Kohtuasi T-214/06

Imperial Chemical Industries Ltd

versus

Euroopa Komisjon

„Konkurents — Keelatud kokkulepped — Metakrülaatide turg — EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumise tuvastamise otsus — Osalemine rikkumise osateoses — Kaitseõigused — Trahvid — Põhjendamiskohustus — Rikkumise raskus — Hoiatav mõju — Võrdne kohtlemine — Proportsionaalsus — Hea halduse põhimõte — Koostöö haldusmenetluses — Menetluse kestus — Mõistlik aeg”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Vt otsuse tekst. (vt punktid 53–56)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 57, 66)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 58–62, 69)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 63 ja 64)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 84–86)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 97, 100)

Ei saa asuda seisukohale, et Euroopa Liidu konkurentsiõiguse normide rikkumise raskuse hindamine peab toimuma rangelt seoses rikkumise mõju või kahjuga konkurentsile ja et seetõttu on rikkumise esemeks oleva ühe ja sama varakogumiku järjestikused omanikud panustanud ainult ühe raskusega rikkumisse. Nimelt ei ole konkurentsivastase tegevuse mõju iseenesest sobiva trahvisumma hindamisel määrav kriteerium. Lisaks, suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta rõhuasetus on seega selgelt rikkumise laadil kui rikkumise raskuse hindamise määraval teguril trahvi lähtesumma kindlaksmääramise kontekstis. Rikkumise konkreetse mõju osas näevad suunised ette kriteeriumi „tegelik mõju turule”, mis puudutab rikkumist tervikuna ja mitte eraldi iga ettevõtja tegevuse mõju, täpsustades, et seda võetakse arvesse ainult siis, kui see on mõõdetav. Lisaks võib horisontaalseid hinnakartelle või turgude jagamise kokkuleppeid samuti lugeda väga rasketeks rikkumisteks ainuüksi nende laadi tõttu, ilma et komisjon peaks tõendama rikkumise tegelikku mõju turule. Lõpuks, kriteerium „iga ettevõtja rikkumise tegelik mõju konkurentsile”, mis on sätestatud suuniste punkti 1A eelviimases lõigus, on ainult vabatahtlikult arvessevõetav kriteerium, mis võimaldab trahvi lähtesummat muuta juhul, kui rikkumise on toime pannud mitu ettevõtjat, ning see ei ole nimetatud summa kindlaksmääramiseks määrav kriteerium. Lisaks ei puuduta see kriteerium mitte teatud rikkumises osalenud ettevõtjatest eraldi iga ettevõtja tegevuse konkurentsivastase mõju ulatuse määratlemist, vaid trahvi lähtesumma kindlaksmääramiseks nende objektiivsete erinevuste arvessevõtmist, mis võivad ettevõtjate vahel esineda, nagu oluline erinevus nende suuruses. Sellest tuleneb, et isegi kui eeldada, et rikkumise esemeks oleva varakogumi omaniku vahetus ei toonud endaga kaasa mingit täiendavat kahju konkurentsile, ei võimalda see asjaolu järeldada, et järjestikused omanikud panustasid ainult „ühe raskusega” rikkumisse ja et trahvi lähtesumma oleks seetõttu tulnud nende vahel ära jagada, et vältida mõlema ettevõtja õigusrikkumisega konkurentsile avaldatud mõju kahekordset arvessevõtmist. (vt punktid 103, 110, 112, 114, 116–118)

Konkurentsi valdkonnas on ettevõtja kogukäive – olgugi ligikaudne ja ebatäiuslik – ettevõtja suuruse ja majandusliku võimsuse näitaja. Seega on komisjonil konkurentsiõiguse normide eest trahvisumma kindlaksmääramisel tasemel, mis tagab trahvi piisavalt hoiatava mõju, lubatud arvesse võtta ettevõtja kogukäivet. Seega kuigi ettevõtja kogukäive on märk tema suurusest ja majanduslikust võimsusest, mis võib olla ligikaudne ja ebatäiuslik, võib nimetatud kriteeriumist samal ajal lähtuda selleks, et määrata kindlaks hoiatava mõju tagamiseks trahvi suurendamise määr. See lahendus annab vaieldamatult komisjonile võimaluse tugineda trahvisummade kindlaksmääramisel objektiivsele kriteeriumile ning kohaldada seda ühetaoliselt kõigile ettevõtjatele. Sellest tuleneb, et iseenesest etteheitest, et ettevõtja käive kajastab ainult ligikaudselt ja ebatäiuslikult tema majanduslikku võimsust, ei piisa selleks, et nimetatud kriteeriumi asjakohasus hoiatava mõju tagamiseks trahvi suurendamise määra kindlaksmääramisel kõrvale jätta. Tõsi, ei saa tähelepanuta jätta eesmärki, mida trahvi niisuguse suurendamisega tahetakse saavutada, st kohandada trahvi nii, et see oleks tühine või vastupidi liiga suur, eriti ettevõtja rahalist suutlikkust arvestades. Kuid sellisele argumendile tuginev ettevõtja on kohustatud esitama tõendid, mis võimaldavad tuvastada, et tema käive, millest komisjon lähtus, kajastas tema rahalist suutlikkust niivõrd valesti, et antud asjas seda eesmärki ei täidetud. (vt punktid 145–149)

