ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/29

15. detsembril 2006 esitatud hagi — FRA.BO versus komisjon

(Kohtuasi T-381/06)

(2007/C 42/51)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: FRA.BO SpA (Milano, Itaalia) (esindajad: R. Celli ja F. Distefano)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsuse (asi COMP/F-1/38.121 — Tarvikud — K(2006)4180 lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses, osas, mis puutub hagejale määratud trahvi;

— vähendada hagejale määratud trahvisummat;

— mõista kohtukulud, sh hageja kohtukulud, välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab, et osaliselt tühistataks komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006)4180 lõplik asjas COMP/F-1/38.121 — Tarvikud, milles komisjon leidis, et määrates kindlaks hinnad, koostades allahindluste ja mahahindluste määrad, hinnatõusude kooskõlastamise mehhanismid, jaotades kliente ja vahetades turuga seotud teavet on hageja koos teiste ettevõtjatega rikkunud EÜ artiklit 81 ja EMP lepingu artiklit 53.

Hageja vaidlustab kõnealuse otsuse järgmistel alustel:

— Hageja väidab, et komisjon on teinud ilmse kaalutlusvea ning rikkunud õiguse üldpõhimõtteid, kohaldades sobimatult ja ebaseaduslikult 2002. aasta koostööteatise (1) põhimõtteid.

— Hageja väidab veel, et komisjon on teinud ilmse kaalutlusvea, vähendades FRA.BO trahvi ebaproportsionaalselt 20 % võrra 1996. aasta koostööteatise alusel, ning rikkudes proportsionaalsuse, õiguspärase ootuse ja põhjendamiskohutuse üldpõhimõtteid.

(1) Komisjoni teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul (EÜT 2002 C 45, lk 3; ELT eriväljaanne 08/02, lk 155).
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/29

14. detsembril 2006 esitatud hagi — Kaimer jt versus komisjon

(Kohtuasi T-379/06)

(2007/C 42/50)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Kaimer GmbH & Co. Holding KG (Essen, Saksamaa), SANHA Kaimer GmbH & Co. KG (Essen, Saksamaa) ja Sanha Italia srl. (Milano, Itaalia) (esindaja: advokaat J. Brück)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4180 (lõplik) EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetluses (asi COMP/F-1/38.121 — Toruliitmikud), mida on muudetud kostja 29. septembri 2006. aasta otsusega ja mis on hagejatele 1-3 kätte toimetatud 5. oktoobril 2006;

— teise võimalusena vähendada nimetatud otsuse artiklis 1 tuvastatud kestust hagejate 1-3 poolt väidetavalt toimepandud rikkumisel ning tühistada nimetatud otsuse artiklis 3 hagejatele 1-3 määratud trahv või vähendada seda trahvi;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad vaidlustavad komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsuse K(2006) 4180 (lõplik) asjas COMP/F-1/38.121 — Toruliitmikud. Vaidlustatud otsusega määrati hagejatele trahv EÜ artikli 81 lõike 1 ning EMP lepingu artikli 53 lõike 1 rikkumise eest. Komisjon leidis, et hagejad osalesid mitmetes kokkulepetes, mis käsitlesid hindade kindlaksmääramist, hindade nimekirjade ja allahindluste kokkuleppimist, hinnatõusude sisseviimise rakendusmehhanismide kokkuleppimist, turgude ja klientide jagamist ning turuga seotud muu teabe vahetamist vasest ja vasesulamist toruliitmike turul.

Oma hagi toetuseks esitavad hagejad viis väidet.

Esiteks leiavad hagejad eelkõige, et kostja tugines oma otsuse põhjendamisel dokumentidele, mille osas ei ole hagejaid ära kuulatud.

Teiseks väidavad hagejad, et komisjon rikkus EÜ artiklis 253 sätestatud põhjendamise kohustust. Vaidlustatud otsus on hagejate arvates menetluse esemeks olevate asjaolude nõuetele mittevastava hindamise tõttu ebapiisavalt põhjendatud. Lisaks ei võetud arvesse kergendavaid asjaolusid ning tehti viga tõendite hindamisel.

