Kohtuasi C-119/05

Ministero dell’Industria, del Commercio e dell'Artigianato

versus

Lucchini SpA, varem Lucchini Siderurgica SpA

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato)

„Riigiabi — ESTÜ — Terasetööstus — Ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abi — Tagasinõudmine — Siseriikliku kohtuotsuse seadusjõud”

Kohtujurist L. A. Geelhoedi ettepanek, esitatud 14. septembril 2006 I - 6204

Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 18. juuli 2007 I - 6228

Kohtuotsuse kokkuvõte

(ESTÜ asutamisleping, artikli 4 punkt c; EÜ artikli 87 lõige 1 ja EÜ artikli 88 lõige 3; otsus nr 3484/85, artiklid 1 ja 6)

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Ilmselgelt asjakohatud küsimused ja oletuslikud küsimused, mis on esitatud kontekstis, mis välistab tarviliku vastuse

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – ESTÜ asutamislepinguga seotud normide tõlgendamist puudutav eelotsusetaotlus, mis on esitatud pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist – Hõlmamine

Euroopa Kohus on pädev lahendama ESTÜ asutamislepingu ja selle alusel vastu võetud õigusaktide tõlgendamist puudutavaid eelotsuse küsimusi vaatamata sellele, et küsimused on esitatud pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist. Ehkki asjaomases olukorras ei saa nimetatud lepingu artiklit 41 enam kohaldada Euroopa Kohtu pädevuse alusena, oleks vastuolus aluslepingute eesmärgi ja ühtsusega ning kokkusobimatu ühenduse õiguse järjepidevusega, kui Euroopa Kohtul puuduks pädevus tagada selliste ESTÜ asutamislepinguga seonduvate õigusnormide ühetaoline tõlgendamine, mis loovad õiguslikke tagajärgi ka pärast mainitud lepingu kehtivuse lõppemist. (vt punkt 41)

EÜ artikli 234 järgses menetluses, mis põhineb selgel siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu ülesannete eristamisel, on kohtuasja faktiliste asjaolude hindamine vaid siseriikliku kohtu pädevuses. Üksnes asja menetleval ja selle lahendamise eest vastutaval siseriiklikul kohtul on kohtuasja eripärasid arvesse võttes õigus hinnata eelotsuse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks ning Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust. Kui esitatud küsimused puudutavad ühenduse õiguse tõlgendamist, on Euroopa Kohus reeglina kohustatud eelotsuse tegema. (vt punkt 43)

Erandjuhtudel peab Euroopa Kohus oma pädevuse hindamiseks kindlaks tegema, millistel asjaoludel siseriiklik kohus talle eelotsusetaotluse esitas. Siseriikliku kohtu esitatud eelotsuse küsimusele vastamisest keeldumine on võimalik vaid siis, kui on ilmselge, et taotletud ühenduse õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega või kui kõnealune probleem on oletuslik või kui Euroopa Kohtule ei ole teada eelotsuse küsimusele tarviliku vastuse andmiseks vajalikud faktilised ja õiguslikud asjaolud. (vt punkt 44)

Siseriiklikes kohtutes võib arutamisele tulla riigiabi puudutavaid kohtuasju, milles nad on kohustatud tõlgendama ja kohaldama EÜ artikli 87 lõikes 1 sätestatud abi mõistet, seda iseäranis selle kindlaksmääramisel, kas EÜ artikli 88 lõikes 3 sätestatud eelneva kontrolli menetlusest mööda minnes võetud riikliku meetme puhul oleks pidanud nimetatud menetlust kohaldama või mitte. Samuti võib siseriiklik kohus selleks, et määrata kindlaks, kas otsuse nr 3484/85, mis sätestab ühenduse eeskirjad terasetööstusele antava riigiabi kohta, artiklis 6 sätestatud esialgse kontrolli menetlusest mööda minnes võetud riikliku meetme puhul oleks pidanud nimetatud menetlust kohaldama või mitte, olla sunnitud tõlgendama ESTÜ asutamislepingu artikli 4 punktis c ja eelnimetatud otsuse artiklis 1 sätestatud abi mõistet. Seevastu puudub siseriiklikel kohtutel pädevus, et otsustada riigiabi kokkusobivuse üle ühisturuga. Komisjoni ainupädevusse kuulub abimeetmete või abikava ühisturuga kokkusobivuse hindamine, mis allub ühenduse kohtu kontrollile. (vt punktid 50–52 ja 62)

Ehkki siseriiklikel kohtutel võib põhimõtteliselt tulla ette ühenduse õigusaktide kehtivuse uurimist, ei ole nad siiski pädevad ise tuvastama ühenduse institutsioonide õigusaktide kehtetust. Üksnes Euroopa Kohus on seega pädev tuvastama ühenduse õigusakti kehtetust. Selline ainupädevus tulenes sõnaselgelt ka ESTÜ asutamislepingu artiklist 41. (vt punkt 53)

Ühenduse institutsioonide poolt vastu võetud otsus, mida selle adressaat ei ole EÜ artikli 230 viiendas lõigus sätestatud tähtaja jooksul vaidlustanud, muutub adressaadi suhtes lõplikuks. Sellise riigiabi saaja puhul, keda puudutas komisjoni otsus, mis oli adresseeritud otse üksnes sellele liikmesriigile, kust pärines vastav abisaaja, ning kes oleks võinud kahtlusteta nimetatud otsuse vaidlustada, ent lasi mööda EÜ artikli 230 viiendas lõigus sätestatud vastava imperatiivse tähtaja, on välistatud võimalus seada kõnealuse otsuse õiguspärasus kahtluse alla hagis, mis on esitatud siseriiklikku kohtusse riigi asutuste poolt võetud nimetatud otsuse rakendusmeetmete vastu. Samad põhimõtted on mutatis mutandis tingimata kohaldatavad ka ESTÜ asutamislepingu kohaldamisalas. (vt punktid 54 ja 55)