13

Üldkohus käsitles seejärel hagi vastuvõetavust poolte kohtus esindamist reguleerivate Euroopa Kohtu põhikirja sätete alusel ja otsustas vaidlustatud kohtumääruse punktides 16–23 järgmist: „16 Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt nähtub […] eelkõige mõiste „esindama” kasutamisest Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmandas lõigus, et Üldkohtule hagi esitamiseks ei ole selle artikli tähenduses „poolel” lubatud ise hagi esitada, vaid ta peab kasutama kolmanda isiku teenuseid, kellel peab olema õigus esineda liikmesriigi või Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu osalisriigi kohtus (vt Üldkohtu 19. novembri 2009. aasta määrus kohtuasjas T-94/07: EREF vs. komisjon, punkt 14 ja seal viidatud kohtupraktika). 17 See nõue kasutada kolmanda isiku abi vastab advokaadi rolli käsitusele, mille kohaselt advokaati peetakse õigusemõistmise kaastöötajaks, kes peab täiesti sõltumatult ja õigusemõistmise kõrgematest huvidest lähtudes osutama õigusabi, mida klient vajab. Selline käsitus vastab liikmesriikide ühistele õiguslikele tavadele ning seda võib samuti leida liidu õiguskorras, nagu nähtubki Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 19 (eespool […] viidatud 19. novembri 2009. aasta kohtumäärus EREF vs. komisjon, punkt 15). 18 Käesolevas asjas tuleb kõigepealt rõhutada, et hageja tehtud viide õigusnõustaja kutseala reguleerivatest kutse-eeskirjadest tulenevatele sõltumatuse kohustustele ei tõenda iseenesest, et H. Gruszeckal ja D. Pawłowskal oli õigus hagejat Üldkohtus esindada. Nimelt on advokaadi sõltumatuse mõiste määratletud mitte ainult positiivselt, st kutsedistsipliini nõuetele viidates, vaid ka negatiivselt, st töösuhte puudumise kaudu (vt selle kohta [14. septembri 2010. aasta] otsus [kohtuasjas C-550/07 P:] Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vs. komisjon [EKL 2010, lk I-8301], punktid 44 ja 45; ning […] 29. septembri 2010. aasta […]määrus [liidetud kohtuasjades C-74/10 P ja C-75/10 P:] EREF vs. komisjon, punkt 53). 19 Seejärel tuleb tõdeda, et hageja möönab, et H. Gruszecka ja D. Pawłowska olid UKE-ga töösuhtes. Ta märgib selle kohta, et UKE peadirektor otsustab „[nende] töölevõtmise, töötamise tingimused ja [nende] töösuhete lõpetamise”. 20 Lõpetuseks on hageja väitel UKE ülesanne töötada oma juhataja heaks talle õigusaktidega antud ülesannete täitmisel. 21 Seega, isegi kui oletada, et UKE juhataja ja UKE vahel saab teha selget vahet ning et hageja ja tema õigusnõustajate vahel ei ole vormiliselt töösuhet, ei ole käesolevas asjas siiski täidetud eespool punktides 16 ja 17 viidatud kohtupraktikas väljendatud nõuded. Alluvussuhte olemasolu UKE-s – kuigi ainult selle peadirektoriga –, samas kui tema ainuülesandeks on hageja abistamine, tähendab väiksemat sõltumatuse määra kui õigusnõustajal või advokaadil, kes tegutseb oma kliendi suhtes välises büroos. 22 Seda järeldust ei kõiguta hageja viited õigusnõustaja kutseala reguleerivatele Poola õigusaktidele. Nagu on rõhutatud eespool punktis 18, ei saa sõltumatuse nõude täitmist tõendada ainuüksi kutsedistsipliin. Pealegi, vastavalt kohtupraktikale tuleb sätteid, mis käsitlevad eelisseisundis mitteolevate poolte esindamist Üldkohtus, tõlgendada võimaluse piires autonoomselt, siseriiklikule õigusele viitamata (eespool […] viidatud 19. novembri 2009. aasta kohtumäärus EREF vs. komisjon, punkt 16). 23 Eeltoodust tuleneb, et H. Gruszeckat ja D. Pawłowskat UKE-ga siduv töösuhe ei ole kokkusobiv hageja esindamisega Üldkohtus.”