Kohtuasi C‑451/16

MB

versus

Secretary of State for Work and Pensions

(eelotsusetaotlus,

mille on esitanud Supreme Court of the United Kingdom)

Eelotsusetaotlus – Direktiiv 79/7/EMÜ – Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas – Riiklik pensioniskeem – Soovahetuse tunnustamise tingimused – Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on sellise tunnustamise eeldus enne soovahetust sõlmitud abielu kehtetuks tunnistamine – Keeldumine sugu vahetanud isikule riikliku vanaduspensioni andmisest alates tema omandatud soost isikutele ette nähtud pensionieast – Otsene sooline diskrimineerimine

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. juuni 2018. aasta otsus

Sotsiaalpoliitika – Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas – Direktiiv 79/7 – Liikmesriigi õigusnormid, mis välistavad isikule, kes on seaduslikult saanud mehest naiseks, enne soovahetust sõlmitud abielu kehtimise tõttu vanaduspensioni maksmise naiste jaoks ette nähtud tingimustel – Isik, kes on samalaadses olukorras kui oma sünnijärgse soo säilitanud ja abielus olev isik – Erinev kohtlemine – Lubamatus

(Nõukogu direktiiv 79/7, artikli 3 lõike 1 punkt a, artikli 4 lõige 1 ja artikli 7 lõike 1 punkt a)

Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas, eelkõige selle artikli 4 lõike 1 esimest taanet koostoimes artikli 3 lõike 1 punkti a kolmanda taande ja artikli 7 lõike 1 punktiga a, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt peab sugu vahetanud isik lisaks füüsiliste, sotsiaalsete ja psühholoogiliste kriteeriumide täitmisele vastama ka tingimusele, et ta ei ole abielus isikuga, kes on samast soost nagu tema soovahetuse järel omandatud sugu, et tal oleks õigus saada riiklikku vanaduspensioni alates pensionieast, mis on seadusega ette nähtud isikutele, kes on samast soost nagu tema omandatud sugu.

Olukordade samalaadsust ei tule hinnata mitte üldiselt ja abstraktselt, vaid konkreetselt, võttes arvesse kõiki asjaolusid, mis neid olukordi iseloomustavad, ning lähtudes eelkõige kõnealuse eristamise kehtestanud siseriiklike õigusnormide esemest ja eesmärgist; lisaks tuleb vajaduse korral arvestada selle valdkonna põhimõtteid ja eesmärke, kuhu need siseriiklikud õigusnormid kuuluvad (vt selle kohta 16. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Arcelor Atlantique et Lorraine jt, C‑127/07, EU:C:2008:728, punktid 25 ja 26; 16. juuli 2015. aasta kohtuotsus CHEZ Razpredelenie Bulgaria, C‑83/14, EU:C:2015:480, punktid 89 ja 90, ning 9. märtsi 2017. aasta kohtuotsus Milkova, C‑406/15, EU:C:2017:198, punktid 56 ja 57 ning seal viidatud kohtupraktika).

Antud juhul nähtub eelotsusetaotluses toodud andmetest, et põhikohtuasjas kõne all olevate siseriiklike õigusnormide ese on riikliku „A-kategooria“ vanaduspensioni määramine, mida võivad taotleda isikud, kes on jõudnud seadusega ette nähtud pensioniikka. Niisiis ilmneb, et põhikohtuasjas kõne all olev riiklik pensioniskeem kaitseb vanaduse korral, andes asjaomasele isikule õiguse vanaduspensionile vastavalt töötamise ajal tehtud sissemaksetele, ning see ei sõltu tema perekonnaseisust.

Võttes arvesse selle vanaduspensioni eset ja andmise tingimusi, nagu neid on täpsustatud eelmises punktis, on pärast abiellumist sugu vahetanud isiku olukord järelikult samalaadne oma sünnijärgse soo säilitanud ja abielus oleva isiku olukorraga.

Seega tuleb tõdeda, et põhikohtuasjas kõne all olevad siseriiklikud õigusnormid kohtlevad pärast abiellumist sugu vahetanud isikut otseselt soo tõttu ebasoodsamalt võrreldes isikuga, kes on säilitanud oma sünnijärgse soo ja on abielus, kuigi need isikud on samalaadses olukorras.

(vt punktid 42–44, 48 ja 53 ning resolutsioon)