ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 80/19

27. detsembril 2010 esitatud hagi — El Corte Inglés versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Technisynthese (BTS)

(Kohtuasi T-592/10)

2011/C 80/37

Hagiavaldus esitati hispaania keeles.

Pooled

Hageja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid M. E. López Camba ja J. L. Rivas Zurdo)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Technisynthese SARL (Saint Pierre Montlimart, Prantsusmaa)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 23. septembri 2010. aasta otsus (juhtum R 1380/2009-1) terves ulatuses ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt ja võimalikelt tema toetuseks menetlusse astujatelt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „BTS” kaupadele klassides 14, 18, 25 ja 28.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Technisynthese SARL

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: siseriiklikud ja ühenduse kujutismärgid, mis sisaldavad sõnalist osa „TBS”, kaupadele klassides 18 ja 25.

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause rahuldamata.

Apellatsioonikoja otsus: tühistada vastulausete osakonna otsus ja rahuldada vastulause.

Väited: tõendite puudumine selle kohta, et kaubamärk on üldtuntud ja et seda on varem kasutatud, ning määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna vaidlusaluste kaubamärkide vahel ei esine segiajamise tõenäosust.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 63/27

17. detsembril 2010 esitatud hagi — Environmental Manufacturing versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Wolf (hundi pea kujutis)

(Kohtuasi T-570/10)

2011/C 63/53

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Ühendkuningriik) (esindajad: barrister S. Malynicz ja solicitor M. Atkins)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Société Elmar Wolf, SAS (Wissembourg, Prantsusmaa)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 6. oktoobri 2010. aasta otsus asjas R 425/2010-2;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt ja Société Elmar Wolf, SAS-lt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Environmental Manufacturing LLP

Asjaomane ühenduse kaubamärk: hundi pead kujutav kujutismärk klassi 7 kuuluvatele kaupadele — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 4 971 511

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Société Elmar Wolf, SAS

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: prantsuse kujutismärgi „WOLF Jardin” registreering nr 99 786 007, mis hõlmab klassidesse 1, 5, 7, 8, 12 ja 31 kuuluvaid kaupu; prantsuse kujutismärgi „Outils WOLF” registreering nr 1 480 873 klassidesse 7 ja 8 kuuluvatele kaupadele 7 ja 8, rahvusvaheline registreering nr 154 431, mis hõlmab klassidesse 7 ja 8 kuuluvaid kaupu, ning rahvusvaheline registreering nr 352 868, mis hõlmab klassidesse 7, 8, 12 ja 21 kuuluvaid kaupu

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: vastulausete osakonna otsus tühistada.

Väited: hageja väidab, et vaidlustatud otsus rikub määruse nr 207/2009 (1) artikli 42 lõikeid 2 ja 3, kuna apellatsioonikoda ei tuvastanud, et varasemate kaubamärkidega hõlmatud kaubaklassides on koherentne alaliik, mida saab sellisena mõista suuremast klassist sõltumatult, ning kuna apellatsioonikoda ei ole seetõttu järeldanud, et tõend nende kaubamärkide tegeliku kasutamise kohta esitati üksnes kaitstavate kaupade ühe osa kohta.

Hageja väidab peale selle, et asjaomane otsus rikub määruse nr 207/2009 artikli 8 lõiget 5, kuna apellatsioonikoda tegi asjaomase tarbija ekslikult kindlaks, leides vääralt, et esineb asjakohane seos ning jättes kohaldamata asjaomase tarbija majandustegevusele avalduva mõju ning ebaõiglase kasu saamise kriteeriumid, mille kohaselt peab asjaomane kaubamärk kandma üle teatava kuvandi või andma hilisema kaustaja kaupade turustamisele lisahoo, mis ei vasta käesoleval juhul tõele. Hageja sõnul on apellatsioonikoda eiranud ka asjaolu, et varasema kaubamärgi omanik ei ole määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 raames kahju tekkimisele nõuetekohaselt isegi tuginenud, veel vähem tõendanud, et see kahju on võimalik ning seega ei ole ta täitnud oma tõendamiskoormist.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 80/23

19. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Bank Refah Kargaran versus nõukogu

(Kohtuasi T-24/11)

2011/C 80/44

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Bank Refah Kargaran (Teheran, Iraan) (esindaja: advokaat J. M. Thouvenin)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada 25. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/644/ÜVJP hagejat puudutavas osas;

— tühistada nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) 961/2010 hagejat puudutas osas;

— tunnistada otsus 2010/413/ÜVJP hageja suhtes kohaldamatuks;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väited ja peamised argumendid on samad või sarnased kohtuasjas T-4/11: Export Development Bank of Iran vs. nõukogu esitatutele.
4.

