Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2700/2000; nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 220 lõike 2 punkt b)

2. Kaupade päritolu – Tariifne sooduskord

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 220 lõike 2 punkt b)

3. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 220 lõike 2 punkt b)

Summary

1. Nõukogu määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 220 lõike 2 punkt b määrusega nr 2700/2000 kehtestatud redaktsioonis on kohalduv tollivõlale, mis on tekkinud ja mille tollivormistusjärgne sissenõudmine algatati enne määruse nr 2700/2000 jõustumist.

Kõnealune säte, mis reguleerib tingimusi, mille puhul vastutav isik ei ole kohustatud tolli eksimuse tõttu tollivormistusjärgselt sissenõutavat imporditollimaksu tasuma, sätestab materiaalõigusnormi, ja seetõttu ei peaks seda sätet põhimõtteliselt kohaldama olukordadele, mis on tekkinud enne selle jõustumist. Sellegipoolest võib ühenduse materiaalõigusnorme erandkorras tõlgendada ka kui enne nende jõustumist tekkinud olukordadele kohaldatavaid, kui selline mõju võib tuleneda nende sõnastusest, eesmärgist või ülesehitusest.

Määruse nr 2700/2000 üheteistkümnenda põhjenduse kohaselt määratleb tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b muutev säte tolli eksimuse ja tasumise eest vastutava isiku heausksuse mõisted, mis sisalduvad juba nimetatud artikli algses redaktsioonis. Seetõttu on tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b uuel tekstil sisuliselt tõlgendav iseloom.

Niisiis ei takista ei õiguskindluse ega õiguspärase ootuse põhimõte kõnealuse sätte kohaldamist enne selle jõustumist tekkinud olukordadele.

(vt punktid 20–23, 26, 27, resolutiivosa punkt 1)

2. Juhul kui sertifikaati EUR.1 märgitud kaupade päritolu ei leia järelkontrolli käigus enam kinnitust, tuleb nimetatud sertifikaati pidada „ebaõigeks sertifikaadiks” määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 220 lõike 2 punkti b tähenduses määrusega nr 2700/2000 kehtestatud redaktsioonis.

Kui kauba sertifikaadis EUR.1 märgitud päritolu ei leia järelkontrolli käigus kinnitust, tuleb asuda seisukohale, et kauba päritolu on teadmata ja et sellele EUR.1 sertifikaadi andmine ning selle suhtes tariifse sooduskohtlemise kohaldamine on olnud ekslik.

(vt punktid 34, 35, resolutiivosa punkt 2)

3. Määruse nr 2913/92 artikli 220 lõike 2 punkti b määrusega nr 2700/2000 kehtestatud redaktsioonis tuleb tõlgendada nii, et isik, kes soovib tugineda selle artikli kolmandale lõigule, on kohustatud esitama oma väidete kinnitamiseks vajalikud tõendid. Seetõttu on põhimõtteliselt tollivormistusjärgse sissenõudmise algatamiseks nimetatud artikli 220 lõike 2 punkti b kolmanda lõigu algosale tugineda sooviva tolli kohustus esitada tõendid selle kohta, et ebaõigete sertifikaatide väljaandmine on toimunud seetõttu, et eksportija on esitanud ebaõigeid asjaolusid. Kui tollil ei ole ainult eksportijale süüks pandava hooletuse tõttu võimalik esitada vajalikke tõendeid selle kohta, kas sertifikaat EUR.1 anti välja viimase poolt esitatud õigete või ebaõigete asjaolude põhjal, on tollimaksu tasumise eest vastutav isik kohustatud sellegipoolest tõendama, et kolmanda riigi ametivõimude poolt väljaantud kõnealune sertifikaat põhines õigetel asjaoludel.

(vt punkt 46, resolutiivosa punkt 3)