ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

Kuues väide, et vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud järgmistes küsimustes: (a) järeldus, et lennujaama käitajad tegutsesid pelgalt Sardiinia maakonna „vahendajatena“ ja et seetõttu hõlmas nende poolt hagejale antud rahaline abi riigi vahendeid ning oli seostatav riigiga, ja (b) turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja põhimõtte kohaldamine eesmärgiga tuvastada, et hageja sai põhjendamatu eelise.
3.

Nende õiguste erinev mõju tähendab tingimata, et kummalegi kohaldatavad erandid on samuti erinevad. Niisiis, ehkki dokumentidega tutvumise õiguse üks eranditest on see, et see ei kahjustaks seotud ettevõtjate „ärihuve“, siis toimikuga tutvumise õigust piirab asjaolu, et selle kasutamine ei tohi mõjutada menetluses osalevate ettevõtjate „ärisaladusi“. Selles tähenduses on põhjendatud erinevus mõistete „ärihuvi“, mis on kahtlemata lai mõiste, ja „ärisaladuse“ vahel, mis on palju piiratum mõiste ja mis viitab kõigile teadmistele, mis on mingile ettevõttele omased, mis on teada üksnes väga konkreetsele isikute ringile ja mille avaldamine võib seda ettevõtet mõjutada. Sellega seoses tuleb ärisaladuste olemasolu kaaluda muude seotud huvidega, nagu kaitseõigus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/46

8. jaanuaril 2018 esitatud hagi – inforsacom Informationssysteme versus EUIPO (Business and technology working as one)

(Kohtuasi T-7/18)

(2018/C 072/59)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: inforsacom Informationssysteme GmbH (Neu-Isenburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid O. Spieker, A. Schönfleisch ja M. Alber)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „Business and technology working as one“ – registreerimistaotlus nr 15 272 586

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2017. aasta otsus asjas R 808/2017-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

— Rikutud on määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c koosmõjus artikli 7 lõikega 2;
—

Teiseks on vaidlustatud otsustega rikutud määruse (EL) Nr. 305/2011 artikli 18 lõiget 2 koosmõjus määruse artikli 3 lõigetega 1 ja 2 ning artikli 17 lõike 3 esimese lõiguga. Kostja on jätnud tähelepanuta, et vaidlusalused harmoneeritud standardid ei sisalda korda ega kriteeriume, et hinnata vastupidavuse ja stabiilsuse põhiomadustega seotud toimivust ning paakide vastupidavust purunemisele ja muljumisele, kui need paigaldatakse standardite kohaldamisalasse kuuluvatesse maavärinatest või üleujutustest ohustatud piirkondadesse ning seetõttu ei ole need standardid terviklikud kolme ehitustoodete olulist põhiomadust silmas pidades ja järelikult seovad nad ohtu ehitistele esitatavate põhinõuete täitmise.
1.

Muutmata jätmise otsust puudutavad väited: — lepingu muutmise mehhanismi õigusvastasus: rikutud on EKP töötajate töötingimuste („töötingimused“) artikli 10 punkti c ja personalieeskirjade artiklit 2.0 ning õigusnormide hierarhiat; — õigusvastasuse väide: töötingimuste artikli 10 punkt c ja personalieeskirjade artikkel 2.0 ei ole kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiiviga 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (1); — muutmata jätmise otsus on tehtud õigusvastase hindamisaruande ning töötasude ja hüvitiste iga-aastase läbivaatamise alusel.
6.

Kuues väide, et on rikutud ELTL artiklit 18 ja artikli 24 lõiget 4, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 22, määruse nr 1/58 artiklit 2 ning ametnike personalieeskirjade artikli 1d lõikeid 1 ja 6, kuna nähes ette, et kandideerimistaotlus peab olema saadetud inglise, prantsuse või saksa keeles, ja kuna samas keeles saadab EPSO kandidaatidele konkursi käiku puudutavad teated, siis on rikutud Euroopa kodanike õigust suhelda institutsioonidega oma põhikeeles ning tegemist on selliste isikute järjekordse diskrimineerimisega, kes neid kolme keelt põhjalikult ei valda.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsuses on tuumakütuseelementide tooteturu määratlemisel teinud ilmseid hindamisvigu. — Nende vigade tagajärjel jõuti vaidlustatud otsuses väidetavalt valele järeldusele, et surveveereaktori tüüpi kütuseelementide turul ei eksisteeri mingit eraldiseisvat turgu Euroopa surveveereaktori tüüpi kütuseelementidele. Turu määralemisel tehtud väidetavate vigade tõttu ei võetud vaidlustatud otsuses arvesse EDFi poolt Areva grupi tuumareaktoreid käitava ettevõtte omandamise (edaspidi „tehing“) mõju kõnealusele kitsamate tooteturule. — Lisaks sisaldas surveveereaktori kütuseelementide laiema turu põhjalik määratlemine täiendavaid hindamisvigu.
2.