Neljas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, karistuste individuaalsuse põhimõtet ja võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna hagejale määratud trahv on rikkumise raskusega ebaproportsionaalne. Hageja väidab sellega seoses, et: — näitliku rikkumise korral tuleb komisjonil selle raskust hinnates ja taadeldes võtta arvesse oma turu „laadi” ja „suutlikkust” ning majanduslikku konteksti; — pärast käesoleva juhtumi nõuetekohast analüüsimist selgus, et käesoleval juhul olid tugevad põhjused pidada hageja rikkumist vähem raskeks, kui seda tegi komisjon, kes kordistas selle raskust.
2.

Teine väide: Euroopa Liidu seadusandja väidetav viga vaidlusaluste otsuse ja määruse õigusliku aluse valikul, kuna sanktsioonid kehtestati hageja ja temaga seotud ettevõtjate suhtes, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu poolt loetelusse kandmata juriidilised isikud ja mitteriiklikud üksused. Sellega seoses väidab hageja, et: — kuigi ELL artikkel 29 ja ELTL artikkel 215 on kohased õigusliku alusena siis, kui liidu institutsioonid rakendavad ÜRO resolutsiooni, ei ole neile sätetele tuginemine tingimata õigustatud siis, kui võetakse vastu sellised haldusmeetmed, nagu juriidiliste isikute ja mitteriiklike üksuste rahaliste vahendite külmutamine; — vaidlusalused õigusaktid oleks tulnud vastu võtta ELTL artikli 75 alusel, kaasates kaasotsustamismenetluse raames Euroopa Parlamendi.
Edasi nõuab nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP artikli 24 lõige 3, et nõukogu edastaks oma otsuse, sh loetellu kandmise põhjused, ning nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP artikli 24 lõige 4 sätestab, et kui on esitatud märkusi, siis vaadatakse otsus läbi. Nõukogu on rikkunud mõlemat sätet. Kuna nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP artikli 24 lõikeid 3 ja 4 korratakse samuti nõukogu määruse nr 961/2010 artikli 36 lõigetes 3 ja 4, on ka seda määrust rikutud.
Lisaks leiab hageja, et tema loetellu kandmise konkreetsed põhjused ei ole täpsed ja ei vasta nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP artikli 20 lõike 1 punktis b ning nõukogu määruse nr 961/2010 artikli 16 lõike 2 punktides a ja b sätestatud tingimustele. Need sätted tuleks hageja suhtes lugeda kohaldamatuteks. Nõukogu on teinud ilmse fakti- ja õigusliku vea. Seega tuleks tühistada nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta otsuse 2010/644/ÜVJP lisa B osa lõige 21 ja nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määruse VIII lisa B osa lõige 21.
C 238/38

ET

Kohtuasja T-242/11 kohta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud teatise parandus

( Euroopa Liidu Teataja C 211, 16. juuli 2011, lk 27 )

2011/C 238/67

Kohtuasja T-242/11: Kaltenbach & Voigt vs OHIM (3D eXam) kohta ELT-s avaldatud teatist tuleb lugeda alljärgnevalt:

9. mail 2011 esitatud hagi — Kaltenbach & Voigt versus Siseturu Ühtlustamise Amet (3D eXam)

(Kohtuasi T-242/11)

2011/C 238/67

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Ris, Saksamaa) (esindaja: M. Graf)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 1. märtsi 2011. aasta otsus (asi R 2361/2010-2);

— mõista kohtumenetluse kulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Kujutismärk sõnadega „3D eXam” kaupadele klassis 10

Kontrollija otsus: keelduda rahvusvahelise kaubamärgile Euroopa Liidus kaitse andmisest määruse ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõike 2 alusel

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine ja varasemate siseriiklike registreeringute ja siseriikliku kaitsega arvestamata jätmine, kuna asjaomane rahvusvahelise registreeringu (i) ei ole pelgalt kirjeldav ning (ii) see on eristusvõimeline, kuna asjaomane avalikkus peab tähist „3D eXam” päritolutähiseks.
2.

