ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 288/57

ET

25. augustil 2010 esitatud hagi — Ecologistas en Acción-CODA versus komisjon

(Kohtuasi T-359/10)

()

(2010/C 288/105)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Ecologistas en Acción-CODA (esindaja: abogado J. Ramos Segarra)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada Euroopa Komisjoni peasekretäri 30. juuni 2010. aasta otsus, millega keeldutakse võimaldamast juurdepääsu hageja poolt menetluse GESTDEM 2010/957 raames taotletud dokumentidele; ja tunnistada kostjate õigust saada taotletud teavet: — Servicio de Asesoramiento Urbanístico del „Ajuntament de Valencia” (Valencia linnavalitsuse keskkonnamõjude hindamise talitus) 7. jaanuari 2010. aasta kiri; — Hispaania ametiasutuste 17. jaanuari 2010. aasta teave juhtumi EU-PILOT 724/09/2ENVI seisukorra kohta; — „Generalität Valenciana” — Dirección General de Gestión del Medio Natural (Valencia autonoomse piirkonna valitsuse keskkonnaküsimuste peadirektoraat) 21. jaanuari 2010. aasta kiri.

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käeolevas asjas hagejaks olev ühendus vaidlustab selle, et jäeti rahuldamata tema taotlus saada juurdepääsu teatud Hispaania esitatud dokumentidele seoses juhtumi EU-PILOT-ENVI 72409 uurimisega, mille esemeks on Valencia linna Cabanyal’i linnaosa kaitse ja reformi siseriikliku erikava täitmine, mille kiitsid heaks Valencia linnavalitsus ja Valencia autonoomse piirkonna valitsus.

Oma väidete toetuseks märgib hageja, et vaidlustatud otsus rikub määruse (EÜ) nr 1367/2006 (1) 3, 4 ja 6.

Sellega seoses väidab hageja, et vastupidi komisjoni väidetule ei esine siseriiklikke kohtumenetlusi, mis on selgelt seotud komisjoni algatatud menetlusega. Kostja viidatud kohtumenetlused on seotud siseriiklike õigusnormide rikkumisega, mis mingil juhul ei reguleeri keskkonda ega viita keskkonnamõju hindamise kohaldamisele.

Hageja leiab samuti, et igal juhul ei saa taotletud teabe avaldamine negatiivselt mõjutada selles teabes viidatud keskkonnaobjekti kaitset.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, 25.9.2006, lk 13)
—

ELTL artikli 296 lõikest 2 tuleneva põhjendamiskohustuse rikkumine, kuna seisukohta, et tegemist on ühe ja vältava rikkumisega, on põhjendatud ebapiisavalt ja puudulikult;
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/59

15. septembril 2010 esitatud hagi — voestalpine ja voestalpine Austria Draht versus komisjon

(Kohtuasi T-418/10)

()

2010/C 301/95

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: voestalpine AG (Linz, Austria), voestalpine Austria Draht GmbH (Bruck an der Mur, Austria) (Esindajad: Rechtsanwalt A. Ablasser Neuhuber ja Rechtsanwalt G. Fussenegger)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 30. juuni 2010. aasta otsus K(2010) 4387 lõplik ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kohase menetluse kohta (asi COMP/38.344 — Pingestusteras) hagejat puudutavas osas;

— teise võimalusena vähendada otsuse artiklis 2 hagejatele määratud trahvi;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad vaidlustavad komisjoni 30. juuni 2010. aasta otsuse K(2010) 4387 lõplik (asi COMP/38.344 — Pingestusteras). Vaidlustatud otsuses määrati hagejatele ja teistele ettevõtjatele trahvid ELTL artikli 101 ning EMP lepingu artikli 53 rikkumise eest. Komisjoni arvates osalesid hagejad jätkuvas kokkuleppes ja/või kooskõlastatud tegevuses pingestusterase sektoris siseturul ja EMP-s.

Oma hagi toetuseks esitavad hagejad kolm väidet.

