ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Teatamine – Teatamine faksi teel – Kõiki ühtlustamisameti otsuseid ja teadaandeid puudutav edastusviis – Teatamine posti teel – Ühtlustamisameti kohustus seda kasutada otsuste puhul, millest peale hakkab tähtaeg kulgema – Puudumine

(Komisjoni määrus nr 2868/95, artikli 1 eeskirja 61 lõige 2, eeskirja 62 lõige 1 ja eeskiri 65)

2. Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Teatamine – Kõrvalekalded teatamisel – Ühtlustamisameti võimalus määrata nõuetekohase teatamise õiguslikud tagajärjed – Vorminõuded – Puudumine

(Komisjoni määrus nr 2868/95, artikli 1 eeskiri 68)

Summary

1. Määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskiri 65 näeb ette, et Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) poolt faksi teel teatamise korral edastatakse „asjaomase dokumendi” originaal või ärakiri nimetatud määruse eeskirja 61 lõike 1 kohaselt. Viimane sõnastus oma üldise iseloomu tõttu tähendab seda, et sellist teatamise viisi võidakse rakendada sõltumata teatatava dokumendi liigist. Seega võib faksi teel edastada kõiki ühtlustamisameti otsuseid või teadaandeid.

Mis puutub faksi teel teatamisse, siis tuleneb määruse nr 2868/95 eeskirja 62 lõike 1 sõnastusest, mis käsitleb ühetaolistena toiminguid, millest ühtlustamisamet on kohustatud teatama, et selles kirjeldatud üksikasjalikku korda kohaldatakse vaid siis, kui on otsustatud rakendada teatamist posti teel. Nimetatud määruse eeskirja 61 lõikes 2 mainitud teised teatamise viisid kaotaksid oma reaalse toime, kui asuda seisukohale, et ühtlustamisamet on kohustatud teatama otsustest, millest hakkab kulgema kaebuse esitamise tähtaeg, ja teadetest, millest hakkab kulgema mõni muu tähtaeg, üksnes posti teel, välja arvatud avaldamine Ühenduse Kaubamärgibülletäänis.

(vt punktid 58, 60)

2. Vastavalt määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskirjale 68, mis on selgelt pealkirjastatud „Kõrvalekalded teatamisel”, kui Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ei saa kinnitada dokumendi adressaadini jõudmisel nõuetekohast teatamist või kui ei ole järgitud teatamisnõudeid, loetakse dokumendist teatamine toimunuks kuupäeval, mille ühtlustamisamet määrab teate saabumise kuupäevaks.

Seda sätet tuleb tervikuna lugemisel tõlgendada selliselt, et ühtlustamisametil on võimalus määrata kuupäev, millal dokument on adressaadini jõudnud, juhul kui ühtlustamisamet ei saa tõendada dokumendi nõuetekohast teatamist või kui teatamise suhtes kohaldamisele kuuluvatest sätetest ei ole kinni peetud, ning et ühtlustamisametil on õigus anda sellele tõendile nõuetekohase teatamise õiguslikud tagajärjed. Määruse nr 2868/95 eeskiri 68 ei sea sellise tõendi esitamisele ühtki vorminõuet, samas peab tunnistama, et viimast võib saata faksi teel vaid siis, kui saatetoimingu kasutamise viis annab talle tõendusliku iseloomu.

(vt punktid 63−65)
Keywords

Summary



Keywords

Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos ühenduse institutsiooni või organi käitumisega – Ühe tingimuse puudumine – Kahju hüvitamise hagi rahuldamata jätmine täies ulatuses

(EA artikli 188 teine lõik)

Summary

Selleks, et tuua ühendusele kaasa lepinguväline vastutus EA artikli 188 teise lõigu tähenduses ning et realiseeruks õigus tekitatud kahju hüvitamisele, peab olema täidetud terve rida tingimusi, nagu ühenduse institutsioonidele süüksarvatava käitumise ebaseaduslikkus, tegeliku kahju olemasolu ning käitumise ja tekkinud kahju vahelise põhjusliku seose olemasolu. Selles osas saavad üksnes institutsioonile või ühenduse organile süüksarvatavad toimingud või käitumine tuua kaasa ühenduse vastutuse. Kui kasvõi üks nendest tingimustest ei ole täidetud, tuleb hagi jätta täies ulatuses rahuldamata ilma, et oleks vajalik uurida teisi nimetatud vastutuse tingimusi.

