25

Neil asjaoludel otsustas Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nordrhein-Westfaleni liidumaa kõrgeim halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas [raamdirektiivi] artikli 2 punktis c kasutatud mõistet „teenus, mis seisneb tervikuna või peamiselt signaalide edastamises [elektroonilise side võrkude] kaudu“ tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab või võib hõlmata ka veebipõhiseid elektronpostiteenuseid, mis tehakse kättesaadavaks avatud interneti kaudu ilma ise internetiühendust pakkumata? a) Täpsemalt, kas seda mõistet tuleb tõlgendada nii, et „signaalide edastamiseks“ tuleb pidada juba andmetöötlustoiminguid, mida kirjeldatud elektronpostiteenuse osutaja teeb oma elektronposti serveri kaudu, luues ühenduse elektronposti aadresside ja asjaomaste füüsiliste ühenduste IP‑aadresside vahel ning saates või (vastupidi) võttes vastu andmepakettidesse jaotatud e‑kirju avatud interneti kaudu internetiprotokollistiku eri protokolle kasutades, või tuleb „signaalide edastamiseks“ pidada alles nende andmepakettide edastamist interneti kaudu, mida teeb internetiühenduse pakkuja? b) Täpsemalt, kas seda mõistet tuleb tõlgendada nii, et andmepakettidesse jaotatud e‑kirjade edastamine interneti kaudu, mida teeb internetiühenduse pakkuja, on omistatav kirjeldatud elektronpostiteenuse osutajale, mistõttu ka tema osutab selles mõttes teenust, mis seisneb „signaalide edastamises“? Millistel tingimustel on selline omistamine võimalik? c) Juhul kui kirjeldatud elektronposti teenuse osutaja kas edastab ise signaale või on internetühenduse pakkuja poolne signaalide edastamine talle omistatav, kas siis tuleb kõnealust mõistet eelkõige tõlgendada nii, et kirjeldatud elektronposti teenus seisneb, olenemata selle teenuse muudest funktsioonidest nagu e-kirjade kirjutamine, salvestamine ja liigitamine või kontaktandmete haldamine, ja olenemata nende funktsioonide pakkumiseks vajalikust tehnikast, „tervikuna või peamiselt“ signaalide edastamises, sest funktsionaalse käsitluse järgi on kasutaja seisukohalt esiplaanil selle teenuse sidefunktsioon? 2. Kui esimeses küsimuses nimetatud mõistet tuleb tõlgendada nii, et üldiselt ei hõlma see veebipõhiseid elektronpostiteenuseid, mis tehakse kättesaadavaks avatud interneti kaudu ilma ise internetiühendust pakkumata, siis kas see mõiste võib erandina hõlmata olukorda, kus sellise teenuse osutaja käitab lisaks internetiga ühendatud elektroonilise side võrku, mida saab igal juhul kasutada ka elektronposti teenuse jaoks? Millistel tingimustel on see võimalik? 3. Kuidas tuleb tõlgendada [raamdirektiivi] artikli 2 punktis c kasutatud mõistet „tavaliselt tasu eest osutatav“? a) Täpsemalt, kas see mõiste eeldab kasutajapoolset teatava tasu maksmist või võib kasutaja teha tasu maksmise asemel muu vastusoorituse, mis pakub teenuseosutajale majanduslikku huvi näiteks seetõttu, et kasutaja teeb oma isikuandmed või muud andmed aktiivselt kättesaadavaks või tekib teenuseosutajal neile andmetele juurdepääs teenuse kasutamise käigus muul viisil? b) Täpsemalt, kas see mõiste eeldab, et tasu maksab tingimata isik, kellele asjaomast teenust osutatakse, või piisab ka sellest, kui teenust rahastatakse kas osaliselt või tervikuna kolmandate isikute poolt, näiteks teenuseosutaja veebisaidil reklaami edastamise kaudu? c) Täpsemalt, kas mõistele „tavaliselt“ seletuse andmisel tuleb sellega seoses lähtuda tingimustest, mille alusel konkreetse teenuse osutaja oma teenust pakub, või tingimustest, mille alusel identseid või võrreldavaid teenuseid üldjuhul pakutakse?“