Esiteks väidavad hagejad, et nad ei ole rikkunud ELTL artiklit 101. Sellega seoses märgivad nad, et komisjon pani neile kartellikokkuleppes üksnes kaubandusagendi vahendusel Itaalias osalemist ekslikult süüks, kuna see kaubandusagent ei esindanud üleüldse hagejaid „Itaalia klubi” koosolekutel, kuna mitte-ainuõigusliku kaubandusagendi tegevust ei saa majandusüksuse puudumise tõttu omistada hagejatele, kuna mitte-ainuõigusliku kaubandusagendi tegevuse automaatne omistamine kostja poolt on vastuolus Üldkohtu praktikaga ning kuna hagejaid ei olnud üleüldse teadlikud kaubandusagendi tegevusest. Teise võimalusena leiavad hagejad, et hagejate puhul on rikkumise kestus kindlaks määratud valesti.

Teiseks vaidlevad hagejad vastu sellele, et nad osalesid ühes, kompleksses ja jätkuvas rikkumises. Selles osas väidavad nad eelkõige, et „Itaalia klubis” toime pandud rikkumist tuleb eristada vaidlustatud otsuses toodud teistest rikkumistest. Lisaks leiavad nad, et nad ei osalenud ühes, kompleksses ja jätkuvas rikkumises, kuna nad ei olnud teadlikud tervikplaanist, nad ei saanud seda plaani mõistlikult ette näha ning nad ei olnud valmis sellest tulenevat riski jagama.

Viimaks oma kolmandas väites märgivad hagejad, et trahv on arvutatud valesti. Selles kontekstis väidavad nad, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet, kuna komisjon määras neile ebaproportsionaalse trahvi seoses tekkinud uute (ja ettenägematute) õiguslike küsimustega ning sama trahvi pelgalt selle eest, et nad olid teadlikud teiste ettevõtjate toime pandud rikkumistest. Lisaks leiavad hagejad, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet, suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta (1), kaitseõigusi ning õigust ausale menetlusele.

(1) Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2).
—

teise võimalusena ja juhul, kui esimest nõuet ei rahuldata, tühistada osaliselt vaidlustatud otsus osas, kus leitakse, et Productos Derivados del Acero, S.A. (PRODERAC) osaleb nimetatud otsuses täpsustatud konkurentsi piiravates kokkulepetes, väites et see ettevõtja ei osalenud talle süüks arvatud kuritarvitavas käitumises;
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/55

8. septembril 2010 esitatud hagi — Roca Sanitario versus komisjon

(Kohtuasi T-408/10)

()

2010/C 301/88

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. Folguera Crespo ja M. Merola)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja(te) nõuded

— tühistada osaliselt Euroopa Komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse artiklid 1, 2 ja 4 osas, mis puudutavad Roca Sanitariot;

— teise võimalusena vähendada Roca Sanitariole määratud trahvi hagis märgitud argumentide alusel niivõrd, kuivõrd Üldkohus peab seda vajalikuks seal esitatud põhjenduste ja muude põhjenduste alusel, mida Üldkohus võib hinnata;

— kolmanda võimalusena ja juhul, kui Üldkohus teeb otsuses teiste hagide kohta, mille esitasid Roca France või Laufen Austria, vähendades Euroopa Komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuses määratud trahvi nende äriühingute toime pandud rikkumiste eest, milles Roca Sanitario on solidaarselt vastutav, tunnistada Roca Sanitario õigust selle trahvisumma võrdväärsele vähendamisele, mille eest ta on solidaarselt vastutav;

— mõista Roca Sanitario kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas menetluses vaidlustatud otsus on sama nagu kohtuasjades T-364/10, Duravit jt vs. komisjon ja T-368/10: Rubinetteria Cisal vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati neis kohtuasjades.

Hageja viitab eelkõige ilmsele hindamisveale tema solidaarvastutuse kindlaksmääramisel nende rikkumiste eest, mida väidetavalt panid toime Roca France ja Laufe Austria, nii et nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (1) artiklis 23 sätestatud trahvi ülemmäär ületati mitmekordselt.

Ta väidab samuti, et vaidlustatud otsus jätab ilma põhjendustega arvesse võtmata suure koguse esitatud tõendeid, mid lükkavad ümber eelduse, et hagejal oli määrav mõju Roca France’i ja Laufen Austria üle vastutuse omistamise ja trahvi arvutamise eesmärgil.