(vt punktid 41–43)
Keywords

Summary



Keywords

Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Arvutamine – Trahvi määramisele eelnenud majandusaasta käive – Mõiste – Käive, millel ei ole tähtsust – Vahetult eelnenud majandusaasta käibe kasutamine – Lubatavus – Tingimused – Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine võrreldes rikkumise autoriks olevate teiste ettevõtjatega – Puudumine – Õiguskindluse põhimõtte rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

Summary

Kui on tegu konkurentsi valdkonnas trahvide kindlaksmääramiseks eelnenud majandusaasta käibe 10% ülempiiri määramisega, siis „eelmine aasta” määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 tähenduses peab põhimõtteliselt silmas iga asjaomase ettevõtja viimast tervet majandusaastat vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal. Siiski tuleneb selle sätte üldisemast kontekstist, et 10% ülempiiri kohaldamine eeldab esiteks seda, et komisjonile on teada otsuse vastuvõtmisele eelneva viimase majandusaasta käive, ja teiseks seda, et need andmed väljendavad tervet normaalse majandustegevusega majandusaastat kaheteistkümne kuu jooksul.

Näiteks kui majandusaasta on lõppenud enne otsuse vastuvõtmist, ent ettevõtja majandusaasta aruanne on alles tegemata või ei ole seda veel komisjonile edastatud, siis on komisjonil õigus või koguni kohustus lähtuda varasema majandusaasta käibest, et kohaldada määruse nr 17 artikli 15 lõiget 2. Sarnaselt, kui raamatupidamise ümberkorraldamise või muutmise tõttu on ettevõtjal aastaaruanne eelneva majandusaasta kohta, mis on lühem kui kaksteist kuud, siis on komisjonil õigus lähtuda selle sätte kohaldamiseks varasemast terve majandusaasta käibest.

Samuti, kui ettevõtjal puudus otsuse vastuvõtmise kuupäevale eelneva majandusaasta jooksul majandustegevus, ei anna selle perioodi käive vastupidiselt kohtupraktikas nõutule mingit pilti nimetatud ettevõtja suurusest ja seega ei saa seda ka kasutada alusena nimetatud ülempiiri kindlaksmääramiseks. Sellises olukorras on komisjonil kohustus määrata trahvi ülempiir lähtuvalt kõige hilisemast käibest, mis kajastab tervet normaalse majandustegevusega majandusaastat, isegi kui see on piiratud, vähemalt olukordades, kus puudub igasugune teave sellest, et ettevõtja lõpetas oma äritegevuse või võltsis oma käivet ränga trahvi vältimiseks.

Kui komisjon tegutseb nii kartellis osalenud ühe ettevõtja suhtes, kuigi ta teiste puhul, kes oma majandustegevust ei lõpetanud, võttis arvesse trahvi määramise kuupäevale vahetult eelnenud majandusaasta käibe, ei riku komisjon võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna tegu on võrreldamatute olukordadega.

Samuti ei riku komisjon õiguskindluse põhimõtet, kuna ta ei vali viidatavat majandusaastat meelevaldselt, vaid võtab üksnes erakorralises olukorras, nagu ta on kohustatud, aluseks viimase terve normaalse majandustegevusega majandusaasta.

