EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

2. juuli 2014

Kohtuasi F‑5/13

Paulo Jorge Da Cunha Almeida

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Reservnimekirja kandmata jätmine – Verbaalse võimekuse test – Väide, et konkursiteade on õigusvastane – Teise keele valimine kolme keele hulgast – Diskrimineerimiskeelu põhimõte

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, milles P. J. Da Cunha Almeida palub esimese võimalusena tühistada konkursi EPSO/AD/205/10 komisjoni otsused, millega ta reservnimekirjast välja jäeti ja tema uuesti läbivaatamise taotlus rahuldamata jäeti, ning tühistada konkursiteade ja reservnimekiri.

Otsus: Tühistada konkursi EPSO/AD/205/10 komisjoni 9. märtsi 2012. aasta otsus, mille edastas Euroopa Personalivaliku Amet ja millega jäeti rahuldamata uuesti läbivaatamise taotlus, mille Paulo Jorge da Cunha Almeida esitas pärast seda, kui ta oli 23. detsembri 2011. aasta otsusega konkursi reservnimekirjast välja jäetud. Jätta ülejäänud osas hagi rahuldamata. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja P. J. da Cunha Almeida kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Esitamise kuupäev – Vastuvõtmine administratsiooni poolt – Registreerimistempli alusel loodud eeldus

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

2. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Väited ja argumendid, mida kaebuses ei esitatud, kuid mis on viimasega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

3. Ametnikud – Konkurss – Avaliku konkursi kulg – Katsetel osalemise keeled – Võrdne kohtlemine – Spetsiifiline keeleoskuse nõue – Põhjendamine – Põhjendus teenistuse huvides – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine

(Nõukogu määrus nr 1, artiklid 1 ja 6; personalieeskirjade artikli 1d lõiked 1 ja 6, artikli 28 punkt f ja III lisa artikli 1 lõige 1 punkt f)

1. Personalieeskirjade artikli 90 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kaebus on esitatud mitte siis, kui see on institutsioonile ära saadetud, vaid siis, kui viimane on selle kätte saanud. Kuigi asjaolu, et administratsioon on kinnitanud talle saadetud dokumendi kättesaamist või et ta on selle dokumendi registreerinud, ei võimalda määrata kindlaks konkreetset kuupäeva, mil dokument esitati, on see hea halduse näitena vähemalt kaudne tõend selle kohta – kuni ei ole tõendatud vastupidist –, et antud dokument jõudis temani märgitud kuupäeval.

(vt punktid 20 ja 23)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus Schmit vs. komisjon, F‑3/05, EU:F:2006:31, punktid 28 ja 29 ning seal viidatud kohtupraktika.

2. Kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja huvitatud isikud osalevad selles tavaliselt ilma advokaadi abita, ei tohi administratsioon kaebuseid kitsendavalt tõlgendada, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel. Pealegi ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk siduda rangelt ja lõplikult võimalikku kohtumenetlust, kui kohtule esitatud hagi ei muuda ei kaebuse põhjust ega eset.

(vt punkt 36)

Viide:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T‑476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 76 ja 78.

3. Konkursiteade, millega piiratakse teist keelt, mida võib konkursil osalemiseks kasutada, on õigusvastane olukorras, kus selle teatega seotud institutsioonid ei ole vastavalt määruse nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled, artiklile 6 võtnud vastu sise‑eeskirju liidu keeltekasutuse korra rakendamiseks ega kehtestanud muid teadaandeid, millega määratakse teise keele valiku piiramise tingimused, ning kus konkursiteade ei sisalda mingit põhjendust, mis õigustaks keelte piiratud valikut.

Nimetatud määruse artikkel 1 loetleb 23 keelt mitte ainult ametlike keeltena, vaid ka liidu institutsioonide töökeeltena. Personalieeskirjade III lisa artikli 1 lõike 1 punkt f, personalieeskirjade artikli 1d lõige 1 ja lõike 6 esimene lause ning artikli 28 punkt f ei näe ette sõnaselgeid kriteeriume, mis võimaldaksid piirata konkursil osalemiseks vajaliku teise keele valikut. Teenistuse huvid võivad kujutada endast õiguspärast eesmärki, mida võib niisuguse piirangu kehtestamisel arvesse võtta, kuid tingimusel, et teenistuse huvid oleksid objektiivselt põhjendatud ning et nõutud keelteoskuse tase oleks proportsionaalne teenistuse tegelike vajadustega. Pealegi peavad teise keele valikut piiravad normid ette nägema selged, objektiivsed ja ootuspärased kriteeriumid, selleks et kandidaatidel oleks võimalik piisavalt ette teada, millised on nõutud keelteoskuse tingimused, ja seda selleks, et nad saaksid parimatel tingimustel konkurssideks valmistuda.

(vt punktid 44 ja 46–50)

Viide:

Euroopa Kohus: kohtuotsus Itaalia vs. komisjon, C‑566/10 P, EU:C:2012:752, punktid 85, 88 ja 90.