Hageja sõnul on vaidlustatud otsuses rikutud kaitseõigusi, kuna tema vastutuse aluseks on võetud faktilised asjaolud ja subjektiivsed hinnangud, mis ei esinenud vastuväiteteatises ja mille kohta talle ei antud võimalust oma seisukohta avaldada.

(1) ELT L, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/57

8. septembril 2010 esitatud hagi — Laufen Austria versus komisjon

(Kohtuasi T-411/10)

()

2010/C 301/91

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Austria) (esindaja: advokaat E. Navarro Varona)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada osaliselt Euroopa Komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse artiklid 1 ja 2 seoses Laufen Austriale määratud trahviga (nii individuaalselt kui ka solidaarselt Roca Sanitario’ga) ELTL artikli 101 väidetava rikkumise eest ja järelikult

— vähendada Laufen Austriale individuaalselt kui ka solidaarselt Roca Sanitario’ga määratud trahvi summat hagis märgitud argumentide alusel niivõrd, kuivõrd Üldkohus peab seda vajalikuks seal esitatud põhjenduste ja muude põhjenduste alusel, mida Üldkohus võib hinnata;

— mõista Laufen Austria kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas menetluses vaidlustatud otsus on sama nagu kohtuasjas T-408/10: Roca Sanitario vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid on sarnased, mis esitati neis kohtuasjades.

Eelkõige väidab ta, et on tehtud ilmne hindamisviga, kuna hageja ei tegutsenud turul iseseisvalt, väites, et Roca Sanitario on vastutav tema tegevuse eest.

Sellega seoses ja teise võimalusena on välja toodud nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (ELT 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk205) artikli 23 lõike 2, rikkumiste eest individuaalse vastutuse põhimõtte ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine seoses hagejale individuaalselt määratud trahvisummaga selle rikkumise eest, mis pandi väidetavalt toime enne seda, kui Roca Sanitario ta üle võttis. See summa ületab 10 % tema käibest vaidlustatud otsuse vastuvõtmisele eelnenud aastal ning on ekslikult määratletud.
—

ilmse hindamisvea kontrollimisel on tehtud viga, toimikut on moonutatud, esimese astme kohus on rikkunud põhjendamiskohustust ning rikutud on personalieeskirjade artiklit 73 ja ravikindlustuseeskirju: — Avaliku Teenistuse Kohus ei ole võtnud arvesse kohtuistungil esitatut, mis puudutab hagi väidete laiendamist; — Avaliku Teenistuse Kohus nimelt leidis, et arstide hindamisvabadus puudutab ainult haiguse tuvastamist, mitte töövõimetuse määra kindlaksmääramist, ning nii on kohus kinnitanud füüsilise ja vaimse tervise kahjustuse meditsiinilise hindamise Euroopa skaalat, mille alusel piirdub käesolevas asjas töövõimetus 20 %, samas kui arstlik komisjon pidas apellanti 100 % töövõimetuks;
Täiendav väide on see, et hageja ei saa otseselt ja isiklikult vastutada 9 873 060 euro suuruse trahvi maksmise eest. Hagejat ennast ei mõistetud süüdi mis tahes rikkumise toimepanemises. Ta oli ainult vastutav emaettevõtjana ja sellena ei saanud ta trahvi maksmise eest olla otseselt ja isiklikult vastutav. Lisaks ei olnud otsese ja isikliku vastutuse võimalust mainitud vastuväiteteatises, mis on otsuse tühistamise põhjustav menetlusõigusnormi rikkumine.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/40

7. septembril 2010 esitatud hagi — Masco jt versus komisjon

(Kohtuasi T-378/10)

()

2010/C 301/65

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Masco Corp. (Taylor, Ühendriigid), Hansgrohe AG (Schiltach, Saksamaa), Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach, Saksamaa), Hansgrohe Handelsgesellschaft m.b.H. (Wiener Neudorf, Austria), Hansgrohe SA/NV (Anderlecht, Belgia), Hansgrohe B.V. (Westknollendam, Madalmaad), Hansgrohe SARL (Antony, Prantsusmaa), Hansgrohe Srl (Villanova d’Asti, Itaalia), Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Saksamaa), Hüppe Gesellschaft m.b.H. (Laxenburg, Austria), Hüppe Belgium SA/NV (Zaventem, Belgia) ja Hüppe B.V. (Alblasserdam, Madalmaad) (esindajad: advokaat D. Schroeder ja solicitor J. Temple Lang)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hagejate nõuded