Arvestades kaalutlusruumi, mis komisjonil on liidu konkurentsiõiguse normide rikkumiste eest trahvisummade kindlaksmääramisel, ei saa komisjonilt võrdse kohtlemise ja proportsionaalsuse põhimõtte alusel nõuda, et ta tagaks, et erinevused nendes trahvi suurendamiste määrades, mida hoiatamise eesmärgil kohaldatakse eri ettevõtjatele, kajastaksid rangelt iga nendevahelist erinevust nende käibe aspektist. Kuigi käive on asjakohane kriteerium trahvisumma määramiseks tasemel, mis tagab selle piisavalt hoiatava mõju, ei pruugi sobiva trahvi kindlaksmääramine olla käibel põhineva lihtsa aritmeetilise tehte tulemus. (vt punkt 174)

Konkurentsi valdkonnas on teatise, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul, alusel trahvi vähendamine õigustatud siis, kui ettevõtja poolt komisjonile esitatud informatsioon annab tunnistust ettevõtjapoolsest tõelisest koostööst, arvestades, et trahvisumma vähendamise eesmärk on premeerida ettevõtjat haldusmenetluse käigus tehtud koostöö eest, mis võimaldas komisjonil kergemini rikkumine tuvastada. Seega peab ettevõtja käitumine lihtsustama komisjoni ülesannet, mis seisneb liidu konkurentsieeskirjade rikkumiste tuvastamises ja nende eest karistamises, ning väljendama tõelist koostöö tahet. Trahvi vähendamise põhjust arvestades ei või komisjon jätta arvestamata esitatud informatsiooni kasulikkust, mis sõltub tingimata juba komisjoni valduses olevatest tõenditest. Täpsemalt on otsustatud, et avaldus, mis piirdub juba komisjoni käsutuses oleva avalduse teataval määral kinnitamisega, ei lihtsusta tegelikult oluliselt komisjoni tööd ja see ei ole piisav, et õigustada trahvisumma vähendamist koostöö alusel. Sellest tuleneb, et ainult asjaolu, et dokumendist on komisjonile mõningane kasu ja et ta viitab sellele oma otsuses, ei õigusta trahvisumma vähendamist koostöö alusel. (vt punktid 182 ja 183, 201)

Kuigi komisjon on kohustatud esitama põhjused, miks tema hinnangul on ettevõtja poolt teatise, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul, alusel komisjonile esitatud tõendid sellise väärtusega, et need kas õigustavad või mitte trahvisumma vähendamist, on ettevõtja, kes soovib komisjoni seda otsust vaidlustada, kohustatud tõendama, et ilma teabeta, mille ettevõtja komisjonile vabatahtlikult edastas, ei oleks viimane suutnud rikkumist olulises osas tõendada ja seega vastu võtta trahve määravat otsust. (vt punkt 184)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 208–217)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 222 ja 223, 235, 241, 244–246)

Suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 kuuendas taande – mis näeb kergendava asjaoluna ette selle, et ettevõtja teeb menetluses tõhusat koostööd väljaspool teatise, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul, kohaldamisala – kohaldamine peab aset leidma erandkorras. Nimelt ei saa suuniste punkti 3 kuuenda taande kohaldamise tagajärg olla see, et koostööteatiselt võetakse kasulik mõju. Nimetatud teatisest nähtub selgelt, et selles määratletakse raamistik, mis võimaldab premeerida komisjoni uurimises koostöö tegemise eest ettevõtjaid, kes osalesid liitu puudutavas salajases kartellis. Järelikult saab ettevõtjatele põhimõtteliselt võimaldada trahvi vähendamist koostöö eest vaid siis, kui nad täidavad nimetatud teatises ette nähtud tingimused. Lisaks ei ole trahvisumma vähendamine sisuliselt õigustatud juba siis, kui ettevõtja esitab rohkem teavet kui komisjon määruse nr 1/2003 artikli 18 alusel küsib, esitades muu hulgas süüstavaid tõendeid. On selge, et uurimise käigus ettevõtja tehtud koostöö ei anna õigust mingisugusele trahvisumma vähendamisele, kui see koostöö ei olnud midagi enamat kui määruse nr 1/2003 artiklist 18 tulenevate kohustuste täitmine. Seevastu ei pruugi vastupidine olukord seda õigust anda. Nimelt võivad isegi süüstavad tõendid komisjonile vaid mõningast kasu anda, eriti võrreldes teiste ettevõtjate poolt varem esitatuga. Teabe kasulikkus on aga komisjoniga koostöö eest trahvisumma vähendamise taotlusele hinnangu andmisel määrava tähtsusega. (vt punktid 252, 258, 260–262)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 282–285)