(vt punktid 37–40, 42, 49, 62, 74)
Kui riigiabi ühisturuga kokkusobimise hindamiseks kasutatakse kriteeriume, mis on kehtestatud pärast kõnealusest abist teatamist jõustunud õigusaktiga, tähendab see isuliselt seda, et seda akti kohaldatakse tagasiulatuvalt. Sel juhul on uue õigusakti kehtivusaja algushetkeks määratud jõustumise kuupäevast varasem kuupäev, st kuupäev, mil komisjon teatise kätte sai. Kui pidada lubatavaks, et abi kokkusobivuse uurimine toimub pärast sellest teatamist jõustunud õigusakti alusel, siis antaks komisjonile seeläbi õigus valida kohaldatav õigusnorm sõltuvalt sellest hetkest, mil ta on otsustanud uurimise läbi viia, mis ei oleks raskesti ühildatav mitte üksnes asjaoluga, et määruse 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks, artikli 4 lõige 1 näeb imperatiivselt ette, et komisjon uurib teatist „niipea, kui on selle kätte saanud”, vaid ühtlasi ka nõuetega, et komisjoni poolt abi hindamisel kasutatavad kriteeriumid peavad olema läbipaistvad ja ettenähtavad, mis on tema poolt riigiabi valdkonnas avaldatavate aktide sisuline põhjendus.

Seega on uue eeskirja kohaldamine riigiabi kokkusobivuse hindamisel enne selle eeskirja jõustumist teatatud abi puhul lubatav vaid juhul, kui uue õigusakti sõnastusest, eesmärgist või ülesehitusest tuleneb, et seda tuleb kohaldada tagasiulatuvalt ning kui huvitatud isikute õiguspärase ootuse kaitse on nõuetekohaselt tagatud.

(vt punktid 102, 107 ja 108)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Riigiabi – Abiprojektid – Komisjonipoolne läbivaatamine – Esialgse uurimise etapp ja ametliku uurimismenetluse etapp (EÜ artikkel 88, lõiked 2 ja 3) (vt punktid 46–56)

2. Riigiabi – Mõiste – Meetme selektiivsus (EÜ artikkel 87, lõige 1) (vt punktid 67–93, 96–102, 108–114)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada komisjoni 11. detsembri 2001. aasta otsus C (2001) 3967 lõplik, millega sedastati, et Saksa maksuvabastuse kord, mida kohaldatakse sätetele, mille on kehtestanud tuumaelektrijaamad oma radioaktiivsete jäätmete kõrvaldamisele ja rajatiste lõplikule sulgemisele, ei ole riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.

Resolutiivosa

Resolutiivosa

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Jätta hagejate kohtukulud nende endi kanda ja mõista komisjoni ning menetlusse astujate kohtukulud välja hagejatelt.
Kohtuasi T-292/02

Confederazione Nazionale dei Servizi (Confservizi)

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Riigiabi — Abikava, mis puudutab Itaalia ametiasutuste poolt teatavatele avalikke teenuseid osutavatele ettevõtjatele maksuvabastustena ja soodustingimustel laenudena antud abi — Otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks — Tühistamishagi — Ettevõtjate ühendus — Isikliku puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus”

Esimese Astme Kohtu otsus (kaheksas koda laiendatud koosseisus), 11. juuni 2009 II ‐ 1661

Kohtuotsuse kokkuvõte

Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Komisjoni otsus, millega tuvastati abi kokkusobimatus ühisturuga ning määrati selle tagastamine

(EÜ artikli 230 neljas lõik; nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 1 punkt h ja artikkel 20)

Kutseühenduse esitatud hagi on vastuvõetav teatud tingimustel, nimelt kui ta esindab selliste ettevõtjate huve, kellel endal on kohtusse pöördumise õigus, või kui seda ühendust iseloomustab asjaolu, et meede mõjutab tema enda huve eelkõige seetõttu, et akt, mille tühistamist nõutakse, on mõjutanud tema seisundit läbirääkijana, või kui mõne õigusaktiga on sõnaselgelt tunnustatud tema menetlusõigusi.