— tühistada komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse nr C(2010) 4185 (lõplik) asjas COMP/39.092 — Vannitoasisustus artikli 1 see osa, milles tuvastatakse, et hagejad osalesid vältavas kokkuleppes või kooskõlastatud tegevuses „vannitoasisustuse sektoris”, ja

— mõista hageja õigusabikulud ja kohtumenetlusega seotud muud kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagiavalduses paluvad hagejad tühistada komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse C(2010) 4185 lõplik, asjas COMP/39.092 — Vannitoasisustus, milles komisjon tuvastas, et hagejad ja muud äriühingud on rikkunud ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, sest nad osalesid vältavas kokkuleppes või kooskõlastatud tegevuses „vannitoasisustuse sektoris” Saksamaa, Austria, Itaalia, Prantsusmaa, Belgia ja Madalamaade turgudel.

Hagejad esitavad oma nõude põhjendamiseks ühe väite.

Hagejad vaidlevad vastu sellele, et komisjoni poolt rikkumisele antud õigusliku hinnangu kohaselt oli tegemist ühes keeruka rikkumisega, mis hõlmas kolme erinevat tootegruppi, nimelt kraane ja armatuure, dušikabiine ning keraamilist sanitaarvarustust, kuigi ta oleks pidanud tuvastama kolme eri rikkumise toimepanemise.

Hagejad ei tooda keraamilist sanitaarvarustust. Nad leiavad, et komisjon on teinud hindamis- ja faktivigu ning rikkunud õigusnorme, tuvastades, et nad osalesid ühes keerukas rikkumises, mis hõlmas kolme tootegruppi, sealhulgas keraamilist sanitaarvarustust. See et komisjon tuvastas otsusega ühe keeruka rikkumise toimepanemise, ei ole kooskõlas komisjoni varasema otsustuspraktikaga (ega Euroopa Kohtu kohtupraktikaga). Komisjon rikkus läbipaistvuse, õiguskindluse ja võrdse kohtlemise põhimõtet. Otsuses esitatud faktid ja viidatud tõendid ei toeta komisjoni järeldusi, et toime on pandud üks keerukas rikkumine, mis hõlmas kolme erinevat tootegruppi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/57

9. septembril 2010 esitatud hagi — Roca versus komisjon

(Kohtuasi T-412/10)

()

2010/C 301/92

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat P. Vidal Martínez)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada osaliselt Euroopa Komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse artiklid 1 ja 2 seoses Roca France’ile määratud ebaproportsionaalse trahviga ELTL artikli 101 väidetava rikkumise eest ja järelikult

— vähendada Roca France’ile määratud trahvi summat hagis märgitud argumentide alusel niivõrd, kuivõrd Üldkohus peab seda vajalikuks seal esitatud põhjenduste ja muude põhjenduste alusel, mida Üldkohus võib hinnata;

— mõista Roca France’i kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas menetluses vaidlustatud otsus on sama nagu kohtuasjades T-408/10: Roca Sanitario vs. komisjon ja T-411/10: Laufen Austria vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid on sarnased, mis esitati neis kohtuasjades.
—

ELTL artikli 45 rikkumine, kuna FLF põhikirjas tegelikult sisalduv kohustus viia võistluse ametlikku nimekirja seitse mängijat, kes esimestena on Luksemburgis saanud litsentsi, ning keelata sama võistluse nimekirja viimast rohkem kui neli sama spordiaasta jooksul üle toodud mängijat, on käsitletav otsese diskrimineerimisena, mis takistab liikmesriigi kodanikul tegeleda majandustegevusega Luksemburgi territooriumil. Hagejad väidavad veel, et lisaks sellele, et FLF põhikiri sisaldab mitte otsest, vaid kaudset diskrimineerimist, on FLF-i esitatud vastuväited, nimelt et selle sotsiaalne eesmärk on edendada jalgpalli kui harrastussporti, on alusetud ja seega ei saa neid käsitleda seaduslike põhjendustena. Piirangud on seega ebaproportsionaalsed võrreldes saavutatava eesmärgiga;
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/39

