32.

Edasi esitas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 27–36 oma põhjendused hageja väidete tagasilükkamisele: „27. [...] Üldkohus [on] samuti leidnud, et [rakendusmääruse] eeskirja 22 lõike 2 teist lauset ei tohi tõlgendada nii, et täiendavate tõendite arvessevõtmine on välistatud, kui ilmnevad uued asjaolud, isegi kui need tõendid esitatakse pärast tähtaja lõppu (kohtuotsus HIPOVITON[ ( 20 ) ], punkt 56 ja kohtuotsus CORPO livre, punkt 50). 28. Käesolevas asjas väidab apellant sisuliselt seda, et apellatsioonikoda tegi vea, asudes seisukohale et vastulausete osakonnal oli õigus võtta arvesse katalooge, tuues selle väite põhjenduseks asjaolu, et need kataloogid esitati pärast varasema kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta tõendite esitamise tähtaja lõppemist. Taolise argumentatsiooniga ei saa siiski nõustuda. […] 30. Teiseks tuleb tõdeda, et kuivõrd menetlusse astuja esitas tähtaegselt 6. juunil 2006 sellised asjakohased tõendid nagu vande all antud ütlus, arved ja fotod, siis on ta järginud [rakendusmääruse] eeskirja 22 lõikes 2 nimetatud tähtaega. Lisaks puudub vaidlus selle üle, et pärast seda, kui hageja oli esitanud seisukoha, et nimetatud tõendid ei olnud piisavad, andis ühtlustamisamet menetlusse astujale võimaluse esitada oma seisukohad 14. jaanuariks 2007. Selles kontekstis võis vastulausete osakond arvesse võtta tõendeid, mille menetlusse astuja esitas koos oma seisukohtadega nimetatud tähtaja jooksul. 31. [Rakendusmääruse] eeskirja 22 lõiget 2 tuleb nimelt tõlgendada nii, et mitte miski ei takista selliste täiendavate tõendite arvessevõtmist, mis üksnes lisanduvad määratud tähtaja jooksul esitatud tõenditele, juhul kui algsed tõendid on küll asjakohased, kuid teine menetluspool väidab, et need ei ole piisavad. See kaalutlus, mis mingil juhul ei muuda eelviidatud eeskirja üleliigseks, on kohane veel enam selle tõttu, et menetlusse astuja ei kuritarvitanud määratud tähtaegu, kasutades teadlikult venitamistaktikat või näidates üles ilmset hooletust. […] 33. Kuna käesolevas asjas pärast vastulausete osakonna poolt määratud tähtaega menetlusse astuja poolt esitatud tõendid ei olnud esimesed ja ainsad tõendid kasutamise kohta, vaid need pigem täiendasid tähtaegselt esitatud asjakohaseid tõendeid, siis oli asjaolu, et taotleja vaidlustas need tõendid, piisavaks õigustuseks menetlusse astuja poolt koos oma seisukohtadega täiendavate tõendite esitamisele. Nende tõendite arvesse võtmine võimaldas vastulausete osakonnal ja seejärel apellatsioonikojal teha otsus varasema kaubamärgi tegeliku kasutamise kohta kõikide asjakohaste faktiliste asjaolude ja tõendite alusel. 34. Kolmandaks näib järeldus, et vastulausete osakond toimis täiesti õiguspäraselt, võttes arvesse temale 15. jaanuaril 2007 esitatud katalooge, olevat kooskõlas vastulausemenetluse üldisema eesmärgiga, mille kontekstis on määruse nr 207/2009 artikli 76 lõiget 2 tõlgendatud selliselt, et hilinenult esitatud tõendeid tuleb arvesse võtta, kui need osutuvad asjakohasteks ning nende esitamise menetlusstaadium ja seonduvad asjaolud ei välista nende esitamist. […] 36. Sellest tuleneb, et esimene väide määruse nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 ja artikli 76 lõike 2 ning [rakendusmääruse] eeskirja 22 lõike 2 rikkumise kohta tuleb seega põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.”