Mis puudutab ettevõtjate ühenduse hagi niisuguse komisjoni otsuse peale, millega komisjon on tunnistanud abikava ühisturuga kokkusobimatuks – esimesena nimetatud olukorda silmas pidades –, siis ei tähenda võimalus suurema või väiksema täpsusastmega kindlaks määrata, kui paljude õigussubjektide suhtes meede kohaldamisele kuulub või ka seda, kes need õigussubjektid konkreetselt on, iseenesest seda, et kõnealune meede puudutaks neid õigussubjekte isiklikult, kui on selge, et meedet kohaldatakse kõnesolevas aktis kindlaks määratud objektiivsest õiguslikust või faktilisest olukorrast lähtudes.

Teisena nimetatud olukorras ei anna see, et ühendus on osalenud määruse nr 659/1999 (mis käsitleb EÜ artikli 88 kohaldamist) artikli 1 punktis h ja artiklis 20 ette nähtud haldusmenetluses, alust järeldada, et akt, mille tühistamist nõutakse, on mõjutanud tema seisundit läbirääkijana. Tegelikult ei anna nimetatud sätted esindusühingutele mingit eristaatust võrreldes mis tahes muude huvitatud isikutega.

Mis puudutab kolmandana nimetatud olukorda, siis kuigi määruse nr 659/1999 artikli 1 punkt h ja artikkel 20 annavad huvitatud isikutele menetlusõigusi, ei ole ainuüksi asjaolu, et ühendusel on olnud võimalik esitada EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse raames märkusi ning et teda oleks saanud käsitleda huvitatud isikuna, piisav selleks, et tunnistada hagi vastuvõetavaks.

(vt punktid 52, 53, 58 ja 59)
Kohtuasi T-309/02

Acegas-APS SpA

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Riigiabi — Abikava, mis puudutab Itaalia ametiasutuste poolt teatavatele avalikke teenuseid osutavatele ettevõtjatele maksuvabastustena ja soodustingimustel laenudena antud abi — Otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks — Tühistamishagi — Isikliku puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus”

Esimese Astme Kohtu otsus (kaheksas koda laiendatud koosseisus), 11. juuni 2009 II ‐ 1811

Kohtuotsuse kokkuvõte

Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Komisjoni otsus, millega keelatakse sektoriaalne abikava – Hagi, mille on esitanud ettevõtja, kes ei ole nimetatud abikava alusel individuaalset abi saanud

(EÜ artikli 230 neljas lõik)

Füüsiline või juriidiline isik, kes ei ole otsuse adressaat, saab vaid siis väita, et see otsus puudutab teda isiklikult, kui otsus puudutab teda teatavate teda iseloomustavate omaduste või asjaolude tõttu, mis eristavad teda kõigist teistest, ning mis muudab ta identifitseeritavaks analoogselt otsuse adressaadiga.

Põhimõtteliselt ei saa ettevõtja vaidlustada komisjoni otsust, millega keelatakse sektoriaalne abikava, kui see otsus puudutab teda vaid põhjusel, et ta kuulub asjaomasesse sektorisse ja et ta võib selle kava alusel toetust saada. Niisugune otsus on hagejast ettevõtja suhtes üldkohaldatav meede, mida kohaldatakse objektiivselt määratletud olukordadele ja mis tekitab õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale.

Siiski, juhul kui kõnealune otsus ei puuduta ettevõtjat mitte ainult tulenevalt tema kuulumisest kõnesoleva sektori ettevõtjate hulka, kes võisid potentsiaalselt kõnealuse abikava alusel abi saada, vaid ka tulenevalt sellest, et ettevõtja oli saanud nimetatud abikava raames individuaalset abi, mille tagastamist komisjon nõuab, siis puudutas nimetatud otsus teda isiklikult ning tema poolt selle otsuse peale esitatud hagi on vastuvõetav.