Peale selle vaidlustavad hagejad selle, et komisjoni tuvastatud asjaolusid käsitleti EÜ artikli 81 lõike 1 tervikliku rikkumisena.

Neljandaks väidavad hagejad teise võimalusena, et trahvi arvutamisel on ekslikult aluseks võetud rikkumise liiga pikka kestust ning hagejate suhtes ei ole arvesse võetud kergendavaid asjaolusid.

Viimaks on hagejad seisukohal, et komisjon on trahvi suuruse kindlaksmääramisel rikkunud proportsionaalsuse põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/30

15. detsembril 2006 esitatud hagi — Tomkins versus komisjon

(Kohtuasi T-382/06)

(2007/C 42/52)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Tomkins plc (London, Ühendkuningriik) (esindajad: solicitor T. Soames ja solicitor S. Jordan)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsuse (juhtum COMP/F-1/38.121 — Seadmed — K(2006) 4180 lõplik) EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise menetluses artikkel 1 hagejat puudutavas osas; või teise võimalusena;

— muuta vaidlustatud otsuse artikli 2 lõiget h nii, et hagejale ja Peglerile määratud trahvi vähendataks; ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja on esitanud nõude tühistada komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4180 (lõplik) juhtumis COMP/F-1/38.121 — Seadmed, milles komisjon tuvastas, et hageja on Pegler Ltd-ga solidaarselt vastutav EÜ artikli 81 rikkumise eest vasktarvikute tööstuses ajavahemikul 31. detsember 1988 — 22. märts 2001, ning määras talle 5,25 miljoni euro suuruse trahvi. Teise võimalusena palub hageja muuta vaidlustatud otsuse artikli 2 lõiget h.

Hageja väidab, et komisjoni rikkus EÜ artiklit 230 järgmistel alustel:

Esiteks on komisjon väidetavalt rikkunud sätteid, mis reguleerivad emaettevõtja vastutust tütarettevõtja tegevuse eest, pannes hageja ühe tema endise tütarettevõtja Pegleri tegevuse eest solidaarselt vastutavama. Selles mõttes väidab hageja, et komisjoni on ilmselt rikkunud õigusnormi, kinnitades vääralt emaettevõtja vastutuse õigusliku aluse ning kohaldades vääralt aktsionäri vastutuse kontrolli sellises olukorras, kus seda ei oleks pidanud kohaldama. Lisaks väidab hageja, et komisjon on teinud vea, tuginedes hageja äritegevuse väidetavale ulatusele ehitussektoris, nagu oleks see seotud küsimusega, kas hageja oli pelgalt finantsinvestor, kes delegeeris Peglerile kohaliku tasandi äriüksuse tegevuspädevuse. Veelgi enam, see, et komisjon vabastas end kohustusest tuvastada aktsionäri vastutus ning pani käesolevas asjas selle kohustuse aktsionärile, rikub süütuse presumptsiooni põhimõtet.

Teiseks leiab hageja, et komisjon on teinud ilmse faktivea ning ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud, et hageja oleks Pegleri kaubanduslikku käitumist kuidagi otsustavalt mõjutanud. Hageja arvates ei tõenda need asjaolud hageja vastutust ei a) õige õigusnormi alusel, mida komisjon ei kohaldanud või tegi seda vääralt, ega b) ebaõige õigusnormi alusel, millele viitab komisjon.

Kolmandaks väidab hageja, et komisjon ei ole rahuldavalt põhjendanud, miks hageja esitatud tõendid on ebapiisavad, et otsustava mõjutamise eeldust ümber lükata.

