Dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 2 lõike 7 punkti c esimese taande sõnastusest nähtub selgelt, et riigi märkimisväärset sekkumist või sekkumata jätmist tuleb hinnata tulenevalt viisist, kuidas „äriühingud teevad otsused hindade, kulude ja sisendite kohta”. See säte nõuab, et eksportiv tootja tõendaks, et tema otsused tehakse esiteks „vastusena turul toimuvale” ning teiseks „ilma riigi märkimisväärse sekkumiseta”. Muu hulgas sõna „sellekohane” kasutamine tugevdab veelgi seost asjakohaste otsuste ja riigi sekkumise vahel.

Dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 2 lõike 7 punkti c esimese taande tõlgendamisel ja kohaldamisel tuleb arvestada asjaoluga, et sama määruse artikli 2 lõike 7 punktis b nimetatud riike ei loeta turumajandusriikideks ja seda hoolimata asetleidnud reformidest. Tegemist on ühenduse seadusandja hinnanguga majanduslikule, õiguslikule ja poliitilisele olukorrale nendes kolmandates riikides, mis on nimetatud määruse artikli 2 lõikes 7 otseselt ära toodud ning mis õigustab normaalväärtuse määramise osas nendest riikidest pärineva impordi erikohtlemist. Seetõttu tuleb eeldada, et kui ei esine vastupidiseid tõendeid, ei ole tingimused, milles need ettevõtjad nendes riikides tegutsevad, sarnased turumajandusriikides valitsevate tingimustega.

Asjaolu, et mitteturumajanduslikus riigis asutatud äriühing on riigi kontrolli all, võib tekitada kahtlusi selles, kas riik mitte ei lähe kaugemale turureeglitest kinnipidava tavalise aktsionäri rollist ning kas äriühingu juhtimine on riigist piisavalt sõltumatu, et ta saaks teha iseseisvalt otsuseid hindade, kulude ja sisendite kohta vastusena turul pakkumise ja nõudmise osas toimuvale.

Dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 2 lõike 7 punkti c esimesest taandest, mille kohaselt äriühingud „teevad” otsuseid, nähtub, et ühenduse seadusandja seadis konkreetselt tingimuseks, et asjaomase ettevõtja otsustusprotsess oleks vaba igasugusest riigi märkimisväärsest sekkumisest.

Sõltumatute ja ärilistest kaalutlustest lähtuvate otsuste tegemine on põhimõtteliselt erasektorile omane tunnus. Seetõttu on õiguspärane, et ühenduse institutsioonid arvestavad selles valdkonnas nendel oleva ulatusliku kaalutlusõiguse kasutamisel – kuid olles ühenduste kohtu kontrolli all, kes peab tagama, et kõiki asjakohaseid asjaolusid võetakse arvesse ja neid hinnatakse nõutava hoolsusega – asjaomase eksportija esitatud tõendite uurimisel asjaolu, et nimetatud ettevõtja on riigi kontrolli all.

Siiski ei ole riigi kontroll sellisena kokkusobimatu asjaomase ettevõtja poolt äriotsuste tegemisega vastavalt turumajanduse tingimustele ning ei tähenda eelkõige, et need otsused hindade, kulude ja sisendite kohta juhinduvad kaalutlustest, mis ei ole omased turumajanduse tingimustes tegutsevale ettevõtjale.

Riigi kontrolli samastamine „riigi märkimisväärse sekkumisega” dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 2 lõike 7 punkti c esimese taande mõttes välistab põhimõtteliselt riigi kontrolli all olevate äriühingute puhul turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja seisundi tunnustamise ja seda olenemata konkreetsest faktilisest, õiguslikust ja majanduslikust kontekstist, milles need ettevõtjad tegutsevad, ning täpsemalt olenemata sellest, kas nad on esitanud piisavat tõendusmaterjali, et tõendada, et riik ei läinud kaugemale tavalise aktsionäri rollist turumajandusriigis, et ettevõtja otsused on tehtud iseseisvalt ja sõltumata avalikule võimule omastest kaalutlustest, ning et need otsused juhindusid seega ainult puhtalt ärilistest kaalutlustest, mis on omased turumajanduse tingimustes tegutsevale ettevõtjale. Selline lähenemine on vastuolus artikli 2 lõike 7 punktidega b ja c kehtestatud korraga.

Seega kuigi riigi kontrolli puhul on tegemist asjaoluga, mida võidakse arvesse võtta, ei piisa sellest iseenesest selle näitamiseks, et tegemist on „riigi märkimisväärse sekkumisega” ning seega ei saa jõuda järeldusele, et asjaomaste eksportivate tootjate esitatud tõendusmaterjal ei ole dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 2 lõike 7 punkti c esimese taande jaoks asjakohane.

(vt punktid 89–92, 97–101, 106)