Teine väide, mis on esitatud teise võimalusena, tuleneb Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade III lisa artiklite 1, 5 ja 7 ning Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) asutamise otsuste rikkumisest ning samuti põhjendamiskohustuse rikkumisest, mis seisneb selles, et Avaliku Teenistuse Kohus järeldas ebaõigesti, et EPSO-l puudus pädevus jätta huvitatud isikud kandmata nende kandidaatide nimekirja, kellele pärast eelvalikuetappi tehakse ettepanek esitada oma täielik kandideerimistaotlus.
3.

Kolmandaks on komisjon rikkunud määruse nr 1258/99 artikli 7 lõiget 4, määruse nr 1663/95 (8) artiklit 8, määruse nr 1290/2005 artiklit 31, määruse nr 885/2006 (9) artiklit 11 ning kaitseõigusi sellega, et ta välistas kulutuste finantseerimise, kuigi nendes sätetes ette nähtud võistlevat menetlust ei järgitud kõigi nende järelduste puhul, millel see meede rajaneb.
2.

Teine väide käsitleb õigusnormirikkumisi ja ilmseid hindamisvigu, kuna komisjon oli dokumentidele juurdepääsu taotluse menetlemisel viidanud juurdepääsust keeldumise põhjendamiseks määruse nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 2 esimesele ja kolmandale taandele ning artikli 4 lõike 3 teisele lõigule. Hagejad väidavad, et taotletud dokumendid: — ei ole arvamused vaid on otsused, mille puhul ei ole tuvastatud, et nende avaldamine võiks tõsiselt kahjustada otsustamisprotsessi; — ei sisalda mingisugust tundlikku ärialast teavet; — ei ole kuidagi seotud kontrollimiste, uurimise või audiitorkontrolliga.
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsus rikub määruse nr 3975/87 (1) artikli 1 lõiget 2, kuna see tugineb konkurentide vahelistele kontaktidele, mis leidsid aset enne 1. maid 2004 väljaspool EMP jurisdiktsiooni, tõendamaks: — ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumist, kuna kaasati Euroopa vedajaid (seal hulgas hagejaid) enne 1. maid 2004; — ühe ja jätkuva rikkumise algupära enne 1. maid 2004, et saaks teha järeldust rikkumise alguse kohta alates täpselt sellest kuupäevast.
—

Viies väide, mis põhineb ELTL artikli 106 lõike 2, ühenduse raamistiku riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (ELT C 297, lk 4) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/54/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ (ELT L 176, lk 37; ELT eriväljaanne 12/02, lk 211), rikkumine, kuna 1) meede ei olnud õigustatud elektriga varustamisele esineva ohu tõttu, mis väidetavalt määrab ära vajaduse üldise majandushuvi teenuse järele, ja 2) isegi kui oleks esinenud oht elektriga varustamisele (quod non), on meede igal juhul ebaproportsionaalne eesmärgiga tagada elektriga varustamine, ning on seetõttu õigusvastane.
1.

Ühenduse õiguse rikkumine, kuna faktilised asjaolud on jäetud hindamata või kuna seda on tehtud ebaõigesti Hageja heidab ette, et teatavate personalikulude ning elamis- ja reisikulude abikõlblikkuse osas ei ole faktilisi asjaolusid hinnatud või on tehtud seda ebaõigesti. Lisaks väidab ta, et faktilisi asjaolusid ei ole hinnatud või on tehtud seda ebaõigesti seoses erinevate teenustega.
Esiteks väidab hageja, et tühistamishagi on ELTL artikli 263 kohaselt vastuvõetav, kuna vaidlustatud meede on õiguse üldakt, mis puudutab hagejat otseselt, ja ei sisalda rakendusmeetmeid.
1.

