ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/13

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour constitutionnelle (Belgia) 28. aprillil 2011 — Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele versus Flandria valitsus

(Kohtuasi C-197/11)

2011/C 211/25

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour constitutionnelle

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Eric Libert, Christian Van Eycken, Max Bleeckx, Syndicat national des propriétaires et copropriétaires (ASBL), Olivier de Clippele

Kostja: Gouvernement flamand

Menetlusse astujad: Collège de la Commission communautaire française, Gouvernement de la Communauté française, Conseil des ministres

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artikleid 21, 45, 49, 56 ja 63 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (1), artikleid 22 ja 24 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus Flandria piirkonna 27. märtsi 2009. aasta maa- ja kinnisvarapoliitikat käsitleva dekreedi 5. raamatus „Oma piirkonnas elamine” sätestatud kord, mis seab teatud valdades ehk nn sihtvaldades maa ja sellel asuvate hoonete üleandmisele tingimuse, et omandaja või rentnik tõendab, et tal on nende valdadega piisav seos dekreedi artikli 5.2.1 lõike 2 tähenduses?

(1) ELT L 158, lk 77.
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/17

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa) 16. mail 2011 — Expedia Inc. versus Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.com, Agence Voyages-SNCF.com, VFE Commerce, IDTGV

(Kohtuasi C-226/11)

2011/C 211/32

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Expedia Inc.

Vastustajad: Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.com, Agence Voyages-SNCF.com, VFE Commerce, IDTGV

Eelotsuse küsimus

Kas ELTL artikli 101 lõiget 1 ja määruse nr 1/2003 (1) artikli 3 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, et siseriiklik konkurentsiamet algatab menetluse ja kohaldab sanktsioone ühtaegu ELTL artikli 101 lõike 1 ja siseriikliku konkurentsiõiguse alusel kokkulepete, ettevõtjate ühenduste otsuste või kooskõlastatud tegevuse rakendamise suhtes, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, kuid ei ulatu künnisteni, mille Euroopa Komisjon kehtestas oma 22. detsembri 2001. aasta teatises vähetähtsate kokkulepete kohta, mis ei piira märgatavalt konkurentsi Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 81 lõike 1 kohaselt (de minimis) (EÜT C 368/13)?

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/16

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik) 13. mail 2011 — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs versus Able UK Ltd

(Kohtuasi C-225/11)

2011/C 211/31

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Vastustaja: Able UK Ltd

Eelotsuse küsimused

1. „Kas uue käibemaksudirektiivi (1) artikli 151 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada selliselt, et see sätestab maksuvabastuse Ühendriikide Mereväe mahakantud laevade lammutamise teenuse osutamisele Ühendkuningriigis US Department of Transportation Maritime Administration’ile ühel või mõlemal järgmistest juhtudest: a) kui seda teenust ei osutatud NATO liikme relvajõudude osale, kes osaleb ühises kaitsetegevuses, või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks; b) kui seda teenust ei osutatud NATO liikme relvajõudude osale, kes asub või viibib väljaspool päritoluriiki Ühendkuningriigis, või selliste jõududega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks?”

(1) Nõukogu direktiiv 2006/112/EÜ. ELT L 347, lk 1.
2.

Juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikleid 3 ja 5 koostoimes sama direktiivi artikli 3 lõike 3 kohta käiva lisa punkti 1 alapunktiga j ja punkti 2 alapunkti b teise lausega ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/55/EÜ (2) maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta lisa A punktidega b ja/või c tuleb tõlgendada nii, et erilepingu sõlminud tarbijate maagaasi tarnelepingute tingimused hindade muutmise kohta vastavad lihtsa ja arusaadava keele ning/või piisava läbipaistvuse nõuetele, kui nendega ei kirjeldata küll hinnamuutuse põhjust, eeldusi ega mahtu, kuid on tagatud et gaasitarneettevõtja teatab tarbijale igast hinnatõusust mõistliku aja ette ja tarbijale on õigus öelda leping üles, kui ta ei soovi talle teatatud muudetud lepingutingimustega nõustuda?
—

tunnistada, et kuna Portugali Vabariik ei ole avaldanud ning avalikkusel, sh kasutajatel lasknud teha märkusi vesikondade majandamiskavade projektide kohta, siis on see liikmesriik rikkunud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 14 lõike 1 punkti c;
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 18. aprillil 2011 — Econord s.p.a. versus Comune di Cagno, comune di Varese, Aspem s.p.a.

