Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ja kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 44/2001 – Kohtualluvus tarbijalepingute puhul

(Nõukogu määrus nr 44/2001, artikli 15 lõige 3; nõukogu direktiiv 90/314, artikli 2 punkt 1)

2. Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ja kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 44/2001 – Kohtualluvus tarbijalepingute puhul – Tegevuse „suunatus” tarbija alalise elukoha liikmesriiki määruse artikli 15 lõike 1 punkti c tähenduses

(Nõukogu määrus nr 44/2001, artikli 15 lõike 1 punkti c)

Summary

1. Leping, mille esemeks on kaubalaevareis, kujutab endast pakettreisilepingut nõukogu määruse nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 15 lõike 3 mõttes.

Nii on see juhul, kui lisaks veole pakutakse kõnesoleva kaubalaevareisi puhul summaarse hinna eest ka majutust ning et reis peab kestma kauem kui 24 tundi. Seega on niisuguse teenuse puhul täidetud tingimused, mis on nõutavad selle käsitamiseks „pakettreisina” direktiivi 90/314 reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta artikli 2 punkti 1 mõttes ning see kuulub pakettreisilepingu määratluse alla, mis on esitatud määruse nr 44/2001 artikli 15 lõikes 3, loetuna koostoimes nimetatud direktiivi artikli 2 punktiga 1.

(vt punktid 45 ja 46, resolutsiooni punkt 1)

2. Et teha kindlaks, kas ettevõtja, kelle tegevuse kohta on info avaldatud nii tema enda kodulehel kui ka vahendaja omal, „suunab” oma tegevust tarbija alalise elukoha liikmesriiki määruse nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 15 lõike 1 punkti c mõttes, tuleb kontrollida, kas enne lepingu sõlmimist selle konkreetse tarbijaga võis nende kahe veebilehe põhjal ja ettevõtja tegevusest üldiselt järeldada, et ettevõtja kavatses asuda kaubanduslikesse suhetesse tarbijatega mõnes teises või mitmes teises liikmesriigis, sh asjassepuutuva tarbija alalise elukoha liikmesriigis, pidades silmas seda, et ettevõtja oli valmis niisuguste tarbijatega lepingu sõlmima.

Järgmised elemendid, mille loetelu ei ole ammendav, võivad anda alust järeldada, et ettevõtja suunab oma tegevust tarbija alalise elukoha liikmesriiki – nimelt on olulised tegevuse rahvusvaheline laad; kirjeldus selle kohta, kuidas – millist teed kaudu – on võimalik muudest liikmesriikidest jõuda sinna, kus ettevõtja tegutseb; niisuguse keele või vääringu kasutamine, mis erineb sellest, mida tavapäraselt kasutatakse liikmesriigis, kus on ettevõtja asukoht, ning võimalus teha broneeringuid ja saada selle kohta kinnitus selles teises keeles; telefoninumbri äramärkimine koos rahvusvahalise suunakoodiga; kulutuste tegemine selleks, et teiste liikmesriikide tarbijad saaksid otsingumootori kaudu hõlpsalt jõuda ettevõtja või vahendaja veebilehele; esimese tasandi domeeninimena ettevõtja asukohaliikmeriigi domeeninimest erineva nime kasutamine; ning viide rahvusvahelisele klientuurile, mis koosneb eri liikmesriikidest pärit klientidest. Nende asjaolude kontrollimine on siseriikliku kohtu ülesanne.

Seevastu pelgalt asjaolu, et tarbija alalise elukoha liikmesriigis on võimalik ligi pääseda ettevõtja või vahendaja veebilehele, ei saa käsitada piisavana. Samuti ei ole piisav e-posti aadressi ja muude kontaktandmete äramärkimine või asjaolu, et veebilehel on kasutatud keelt või vääringut, mida ettevõtja asukohaliikmesriigis tavapäraselt kasutatakse.

(vt punktid 92–94, resolutsiooni punkt 2)