Esimene väide seondub menetlusnormide rikkumisega (ELTL artikkel 269, endine EÜ artikkel 253) põhistamata jätmise tõttu. Asjaolude moonutamine. Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine. Komisjoni 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2799/1999, millega sätestatakse määruse (EÜ) nr 1255/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad loomatoiduks mõeldud lõssi ja lõssipulbri jaoks toetuse andmise osas ja kõnealuse lõssipulbri müügi osas (EÜT L 340, lk 3; ELT eriväljaanne 03/28, lk 110), artikli 24 lõike 2 rikkumine. Hageja väidab selles osas, et komisjon nägi lõssipulbri sektoris ette teatud finantskorrektsioonid regulatiivsete vähendamiste ja sanktsioonide väidetava väära kohaldamise tõttu. Eeskätt on komisjon hageja väitel määruse (EÜ) nr 2799/1999 artikli 24 lõike 2 kitsendava tõlgenduse alusel, mis on väär ning õigusnormi enda sisuga vasturääkiv, asunud seisukohale, et iga kolme kuu järel toimuv kontroll, mis viidi läbi kõrvalekaldest tunnistust andva analüüsi võtmise nädalale järgnenud nädalal, ei kujuta endast liidu õigusnormides ette nähtud erikontrolli ning ei saa seda seega asendada. Lisaks sellele tegi komisjon väheste erijuhtude alusel üldise järelduse Itaalia ametiasutuste poolse sanktsioonide võimaliku kohaldamata jätmise kohta — selline järeldus on puhthüpoteetiline —, moonutades seejuures ka asjaolusid. Lõpetuseks, arvestades sellega, et väidetavalt määramata jäetud trahvisummad on oluliselt väiksemad kogusummast, mis Itaaliale karistuseks määrati, ei ole võimalik aru saada, miks kohaldati ühtse määraga finantskorrektsiooni, mis on igal juhul ebaproportsionaalne ja ülemäärane. Eelnevast tuleneb lisaks ilmsele põhistamata jätmisele ka proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine.
3.

Kolmas väide, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, kuna ta ei esitanud usaldusväärseid tõendeid oma järelduste kohta ega tõendanud nõutaval õiguslikul tasemel asjaolusid, millele ta oma järeldustes tugines. Selles osas väidab hageja, et: — ühtki vastulauses sisaldunud viga, millele komisjoni tähelepanu pöörati, ei ole otsuses parandatud; — komisjon on kuritarvitanud ühe ja kestva rikkumise kontseptsiooni, väites, et täiesti süütu tegevus võib olla osa ebaseaduslikust ettevõttest, ja kasutades „üleilmse kartelli” mõistet kui põhjendust, et esitada täiesti eelarvamuslikke ja asjakohatuid tõendeid.
1.

Esimene väide, et komisjon ei tõendanud vastavalt nõutavatele õiguslikele standarditele seda, et hagejad osalesid ühes ja jätkuvas rikkumises, ja tegi seetõttu ELTL artiklit 101 kohaldades õigusliku ja faktilise vea, kuna: — komisjon ei tõendanud seda, et Lan Cargo oli teadlik või pidi olema teadlik ühise konkurentsivastase tegevuskava olemasolust; — komisjon ei tõendanud seda, et Lan Cargo kavatses aidata oma käitumisega kaasa sellisele ühisele konkurentsivastasele tegevuskavale; ja — komisjon ei tõendanud seda, et Lan Cargo oli teadlik ohutuse lisatasuga või lisatasude vahendustasude maksmisega seonduvast rikkumisest.
2.