Teine väide, et on rikutud nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 31 lõikeid 2 ja 3 ning 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 52 lõikeid 2 ja 3 koostoimes komisjoni 6. augusti 2014. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 907/2014 artikli 12 lõigetega 1–6 ja 8, samuti on rikutud suuniseid, mis sisalduvad komisjoni 8. juuni 2015. aasta dokumentides VI/5330797 ja C(2015)3675 final. Lisaks leitakse, et korrektsiooni on põhjendamatult kahekordistatud ühel ja samal põhjusel ning on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.
I.

Kuna Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) määras 9 745 705,88 euro suuruse korrektsiooni puudulike põhikontrollide tõttu, rikkus komisjon määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 52 lõiget 2, kuna mittevastavuse raskuse, rikkumise laadi ja Euroopa Liidule põhjustatud rahalise kahju kindlakstegemisel ning 1. tuginedes määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 lõike 1 ja lõike 2 punkti a väärale tõlgendusele, leidis ekslikult, et taotlejate abikõlblikkuse hindamine Leedus oli ebapiisav, kuna: 1.1 Leedu ametivõimude läbi viidud kontrollimised ettevõtja ja seotud ettevõtja või välismaise partnerettevõtja vahelise suhte üle eesmärgiga tuvastada taotleja seisund kui väike- või keskmise suurusega ettevõtja ei olnud põhjalikud; 1.2 järelevalve projektide üle, mis eeldatavate kunstlike tingimuste tõttu oli loetud riskantseks, ei olnud Leedus tõhus; 2. tuginedes määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 lõike 2 punkti d väärale tõlgendusele, leidis ekslikult, et Leedus kulude põhjendatuse suhtes läbi viidud kontrolli kvaliteet ei olnud piisav; 3. tuginedes määruse (EL) nr 65/2011 artikli 26 lõike 1 punkti d ja lõike 2 väärale tõlgendusele, leidis ekslikult, et ebapiisav on Leedus rakendatud kohapealse kontrolli süsteem; 4. tuginedes määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 lõike 2 punkti a väärale tõlgendusele, leidis ekslikult, et kaubad, mis omandati ühe kontrollitud projekti raames, kasutati peamiselt muul otstarbel kui projektis näidatu.
3.

Kolmas väide: ELTL artikli 107 ja sellele järgnevate artiklite rikkumine Rikutud on ka ELTL artiklit 107 ja sellele järgnevaid artikleid, sest kostja on ekslikult lähtunud eeldusest, et tegemist on olemasoleva meetmega. Vaidlusalused toetused on uued meetmed, mis vastavad riigiabi kriteeriumidele.
2.

Teine väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. Selles osas leiab hageja, et kuigi vaidlus puudutab ainult karjatatava nõmmemaa hulka liigitatud maatükke (landes et parcours), on komisjon teinud finantskorrektsiooni kõigi toimikus kajastatud alade suhtes, mille koosseisus on selliseid maatükke, kaasa arvatud ala see osa, mis jääb väljapoole selliseid maatükke, ja igal juhul on ta eiranud Prantsuse ametiasutuste edastatud arvandmeid.
1.