Mis puudutab hagi, milles on palutud komisjoni otsuse tühistamist, millega keelatakse sektoriaalne abikava, mis seisneb ettevõtete kolmeaastase tulumaksuvabastuse andmises, siis selline otsus ei puuduta isiklikult ettevõtjat, kes on asjassepuutuva perioodi osas märkinud negatiivse maksubaasi ning kelle puhul järelikult on maksuvabastus sellistel asjaoludel ainetu, ning kes ei ole esitanud veenvaid tõendeid, mis näitaks, et ta on käsitletava abikava alusel siiski abi saanud. Niisugune hagi on vastuvõetamatu.

Pealegi ei tähenda komisjoni võimalus enam-vähem täpselt määratleda õigussubjektide arvu või ka konkreetselt neid õigussubjekte, kellele meedet kohaldatakse, veel seda, et neid õigussubjekte tuleks käsitleda selle meetme poolt isiklikult puudutatutena.

(vt punktid 46–48, 51, 54 ja 55)
Kohtuasi T-300/02

Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA (AMGA)

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Riigiabi — Abikava, mis puudutab Itaalia ametiasutuste poolt teatavatele avalikke teenuseid osutavatele ettevõtjatele maksuvabastustena ja soodustingimustel laenudena antud abi — Otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks — Tühistamishagi — Isikliku puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus”

Esimese Astme Kohtu otsus (kaheksas koda laiendatud koosseisus), 11. juuni 2009 II ‐ 1739

Kohtuotsuse kokkuvõte

Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Komisjoni otsus, millega keelatakse sektoriaalne abikava – Hagi, mille on esitanud ettevõtja, kes ei ole nimetatud abikava alusel individuaalset abi saanud

(EÜ artikli 230 neljas lõik)

Füüsiline või juriidiline isik, kes ei ole otsuse adressaat, saab vaid siis väita, et see otsus puudutab teda isiklikult, kui otsus puudutab teda teatavate teda iseloomustavate omaduste või asjaolude tõttu, mis eristavad teda kõigist teistest, ning mis muudab ta identifitseeritavaks analoogselt otsuse adressaadiga.

Põhimõtteliselt ei saa ettevõtja vaidlustada komisjoni otsust, millega keelatakse sektoriaalne abikava, kui see otsus puudutab teda vaid põhjusel, et ta kuulub asjaomasesse sektorisse ja et ta võib selle kava alusel toetust saada. Niisugune otsus on hagejast ettevõtja suhtes üldkohaldatav meede, mida kohaldatakse objektiivselt määratletud olukordadele ja mis tekitab õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale.

Siiski, juhul kui kõnealune otsus ei puuduta ettevõtjat mitte ainult tulenevalt tema kuulumisest kõnesoleva sektori ettevõtjate hulka, kes võisid potentsiaalselt kõnealuse abikava alusel abi saada, vaid ka tulenevalt sellest, et ettevõtja oli saanud nimetatud abikava raames individuaalset abi, mille tagastamist komisjon nõuab, siis puudutas nimetatud otsus teda isiklikult ning tema poolt selle otsuse peale esitatud hagi on vastuvõetav.

Mis puudutab hagi, milles on palutud komisjoni otsuse tühistamist, millega keelatakse sektoriaalne abikava, mis seisneb ettevõtete kolmeaastase tulumaksuvabastuse andmises, siis selline otsus ei puuduta isiklikult ettevõtjat, kes on tegutsenud kahjumiga ja kelle suhtes ei ole seega maksuvabastust kohaldatud. Niisugune hagi on vastuvõetamatu.

(vt punktid 46–48 ja 50)
Kui riigi meedet tuleb pidada hüvitiseks abisaajate ettevõtjate poolt avaliku teenuse pakkumise kohustuse täitmiseks osutatud teenuste eest, nii et need ettevõtjad tegelikkuses rahalist kasu ei saa ja nimetatud meede ei aseta neid võrreldes teiste konkureerivate ettevõtjatega soodsamasse konkurentsiolukorda, ei kuulu selline meede EÜ artikli 87 lõike 1 reguleerimisalasse.