17. septembril 2010 esitatud hagi — Magnesitas de Rubián jt versus komisjon

(Kohtuasi T-430/10)

()

2010/C 317/71

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Hispaania), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Hispaania), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Ateena, Kreeka) (esindajad: advokaadid H. Brokelmann ja P. Martínez-Lage Sobredo)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hagejate nõuded

— Esimese võimalusena tühistada tsemendi, lubja ja magneesiumoksiidi tootmise parimat võimalikku tehnikat käsitleva viitedokumendi (ELT C 166, lk 5) punkt 3 ning samuti kõnealuse dokumendi teistes punktides sisalduvad viited magneesiumoksiidile;

— teise võimalusena ja juhul, kui Üldkohus ei tühista kõnealuse akti punkti 3 täies ulatuses, tühistada igal juhul kõnealuse punkti alapunkt 3.5.5.4, sh eelkõige tabelis 3.11 kehtestatud heitmete väärtused, ja

— mõista igal juhul kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud akti peale, mille komisjon võttis vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivi 2008/1/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (1) alusel, milles kehtestatakse saastuse kontrollsüsteem ning nähakse ette teatud tööstuskäitistele loa andmise mehhanism.

Kõnealuses aktis käsitatakse parima võimaliku tehnikana toodetud gaasidest tuleneva SOX heitmete vähendamist ning kehtestatakse SOX heitmete väärtused, mis lisaks sellele, et need on madalamad mis tahes muule sektorile kehtestatud väärtustest, on hagejate arvates saavutatavad üksnes moel, mis põhjustab tõsist keskkonnakahju.

Teiselt poolt on hagejad seisukohal, et viidatud väärtused määratakse kindlaks üheainsa ettevõtte esitatud andmete alusel ning väljaspool selleks ette nähtud menetlust.

Oma hagi toetuseks tuginevad hagejad neljale väitele.

— Euroopa Komisjoni pädevuse puudumine Selles osas väidetakse, et komisjon ei ole pädev hõlmama vaidlustatud aktiga magneesiumoksiidi tootmist.

— Oluliste menetlusnormide rikkumine Hagejad on seisukohal, et vaidlustatud aktiga seoses esineb kolm olulist menetlusnormi rikkumist: — hagejaid ei ole teavitatud vaidlustatud akti väljatöötamise menetluse algatamisest ning nad said akti väljatöötamises osaleda alles selle hilises etapis; — vaidlustatud aktis ei ole viidatud hagejate esitatud „split views’idele” ja — vaidlustatud akti lõpliku eelnõu analüüsiks ette nähtud tähtaja järgimata jätmine.

— Direktiivi 2008/1/EÜ artikli 1, mis käsitleb saastuse kompleksset vältimist ja kontrolli, rikkumine, kuivõrd vaidlustatud aktis rikutakse kõnealuse direktiivi artiklis 1 sätestatud eesmärki, mis seisneb keskkonna kui terviku kaitses.

— Võrdse kohtlemise üldpõhimõtte rikkumine. Hagejad leiavad, et vaidlustatud akt rikub võrdõiguslikkuse põhimõtet koheldes ühtemoodi ettevõtjaid, kes ei ole samalaadses olukorras.

(1) ELT L 24, lk 8.
—

puudulikule põhjendusele, õigusnormide ja faktide rikkumisele ja ilmsetele hindamisvigadele, kuna komisjon leidis, et võimalus rikkumist tõendada on väga piiratud seetõttu, et komisjon: — ei uurinud nende tegelikult esitatud hindade diskrimineerivat iseloomu seoses tegelikult osutatud teenustega ning väitis vääralt, et eelneva uurimise käigus ei ilmnenud selle kohta mingeid vihjeid ega tõendeid; — leidis, et France Télécomi poolt kliendiliinidele ligipääsu võimaldamiseks kindlaks määratud tariifide arvutamiseks kasutatav meetod oli Elektroonilise ja postiside reguleerimise ameti (Autorité de régulation des communications électroniques et des postes (ARCEP)) poolt heaks kiidetud ning leidis, et asjaolu, et France Télécom saatis viimasele väära teabe püüdmata seda parandada, on kasutatud meetodi arvesse võttes asjakohatu; — moonutas hageja poolt esitatud välistamis-testide eset, mis tõendas etteheidetavate tegevuste mõju; — moonutas tagatisi, mida kohaldatakse turgu valitseva seisundiga seoses esitatud kaebuste uurimisel ja klassifikatsiooni otsuste suhtes, kuna hagejale i) ei võimaldatud kohest ligipääsu teda kahjustavatele dokumentidele ja toimiku materjalidele ning ii) ei antud piisavat tähtaega nende dokumentide kohta oma märkuste esitamiseks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/45