(Kohtuasi C-182/11)

2011/C 211/19

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Econord s.p.a.

Vastustajad: Comune di Cagno, comune di Varese

Vastustaja nõuete toetuseks menetlusse astuja: Aspem s.p.a.

Eelotsuse küsimus

Kas põhimõtet, et ühe sihtäriühingus osalust omava avalik-õigusliku üksuse kontrolli ulatus ei ole oluline, tuleb kohaldada ka juhul, kui nagu käesolevas asjas kuulub ühele omavalitsusüksusele ainult üks sihtäriühingu aktsia ja avalik-õiguslike asutuste vahel sõlmitud äriühingusisesed kokkulepped ei ole piisavad, et anda osalust omavale omavalitsusüksusele mingit tegelikku kontrolli, nii et tema osalust võib pidada üksnes teenuste osutamise lepingu formaalseks katteks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 6. aprillil 2011 — Manfred Beker ja Christa Beker versus Finanzamt Heilbronn

(Kohtuasi C-168/11)

2011/C 211/18

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: Manfred Beker ja Christa Beker

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Finanzamt Heilbronn

Eelotsuse küsimused

Kas EÜ artikliga 56 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis — kooskõlas riikidevaheliste topeltmaksustamise vältimise lepingutega — näevad ette, et täieulatusliku maksukohustusega isikute puhul, kes saavad tulu välisriigis ja kellelt peab riik, kus tulu saadakse, kinni Saksamaa tulumaksule vastava maksu, arvatakse välisriigis tasutud maks selles riigis saadud tulult Saksamaal tasumisele kuuluvast tulumaksust maha nii, et maksustatavalt tulult — sealhulgas välismaal saadud tulult — kinnipeetav Saksamaa tulumaks jaotatakse vastavalt sellele, millise osa moodustab kõnealune välisriigis saadud tulu tulude kogusummast, jättes seega arvestamata erikulud ja erakorralised kulud kui igapäevaelu vajaduste ning isiklike ja perekondlike asjaoludega seotud kulud?
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 18. aprillil 2011 — Econord s.p.a. versus Comune di Solbiate, comune di Varese

(Kohtuasi C-183/11)

2011/C 211/20

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Econord s.p.a.

Vastustajad: Comune di Solbiate, comune di Varese

Vastustaja nõuete toetuseks menetlusse astuja: Aspem s.p.a.

Eelotsuse küsimus

Kas põhimõtet, et ühe sihtäriühingus osalust omava avalik-õigusliku üksuse kontrolli ulatus ei ole oluline, tuleb kohaldada ka juhul, kui nagu käesolevas asjas kuulub ühele omavalitsusüksusele ainult üks sihtäriühingu aktsia ja avalik-õiguslike asutuste vahel sõlmitud äriühingusisesed kokkulepped ei ole piisavad, et anda osalust omavale omavalitsusüksusele mingit tegelikku kontrolli, nii et tema osalust võib pidada üksnes teenuste osutamise lepingu formaalseks katteks.
—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik ei ole kaitse alla võtnud kõiki liikmesriikide Euroopa territooriumil looduslikult esinevaid linnuliike, nagu see on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivis 2009/147/EÜ (1) loodusliku linnustiku kaitse kohta, ega ole nõuetekohaselt määratlenud erandite tegemise tingimusi selle direktiiviga kehtestatud keeldudele, siis on Poola Vabariik rikkunud selle direktiivi artiklitest 1 ja 5 ning artikli 9 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi;
2.

