Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Geneetiliselt muundatud toit ja sööt – Direktiivi 90/220 alusel lubatud tooted, millest on teavitatud kui olemasolevatest toodetest ja mille suhtes on esitatud nõusoleku uuendamise taotlus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1829/2003, artiklid 20 ja 34, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/18, artikkel 23, nõukogu direktiiv 90/220)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Geneetiliselt muundatud toit ja sööt – Erakorralised meetmed, mille liikmesriigid võivad võtta vaid tõsise ohu korral inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused nr 178/2002, artikkel 54 ja nr 1829/2003, artikkel 34)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Geneetiliselt muundatud toit ja sööt – Erakorralised meetmed, mille liikmesriigid võivad võtta vaid tõsise ohu korral inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1829/2003, artikkel 34)

4. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Geneetiliselt muundatud toit ja sööt – Tõsise ohu inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale käsitlemine – Hindamine ja käsitlemine on komisjoni ja nõukogu ülesanne, mille täitmist kontrollib Euroopa Liidu Kohus – Erakorraliste meetmete võtmine ja rakendamine liikmesriikide poolt, kui puudub otsus liidu tasemel

(ELTL artikkel 267, teine ja kolmas lõik, artikkel 288, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused nr 178/2002, artikkel 54 ja nr 1829/2003)

Summary

1. Liikmesriik ei või selliste geneetiliselt muundatud organismide nagu mais MON 810 suhtes, millele on direktiivi 90/220/EMÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta) alusel antud nõusolek kultiveerimiseks ka seemnetena ning millest on teavitatud kui olemasolevatest toodetest määruse nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) artiklis 20 loetletud tingimustel ning mida on seejärel nõusoleku uuendamise taotlemise käigus kontrollitud, võtta nende kasutamist või turuleviimist ajutiselt peatavaid või keelavaid meetmeid direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja direktiivi 90/220 kehtetuks tunnistamise kohta) artikli 23 alusel; samas võib selliseid meetmeid võtta vastavalt määruse nr 1829/2003 artiklile 34.

(vt punkt 63 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Määruse nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) artikkel 34 võimaldab liikmesriigil võtta erakorralisi meetmeid üksnes määruse nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) artiklis 54 loetletud menetlustingimustel, mille järgimise kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(vt punkt 74 ja resolutsiooni punkt 2)

3. Erakorraliste meetmete võtmiseks paneb määruse nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) artikkel 34 liikmesriikidele kohustuse tõendada lisaks erakorralisusele, et esineb olukord, milles esineb oluline risk, mis seab ilmselgelt ohtu inimeste ja loomade tervise ja keskkonna. Sellise riski olemasolu tuleb teha kindlaks uute tõendite alusel, mis tuginevad usaldusväärsetele teaduslikele andmetele.

Nimelt ei saa määruse nr 1829/2003 artikli 34 alusel võetud kaitsemeetmeid õiguspäraselt põhjendada ohtu puudutava puhthüpoteetilise lähenemisega, mis rajaneb pelgalt teaduslikult veel kontrollimata oletustel. Vastupidi, selliseid kaitsemeetmeid saab, vaatamata nende ajutisele laadile ja isegi kui need on ennetavat laadi, võtta vaid juhul, kui need põhinevad võimalikult täielikul riskianalüüsil, võttes arvesse juhtumi konkreetseid asjaolusid, millest ilmneb, et need meetmed on vajalikud.

(vt punktid 76, 77, 81 ja resolutsiooni punkt 3)

4. Lähtudes määrusega nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) kehtestatud süsteemi ülesehitusest ja selle eesmärgist hoida ära kuntslikult tekitatud erinevused tõsise ohu käsitlemisel, kuulub tõsise ohu hindamine ja käsitlemine viimase võimalusena komisjoni ja nõukogu ainupädevusse, alludes samas liidu kohtu kontrollile.

Sellest tuleneb, et määruse artiklis 34 osutatud erakorraliste meetmete võtmise ja rakendamise staadiumis liikmesriigi poolt, isegi kui sellega seoses ei ole liidu tasandil tehtud ühtegi otsust, on siseriiklikud kohtud, kes kontrollivad selliste siseriiklike meetmete õiguspärasust, pädevad hindama nende meetmete õiguspärasust seoses määruse nr 1829/2003 artiklis 34 sätestatud sisuliste tingimustega ja määruse nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) artiklis 54 sätestatud menetlustingimustega; liidu õiguse ühetaolise kohaldamise tagab Euroopa Kohus eelotsusetaotluse menetluse raames, kuna juhul, kui siseriiklik kohus kahtleb liidu õiguse sätte tõlgendamises, võib või peab ta saatma ELTL artikli 267 teise ja kolmanda lõigu alusel eelotsuse küsimuse Euroopa Kohtule.

Seevastu olukorras, kus komisjon pöördub toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee poole ja liidu tasandil on võetud vastu otsus, on selles otsuses sisalduvad seda juhtumit puudutavad õiguslikud ja faktihinnangud vastavalt ELTL artiklile 288 kohustuslikud kõikidele selle otsuse adressaadiks oleva liikmesriigi organitele, kaasa arvatud kohtud, kellel on palutud samade võetud meetmete õiguspärasust hinnata siseriiklikul tasandil.

(vt punktid 78–80)