Teise väite kohaselt on rikutud määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 9 lõike 2 punkte a ja b, lõike 3 esimese lõigu punkti b ja teist lõiku, samuti puuduvad põhjendused. Selles osas kinnitatakse, et komisjon pidas ekslikult oluliseks asjaolu, et turuosad pärast koondumist ei muutunud. Crédit Agricole saavutab turuosa tõesti koondumise tulemusena, mitte nagu Intesa Sanpaolo enne koondumist, riigisisese laienemise teel. See mõjutas seega provintsi jaepangandusturgu.
—

Vaidlustatud otsus rikub õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet seoses pangagarantii kehtivusega kuni Deltafina menetluse lõpuni. Kuna komisjon nõustus Deltafina tühistamishagiga seotud pangagarantiiga, tekitas komisjon õiguspärase ootuse, et ta hoidub trahvisumma nõudmisest enne kohtuasjas T-12/06 lõpliku otsuse tegemist. Komisjon on muu hulgas rikkunud hageja õiguspärast ootust sellega, et on järjepidevalt käsitlenud hagejat ja Deltafinat vastutuse ja sundtäitmise osas ühe ettevõtjana.
ET Euroopa Liidu Teataja C 80/22

17. jaanuaril 2011 esitatud hagi — El Corte Inglés versus Siseturu Ühtlustamise Amet — BA&SH (ba&sh)

(Kohtuasi T-23/11)

2011/C 80/43

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: El Corte Inglés, SA (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid M. López Camba ja J. Rivas Zurdo)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: BA&SH SAS (Pariis, Prantsusmaa)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 7. oktoobri 2010. aasta otsus asjas R 94/2010-2;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt ja BA&SH SAS-ilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: BA&SH SAS

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk “ba&sh” kaupadele klassides 3, 14, 18 ja 25 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 5679758

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: El Corte Inglés, SA

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Hispaania värvilise kujutismärgi „BASS10” registreering nr 2211312 kaupadele klassis 3; Hispaania värvilise kujutismärgi „BASS10” registreering nr 2140717 kaupadele klassis 18; Hispaania värvilise kujutismärgi „BASS10” registreering nr 2140718 kaupadele klassis 25; Hispaania värvilise kujutismärgi „BASS10” registreering nr 2223832 kaupadele klassis 14

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause tervikuna rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: lükata kaebus tagasi

Väited: hageja leiab, et vaidlustatud otsus rikub nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 42 lõikeid 2 ja 3, kuna apellatsioonikoda järeldas vääralt, et tegelik kasutamine asjaomaste kaupadega seoses ei ole tõendatud. Hageja leiab ka seda, et vaidlustatud otsus rikub nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b, kuna asjaomased kaubamärgid on segiaetavalt sarnased ning kuna vaidlustatud kaubamärgiga tähistatud kaubad on varasemate registreeringutega hõlmatud kaupadega osaliselt identsed ja osaliselt sarnased.
1.

Esimene väide põhineb asjaolul, et valitud on vale õiguslik alus, kuna vaidlustatud akti õiguslik alus on 1. jaanuaril 2010 jõustunud nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009 (1) artikkel 105, samas kui rikkumised, mille suhtes asjaomased sanktsioonid on määratud, leidsid aset aastal 2009.
3.

Kolmas väide, et komisjon on teinud õiguslikke ja faktilisi vigu, kohaldades ELTL artiklit 101 käitumisele, mis on seotud müügiga välisriikide jurisdiktsiooni all, kuna: — komisjon on teinud õiguslikke ja faktilisi vigu, kohaldades ELTL artiklit 101 EL-i väliseid turge mõjutavale käitumisele, rikkudes seeläbi eeskirju, mis piiravad EL-i jurisdiktsiooni seoses sellise käitumisega, ja — komisjon on teinud õiguslikke ja hindamisvigu, keeldudes võtmast arvesse seda, et välisriikide jurisdiktsioonides, mida otsuses silmatorkavalt esile tõstetakse, ei kajasta otsus nõuetekohaselt seda, et käitumise üle teostati aktiivselt järelevalvet ja seda nõudsid tegelikult valitsusasutused.
2.