Neljandaks on hageja seisukohal, et komisjon kohaldas hoiatavat mõju suurendades vale standardit ning ei hinnanud Pegleri kartellikokkuleppes osalemise kestuse arvutamise aluseks olevaid tõendeid nõuetekohaselt, jõudes seega alusetu ja ebatäpse järelduseni selle rikkumise kestuse kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/22

4. detsembril 2006 esitatud hagi — BAM NBM Wegenbouw ja HBG Civiel versus komisjon

(Kohtuasi T-354/06)

(2007/C 20/33)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hagejad: BAM NBM Wegenbouw BV ja HBG Civiel BV (esindajad: advokaadid M. B. W. Biesheuvel ja J. K. de Pree)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) vähemalt selles osas, kus tuvastatakse, et hagejad on rikkunud EÜ artiklit 81 ning nendes osades, kus seetõttu on hagejatele määratud rahatrahv, kus hagejad on kohustatud rikkumise lõpetama ning vältima tulevikus kõiki artiklis 1 nimetatud tegevusi või käitumisi ning kõiki tegevusi või käitumisi, millel on sama või sarnane eesmärk või sama või sarnane mõju, ning hagejaid puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad vaidlustavad EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse, millega hagejatele määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Oma hagi toetuseks tuginevad hagejad esiteks sellele, et otsus on vastuolus komisjon EÜ artikliga 81 ja määruse nr 1/2003 artikliga 7 ja artikli 23 lõikega 2 ning EÜ artiklis 253 sätestatud põhjendamiskohustusega. Komisjon on asjaolusid valesti tuvastanud ja tõlgendanud ning puudub piisav tõend selle kohta, et hagejad oleksid rikkunud EÜ artiklit 81.

Teise võimalusena väidavad hagejad, et otsuse artikkel 2 on vastuolus määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikega 3 ja rahatrahvide suunistega (1). Nad on seisukohal, et väidetava rikkumise raskust on valesti hinnatud. Seetõttu on rikkumist peetud vääralt väga jämedaks rikkumiseks ning määratud rahatrahv on seega ebaproportsionaalne.

Kõigele lisaks on otsuse tegemisel rikutud olulisi vorminõudeid, muuhulgas seetõttu, et komisjon ei andnud hagejatele võimalust tutvuda naftafirmade ja teiste tee-ehitusettevõtete vastustega kaebuse teatele, kuigi hagejad esitasid sellekohase taotluse.

(1) Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (EÜT 1998, C 9, lk 3).
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/27

5. detsembril 2006 esitatud hagi — Ballast Nedam Infra versus komisjon

(Kohtuasi T-362/06)

(2007/C 20/41)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Ballast Nedam Infra BV (esindajad: advokaadid A. R. Bosman ja J. M. M van de Hel)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada hagejale 25. septembril 2006. aastal teatavaks tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses hagejat puudutavas osas;

— teise võimalusena tühistada otsuse artikkel 2 hagejat puudutavas osas, igal juhul aga vähendada hagejale otsuse artikliga 2 määratud rahatrahvi suurust;

— tühistada otsuse artikkel 1 hagejat puudutavas osas ja rikkumise kestust 2000. aasta oktoobrini puudutavas osas ning vähendada otsuse artiklis 2 määratud rahatrahvi suurust;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse, millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Oma hagi toetuseks tugineb hageja esiteks EÜ artikli 81 ja määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 rikkumisele. Komisjon ei ole tõendanud, et tegemist on EÜ artikli 81 ühe ja sama jätkuva rikkumisega. Komisjon ei ole esitanud tõendeid selle kohta, et bituumenitarnijad ja tee-ehituse suurettevõtjad on ühiselt määranud kindlaks bituumeni brutohinna ning et tee-ehituse suurettevõtjad oleksid olnud huvitatud selliste kokkulepete saavutamisest. Lisaks on komisjon ebaõigelt pidanud EÜ artikli 81 rikkumiseks standardallahindluse kokkuleppeid ja tee-ettevõtjate soovi saavutada paremaid tingimusi võrreldes väiksemate tee-ettevõtjatega, kellel on väiksem ostujõud.

Teiseks tugineb hageja EÜ artikli 81 ja määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 ning komisjoni trahvide arvutamise suuniste (1) rikkumisele. Komisjon on hinnanud valesti rikkumise raskust.

Kolmandaks viitab hageja EÜ artikli 81 rikkumisele seetõttu, et komisjon lähtus õiguslikult ja faktiliselt ebaõigetel põhjustel sellest, et hagejal oli Ballast Nedam Grond en Wegen BV turukäitumisele määrav mõju.