24. septembril 2010 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 9. juuli 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas F-91/09: Marcuccio versus komisjon

(Kohtuasi T-450/10 P)

()

2010/C 317/80

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Luigi Marcuccio (Triase, Itaalia) (esindaja: advokaat G. Cipressa)

Teine menetluspool: Euroopa Komisjon

Apellatsioonkaebuse esitaja nõuded

— tühistada vaidlustatud määrus igal juhul ühegi erandita;

— tunnistada esimeses kohtuastmes esitatud hagi, mille kohta anti vaidlustatud määrus, täielikult vastuvõetavaks;

— esimese võimalusena rahuldada ühegi erandita kõik nõuded, mille apellatsioonkaebuse esitaja esimeses kohtuastmes hagis esitas;

— mõista vastustajalt apellatsioonkaebuse esitaja kasuks välja kõik otsesed kohtukulud ja tasud, mida viimati nimetatu kandis ja kannab seoses menetlusega nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsioonimenetluses;

— teise võimalusena saata asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse, et see kohus teeks teises koosseisus asjas uue lahendi.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev apellatsioonkaebus on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu 9. juuli 2010. aasta määruse peale. Selle määrusega jäeti osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata hagi, mille põhinõue oli hüvitada kahju, mis hagejale oli tekitatud sellega, et teda kutsuti tervisekontrolli, et hinnata tema võimalikku töövõimetust.

Apellatsioonkaebuse esitaja väidab oma nõuete toetuseks, et kahju hüvitamise nõuete väidetava vastuvõetamatuse tuvastamise kohta puuduvad vaidlustatud määruses igasugused põhjendused.

Lisaks väidab apellant, et ELTL artiklit 270, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artiklit 90, õiguskindluse põhimõtet, õiguste kohtuliku kaitse põhimõtet, õigusnormide hierarhia põhimõtet, võimude lahususe põhimõtet ja kohtu seadusest lähtumise põhimõtet on vääralt ja ebamõistlikult tõlgendatud ja kohaldatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/41

20. septembril 2010 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 13. juuli 2010. aasta määruse peale kohtuasjas F-103/09, Allen jt versus komisjon

(Kohtuasi T-433/10 P)

()

2010/C 317/74

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: John Allen (Horspath, Ühendkuningriik) ja teised (esindajad: K. Lasok, QC ja barrister B. Lask)

Teine menetluspool: Euroopa Komisjon

Apellatsioonkaebuse esitajate nõuded

— tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks;

— tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 13. juuli 2010. aasta määrus kohtuasjas F-103/09;

— lükata tagasi hageja esimene ja teine vastuvõetamatuse vastuväide ja

— mõista apellatsioonikaebusega seotud kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva apellatsioonkaebusega paluvad apellandid tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu 13. juuli 2010. aasta määruse kohtuasjas F-103/09: Allen jt vs. komisjon, millega Avaliku Teenistuse Kohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, millega apellandid taotlesid hüvitist ning sellise otsuse tühistamist, millega keelduti hüvitamast kahju, mis igale apellandile tekitati seetõttu, et neid ei võetud tööle ühenduse ajutiste teenistujatena siis, kui nad töötasid Euroopa Ühistoroidkambri (JET) ühisettevõttes.

Oma apellatsioonkaebuse põhjenduseks väidavad apellandid, et Avaliku Teenistuse Kohus ei järginud Euroopa Kohtu praktikat ning Euroopa Liidu õiguse aluspõhimõtteid, kui ta leidis, et käesolevas kontekstis on kohaldatav mõistliku aja jooksul tegutsemise kohustus ning isegi kui see nii oli, siis tema seisukoht selle aja kestuse ning alguspunkti kohta rikkus seda praktikat ning aluspõhimõtteid.