Euroopa Kohtu (esimene koda) 5. mai 2022. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus – Portugal) – BPC Lux 2 Sàrl jt versus Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

(Kohtuasi C-83/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2014/59/EL - Pangandusliit - Krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus - Artiklid 36, 73 ja 74 - Aktsionäride ja võlausaldajate kaitse - Osaline rakendamine enne ülevõtmistähtaja möödumist - Ülevõtmine etapiviisiliselt - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikli 17 lõige 1 - Omandiõigus)

(2022/C 244/05)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal Administrativo

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: BPC Lux 2 Sàrl, BPC UKI LP, Bennett Offshore Restructuring Fund Inc., Bennett Restructuring Fund LP, Queen Street Limited, BTG Pactual Global Emerging Markets and Macro Master Fund LP, BTG Pactual Absolute Return II Master Fund LP, CSS LLC, Beltway Strategic Opportunities Fund LP, EJF Debt Opportunities Master Fund LP, TP Lux HoldCo Sàrl, VR Global Partners LP, CenturyLink Inc. Defined Benefit Master Trust, City of New York Group Trust, Dignity Health, GoldenTree Asset Management Lux Sàrl, GoldenTree High Yield Value Fund Offshore 110 Two Ltd, San Bernardino County Employees Retirement Association, EJF DO Fund (Cayman) LP, Massa Insolvente da Espírito Santo Financial Group SA

Vastustajad: Banco de Portugal, Banco Espírito Santo SA, Novo Banco SA

Resolutsioon

1. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis on kohaldatavad sellise kriisilahenduse meetme kontekstis, mis võimaldab põhimõtteliselt tagada kriisilahenduse meetme majandusliku neutraalsuse ning mille eesmärk on luua sildasutus ja vara eraldamise vahend ning mis ei näe sõnaselgelt ette: — enne kriisilahenduse meetme võtmist kriisilahendusmenetluses oleva asutuse vara ja kohustuste õiglast, usaldusväärset ja realistlikku hindamist; — eelmises taandes nimetatud hindamise alusel võimaliku hüvitise maksmist kriisilahendusmenetluses olevale asutusele või vajaduse korral aktsiate või muude omandiõiguse instrumentide omanikele; — et kriisilahendusmenetluses oleva asutuse aktsionäridel on õigus saada vähemalt summa, mille nad oleksid eeldatavalt saanud juhul, kui asutus oleks täielikult likvideeritud tavapäraste maksejõuetusmenetluste raames, ning nägi selle kaitsemehhanismi ette ainult neile võlausaldajatele, kelle nõudeid ei olnud üle antud, ja — sõltumatult punktis a nimetatud hindamisest muud hindamist, et teha kindlaks, kas aktsionäre ja võlausaldajaid oleks koheldud soodsamalt juhul, kui kriisilahendusmenetluses oleva krediidiasutuse suhtes oleks algatatud tavapärane maksejõuetusmenetlus.

2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012, teatavate sätete vaid osaline ülevõtmine krediidiasutuste kriisilahendust käsitlevatesse liikmesriigi õigusnormidesse enne direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist ei saa põhimõtteliselt oluliselt kahjustada direktiiviga taotletava eesmärgi saavutamist 18. detsembri 1997. aasta kohtuotsuse Inter-Environnement Wallonie (C-129/96, EU:C:1997:628) tähenduses.

(1) ELT C 247, 27.7.2020.