149.

Eeltoodust tulenevalt teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata neljale Cour d’appel de Bruxelles'i esitatud küsimusele järgmiselt: 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et see ei pane liikmesriikidele kohustust kehtestada tasusüsteemi, mille raames kogutaks mitmeotstarbelistelt printeritelt ja/või nende kasutamiselt tasu, mis oleks diferentseeritud sõltuvalt kasutaja isikust ja/või sellise kasutamise eesmärgist ning mis on mõeldud mainitud sättes ette nähtud reprograafia erandi alusel tasumisele kuuluva õiglase hüvitise rahastamiseks, kuid lubab seda teha esiteks tingimusel, et kõnesolev hüvitis oleks seotud õiguste omajatele erandi kehtestamise tõttu tekkinud kahjuga, ning teiseks tingimusel, et diferentseerimine põhineb objektiivsetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel. 2. Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et põhimõtteliselt ei ole sellega vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu põhikohtuasjas käsitletud, millega on viidatud sättes osutatud reprograafia erandi osas ette nähtud õiglase hüvitise rahastamiseks kehtestatud: — kas kindlasummaline tasu, mida on kohustatud maksma reprograafiliste reprodutseerimisseadmete ja ‑aparaatide tootjad, importijad või omandajad nende seadmete turuleviimisel, tingimusel et esiteks on tasu sissenõudmine ühtne ja mittediskrimineeriv, teiseks saavad isikud, kes on tasu maksmiseks kohustatud, vastava summa tagasi nende seadmete ja aparaatide kasutajatelt, ning kolmandaks on tasu suurus mõistlikus seoses nende turuleviimise tõttu õiguste omajatele tekitatava potentsiaalse kahju suurusega, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. — või proportsionaalne tasu, mille maksmiseks on kohustatud füüsilised või juriidilised isikud, kes kasutavad reprograafilisi reprodutseerimisseadmeid ja ‑aparaate kaitstud teoste reprodutseerimiseks, või isikud, kes teevad niisugused seadmed või aparaadid teistele kättesaadavaks ning lisavad vastava summa kasutajatelt võetavale hinnale, ning kõnesolev tasu määratakse kindlaks tehtud reproduktsioonide arvu ühe või mitme tariifiga korrutamise tulemusel, tingimusel, et esiteks on selle tasu sissenõudmine ühtne ja mittediskrimineeriv, ning teiseks peab eri tariifide kohaldamine põhinema objektiivsetel, mõistlikel ja proportsionaalsetel kriteeriumidel, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et – seevastu – on sellega vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu põhikohtuasjas käsitletud, millega on viidatud sättes osutatud reprograafia erandi puhul kehtestatud õiglase hüvitise rahastamiskorra raames ette nähtud, et üks ja sama isik on kohustatud täiendavalt ja kumulatiivselt tasuma kindlasummalist tasu reprograafilise reprodutseerimisseadme või ‑aparaadi omandamisel ning seejärel proportsionaalset tasu selle kasutamiselt kaitstud teoste reprodutseerimiseks, ilma et proportsionaalse tasu puhul oleks kindlasummalise tasuna makstud tasu reaalselt arvesse võetud, või ilma et sellele isikule oleks ette nähtud võimalus kindlasummalise tasuna makstud summa tagasisaamiseks või selle mahaarvamiseks. 3. Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigid annavad selle sättega ette nähtud õiglasest hüvitisest ühe osa autorite loodud teoste kirjastajatele, ilma et viimati nimetatutel oleks kohustust võimaldada autoritel kas või kaudselt sellest hüvitiseosast kasu saada. Sellegipoolest tuleb direktiivi 2001/29 tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigid kehtestavad kirjastajatele suunatud spetsiifilise tasu, mille eesmärk on hüvitada kahju, mis on neil tekkinud reprograafiliste reprodutseerimisseadmete ja ‑aparaatide turustamise ja kasutamise tõttu, tingimusel et selle tasu sissenõudmine ja väljamaksmine ei kahjusta autoritele direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punktide a ja b kohaselt ette nähtud õiglast hüvitist. Selles osas vajalike kontrollimiste läbiviimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne. 4. Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigid kehtestavad õiglase hüvitise sissenõudmise süsteemi, mis katab nootide ja õigusi rikkuvate reproduktsioonide kopeerimise.