Selleks et konkreetses asjas sellist hüvitist riigiabina ei kvalifitseeritaks, peavad olema täidetud teatud tingimused. Esiteks peab abi saav ettevõtja olema reaalselt vastutav avaliku teenuse pakkumise kohustuse täitmise eest ning tema ülesanded peavad olema selgelt määratletud. Teiseks peavad parameetrid, mille alusel hüvitist arvestatakse, olema eelnevalt objektiivsena ja läbipaistavana välja töötatud, et vältida abisaajale ettevõtjale majandusliku eelise tekitamist ja seeläbi tema soodustamist võrreldes konkureerivate ettevõtjatega. Kolmandaks ei tohi hüvitis ületada summat, mis on vajalik avaliku teenuse pakkumise kohustuse täitmisel tekkivate kulude osaliseks või täielikuks katmiseks, võttes arvesse nendega seotud tulu ja mõistlikku kasumit nende ülesannete täitmise eest. Neljandaks, kui avaliku teenuse pakkumise kohustusi täitev ettevõtja on konkreetsel juhul valitud muul viisil kui avalik hankemenetlus, peab vajaliku hüvitise suuruse määrama kindlaks keskmise ettevõtja – mis on hästi juhitud ja sobivalt varustatud, et täita avalikule teenusele esitatavaid nõudeid – nende ülesannete täitmiseks vajaminevate kulude analüüsi baasil, võttes arvesse nendega seotud tulu ja mõistlikku kasumit nende ülesannete täitmise eest.

(vt punktid 72 ja 73)
Siiski peab komisjon, arvestades komisjonile antud õiguse väga laia ulatust, enne sellise otsuse vastuvõtmist täitma teatud menetlusnorme. Need nõuded on sätestatud määruse nr 659/1999 artikli 5 lõikes 2, artikli 10 lõikes 3 ja artikli 13 lõikes 1. Täpsemalt, kui liikmesriik meeldetuletusele vaatamata ei esita taotletud teavet komisjoni määratud tähtaja jooksul või kui ta ei esita seda täielikuna, nõuab komisjon teabe esitamist otsusega. Lisaks peab see teabe esitamise korraldus täpsustama, millist teavet nõutakse ja nägema ette ajavahemiku, mille jooksul see tuleb esitada. Komisjon võib ainult siis, kui liikmesriik ei järgi teabe esitamisega seotud korraldust, lõpetada menetluse ja võtta kättesaadava teabe põhjal vastu abi ühisturuga kokkusobivaks või kokkusobimatuks tunnistamise otsuse.

Määruse nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ […] artikli [88] kohaldamiseks) artikli 13 lõige 1 lubab komisjonil lõpetada abi ühisturuga kokkusobivuse ametliku uurimismenetluse sama määruse artiklis 7 ette nähtud otsusega. Täpsemalt, kui asjaomane liikmesriik ei esita komisjonile teavet, mida komisjon on tal käskinud esitada, võib komisjon võtta abi kokkusobimatuks tunnistamise otsuse vastu kättesaadava teabe põhjal ning vajalikul juhul määrata, et asjaomane liikmesriik peab kooskõlas määruse nr 659/1999 artikliga 14 saama abisaajalt abi tagasi.

Siiski ei või komisjon määruse nr 659/1999 artikli 13 lõike 1 kohaselt panna teatud ettevõtjale isegi solidaarvastutuse korras kohustust tagastada kindlaksmääratud osa kokkusobimatuks tunnistatud abi summast, kui riigi ressursside ülekandmine, millest nimetatud ettevõtja kasu sai, põhineb hüpoteesil, mida komisjoni käsutuses olev teave ei võimalda ei kinnitada ega ümber lükata.

