja X9466 omale. Kandidaatsordi küpsus tavapärasel küpsusajal lähedane Royal Braeburni teiste mutantsortide omale. 2013. aasta: puuvilja esimene tähtsust omav korje Sort/Iseloomulik omadus Korje kuupäev Tärklise lagunemine Kõvadus (kg/cm2) Refraktomeetri indeks (%) Happesus (õunhappe g/l) Värvus (värvispektromeetri näit)* Kandidaatsort 11/10 5,5 10,5 11,7 7,8 22,49 Royal Braeburn 11/10 6,0 10,0 11,6 8,08 23,55 X9466 (1) 11/10 5,7 10,2 11,2 7,53 22,07 * 2kraadiline erinevus on palja silmaga selgelt märgatav (1) puud on ühe aasta võrra vanemad kui kandidaatsordi puhul Kandidaatsordi viljade koor on ühtlane ja jooniline nagu see on Royal Braeburni ja X9466 puhul. Kandidaatsordi koore kattevärvus ja põhitoon on väga lähedane Royal Braeburni ja X9466 omale. Kandidaatsordi küpsus tavapärasel küpsusajal lähedane Royal Braeburni teiste mutantsortide omale. Väikest erinevust vilja kujus, mille taotleja Royal Braeburniga võrreldes esile tõi, ei täheldatud. Sort lükatakse tagasi, kuna puudub eristatavus võrreldes sortidega Royal Braeburn ja X9466.“