Hageja taotlus muuta 8-hüdroksükinoliini heakskiitmise tingimusi määruse (EL) nr 540/2011 (2) alusel jäeti rahuldamata. — Kaitseõigused: kostja ei ole andnud vastastikust eksperdihinnangut uute andmete kohta, mida hagejal lubati sõnaselgelt esitada 8-hüdroksükinoliini muutmise menetluse raames määruse 1107/2009 (3) alusel. Seeläbi jättis kostja hageja ilma õigusest esitada sobival ja tõhusal viisil oma seisukohad. Samuti lisas kostja 8-hüdroksükinoliini asendamisele kuuluvate ainete loetellu ilma, et ta oleks hageja esitatud uute andmetega põhjalikult tutvunud. — Õiguspärane ootus: kostja ei ole andnud vastastikust eksperdihinnangut uute andmete kohta, mida hagejal lubati sõnaselgelt esitada 8-hüdroksükinoliini muutmise menetluse raames määruse 1107/2009 alusel, kuigi ta sõnaselgelt teavitas hagejat sellest. Seeläbi rikkus kostja hageja õiguspärast ootust selle kohta, et tema esitatud uute andmete kohta annavad vastastikuse eksperdihinnangu kõik liikmesriigid. — Ilmne hindamisviga: teaduslikust vaatenurgast oli selge, et andmed olid puudulikud ja seetõttu aitaksid hageja esitatud uued andmed täita klassifitseerimise lünka. Kostja on teinud ilmse hindamisvea, kuivõrd ta ei arvestanud kõiki ajakohaseid teaduslikke ja tehnilisi teadmisi 8-hüdroksükinoliini kohta.
1.

Esimene väide: Eesti Apteekide Ühendusel on õigus esitada tühistamishagi komisjoni otsuse SA.42028 (2017/NN) peale. — Vastavalt Euroopa Kohtu otsusele kohtuasjas C-313/90 (2) saab kohaldada kohtulikku kontrolli komisjoni otsuse suhtes jätta esialgse uurimismenetluse lõpus vastuväited esitamata; — Eesti Apteekide Ühendusel on õigus esitada Üldkohtule tühistamishagi komisjoni otsuse SA.42028 (2017/NN) peale, sest ta on huvitatud pool ELTL artikli 108 lõike 2 ning määruse nr 2015/1589 (3) artikli 1 punkti h tähenduses.
ET Euroopa Liidu Teataja C 104/44

19. jaanuaril 2018 esitatud hagi – Delfant Hoylaerts versus komisjon

(Kohtuasi T-17/18)

(2018/C 104/57)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Isabelle Delfant Hoylaerts (Montredon-des-Corbières, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat E. Conquet)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 21. märtsi 2017. aasta rahuldamata jätmise otsus;

— tühistada komisjoni 20. oktoobri 2017. aasta vaikimisi rahuldamata jätmise otsus;

— kohustada komisjoni hüvitama alates 20. oktoobrist 2017 ravi- ja õppekeskuse kulud;

— kohustada komisjoni maksma Delfant Hoylaertsile mittevaralise ja varalise kahju hüvitamiseks 3 000 eurot;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt ja kohustada komisjoni maksma Delfant Hoylaertsile 3 000 eurot kulude eest, mille väljamõistmist ei saa nõuda.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks ühe väite, mille kohaselt on rikutud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artiklit 72, mille sätted on üle võetud Euroopa Liidu ametnike ravikindlustuse ühises eeskirjas, eelkõige selle artiklis 20, ning komisjoni juhendis koosseisuliste teenistujate puudega laste abistamiseks.

Hageja leiab, et komisjon rikkus eespool osutatud sätteid, kui ta tegi otsuse mitte hüvitada hageja puudega lapse eest kantud ravi- ja õppeasutuse kulud. Ta on seisukohal, et tegemist on puhtalt administratiivset laadi arusaamatusega ja õiguslik alus, millele komisjon tugineb, puudub.

Viimaseks väidab hageja, et komisjoni õigusvastane käitumine tekitab tõsiseid tagajärgi, kuna komisjon on võimetu võtma 100 % enda kanda kulusid, kuigi need kulud on hageja lapse jaoks üliolulised. Komisjoni eksimus on hageja vaimset ja rahalist seisundit kahjustanud.
—

tühistada vaidlustatud otsus ja tuvastada, et põhjendatud on vastulause, mis põhineb vastulause esitajale Ramón Guiral Brotole kuuluval prioriteetsel kaubamärgil ehk Hispaania kaubamärgil nr 2348110, mis on registreeritud Nizza klassifikatsiooni klassi 42 kuuluvate teenuste jaoks;
ET Euroopa Liidu Teataja C 134/25