Kas nimetatud nõukogu direktiivi artiklit 39 koostoimes sama direktiivi põhjendusega 27 ja ELTL artikliga 267 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud sätetega nõutav tõhus õiguskaitsevahend on siseriikliku õiguse kohaselt tagatud, kui taotluste kohta tehtud esimese astme otsuste läbivaatamise või edasikaebamisega seotud ülesanded on seadusega antud Tribunalile, mis on asutatud parlamendi vastu võetud seaduse alusel ja mis on pädev tegema varjupaigataotleja kasuks siduvaid otsuseid kõiki taotlusega seotud faktilisi ja õiguslikke küsimusi arvestades, olenemata haldus- või organisatsioonilisest korraldusest, mis hõlmavad kõiki alljärgnevaid asjaolusid või mõnda neist: — valitsuse ministril on kaalutlusõigus, mis võimaldab tal muuta taotluse kohta tehtud keeldumisotsust; — esimese astme otsuseid tegeva asutuse ja vaideotsuseid tegeva asutuse vahel on organisatsioonilised või haldussuhted; — otsuseid langetavad Tribunali liikmed nimetab kolmeks aastaks ametisse minister ning nad töötavad osalise tööajaga ja saavad tasu juhtumipõhiselt; — ministril on õigus anda eespool nimetatud seaduse §-is 12, § 16 lõike 2B punktis b ja § 16 lõikes 11 nimetatud korraldusi?
ET Euroopa Liidu Teataja C 204/18

Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA 16. mail 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 3. märtsi 2011. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-122/07–T-124/07: Siemens AG Österreich jt versus komisjon

(Kohtuasi C-233/11 P)

2011/C 204/33

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellandid: Siemens Transmission & Distribution SA ja Nuova Magrini Galileo SpA (esindajad: advokaadid H. Wollmann ja F. Urlesberger)

Teised menetlusosalised: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Euroopa Komisjon

Apellantide nõuded

Apellandid paluvad:

— tühistada Üldkohtu (teine koda) 3. märtsi 2011. aasta otsuse liidetud kohtuasjades T-122/07–T-124/07 resolutsiooni punkt 2 osas, milles tühistatakse komisjoni 24. jaanuari 2007. aasta otsuse K(2006) 6762 (lõplik) (juhtum nr COMP/F/38.899 — Gaasisolatsiooniga jaotusseadmed) artikli 2 punktid j ja k;

— tühistada vaidlustatud kohtuotsuse punkti 3 esimene taane, jätta jõusse komisjoni otsuse K(2006) 6762 (lõplik) artikli 2 punktid j ja k ning otsustada seoses nimetatud otsuse artikli 2 punktiga k, et iga solidaarvõlgnik peab suhtes oma kaasvõlgnikega kandma ühe kolmandiku 4 500 000 euro suurusest summast;

— teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsuse punkti 3 esimene taane ning saata asi tagasi Üldkohtusse;

— igal juhul tühistada vaidlustatud kohtuotsuse punkt 7 ning mõista vastustajalt välja kohtukulud kohtuasjas T-124/07 ning käesolevas apellatsioonimenetluses.

Väited ja peamised argumendid

Üldkohus on hagejate nõuete piiridest väljudes tühistanud ka üksnes Schneider Electric SA-le määratud trahvi ning lubamatult selle lisanud apellantide solidaarvõlgnevusele. Selles osas rikub vaidlustatud kohtuotsus õiguse aluspõhimõtteid. Nii on Üldkohus rikkunud ultra vires põhimõtet ning kaudselt ELTL artiklis 263 sisalduvat põhimõtet, et keegi ei saa teise isiku eest hagi esitada.

Lisaks on Üldkohus väljudes hagejate nõuete piiridest, riivanud komisjoni otsust, mis on Schneider Electric SA suhtes jõustunud. See seadusjõu riive rikub õiguskindluse põhimõtet.

