AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

10. november 2009

Kohtuasi F‑93/08

N

versus

Euroopa Parlament

Avalik teenistus – Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Tühistamishagi – Vastuvõetavus – Põhjendamine – Ilmne hindamisviga – Saavutatavate eesmärkide määratlemine

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles N palub muu hulgas tühistada parlamendi peasekretäri 4. märtsi 2008. aasta otsus, millega kinnitati lõplikult hageja hindamisaruanne ajavahemiku kohta 1. jaanuar kuni 30. aprill 2007, ning parlamendi presidendi 25. septembri 2008. aasta otsus, millega nimetatud hindamisaruande peale esitatud kaebus rahuldamata jäeti.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi – Hindamisaruande tühistamise hagi – Teise institutsiooni üle viidud ametnik – Hindamisaruande teise institutsiooni poolt arvesse võtmata jätmine

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

2. Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Kohustus teha asjassepuutuvale ametnikule teatavaks dokument, milles määratakse kindlaks tema teenistusele seatud eesmärgid

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

1. Sõltumata ametniku hindamisaruande kasulikkusest tulevikus, on see kirjalikuks ametlikuks tõendiks asjassepuutuva isiku tehtud töö kvaliteedi kohta. Selline hinnang ei kirjelda pelgalt täidetud tööülesandeid asjaomasel perioodil, vaid sisaldab ka hinnatava isiku ametialases tegevuses ülesnäidatud omaduste hinnangut. Seega on igal ametnikul õigus sellele, et tema tööle antaks kinnitus õigesti ja õiglaselt koostatud aruande alusel. Järelikult tuleb vastavalt õigusele tõhusale kohtulikule kaitsele tunnustada igal juhul ametniku õigust vaidlustada teda puudutav hindamisaruanne selle sisu tõttu või seetõttu, et aruanne ei ole koostatud personalieeskirjades sätestatud eeskirjade kohaselt.

Seega ühes institutsioonis töötava ametniku teise institutsiooni üleviimise, teise institutsiooni poolt esimese institutsiooni koostatud hindamisaruande arvesse võtmata jätmise ja ametniku teises institutsioonis edutamise tõttu ei kaota ametnik põhjendatud huvi esimesena nimetatud institutsiooni koostatud lõpliku hindamisaruande vaidlustamiseks.

(vt punktid 46 ja 47)

Viited:

Euroopa Kohus: 22. detsember 2008, kohtuasi C‑198/07 P: Gordon vs. komisjon (EKL 2008, lk I‑10701, punktid 44 ja 45)

2. Parlamendi kehtestatud personalieeskirjade artikli 43 üldiste rakendussätete artiklite 10−12 kohaselt peab nimetatud institutsioon edastama hindamisvestluse käigus kõigile oma ametnikele või teenistujatele dokumendi, milles on täpsustatud eesmärgid, mis tema direktsioonile, üksusele või teenistusele on järgmiseks aastaks seatud. Kõnealusel dokumendil on järgmisel aastal ametniku või teenistuja töö hindamisel ja hindamisaruande koostamisel oluline osa. Lisaks, kui ametnik või teenistuja seda hindamisvestlusel palub, peab administratsioon koostama dokumendi, milles on toodud üksikasjalikum selgitus asjaomasele isikule personaalselt seatud eesmärkide kohta.

Ametnik loetakse järgmiseks aastaks seatud eesmärkidest informeerituks, kui üksuse juhataja on üldkoosolekul määratlenud direktoraadi üldised eesmärgid, oma üksuse või teenistuse erieesmärgid kui ka erinevate ametnike individuaalsed eesmärgid, vaatamata sellele, et lisaks on tehtud teatavaks ja on arutluse all tabel, milles määratletakse iga ametniku või teenistuja ülesanded ja eesmärgid järgmiseks aastaks. Kui sellisel juhul nagu käesolevas asjas on asjaomase tabeli sisu ja kasutatud standardväljendeid arvesse võttes peaasjalikult üles loetletud pigem täidetavad ülesanded kui määratud kindlaks eesmärgid, annab see siiski asjassepuutuvatele ametnikele või teenistujatele teatavad juhised ja taotletavad eesmärgid, ning seetõttu võib seda lugeda üldiste rakendussätete mõttes eesmärkide esitamiseks.

(vt punktid 64 ja 66)