Kuna komisjoni otsus paneb ettevõtjale, kellele abi ei määratud, kuid kes sellest kasu sai, kohustuse solidaarvastutuse korras tagastada üks osa abist, on siseriiklike ametivõimude ülesanne vajaduse korral saada see ettevõtjalt tagasi, ilma et nimetatud siseriiklikud ametivõimud võiksid selle solidaarkohustuse põhjendatust hinnata. Selline olukord ei ole mingil viisil asutamislepinguga riigiabi valdkonnas kehtestatud menetluse kohaldamise vajalik tagajärg, kuna liikmesriik, kes annab abi, mille tagastamine määratakse, on igal juhul kohustatud nõudma abi tagastamist tegelike abisaajate poolt komisjoni kontrolli all, ilma et oleks vaja abisaajaid tagastamisotsuses ilmtingimata mainida ning seda enam täpsustada summade suurust, mille tagastamine igal abisaajal lasub.

(vt punktid 45, 46, 48–50)
51

Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, mõistetakse kohtukulud vastavalt kostja nõudele välja hagejalt.
Vastulausete osakond saatis 7. aprillil 1999 menetlusse astujale järgmiselt sõnastatud faksi:

„Notification of deficiencies in the notice of opposition (Rule 15 and 18 (2) of the Implementing Regulation)

[...]

The examination of the notice of opposition has shown that the indication of the goods and services has not been provided in the language of the opposition proceedings (english).

This deficiency must be remedied within a non extendible period of two months from receipt of this notification, that is on or before 07/06/1999.

The notice of opposition will otherwise be rejected on grounds of inadmissibility”.

(„Teade vastulauses esinevate puuduste kohta (rakendusmääruse eeskiri 15 ja eeskirja 18 lõige 2)

[...]

Vastulause läbivaatamisel ilmnes, et kaubad ja teenused ei ole esitatud vastulause menetlemise keeles (inglise keel).

Osundatud puudus tuleb kõrvaldada kahe kuu jooksul käesoleva teate saamisest arvates, st hiljemalt 7. juuniks 1999, kusjuures tähtaeg ei ole pikendatav.

Vastasel korral lükatakse vastulause vastuvõetamatuse tõttu tagasi.”)
67

Siinkohal tuleb meelde tuletada, et määruse nr 40/94 artikli 43 lõike 2 alusel peab taotleja nõudmisel vastulause esitanud varasema ühenduse kaubamärgi omanik tõendama, et varasemat ühenduse kaubamärki on ühenduses tegelikult kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud, viie aasta jooksul enne ühenduse kaubamärgi taotluse avaldamist ning et see on vastulause aluseks või et mittekasutamine on õigustatud, tingimusel, et varasem ühenduse kaubamärk on selleks kuupäevaks olnud registreeritud vähemalt viis aastat. Sama artikli lõike 3 kohaselt kohaldatakse lõiget 2 varasemate siseriiklike kaubamärkide suhtes, asendades kasutuse ühenduses kasutusega liikmesriigis, kus varasem kaubamärk on kaitstud.
26

Ühtlustamisamet möönab, et on võimalik, et teatav osa turul pakutavatest konteineritest erinevad oma kujult registreerimiseks esitatud tähise kujust. See ei tähenda samas, et asjaomasel tähisel on eriomane eristusvõime. Ühtlustamisameti väite kohaselt peavad valitud kujul olema sellised erandlikud omadused, mis köidavad tarbija tähelepanu, mis omakorda tähendab, et asjaomane kuju peab selgesti erinema tavapärastest kujudest. Pealegi ei ole see, et pesu- ja puhastusvahendi konteiner seisab korgi peal, selline erandlik omadus, mis on võimeline köitma tarbija tähelepanu; vastupidi, tegemist on suhteliselt levinud pakendamisviisiga näiteks hambapastatuubide puhul. Ühtlustamisamet toob esile, et käesoleval juhul ei saa tarbija pesu- ja puhastusvahendi pakendamise viisist järeldada, et tegemist on kauba kaubandusliku päritolu tähisega. Seetõttu väidab ühtlustamisamet, et isegi asjaomase konteineri elementide kombinatsioon ei suuna tarbijat tajuma taotletava kaubamärgi kuju millegi muu, kui lihtsa pakendina; kokkuvõttes ei taju tarbija kaupade kaubanduslikku päritolu.