Apellantidele ei tagatud võimalust esitada Üldkohtu oluliste järelduste kohta oma märkusi. See kujutab endast menetlusnormi rikkumist Üldkohtu poolt, millega on rikutud apellantide õigust olla ära kuulatud EIÕK artikli 6 tähenduses.
3.

Teise võimalusena , juhul kui Üldkohus leiab, et siinses asjas tuleb kasutada tõhustatud kooostööd ning võib kehtestada liidu õiguse alusel väljastatud õigusi käsitlevad sisulised normid ilma, et nendega seoses kehtestataks vaidluste lahendamise süsteemi, siis märgib Hispaania Kuningriik, et tõhustatud koostöö jaoks vajalikud nõuded on täitmata , sest samal ajal esinevad järgmised tühistamisalused: 3.1. EL artikli 20 lõike 1 rikkumine , sest tõhustatud koostöö ei ole siinses asjas viimane vahend, ei saavutada EL lepingus sätestatud eesmärke, ja kuna see puudutab tõhustatud koostöö alt välistatud liidu ainupädevuse valdkondi. 3.2. ELTL artikli 326 rikkumine , kuna tõhustatud koostöö rikub käesolevas asjas diskrimineerimiskeelu põhimõtet, mõjutab ühisturgu ja majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, on diskrimineeriv tegur liikmesriikidevahelises kaubanduses ja mõjutab nendevahelist konkurentsi. 3.3. ELTL artikli 327 rikkumine , kuna tõhustatud koostöö ei austa Hispaania Kuningriigi õigusi, kes selles ei osale.
3)

Kas määruse nr 1896/2006 artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes nimetatud rahalise nõude tunnused, sealhulgas nõude kindel suurus ja sissenõutavus Euroopa maksekäsu avalduse esitamise ajaks, puudutab üksnes põhinõuet, või nii, et see puudutab ka viivitusintressi nõuet?
1)

Kas direktiivi 2003/86 (1) artikli 7 lõige 2 võimaldab liikmesriigil keelata asjaomases liikmesriigis seaduslikult viibiva kolmanda riigi kodaniku pereliikmel kõnealuse direktiivi artikli 4 tähenduses riiki siseneda ja seal elada üksnes sel põhjusel, et see pereliige ei ole sooritanud selle liikmesriigi kehtestatud õigusnormide kohaselt lõimumiseksamit välismaal? 1a. Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline, et pereliikme puhul on tegemist emaga, kelle kaheksa last, neist seitse alaealist, elavad seaduslikult asjaomases liikmesriigis? 1b. Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline, kas pereliikmel on elukohariigis juurdepääs haridusele selle liikmesriigi keeles? 1c. Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline, kas pereliige on, tema eelnevat haridust ja isiklikku olukorda, iseäranis meditsiinilisi probleeme arvesse võttes, võimeline lähitulevikus sooritama selle eksami edukalt? 1d. Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline, et direktiivi 2003/86 artikli 5 lõike 5 ja artikli 17 ning harta artikli 24 sätteid või liidu õigusest tulenevat proportsionaalsuse põhimõtet ei kontrollita? 1e. Kas esimesele küsimusele vastamisel on oluline, et teatud muude kolmandate riikide kodanikud on üksnes oma kodakondsuse alusel vabastatud kohustusest sooritada välismaal edukalt lõimumiseksam?
1)

Kas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (1), artikli 2 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et liisinguobjekti kindlustamise teenust ja liisinguteenust tuleb käsitada iseseisvate teenustena või on tegemist ühtse ja tervikliku kompleksteenusega?
a)

