1
2
3
4 5
ET
Koh tulahend itekogumik
1—
2—
3—
4—
5—
ECLI:EU:C:2014 :291 1KOHTUJURISTI ETTEPANEK
NILS W AHL
esitatud 30. aprillil 2014  
Algkeel: inglise.Kohtuasi C-1 1 3 / 1 3
Azienda Sanitaria L ocale N. 5 «Spez zino»
Associazione Na zionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – C omitato Regionale Liguria
Regione Liguria
versus
San Lorenzo Società Cooperativa Sociale
Croce Verde C ogema Cooperativa Sociale Onlus
(eelotsusetaotlus, mille on e sitanud Consiglio di S tato (Itaalia))
ELTL artiklid 49 ja 56 — Direktiiv 2004 /18/EÜ — Teenuste riigihankelepingud — 
Patsiendiveoteenused — Lepingu sõlmimine hankeme netlust välja kuu lutamata — 
Vabatahtlikud organisatsioonid — Kulude hüvitamine
1. Vabatahtlikud (või heategevuslikud) organisatsioonid on l eidnud üldist tunnustust muu h ulgas tänu 
olulistele sotsiaalsetele, me ditsiinilistele ja humanitaarsetele ülesannetele, mida n ad t äidavad ko gu 
ühiskonn a h uvides n ing ee lkõige ü hiskonn a kõ ige nõ rgemate liikme te (näiteks s õja- v õi 
loodusõnnetuste ohvrite või haigete, vaeste või eakate inimeste) huvides.
2. Sellistel organisatsioonidel on t ihtipeale eriline õiguslik staatus ja seda m itte üksnes rii gisisese 
õiguse, vaid ka ra hvusvahelise avaliku õ iguse raa mes. 
Näiteks on h eategevusorganisatsioonidele eriline õiguslik staatus antud sõjaolukorras alates sellest, ku i 22. augustil 1864 . aastal allkirjastati 
Genfis kon ventsioon h aavatud sõjaväelaste olukorra p arandamise ko hta maismaal. Lisaks andis ÜR O Peaassamblee 16. oktoobri 1990 . aasta 
resolutsiooniga 45/6 vaatleja staatuse Rahvusvahelisele Punase Risti Komiteele, arvestades sellele G enfi kon ventsioonidega antud erilist 
positsiooni ja mandaate. Loomulikult ei jäta ka E uroopa L iit 
tähelepanuta vabatahtlike o rganisatsioonide eripära n ing pe ab väga oluliseks n ende panust õiglase 
ühiskonn a ülesehitamisse. 
Vt näiteks E L lepingu ar tiklis 11 ja ELTL ar tiklis 15 nõ utud dia loog Euroopa Liidu institutsioonide ja ko danikuühiskonn a vahel. Lisaks 
kuuluvad E LTL ar tikli 300 l õike 2 alusel Majandus- ja Sotsiaalkomiteesse ka ko danikuühiskonn a esindajad. Pealegi rõhutatakse paljudes 
aluslepingutele lisatud deklaratsioonides vabatahtlike o rganisatsioonide olulist panust sotsiaalse solidaar suse ar engusse Euroopa Liidus: 
eelkõige 1992 . aasta Euroopa Liidu lepingule lisatud 23 . deklaratsioonis ja Amsterdami lepingule lisatud 38 . deklaratsioonis. Seetõttu on ka E uroopa Kohus teatavates ko htuotsustes, nagu otsuses 
kohtuasjas Stauffer 
14. septembri 2006 . aasta otsus ko htuasjas C-386/04: Centro di M usicologia W alter Stauffer (EKL 2006 , lk I-8203 ). Selle ko htuotsuse mõju 
kohta vabatahtlikele organisatsioonidele liidu õiguskorra kon tekstis vt täpsemalt Breen, O. B., „EU R egulation o f Ch aritable Organisations: 
The Politics of Legally Enabling Civil Society”, The International Journal of Not-for-Profit Law, 3 (2008 ), lk 50–78. ja otsuses ko htuasjas Sodemare 
17. juuni 1997 . aasta otsus ko htuasjas C-70/95: Sodemare jt (EKL 1997 , lk I-3395 ). Käsitlen seda ko htuasja üksikasjalikumalt allpool 
punktides 62, 71 j a 72. kõ hklematult tunnistanud nende ainulaadsust 
liidu õiguskorras.
6
6—
2 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
3. Siiski võib teatavatel asjaoludel juhtuda, et sellistele organisatsioonidele siseriikliku õ igusega antud 
eriõigused või hüved võivad kaa sa tuua pinged kõn ealuste õiguste või hüvede ja liidu õigusnormide 
ühetaolise ko haldamise vahel. Käesolevas ko htuasjas on t egemist just sellise juhtumiga. Consiglio di 
Stato palub vastust kü simusele, ka s siseriiklik õigusnorm, mille ko haselt rii gi ametiasutused on 
teatavatel tingimustel ko hustatud s õlmima p atsiendiveoteenuste l epingud o tse v abatahtlike 
organisatsioonidega, on koo skõlas liidu siseturgu reguleerivate õigusnormidega.
I. Õiguslik raamistik
A. Euroopa Liidu õigus
4. Euroopa P arlamendi j a nõ ukogu 31. märtsi 2004 . aasta dir ektiivi 2004 /18/EÜ e hitustööde 
riigihankelepingute, asjade rii gihankelepingute ja teenuste rii gihankelepingute sõlmimise ko rra 
kooskõlastamise ko hta 
ELT 2004 , L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06 /07, lk 132. artikli 1 lõike 2 punktis a on s ätestatud:
„Riigihankelepingud – ü he või mitme e ttevõtja ning ühe või mitme o stja vahel kir jalikult sõlmitud 
rahaliste huvidega seotud lepingud, mille objektiks on e hitustööd, toodete tarnimine või teenuste 
osutamine käesoleva dir ektiivi tähenduses.”