Kõigele lisaks vaidlustab hageja määruse nr 1/2003 artikli 27 lõike 1 ning kaitseõiguste rikkumise seetõttu, et komisjon võttis temalt ära võimaluse korrigeerida tervet rida uusi tunnistusi otsuse tegemisel, mis puudutab hageja osalust väidetavas rikkumises ajavahemikus 21. juunist 1996 — 1. oktoobrini 2000.

(1) Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (EÜT 1998, C 9, lk 3).
—

tühistada otsus osas, milles leitakse, et Shell Petroleum NV ja The Shell Transport and Trading Company Ltd on ajavahemikul 1. aprillist 1994 kuni 19. veebruarini 1996 rikkunud EÜ artikli 81 nõudeid, ning vähendada neile määratud trahvi; ja
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/26

5. detsembril 2006 esitatud hagi — Heijmans versus komisjon

(Kohtuasi T-360/06)

(2007/C 20/39)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hagejad: Heijmans NV (esindajad: advokaadid M. F. A. M. Smeets ja A. M. van den Oord)

Kostjad: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada täielikult või osaliselt hageja suhtes tehtud otsus;

— tühistada talle määratud rahatrahv või seda vähendada;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad), millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Hageja väidab esiteks, et rikutud on EÜ artikli 81 lõiget 1 ja määruse nr 1/2003 artikleid 2 ja 7 ja artikli 23 lõiget 3. Komisjon ei ole suutnud tõendada, et hageja oleks ühtne isikutest, varalistest ja mittevaralistest vahenditest koosnev organisatsioon, mis on rikkunud EÜ artikli 81 sellega, et on korraldanud Madalmaades bituumeni hinna kujundamist. Lisaks sellele ei esine õiguslikke põhjendusi hageja solidaarselt vastutavaks pidamiseks ja selline vastutusele võtmine oleks ebaproportsionaalne.

Lisaks sellele toob hageja oma hagi toetuseks esile samasugused väited ja argumendid nagu hageja kohtuasjas T-358/06: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV v. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/21

5. detsembril 2006. aastal esitatud hagi — Dura Vermeer Groep versus komisjon

(Kohtuasi T-351/06)

(2007/C 20/30)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Dura Vermeer Groep NV (esindaja: advokaat M. Slotboom)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada otsuse artikli 1 punkt d ja artikli 2 punkt d Dura Vermeer Groep'i vastutust puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad), millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Oma hagi toetuseks väidab hageja esiteks, et komisjon on rikkunud EÜ artikli 81 lõiget 1 ja määruse nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2. Hageja arvates ei ole komisjoni poolne Euroopa Kohtu ja Esimese Astme Kohtu emaettevõtja vastutust tütarettevõtja väidetava rikkumise eest käsitleva praktika tõlgendus õige. Komisjon on seetõttu kohaldanud hageja suhtes liiga ranget kontrolli. Lisaks on komisjon vääralt kujutanud tegelikke kontserni Dura Vermeer siseseid suhteid käsitlevaid asjaolusid. Seetõttu ei ole komisjon suutnud tõendada, et hagejal oli Vermeer Infrastructuur BV käitumisele määrav mõju.

Teiseks tugineb hageja põhjendamiskohustuse ja EÜ artiklist 253 tulenevate oluliste vorminõuete rikkumisele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 20/22

5. detsembril 2006 esitatud hagi — Vermeer Infrastructuur versus komisjon

(Kohtuasi T-353/06)

(2007/C 20/32)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Vermeer Infrastructuur BV (esindaja: advokaat M. Slotboom)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada Euroopa Ühenduste Komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus C(2006) 4090 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad);

— teise võimalusena tühistada otsuse artikkel 1, artikli 2 punkt d ja artikkel 3 esiteks selles osas, milles tuvastatakse, et hageja osales Madalmaades teekatte bituumeni müügi ja turustuse brutohinna kindlaksmääramises ja teiseks selles osas, millega määratakse asjas rahatrahv ja võetakse vastu keeld;

