Kohtuasi C-12/11

Denise McDonagh

versus

Ryanair Ltd

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Dublin Metropolitan District Court)

„Õhutransport — Määrus (EÜ) nr 261/2004 — Mõiste „erakorralised asjaolud” — Kohustus reisijaid abistada, kui lend tühistatakse „erakorraliste asjaolude” tõttu — Õhuruumi sulgemise põhjustanud vulkaanipurse — Islandil asuva vulkaani Eyjafjallajökull purse”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 31. jaanuar 2013

Lennureisija võib siseriiklikus kohtus tugineda sellele, et lennuettevõtja ei täitnud oma kohustust pakkuda määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta, artikli 5 lõike 1 punktis b ja artiklis 9 ette nähtud hoolitsust, saamaks viimaselt hüvitist kulude eest, mis see oleks pidanud kandma nimetatud sätete alusel. (vt punkt 24)

Määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta, artiklit 5 tuleb tõlgendada nii, et sellised asjaolud, nagu õhuruumi osaline sulgemine vulkaanipurske tagajärjel, on „erakorralised asjaolud” selle määruse tähenduses, mis ei vabasta lennuettevõtjaid kohustusest pakkuda määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punktis b ja artiklis 9 ette nähtud hoolitsust. Nimelt tuleb liidu õiguses määratlemata terminite tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramisel lähtuda nende tavakeele tähendusest, võttes arvesse terminite kasutamise konteksti ja nende sätete eesmärke, mille osad need terminid on. Õhutranspordi kontekstis peetakse selles osas termini „erakorralised asjaolud” all otseselt silmas asjaolusid, mis tähistavad sündmust, mis ei ole oma olemuselt või päritolult omane asjaomase lennuettevõtja tavapärasele tegevusele ja väljub tema tegeliku kontrolli alt. Teisisõnu hõlmab see kõiki asjaolusid, mis ei allu lennuettevõtja kontrollile, sõltumata nende asjaolude olemusest ja tõsidusest. Määruse nr 261/2004 artiklist 9 tulenev hoolitsuse kohustus kehtib lennuettevõtjate suhtes, olenemata lennu tühistamise tinginud sündmusest. Selles osas tuleneb selgelt nimetatud määruse põhjendustest 1 ja 2, et selle määruse eesmärk on tagada reisijate kaitstuse kõrge tase ja võtta arvesse kõiki tarbijakaitse üldisi nõudeid, kui lennu tühistamine toob reisijatele kaasa tõsiseid ebamugavusi. (vt punktid 28, 29, 31, 34 ja resolutsiooni punkt 1)

Määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta, sõnastusest ei tulene mingit ajalist ega rahalist piirangut kohustusele hoolitseda reisijate eest niisuguste erakorraliste asjaolude esinemisel määruse artikli 5 lõike 3 tähenduses. Nimelt ilmneb selle määruse artiklist 9, siis kõik need tühistatud lendude reisijate eest hoolistemist puudutavad kohustused kogumis kehtivad lennuettevõtjate suhtes terve selle ajavahemiku jooksul, mil asjaomased reisijad on sunnitud oma teekonna muutmist ootama. Pealegi on niisuguste reisijate eest hoolitsemine eriti tähtis siis, kui tegemist on pikalt kestvate erakorraliste asjaoludega, ning just siis, kui lennu tühistamisest tulenev ooteaeg on eriti pikk, on vaja tagada, et lennureisija, kelle lend on tühistatud, omaks kogu ooteaja vältel juurdepääsu esmatarbekaupadele ja -teenustele. (vt punktid 40–42)

Määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta, artikli 5 lõike 1 punkti b ja artiklit 9 tuleb tõlgendada nii, et juhul kui lend tühistatakse „erakorraliste asjaolude” tõttu, mille kestus on eriti pikaajaline, tuleb nendes sätetes ette nähtud lennureisijate eest hoolitsemise kohustust täita, ilma et see mõjutaks nimetatud sätete kehtivust. Asjaolu, mil reisijate eest hoolitsemise kohustus toob lennuettevõtjatele kaasa teatavaid rahalisi tagajärgi, ei ole oma olemuselt selline, mis võiks olla vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, kuivõrd neid tagajärgi ei saa pidada ülemääraseks võrreldes reisijate kõrgendatud kaitse tagamise eesmärgiga. Nimelt tarbijate, sealhulgas niisiis ka lennureisijate kaitsmise eesmärgi olulisus võib õigustada isegi teatavate ettevõtjate arvestatavalt suuri negatiivseid majanduslikke tagajärgi. Lisaks peab lennuettevõtja kui informeeritud ettevõtja ette nägema seda tüüpi kulud, mis on seotud tema hoolitsuskohustusega, mida ta peab vajaduse korral täitma, ja lisaks võib ta selle kohustuse täitmisest tulenevad kulud arvata lennupileti hinna sisse. Sellegipoolest võib lennureisija selle alusel, et lennuettevõtja ei ole täitnud oma kohustust pakkuda määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punktis b ja artiklis 9 ette nähtud hoolitsust, nõuda tagasi ainult need summad, mis iga üksikjuhtumi asjaolusid arvestades näivad lennuettevõtja poolt nimetatud reisija eest hoolitsemise kohustuse täitmata jätmise korvamiseks vajalikud, asjakohased või mõistlikud, mida peab hindama siseriiklik kohus. (vt punktid 47–51, 66 ja resolutsiooni punkt 2)

Määruses nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta, ette nähtud ühetaoliste ja viivitamatute hüvitamismeetmete, mille hulka kuulub tühistatud lennu reisijate eest hoolitsemine, kohaldamistingimused ei ole rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise Montréali konventsiooniga reguleeritud. Seega ei ole tarvis hinnata nende sätete kehtivust võrreldes nimetatud konventsioonis viidatud huvide õiglase tasakaalu põhimõttega. (vt punktid 52 ja 53)