ET Euroopa Liidu Teataja C 180/58

3. juunil 2009 esitatud hagi — Freistaat Sachsen versus komisjon

(Kohtuasi T-215/09)

2009/C 180/107

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Freistaat Sachsen (esindajad: advokaadid U. Soltész ja P. Melcher)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada EÜ artikli 231 lõike 1 alusel komisjoni 24. märtsi 2009. aasta otsus K(2009)2010 (lõplik) (NN 4/2009, ex N 361/2008 — Saksamaa, Dresdeni lennujaam) osas, milles komisjon leiab, et Dresdeni lennujaama uusehitiseks ning stardi- ja maandumisraja pikenduseks Saksamaa poolt kapitali sissemaksena võetud meetmete puhul on tegemist riigiabiga EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses ning

— Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel mõista hageja kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 24. märtsi 2009. aasta otsuse K(2009)2010 (lõplik) (NN 4/2009, ex N 361/2008) — Saksamaa, Dresdeni lennujaam, millega komisjon on EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c alusel pidanud ühisturuga kokkusobivaks meetmeks Dresdeni lennujaama uusehitiseks ning stardi- ja maandumisraja pikenduseks Saksamaa poolt omakapitali sissemaksena võetud meetmed.

Oma hagi põhjenduseks väidab hageja esiteks, et komisjon on riigiabi puudutava õiguse kohaldamisega käesolevas asjas vaidlusalusele meetmele rikkunud EÜ asutamislepingu pädevuskorda ning EÜ artikli 5 lõikes 1 sätestatud piiratud ainupädevust. Sellise infrastruktuuri rajamise riiklik finantseerimine, millele on juurdepääs kõigil potentsiaalsetel kasutajatel objektiivsete ja diskrimineerimisvabade tingimuste alusel, ei kuulu üldise majanduspoliitilise meetmena üldjuhul riigiabi puudutava õiguse kohaldamisalasse.

Teiseks väidab hageja, et Flughafen Dresden GmbH tuleb vana stardi- ja maandumisraja asendamisel uuega liigitada ettevõtjaks EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.

Lisaks väidab hageja, et komisjon ei ole silmas pidanud seda, et Flughafen Dresden GmbH puhul on tegemist riigi omandis oleva ühe tegevuseesmärgi saavutamiseks loodud äriühinguga (single purpose vehicle), mis tegutseb eraõigusliku ettevõtte vormis ja mida ei saa seetõttu, et ta saab riigilt oma ülesannete täitmiseks vajalikke vahendeid, pidada riigiabi saajaks.

Neljandaks väidab hageja, et kohaldatud 2005. aasta suunised (1) on vastuolus esmase ühenduse õigusega, kuna nad ei ole materiaalselt asjakohased ja on vastuolulised, kuna piirkondliku lennuvälja operaatorit ei saa liigitada ettevõtjaks. Need suunised pidid täiendama 1994. aasta suuniseid (2), aga mitte neid asendama. 2005. aasta suuniste kohaselt kohaldatakse riigiabi puudutavat õigust ka lennuväljade rajamisele. Selline tegevus oli neile eelnevate ja endiselt kehtivate 2004. aasta suuniste kohaselt sõnaselgelt riigiabi õiguse kohaldamisalast välja arvatud.

Viiendaks väidab hageja teise võimalusena, et vaidlusalune meede täidab kõik kohtuotsuses Altmark Trans (3) sätestatud tingimused ega ole ka seetõttu riigiabi.

(1) Komisjoni teatis — Ühenduse suunised lennujaamade rahastamise ja piirkondlikest lennujaamadest opereerivate lennuettevõtjate riikliku stardiabi kohta (ELT 2005, C 312, lk 1).

(2) Komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning EMP lepingu artikli 61 kohaldamine lennundussektorile antava riigiabi korral (EÜT 1994, C 350, lk 5).

(3) Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (EKL 2003, lk I-7747, punkt 88 jj).