— kolmanda võimalusena tühistada selle otsuse artikli 2 punkt d selles osas, millega määratakse hagejale rahatrahv;

— neljanda võimalusena vähendada otsuse artikli 2 punktis d hagejale määratud rahatrahvi suurust;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses (juhtum nr. COMP/38.456 — bituumen — Madalmaad) tehtud komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsuse, millega hagejale määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest rahatrahv.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et komisjon on rikkunud EÜ artiklit 81, kuna ta ei ole tõendanud, et hageja osales bituumeni brutohinna kindlaksmääramisel või oli sellest kasvõi huvitatud. Seetõttu jõudis komisjon ebaõige järelduseni nagu oleks bituumenitarnijad ja tee-ehitusettevõtjad osalenud ühes ja samas EÜ artikli 81 rikkumises.

Hageja toob ka esile, et komisjon pole esitanud tõendeid selle kohta, et hageja oleks osalenud grupi bituumenitarnijate ja grupi tee-ehituse suurettevõtjate vahelises kokkuleppes, määramaks regulaarselt kindlaks madalama allahindluse teistele tee-ehitusettevõtjatele.

Lisaks sellele on komisjon rikkunud EÜ artiklit 81 ja trahvide arvutamise suuniseid seetõttu, et ta ei ole esiteks tõendanud, et hageja oleks osalenud EÜ artikli 81 jämedas rikkumises ning teiseks, et hageja osalus väidetavas rikkumises oleks kestnud 1. aprillist 1994 kuni 15. aprillini 2002. Järelikult võttis komisjon hagejale määratud rahatrahvi arvutamise aluseks liiga pika rikkumise kestuse.

Kõigele lisaks tugineb hageja EÜ artikli 253 ja oluliste vorminõuete rikkumisele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 56/31

2. jaanuaril 2007 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-2/07)

(2007/C 56/61)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: J. M. Rodríguez Cárcamo)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada 20. oktoobri 2006. aasta otsus C(2006) 5102 osas, millega vähendati ühtekuuluvusfondi poolt antud abi projektidele nr 2001 ES 16 C PE 050 (Júcari 2001-Rühm 2 vesikonna puhastamine);

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni 20. oktoobri 2006. aasta otsuse peale C(2006) 5102, millega vähendati ühtekuuluvusfondi poolt antud abi projektidele nr 2001 ES 16 C PE 050, mida viidi ellu Hispaanias ja mida nimetatakse “Júcari 2001-Rühm 2 vesikonna ümberkorraldamine”.

Tegemist on kolmest projektist koosneva rühmaga, millele anti abi 11 266 701 eurot, mida vähendati vaidlustatud otsuse alusel 1 900 281 euro võrra.

Oma nõuete toetuseks väidab hageja, et direktiivi 93/37/EMÜ (1) on vääralt ja sobimatult tõlgendatud nii osas, mis puudutab kogemuse kriteeriumi (artikli 30 lõiked 1 ja 2) kui ka osas, mis puudutab keskmise hinna süsteemi kohaldamist (artikli 30 lõige 1).

Mis puudutab kogemuse kriteeriumi lisamist edukaks tunnistamise kriteeriumide hulka, mida ei ole kohaldatavas õigusaktis otseselt sätestatud, siis väidab hageja, et sellise võimaluse annab ühenduse enda kohtupraktika ja et nimetatud kriteeriumi kasutamine ei kujuta endast kunagi ühenduse õiguskorra rasket ja ilmset rikkumist, vaid igal juhul vastab see õigusnormi vabandatavale rikkumisele, mida põhjendab õigusnormi ebaselgus.

Teiseks ei ole hageja nõus sellega, et keskmise hinna süsteem, mida kasutati pakkumismenetluses osalenud projektide hulgast majanduslikult soodsaima pakkumise leidmisel, rikub võrdse kohtlemise põhimõtet, diskrimineerides liiga madalaid pakkumisi, võrreldes muude kallimate pakkumistega.