29. jaanuaril 2018 esitatud hagi – Tsapakidou versus Euroopa Kohus

(Kohtuasi T-66/18)

(2018/C 134/35)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Argyro Tsapakidou (Berliin, Saksamaa) (esindaja: advokaat E. Kleani)

Kostja: Euroopa Liidu Kohus

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Kohtu 23. novembri 2017. aasta otsus (viitenumber 20173939), millega lükati tagasi hageja pakkumus, mille ta esitas seoses vabakutseliste tõlkijate hanketeatega 2017/S 002-001564 kreeka keele jaoks;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks väidab hageja, et vaidlustatud otsusega on rikutud EL õiguse üldpõhimõtteid, mille kohaselt peavad haldusaktid olema piisavalt põhjendatud ja neis peavad olema esitatud nende aluseks olevad põhimõtted. Vaidlustatud otsus neile kriteeriumidele ei vasta. Hageja väidab eelkõige, et kostja esitatud põhjendus oli tehnilise kirjelduse artiklit 4.3.1. arvestades ebapiisav. Peale selle ei võimaldanud hagejale esitatud teave hinnata tal asjaomase proovitõlke eest saadud tulemuse kehtivust. Hagejal ei olnud piisavalt teavet nende hindamisjuhiste või kriteeriumide kohta, mille alusel vaidlustatud otsus vastu võeti.
ET Euroopa Liidu Teataja C 134/23

5. veebruaril 2018 esitatud hagi – Rodriguez Prieto versus komisjon

(Kohtuasi T-61/18)

(2018/C 134/32)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Amador Rodriguez Prieto (Steinsel, Luksemburg) (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— esimese võimalusena kohustada komisjoni kahju hüvitama ning seega mõista hageja kasuks välja 68 831 eurot varalise kahju eest ja 100 000 eurot mittevaralise kahju eest,

— teise võimalusena tühistada 28. märtsi 2017. aasta otsus abist keeldusmise kohta,

— igal juhul mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks väidab hageja esimese võimalusena, et komisjon pani toime ametialase eksimuse, jättes tähelepanuta tema rikkumisest teataja staatuse, mis tekitas hagejale varalist ja mittevaralist kahju, mille peab hüvitama institutsioon. Hageja väidab teise võimalusena, et institutsioon rikkus personalieeskirjade artiklit 24, kui ta keeldus talle abi andmisest, mis on selles sättes kriminaalmenetluse lõppedes ette nähtud.
6.

Kuues väide, mille kohaselt apellatsioonikomisjoni otsuses on võimu kuritarvitatud, kuna hagejal ei lubata terviklikult tutvuda 2016. aasta kavaga põhjendusel, et see „on täielikult hõlmatud [dokumentidega tutvumise otsuse] artikli 4 lõike 1 punkti a kolmandas taandes, artikli 4 lõike 1 punktis c ja artikli 4 lõikes 2 kehtestatud eranditega“, ehkki tegelikult esinevad mõistlikud kaudsed tõendid selle kohta, et nimetatud keeldumise eesmärk on üksnes varjata nimetatud plaani vigu, lünki ja puudujääke.
1.

Esimene väide, et Frontex rikkus määrust (EÜ) nr 1049/2001 (1), kuna ei kontrollitud iga taotletud dokumenti eraldi selleks, et hinnata, kas viidatud erand on kohaldatav.
—

tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „200 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299688, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „200 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
—

tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „500 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 15299712, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „500 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
2.

Teine väide, et rikutud on parlamendiliikmete assistentide kodanikuõigusi, hagejat on koheldud diskrimineerivalt, võimu on kuritarvitatud, riivatud on parlamendiliikmete sõltumatust, eiratud on parlamendiliikmete kohalike assistentide rolli ning rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet.
1.

Esimene väide, et tehtud on ilmne hindamisviga ning rikutud põhjendamiskohustust, lisaks on rikutud personalieeskirjade artiklit 25, asjaolude ja dokumentide hindamisel on tehtud ilmne hindamisviga ja rikutud on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 296.
1.

