Liidetud kohtuasjad C‑103/12 ja C‑165/12

Euroopa Parlament

ja

Euroopa Komisjon

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

„Tühistamishagi — Otsus 2012/19/EL — Õiguslik alus — ELTL artikli 43 lõiked 2 ja 3 — Kahepoolne leping, millega lubatakse kasutada lubatud kogupüügi ülejääki — Sellise huvitatud kolmanda riigi valimine, kellel liit lubab kasutada bioloogilisi ressursse — Majandusvöönd — Poliitiline otsus — Kalapüügivõimaluste kehtestamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 26. november 2014

Liidu õigusakti õigusliku aluse valik peab põhinema objektiivsetel asjaoludel, mis on kohtulikult kontrollitavad ja mille hulka kuuluvad eelkõige õigusakti eesmärk ja sisu. Sellega seoses ei ole nõukogu otsusega 2012/19 heaks kiidetud avalduse, mis käsitleb Euroopa Liidu vetes kalapüügivõimaluste andmist Venezuela Bolívari Vabariigi lipu all sõitvatele kalalaevadele Prantsuse Guajaana rannikulähedases majandusvööndis, eesmärk kalapüügivõimaluste kehtestamine ja eraldamine ELTL artikli 43 lõike 3 mõttes, vaid pakkuda nimetatud vabariigile võimalust osaleda liidu kehtestatud tingimustel bioloogiliste ressursside kasutamises Guajaana majandusvööndis. Arvestades asjassepuutuva rannikuriigi asemel tegutseva liidu konkreetset vastutust bioloogiliste ressursside kasutamise eest rannikuriigi majandusvööndis, hindavad liidu institutsioonid, kas huvitatud riik on suuteline tagama, et tema lipu all sõitvad laevad järgivad sellise kasutamise suhtes kehtivaid tingimusi, eelkõige seda, kas nad järgivad asjaomases piirkonnas kohaldatavaid liidu ühise kalanduspoliitika sätteid. Lisaks võtavad liidu institutsioonid arvesse selliseid asjaolusid nagu asjassepuutuva piirkonna elusloodusvarade tähtsus oma majanduses ja riigi muud huvid, asjaomase piirkonna arengumaade taotlused ning vajadus leevendada nende riikide majandusraskusi, mille kodanikud on tavapäraselt selles piirkonnas kalapüügiga tegelnud ning kes on teinud märkimisväärseid pingutusi varude uurimisel ja kindlakstegemisel. Seega on vaidlusaluse avalduse eesmärk kehtestada Venezuela lipu all sõitvate laevade kõnealusesse piirkonda lubamiseks üldine raamistik, mida on seejärel järjestikku täpsustatud erinevate määruste sätetega. Sellest tulenevalt ei ole Venezuela Bolívari Vabariigile edastatud pakkumus tehniline või rakenduslik meede, vaid vastupidi meede, mis eeldab iseseisva otsuse tegemist neid poliitilisi huve silmas pidades, mida liit oma ühistes poliitikates, sealhulgas ühises kalanduspoliitikas järgib. Järelikult kuulub vaidlusalune avaldus ühte sellisesse pädevusvaldkonda, kus liidu seadusandja peab tegema otsuse, ja otsus 2012/19, millega see avaldus liidu nimel heaks kiideti, kuulub ELTL artikli 43 lõike 2, mitte aga ELTL artikli 43 lõike 3 kohaldamisalasse. Peale selle, kuna vaidlusalune avaldus on osa rahvusvahelisest lepingust, kuulub see avaldus ELTL artikli 218 kohaldamisalasse. Seega tuleb otsus 2012/19 vastu võtta ELTL artikli 43 lõike 2 ja ELTL artikli 218 lõike 6 punkti a alapunkti v alusel nende sätete koostoimes, mitte aga ELTL artikli 43 lõike 3 ja ELTL artikli 218 lõike 6 punkti b alusel nende sätete koostoimes. (vt punktid 51, 58, 75, 76, 78–83, 85 ja resolutsiooni punkt 1)

Kolmandale riigile adresseeritud avaldust, mis käsitleb liidu vetes kalapüügivõimaluste andmist selle riigi lipu all sõitvatele kalalaevadele liikmesriigi rannikulähedases majandusvööndis, tuleb pidada liidu poolt asjaomase rannikuriigi eest nimetatud kolmandale riigile esitatud pakkumuseks, tingimusel et see riik tagab, et tema lipu all sõitvad ja selles piirkonnas kalastavad laevad järgivad seal kohaldatavaid liidu ühise kalanduspoliitika sätteid. Kuna asjaomane kolmas riik esitas pärast liidult pakkumuse saamist viimasele konkreetsed kalapüügiloa taotlused ega teinud selle käigus pakkumuse tingimuste kohta reservatsioone, nõustus see riik kõnealuse pakkumisega, mille liit talle vaidlusaluses avalduses esitas. Siit järeldub, et liidu tehtud avaldust ja kolmanda riigi nõustumist selle avaldusega tuleb koos pidada liidu ja kolmanda riigi sõlmitud lepinguks, milles lubatakse kasutada avalduses täpsustatud tingimustel osa lubatud kogupüügi ülejäägist asjaomase liikmesriigi majandusvööndis. (vt punktid 68, 70, 71, 73, 83 ja 84)