Teine väide käsitleb diskrimineerimiskeelu põhimõtet, sest Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, i) otsustades, et personali ja halduse peadirektoraadi peadirektoril oli kõrvalpädevus, mida talle ei olnud ametisse nimetava asutuse otsusega vastavalt personalieeskirjade artiklile 2 õiguspäraselt antud; ja ii) otsustades, et personalieeskirjade artiklite 29 ja 45 alusel edutatud ametnikud on pärast nende ametisse nimetamist või edutamist samas õiguslikus olukorras, ehkki nende olukord ei olnud identne ei menetluse ega ka ülesannete ja vastutusala osas.
ET Euroopa Liidu Teataja C 89/26

24. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Truvo Belgium versus Siseturu Ühtlustamise Amet — AOL (Truvo)

(Kohtuasi T-69/11)

2011/C 89/51

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Truvo Belgium (Antwerpen, Belgia) (esindaja: advokaat O.F.A.W. van Haperen)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: AOL LLC (Dulles, Ameerika Ühendriigid)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 21. oktoobri 2010. aasta otsus asjas R 956/2009-2;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Truvo Belgium

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „Truvo” kaupadele ja teenustele klassides 16, 35,38 ja 41 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 6288484

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: AOL LLC

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kujutismärk „TRUVEO” teenustele klassis 42 — ühendus kaubamärgiregistreering nr 4756169

Vastulausete osakonna otsus: keelduda registreerimisest klassi 38 jaoks tervikuna

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: Hageja väidab, et vaidlustatud otsus rikub nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b ning see on nõuetekohaselt põhjendamata, kuna apellatsioonikoda eksis, esiteks teenuste võrdlemisel, teiseks tähiste võrdlemisel, kolmandaks asjaomase avalikkuse hindamisel ja neljandaks segiajamise tõenäosuse hindamisel.
—

tunnistada, et hagejad ei ole süüdi üldises, ühes, jätkuvas ja keerulises rikkumises, nagu otsuses kirjeldatud, ja vajaduse korral tühistada otsus selles osas, milles võidakse leida, et hagejad on selles rikkumises süüdi;
3.

Kolmas väide, mille kohaselt ei ole järgitud kaitseõigusi ning ei ole täidetud sanktsioonide põhjendamise nõue, kuna: — hageja ei ole saanud nõukogult oma seisukoha kaitsmiseks mingit teavet, välja arvatud kaherealine, üldsõnaline ja ebatäpne lakooniline põhjendus; — vaatamata sellele, et hageja on seoses enda nimekirja kandmisega saatnud nõukogule üksikasjalikke teabenõudeid, ei ole nõukogu ega tema nõustajad talle vastanud; — sellise olukorra tõttu on võimatu kindlaks teha, kas meede on põhjendatud või on tegemist veaga; — igast hageja vastu esitatud tõendist oleks pidanud teda teavitama sellisel määral nagu võimalik, kas koos esialgse otsusega varad külmutada või niipea kui võimalik pärast seda otsust.
4.

Neljas väide, et trahvide määramine 2006. aasta trahvimissuuniste alusel on ilmselgelt ekslik ning rikub õiguspärase ootuse, proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet. Hageja esitab sellega seoses järgmised argumendid: — seisukoht, et rikkumisega otseselt või kaudselt seotud müük on KLM Cargo kogu müük, on ilmselgelt ekslik ning rikub õiguspärase ootuse, proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet; — seisukoht, et rikkumisega otseselt või kaudselt seotud müük peaks hõlmama KLM Cargo müüki väljaspool EMP-d, on ilmselgelt ekslik ning rikub õiguspärase ootuse, proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet; — rikkumise raskuse määramine, võtmata arvesse lisamaksude laadi, ja nii müügiväärtuse kui ka rikkumise raskuse määramine, võttes arvesse rikkumise globaalset ulatust, on ilmselgelt ekslik ning rikub proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet; — trahvi lisasumma (nn sisenemistasu) määramine sõltumata rikkumise kestvusest on ilmselgelt ekslik ning rikub proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet; — trahvi vähendamine 15 % võrra valitsuse sekkumise tõttu on ilmselgelt ekslik ning rikub proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet.
5.

Viies väide, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet. — Hageja väidab kõigepealt, et vaidlustatud otsused on sobimatud, kuna hageja hallatavate rahaliste vahendite ja muude ressursside külmutamisega külmutatakse vahendid ja ressursid, mis ei ole vabalt tema käsutuses ja mis kuuluvad tema klientidele. — Hageja väidab seejärel, et talle määratud sanktsioon on ebaproportsionaalne asjaolude suhtes, mida talle ette heidetakse ning see põhineb aegunud ja kinnitamata asjaoludel.