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõige 1 tagavad igaühele õiguse õiglasele kohtulikule arutamisele, millest tuleneb põhimõte, et mitte keegi ei või olla kohtunik iseenda kohtuasjas. Kas selle põhimõttega on kooskõlas, et komisjon on esimeses etapis hankija ja kohaldab seoses etteheidetud tegevusega ehk kartelli loomisega, millega rikutakse asutamislepingu artiklit 81 (nüüd artikkel 101), sanktsiooni, olles kõnealuses menetluses teostanud ise uurimise, et seejärel teises etapis valmistada ette kahju hüvitamise menetlust siseriiklikus kohtus ja teha otsus hagi esitamise kohta, kui komisjoni üks ja sama volinik on vastutav mõlema omavahel seotud asja eest, arvestades peale selle ka seda, et siseriiklikule kohtule, kelle poole on pöördutud, on sanktsiooni kohaldamise otsus siduv?
1)

a) Kas ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik keeldub andmast kolmanda riigi kodanikule, kelle abikaasa ja alaealised lapsed on liidu kodanikud, elamisõigust liikmesriigis, kus on abikaasa ja laste elukoht ja mille kodanikud nad on, ning seda isegi siis, kui asjaomased liidu kodanikud ei sõltu elatusvahendite osas kolmanda riigi kodanikust? (märkus: kaebuse esitaja M. Dereci) b) Kas ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik keeldub andmast kolmanda riigi kodanikule, kelle abikaasa on liidu kodanik, elamisõigust liikmesriigis, kus on abikaasa elukoht ja mille kodanik ta on, ning seda isegi siis, kui asjaomane liidu kodanik ei sõltu elatusvahendite osas kolmanda riigi kodanikust? (märkus: kaebuse esitajad V. Heiml ja I.-E. Maduike) c) Kas ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik keeldub andmast täisealisele kolmanda riigi kodanikule, kelle ema on liidu kodanik, elamisõigust liikmesriigis, kus on ema elukoht ja mille kodanik ta on, ning seda isegi siis, kui mitte liidu kodanik ei sõltu elatusvahendite osas kolmanda riigi kodanikust, vaid kolmanda riigi kodanik on enda elatusvahendite osas liidu kodanikust sõltuv? (märkus: kaebuse esitaja A. Kokollari) d) Kas ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik keeldub andmast täisealisele kolmanda riigi kodanikule, kelle isa on liidu kodanik, elamisõigust liikmesriigis, kus on isa elukoht ja mille kodanik ta on, ning seda isegi siis, kui mitte liidu kodanik ei sõltu elatusvahendite osas kolmanda riigi kodanikust, vaid kolmanda riigi kodanik saab liidu kodanikult elatusraha? (märkus: kaebuse esitaja D. Stevic)
6)

Kas juhul, kui kolmandale eelotsuse küsimusele vastatakse jaatavalt, tuleb direktiivi 2006/123/EÜ artiklis 14 sätestatud mõistet „keelatud nõuded” tõlgendada nii, et need ei keela mitte ainult siis nimetatud artiklis kirjeldatud eeldustel siseriiklikku sätet, kui see säte seab teenuste osutamise valdkonnale juurdepääsu või selles valdkonnas tegutsemise eeltingimuseks vastavuse mis tahes nõudele, vaid ka siis, kui see säte näeb üksnes ette, et asjaomase nõude täitmata jätmise tagajärg on see, et seadusega ettenähtud teenuse osutamise eest makstav hüvitis langeb ära ja et selle teenuse osutamiseks antud finantstagatist ei maksta tagasi?
ET Euroopa Liidu Teataja C 219/3

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgia) 28. aprillil 2011 — Anton Las versus PSA Antwerp NV, endine Hesse Noord Natie NV

(Kohtuasi C-202/11)

2011/C 219/04

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbeidsrechtbank Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Anton Las

Kostja: PSA Antwerp NV, endine Hesse Noord Natie NV

Eelotsuse küsimused

Kas töötajate vaba liikumist Euroopa Liidus sätestava EÜ artikliga 39 on vastuolus flaami kogukonna 19. juuli 1973. aasta dekreet (Belgisch Staatsblad, 6.9.1973) osas, milles see kohustab flaami keelepiirkonnas asuvat ettevõtjat koostama juhul, kui ta sõlmib töötajaga rahvusvahelise iseloomuga töösuhte, kõik töösuhtega seotud dokumendid hollandi keeles (vastasel juhul on tagajärjeks nimetatud dokumentide tühisus)?
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/14

