ET Euroopa Liidu Teataja C 344/26

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 19. septembri 2013. aasta otsus (Oberster Gerichtshof’i eelotsusetaotlus — Austria) — Pensionsversicherungsanstalt versus Peter Brey

(Kohtuasi C-140/12) (1)

(Isikute vaba liikumine - Liidu kodakondsus - Direktiiv 2004/38/EÜ - Üle kolmekuuline elamisõigus - Artikli 7 lõike 1 punkt b - Isik, kes on kaotanud töötaja staatuse - Vanaduspensioni saaja - Tingimus, mille kohaselt isikul peab olema piisavalt vahendeid, et mitte koormata vastuvõtva liikmesriigi „sotsiaalabisüsteemi” - Mitteosamakselise rahalise erihüvitise taotlus - Vanaduspensioni täiendamiseks mõeldud kompensatoorne lisatoetus - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Artikli 3 lõige 3 ja artikkel 70 - Elukohajärgse liikmesriigi pädevus - Andmise tingimused - Riigi territooriumil seaduslikult elamise õigus - Kooskõla liidu õigusega)

2013/C 344/43

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Pensionsversicherungsanstalt

Vastustaja: Peter Brey

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberster Gerichtshof — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46), artikli 7 lõike 1 punkti b tõlgendamine — Töötamise lõpetanud liidu kodaniku õigus elada kauem kui kolm kuud teise liikmesriigi territooriumil — Olukord, kus nimetatud kodanik saab pensioni, mis on väiksem vastuvõtva liikmesriigi miinimumsissetulekust, ning kes seetõttu taotles, et talle makstaks kompensatoorset lisatoetust (Ausgleichszulage), mis on mitteosamakseline rahaline erihüvitis

Resolutsioon

Liidu õigust ja eeskätt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artikli 7 lõike 1 punktis b, artikli 8 lõikes 4 ja artikli 24 lõigetes 1 ja 2 sätestatut tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu kõne all põhikohtuasjas, mis välistavad — isegi esimesele kolmele kuule elamisele järgnevat ajavahemikku puudutavas — igal juhul ja automaatselt sellise hüvitise nagu Allgemeines Sozialversicherungsgesetz’i (üldine sotsiaalkindlustusseadus; Budgetbegleitgesetzes 2011-ga (2011. aasta eelarveseadus) tehtud 1. jaanuaril 2011 jõustuvate muudatustega arvestavas redaktsioonis) § 292 lõikes 1 ette nähtud kompensatoorse lisatoetuse maksmise majanduslikult mitteaktiivsele teise liikmesriigi kodanikule põhjendusel, et ehkki talle on väljastatud registreerimistunnistus, ei vasta see kodanik esimese riigi territooriumil kauem kui kolm kuud seaduslikult elamise õiguse olemasolu tingimustele, sest sellise elamisõiguse olemasolu on seatud sõltuvusse nõudest, et sellel kodanikul on piisavalt vahendeid, et mitte taotleda asjaomast hüvitist.

(1) ELT C 165, 9.6.2012.