Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Köln (Saksamaa) 7. juunil 2018 – UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. versus Deutsche Post AG

(Kohtuasi C-374/18)

(2018/C 328/34)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V.

Kostja: Deutsche Post AG

Eelotsuse küsimused

1. Kas määruse (EÜ) nr 561/2006 (1) artikli 13 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud säte lubab erandeid määruse (EÜ) nr 561/2006 artiklitest 5–9 ainult juhul, kui sõidukit, mis kuulub universaalteenuse osutajale direktiivi 97/67/EÜ (2) artikli 2 punkti 13 tähenduses, kasutatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 561/2006 artikli 13 lõike 1 punktile d üksnes saadetiste veoks universaalse postiteenuse raames, või on erandid määruse (EÜ) nr 561/2006 artiklitest 5–9 lubatud ka siis, kui asjaomaste sõidukitega veetakse lisaks universaalse postiteenuse raames toimuvatele vedudele ka muid saadetisi, mida universaalne postiteenus ei hõlma?

2. Kui esimesele küsimusele tuleb vastata nii, et erandid määruse (EÜ) nr 561/2006 artiklitest 5–9 on lubatud ka siis, kui asjaomaste sõidukitega veetakse lisaks postisaadetiste veole universaalse postiteenuse raames ka muid postisaadetisi, mida universaalne postiteenus ei hõlma, siis: a) Kui suur peab sellisel juhul olema universaalse postiteenuse raames veetavate postisaadetiste minimaalne maht? b) Kui suur võib sellisel juhul olla nende postisaadetiste maksimaalne maht, mida universaalne postiteenus ei hõlma ja mida veetakse sõidukis samal ajal universaalse postiteenuse raames veetavate postisaadetistega? c) Kuidas tuleb punktides a ja b kirjeldatud maht kindlaks määrata? d) Kas punktides a ja b kirjeldatud maht tuleb arvutada asjaomase sõiduki iga konkreetse veo kohta või piisab iga sõiduki vedude kohta arvutatud keskmisest väärtusest?

3. a) Kas liidu liikmesriigi õigusnormi, mis käsitleb nende sõidukijuhtide sõidu- ja puhkeaega, kes juhivad kaubaveoks kasutatavaid sõidukeid ja sõidukite kombinatsioone, mille lubatud täismass on suurem kui 2,81 [tonni] ja väiksem kui 3,51 [tonni], ning mis võtab sõna-sõnalt üle määruse (EÜ) nr 561/2006 artikli 13 lõike 1, tuleb tõlgendada üksnes liidu õiguse alusel? b) Kas liikmesriigi kohus saab hoolimata liidu õigusnormi sõnasõnalisest ülevõtmisest kohaldada liidu õigusest ülevõetud normide tõlgendamisel kriteeriumeid, mis erinevad liidu õigusest?

4. Kas saadetist ei saa liigitada saadetiseks, mida veetakse universaalse postiteenuse raames vastavalt direktiivile 97/67/EÜ, kui sellega seonduvalt pakutakse järgmisi lisateenuseid: — kogumine (ajavahemikku kokku leppimata); — kogumine (kokkulepitud ajavahemikus); — vanuse kontroll; — lunatasu; — kuni 31,5 kg kaaluva saadetise saatmine saaja kulul; — järelesaatmise teenus; — eelnevate korralduste andmine saadetise kohta; — saadetise kohaletoimetamine soovitud päeval; — saadetise kohaletoimetamine soovitud ajal?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85 (ELT L 102, lk 1), viimati muudetud 4. veebruari 2014. aasta määruse (EL) nr 165/2014 (ELT L 60, lk 1) artikliga 45, parandatud 18. aprillil 2015 (ELT L 101, lk 62).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (EÜT L 15, 1998, lk 14; ELT eriväljaanne 06/03, lk 71).