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Commissione tributaria regionale di Milano (Itaalia) 2. mail 2011 — 3D I srl versus Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

(Kohtuasi C-207/11)

2011/C 211/26

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione tributaria regionale di Milano

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: 3D I srl

Vastustaja: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

Eelotsuse küsimus

Kas sellised liikmesriigi õigusnormid nagu Itaalia omad, mis on sätestatud 30. detsembri 1992. aasta seadusandliku dekreedi nr 544 artikli 2 lõikes 2, mille kohaselt tuleb aktsiate üleandmise või vahetamise korral maksustada kapitali kasvutulu, mille üleandev äriühing on üleandmise tulemusel saanud ning mis võrdub üleantud aktsiate või osade algse ostukulu ja nende hariliku väärtuse vahega, välja arvatud juhul, kui üleandev äriühing on kandnud oma bilanssi vastava reservfondi, mille suurus vastab üleandmise käigus tekkinud kasvutulule, on sellisel juhul, nagu käsitletakse käesolevas kohtuasjas, vastuolus nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/434/EMÜ (1) eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, varade üleandmise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta artiklitega 2 ja 4 ning artikli 8 lõigetega 1 ja 2?

(1) EÜT L 225, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 142.
ET Euroopa Liidu Teataja C 211/18

World Wide Tobacco España, S.A. 19. mail 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda) 8. märtsi 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-37/05: World Wide Tobacco España versus komisjon

(Kohtuasi C-240/11 P)

2011/C 211/35

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Apellant: World Wide Tobacco España, S.A. (esindajad: advokaadid M. Odriozola ja A: Vide)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— Tühistada osaliselt Üldkohtu otsus kohtuasjas T-37/05.

— Vähendada apellandile määratud trahvi summat.

— Mõista mõlemas kohtuastmes kantud kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esiteks leiab apellant, et komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, kohaldades WWTE (World Wide Tobacco España, S.A.) suhtes karmimat hoiatamise tegurit kui teiste töötlevate ettevõtjate suhtes. Komisjon kohaldas WWTE suhtes hoiatamise tegurit seetõttu, et WWTE kuulub rahvusvahelisse kontserni, millel on märkimisväärne majanduslik ja finantsiline võim. Asjaolu, et WWTE tegutses quod non oma emaettevõtjate otsustava mõju all, võeti arvesse üksnes kui täiendavat tegurit.

Teiseks ja teise võimalusena peab Euroopa Kohus hoiatamise kordaja ümber arvutama, niivõrd kui ta leiab, et mõni emaettevõtjatest ei vastuta WWTE tegevuse eest. Üldkohus ei oleks tohtinud WWTE väiteid tagasi lükata seetõttu, et WWTE ei lisanud oma hagisse emaettevõtjate väiteid, sest vastutuse panemist peavad vaidlustama emaettevõtjad, mitte tütarettevõtja. Igal juhul on kuulutatud kohtuotsustel ja emaettevõtjate hagide alusel kuulutatavatel kohtuotsustel, sealhulgas otsusel kohtuasjas T-24/05, solidaarselt vastutavate isikute vahel seadusjõud.

Kolmandaks ei oleks Üldkohus tohtinud lugeda ebaselguse tõttu vastuvõetamatuks apellandi väidet, et komisjon määras trahvi, mis ei järginud käibest 10 % lubatud piiri, kuna emaettevõtjad ei vastutanud. Põhjendused on identsed eelmises lõigus esitatutega: üksnes emaettevõtjad saavad vastutuse panemist vaidlustada ja tehtud kohtuotsusel on solidaarselt vastutavate isikute jaoks seadusjõud.

Lõpuks, komisjon rikkus trahvide arvutamise suuniseid, jättes arvestamata asjaolu, et aastatel 1996 ja 1997 WWTE kokkuleppeid ei täitnud. Samuti leiab apellant, et kuna komisjon vaidlustatud otsuses seda kergendavat asjaolu ei otseselt maininud, ei saa ta väita, et ta seda arvestas.