Esimese väite kohaselt on ENISA vaidlustatud otsusega rikkunud põhjendamiskohustust, kuna ta ei ole piisavalt põhjendanud, miks hageja kandidatuur tagasi lükati. ENISA teatas hagejale iga valikukriteeriumi eest kogutud punktide summa ja punktide kogusumma, ning kõiki kandidaate hinnati võrdlevalt, mis tähendab, et igale kandidaadile antud punktid saadi sellise võrdleva hindamise tulemusena. Sellest tulenevalt leiab hageja, et kuna ENISA ei põhjendanud konkreetselt iga kriteeriumi eest talle antud punkte ega teinud talle muu hulgas teatavaks vestluse ja katsete vooru edasi saanud kandidaatide suhtelisi eeliseid, ei esitanud ta piisavat põhjendust, mille alusel saaks esiteks hageja hinnata, kas tema huve kahjustav otsus on põhjendatud ja kas oleks vajalik esitada hagi Üldkohtusse, ning teiseks Üldkohtul kontrollida selle otsuse õiguspärasust.
1.

Esimene väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklit 41, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artiklit 25 ning põhjendamiskohustust, hea halduse põhimõtet, õigust olla ära kuulatud, kaitseõigusi ning hoolitsemiskohustust, mida on käesolevas asjas vaidlustatud otsuses ehk parlamendi otsuses jätta hageja abitaotlus rahuldamata rikutud.
1.

Esimene väide, et rikutud on ELTL artikleid 168, 169 ja 191, koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 35, määrusega (EÜ) nr 1107/2009, määrusega (EL) 2016/429 ja määrusega (EL) nr 1305/2013 (muudetud määrusega (EL) 2017/2393, direktiiviga 98/83/EÜ ja direktiiviga (EL) 2015/1787), ettevaatuspõhimõtet, proportsionaalsuse ja mõistlikkuse põhimõtet ning usaldusväärse, korrakohase ja läbipaistva halduse põhimõtteid; samuti on võimu kuritarvitatud, sest fakte on moonutatud, ning esialgne uurimine ja põhjendused on puudulikud ja ainult näilised; lisaks esineb ilmset ebaloogilisust, tuginetud on valedele alustele ja rakendusmäärust (EL) 2017/2324 on vääralt kohaldatud. Oma väite põhjenduseks esitab hageja järgmised argumendid: — rakendusmäärus (EL) 2017/2324 on vastuolus põhimõtete ja ettevaatusabinõudega, mis on sätestatud määruses (EÜ) 2009/1107 rahvatervise, tarbijate, loomade ja keskkonna kaitseks; — rikutud on ettevaatuspõhimõtet ja mindud vastuollu Üldkohtu ja Euroopa Kohtu praktikaga; — läbi ei ole viidud nõuetekohast esialgset uurimist glüfosaadi toime kohta eriti loomadele ja põhjaveele ning rikutud on määruses (EÜ) nr 1107/2009 ette nähtud menetlust; — rakendusmääruses (EL) 2017/2324 ette nähtud spetsifikatsioonid on õigusvastased, sest need on jäetud liikmesriikide otsustada ilma viiteta standardile, mida tuleks järgida.
—

tuvastada ja sedastada vaidlustatud otsust muutes, et ELi kaubamärki nr 4 187 159 on asjaomasel ajavahemikul tegelikult kasutatud kogu Euroopa Liidus kaubamärgimääruse artikli 58 lõike 1 tähenduses kaupade ja teenuste jaoks klassides 8 (Käsitsi käitatavad käsi-tööriistad ja eeskätt söögiriistad), 16 (Paber, papp, trükised, raamatud, ajakirjad, kunstitarbed, kantseleitarbed ja näitevahendid), 21 (Maja- või köögitarbed ning majapidamis- või köögimahutid, kööginõud, lauanõud, klaasid, klaas-, portselan- ja savinõud), 29 (Loomset päritolu toidukaubad, sissetehtud, kuivatatud ja kuumtöödeldud puuviljad ja köögiviljad; tarretised, keedised, kompotid; munad; piim ja piimatooted; toiduõlid ja toidurasvad), 30 (Kohv ja kohvi aseained, tee, kakao, suhkur, riis, jahu, leib ja sai, makaronid, kondiitritooted, jäätised, maitseparandajad) ja 33 (Alkoholjoogid) ning samuti kaupade ja teenuste jaoks klassides 30 (Kohv), 41 (Haridus ja väljaõpe, koolitused) ja 43 (Toitlustusteenused; nende teenused, kes tarnivad toidud ja joogid, mis on valmistatud baaris, restoranis, iseteenindusrestoranis või sööklas tarbimiseks);
—

tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „1000 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299671, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „1000 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
4.