Teise võimalusena tõstab hageja esile määruse (EÜ) nr 1164/94 (2) II lisa artikli H lõike 2 rikkumise õiguspärase ootuse ja õiguskindluse põhimõtete rikkumise alusel, ning otseselt seoses lepinguga nr 2000/GV/2005 väidab hageja, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet ning eespool viidatud direktiivi 93/37 artiklit 19.

(1) Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiv 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (EÜT L 199, 9.8.1993, lk 1; ELT eriväljaanne 06/02, lk 163).

(2) Nõukogu 16. mai 1994. aasta määrus (EÜ) nr 1164/94, millega asutatakse ühtekuuluvusfond (EÜT L 130, 25.5.1994, lk 1; ELT eriväljaanne 14/01, lk 9).
—

komisjon rikkus EÜ lepingu artikli 87 lõiget 1 osas, milles vaidlustatud otsuses kvalifitseeriti Itaalia õiguses ettenähtud aktsiisivabastus riigiabina. Hageja väidab, et vastavalt direktiivile 2003/96/EÜ (1) ei kujuta kõnealune aktsiisivabastus endast riigiabi, vaid on siseriikliku maksusüsteemi loogiline ja olemuslik osa. Isegi juhul, kui tegemist oleks riigiabiga, lubab asjaomane direktiiv sellist abi kuni 31. detsembrini 2006. Kõnealuste meetmete väidetavalt valikulise iseloomu küsimuses märgib hageja, et neid kohaldatakse üldiselt kõigile ettevõtjatele, kes kasutavad mineraalõlisid alumiiniumoksiidi tootmiseks. Asjaolu, et Itaalia territooriumil on kõigest üks tehas, mille tootmistsüklis kasutatakse mineraalõlisid, omab üksnes faktilist tähendust, ega mõjuta õigusnormi üldist ulatust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 129/18

6. aprillil 2007 esitatud hagi — BVGD versus komisjon

(Kohtuasi T-104/07)

(2007/C 129/32)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Belgiche Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (Antwerpen, Belgia) (esindajad advokaadid: G. Vandersanden, L. Levi ja C. Ronzi)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada 26. jaanuari 2007. aasta otsus, millega komisjon jättis rahuldamata BVGD kaebuse põhjusel, et see ei ole piisavalt põhjendatud (asi COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 26. jaanuari 2007. aasta otsuse konkurentsiasjas COMP/39.221/B-2 — BVGD/De Beers, millega komisjon jättis rahuldamata hageja kaebuse EÜ artiklite 81 ja 82 rikkumise kohta seoses De Beers Group'i kohaldatud Supplier of Choise süsteemiga lihvimata teemandite turustamisel, põhjusel, et hageja kaebuse rahuldamiseks puudub piisav ühenduse huvi.

Hageja väidab, et De Beers — lihvimata teemandite tootja, kes vastavalt hageja väitele tegeles lihvimata teemandite müügiga peamiselt turustusahelas eelneval turul — püüab oma Supplier of Choise süsteemi abil laiendada oma kontrolli turu üle, et katta terve liin kaevandusest tarbijani, s.o. samuti turustusahelas järgneval turul.

Oma hagi toetuseks väidab hageja ennekõike tema kui kaebuse esitaja menetlusõiguste rikkumist. Ta väidab, i) et komisjon takistas teda kasutamast temale määruse nr 773/2004 (1) artikli 8 lõikega 1 antud juurdepääsuõigust dokumentidele, millele on rajatud komisjoni esialgne hinnang, ii) et komisjon pani ajalimiidi kehtestamisega selles asjas hageja lubamatu surve alla, iii) et komisjon põhjustas kirjavahetuses hagejaga menetlusstaadiumi puudutava segaduse, ja iv) et komisjon ei pidanud hagejat menetlusega lähedalt seotuks.

Teiseks väidab hageja, et komisjon rikkus ühenduse huvi mõistet ja tegi ilmse hindamisvea, kohaldades seadust ebaõigesti ja rikkudes oma põhjendamiskohustust.

(1) Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81).