Selles osas olgu märgitud, et hankelepingu täitmiseks pangalaenu saamise nõue on objektiivselt sobiv, et saada teavet, kas pakkuja majanduslik seisund võimaldab tal tõesti hankelepingu täita. Nagu ka Euroopa Komisjon märkis, sobib laenu saamine tegelikult tõendamaks, et pakkuja käsutuses on tõesti vahendid, mis ei kuulu talle ja on vajalikud hankelepingu täitmiseks (vt selle kohta kohtuotsus, 2.12.1999, Holst Italia, C‑176/98 , EU:C:1999:593 , punkt 29 ). Sellegipoolest peab eelotsusetaotluse esitanud kohus veel ka kontrollima, kas hanketeates nõutud summa on hankelepingu esemega proportsionaalne. Mis teisalt puudutab samuti hanketeates nimetatud nõuet, et laenu peab olema antud vähemalt 3000000 euro ulatuses „hankelepingu täitmise kestel (48 kuud)“, siis olgu märgitud, et kuigi direktiivi 2004/18 artikkel 47 ei näe otsesõnu ette, et hankija võib pakkujalt nõuda, et hankelepingu täitmiseks vajalikud vahendid oleksid pakkuja käsutuses kogu hankelepingu täitmise aja, tuleb siiski sedastada, nagu kohtujuristki on sedastanud oma ettepaneku punktis 46, et hankija poolt hankemenetluses majanduslike ja finantstingimuste järgmise kontrollimine eeldab, et hankija jaoks on tagatud, et pakkuja saab hankelepingu kehtivusajal tegelikult kasutada igat laadi vahendeid, millele ta tugineb (vt selle kohta kohtuotsus 14.1.2016, Ostas celtnieks, C‑234/14 , EU:C:2016:6 , punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika). Lisaks on hankelepingu täitmise ajal nõutud summa pidev kättesaadavus kasulik vahend, et konkreetselt hinnata pakkuja majanduslikku ja finantsseisundit seoses tema kohustustega. Hankelepingu nõuetekohane täitmine sõltub tõepoolest olemuslikult sellest, kas pakkuja käsutuses on rahalised vahendid selle korrektseks elluviimiseks.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 47 lõike 1 punkti a ja lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui hankija jätab hankemenetlusest kõrvale pakkuja põhjusel, et viimane ei vasta hanketeates määratletud majanduslikku ja finantsseisundit puudutavale tingimusele, mille järgi tuleb esitada panga väljastatud õiend, mille kohaselt võtab viimatinimetatu kohustuse anda laenu hanketeates määratud summa ulatuses ja tagada, et see summa on pakkuja käsutuses kogu riigihankelepingu täitmise kestel.

Direktiivi 2004/18 artikli 47 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui hanketeates on nõutud panga väljastatud sellise õiendi esitamist, mille kohaselt võtab viimatinimetatu kohustuse anda laenu hanketeates määratud summa ulatuses ja tagada, et see summa on pakkuja käsutuses kogu riigihankelepingu täitmise kestel, võib asjaolu, et pangad, kelle poole pakkuja pöördus, asusid seisukohale, et neil ei ole võimalik väljastada pakkujale niivõrd konkreetselt sõnastatud kinnitust, kujutada endast „mõjuvat põhjust“ selle artikli tähenduses, mis annab asjaomasel juhul sellele pakkujale õiguse tõendada oma majanduslikku ja finantsseisundit hankija poolt sobivaks peetud muude dokumentidega, tingimusel et sellel pakkujal oli objektiivselt võimatu esitada hankija nõutud asjaomaseid andmeid, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

Ainult juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus tuvastab sellise objektiivse võimatuse, peab ta kontrollima, kas hankija leidis põhjendatult, et pakkuja esitatud ausõnaline kinnitus ei ole sobiv dokument tema majandusliku ja finantsseisundi tõendamiseks. Samuti peab ta kontrollima kooskõlas selle direktiivi artikli 44 lõikega 2 koosmõjus selle põhjendusega 39, et teabe maht ja nõutud pädevuse tase on lepingu esemega seotud ja proportsionaalsed ning et kvalifitseerimistingimusi kohaldati mittediskrimineerival viisil. Faktiliste kaalutluste osas peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima, kas edutul pakkujal oli objektiivselt võimatu esitada hankija nõutud andmeid, ja juhul, kui ta leiab, et see oli nii, siis kas hankija leidis põhjendatult, et pakkuja esitatud ausõnaline kinnitus ei ole sobiv dokument tema majandusliku ja finantsseisundi tõendamiseks.

(vt punktid 46–48 ja resolutsiooni punkt 2)