Neljas väide, et rikutud on määruse (EL) 2016/1036 artiklit 21, kuna dumpinguvastane tollimaks on kehtestatud liidu huve uuesti hindamata. Hageja hinnangul on igal juhul ilmselgelt vale otsustada, et dumpinguvastase tollimaksu kehtestamine oli liidu huvides.
—

tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „300 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299696, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „300 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
ET Euroopa Liidu Teataja C 142/69

28. veebruaril 2018 esitatud hagi – Caprice Schuhproduktion versus komisjon

(Kohtuasi T-157/18)

(2018/C 142/88)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Caprice Schuhproduktion GmbH & Co. KG (Pirmasens, Saksamaa) (esindajad: advokaadid S. De Knop, B. Natens ja A. Willems)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks;

— tühistada komisjoni 4. detsembri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/2232, millega kehtestatakse uuesti lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse ajutine tollimaks nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes, mis on pärit Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist ning mida toodavad teatavad eksportivad tootjad Hiina Rahvavabariigis ja Vietnamis, ning täidetakse Euroopa Kohtu otsust liidetud kohtuasjades C-659/13 ja C-34/14;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet. Need on identsed väidetega, mis on esitatud kohtuasjas T-127/18, Cortina ja FLA Europe vs. komisjon.
—

tühistada viienda apellatsioonikoja otsus ja kohustada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit (EUIPO) uuesti hindama sõnalise tähise „400 PANORAMICZNYCH“ EL kaubamärgina registreerimise taotlust nr 015299704, et eelkõige kõrvaldada praegu esinevad vastuolud nõuetega ja tuvastada, et sõnaline tähis „400 PANORAMICZNYCH“ ei vasta määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 eeldusele ja eelkõige selle punktides b ja c nimetatud eeldustele, mistõttu ei esine absoluutseid keeldumispõhjuseid;
1.

Esimene väide, et rikutud on ELL artikli 5 lõikeid 1 ja 2, kuna vaidlustatud määrusel puudub õiguslik alus. Teise võimalusena väidavad hagejad, et rikutud on institutsioonidevahelise tasakaalu põhimõtet ELL artikli 13 lõike 2 tähenduses.
1.

Esimene väide, et EPSO/konkursikomisjon on teinud ilmse hindamisvea, kui nad hindasid hageja töökogemust, ning lisaks on rikutud asjaomase konkursiteate III lisa, milles on üksikasjalikult kirjeldatud nõutud töökogemust.
—

Esimene väide, et vaidlustatud otsus on vastu võetud ilma õigusliku aluseta. Hageja väitel puudub EKP-l pädevus üldkehtivate usaldatavusnõuete kehtestamiseks ning ta ei viinud läbi hageja olukorra individuaalset ja üksikasjalikku hindamist, mis on ette nähtud kohaldatavates õigusaktides.
1.

Esimene väide, et rikutud on ELTL artikli 15 lõiget 3, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 42, määruse nr 1049/2001 (1) artikli 2 lõiget 1 ja artikli 4 lõike 1 punkti b koosmõjus määruse nr 45/2001 (2) artikli 8 punktiga b, kuna keelduti võimaldamast eetikadeklaratsiooniga tutvuda täies ulatuses või osaliselt. — Esimese väite esimeses osas näitab hageja, et komisjon ei analüüsinud ega tõendanud, et eetikadeklaratsiooni avalikustamine kahjustaks konkreetselt ja tegelikult määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktiga b kaitstavat huvi. Seega ei täitnud komisjon õigusnormidest tulenevat kohustust ja rikkus õigusnormi, kui keeldus võimaldamast vähemalt osalist eetikadeklaratsiooniga tutvumist. — Esimese väite teises osas näitab hageja, et komisjon tegi määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b koosmõjus määruse nr 45/2001 artikli 8 punkti b kohaldamisel vea, kui ta leidis, et hageja ei tõendanud nõuetekohaselt, et eetikadeklaratsiooni avalikustamine oli vajalik.