5. Kõnealuse dir ektiivi artikli 1 lõikes 8 on s ätestatud:
„Töövõtja, tarnija, teenuseosutaja – f üüsiline või juriidiline isik või avalik-õiguslik isik või selliste 
isikute ja/või organite rühm, kes pakub turul vastavalt ehitustööde ja/või ehitustöö teostamist, tooteid 
või teenuseid.
Termin ettevõtja hõlmab võrdselt nii töövõtja, tarnija ku i ka t eenuseosutaja mõistet. Seda ka sutatakse 
vaid l ihtsustamise huvides.
[…]”.
6. Direktiivi 2004 /18 ar tiklis 7 on s ätestatud rii gihankelepingute maksumuse piirmäärad , millest alates 
direktiivi kohaldatakse.
7. Direktiivi 2004 /18 ar tiklites 20 ja 21 on ki ndlaks m ääratud lepingute sõlmimise ko rd ü helt poolt 
lepingute p uhul, m ille o bjektiks on II A lisas loetletud t eenused ( sõlmitakse v astavalt 
artiklitele 23–55), ja teiselt poolt lepingute puhul, mille objektiks on II B lisas loetletud teenused 
(nende suhtes kehtivad ü ksnes artikli 23 ja artikli 35 lõike 4 sätted).
8. Täpsemalt on II A lisas ka tegoorias nr 2 loetletud „maismaatransporditeenused” ning II B lisas 
kategoorias nr 25 „tervishoiu- ja sotsiaalteenused”.
B. Itaalia õigus
9. Liguuria m aakonn a Legge regionale del 7 dicembre 2006 , n. 41 ( 7. detsembri 2006 . aasta seadus 
nr 41) artiklis 75 ter (muudetud ku jul) (edaspidi „LR ar tikkel 75 ter”) on s ätestatud:
„1.Patsiendivedu on ü ldistes huvides toimuv tegevus, mis kuu lub kõ ikehõlmavuse, solidaar suse, 
säästlikkuse ja asjakohasuse põhimõtete ko haldamisalasse.
ECLI:EU:C:2014 :291 3KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
2. Lõikes 1 nimetatud patsiendiveo tagavad tervishoiuasutused [...] oma vahendite ja personaliga. Juhul 
kui see e i ole võimalik, d elegeeritakse patsiendiveo teostamine teistele üksustele [...] järgmiste 
põhimõtete alusel:
a) maakondlike t ervishoiuasutuste p atsiendiveoteenuste o sutamine u saldatakse ee listatult 
vabatahtlikele ü hendustele, Itaalia P unasele R istile ja teistele volitatud a valik-õiguslikele 
institutsioonidele või üksustele, et tagada a sjaomase üldistes huvides oleva teenuse osutamine 
eelarve m ajandusliku t asakaalu tingimustes. Su hted Itaalia P unase R istiga ja vabatahtlike 
organisatsioonidega on r eguleeritud lepingutega [...];
b) patsiendiveo delegeerimine m uudele ku i punktis a viidatud isikutele või üksustele toimub 
kooskõlas teenuste ja asjade riigihankelepingutele ko haldatavate õigusaktidega.
3. Lõike 2 punktis a nimetatud lepingutes [...] nähakse vabatahtlikele ühendustele [ja] Itaalia Punasele 
Ristile [...] ette üksnes tegelikult ka ntud ku lude hüvitamine vastavalt m aakonn avalitsuse poolt 
säästlikkuse, tõhususe ja ü ksnes tekkinud ku lude h üvitamise p õhimõtete a lusel sätestatud 
kriteeriumidele.”
II. Asjaolud, menetlus põhikohtuasjas ja ee lotsuse küsimused
10. Vastavalt ko haldatavatele m aakondlikele õigusaktidele sõlmis ko halik tervishoiuasutus AS L N . 5 
«Spezzino» (edaspidi „ASL nr 5”) 22. detsembri 2010 . aasta otsusega nr 940 p atsiendiveoteenuste 
lepingud ka he vabatahtliku o rganisatsiooniga: Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (edaspidi 
„ANPAS”) ja Croce Rossa Italiana (Itaalia Punane Rist).
11. San Lorenzo Società Cooperativa Sociale ja Croce Ve rde Cogema Cooperativa Sociale O nlus 
(edaspidi „põhikohtuasja vastustajad”), kaks sotsiaalühistut, ke s pakuvad p atsiendiveoteenuseid Liguuria 
maakonn as, esitasid T ribunale A mministrativo R egionale della Liguriale (Liguuria h alduskohus, 
edaspidi „TAR Liguria”) kaebuse, milles nad v aidlustavad AS L nr 5 lepingute sõlmimise.
12. TAR L iguria j äreldas, et p õhikohtuasjas v astustajate p oolt v aidlustatud l epingud o lid 
riigihankelepingud, m ille sõlmimine o li vastuolus E LTL ar tiklites 49, 56 j a 105 s ätestatud 
põhimõtetega. AS L n r 5, Regione L iguria j a A NPAS e sitasid T AR L iguria o tsuse pe ale 
apellatsioonkaebuse Consiglio di S tatole.
13. Kuna Consiglio di S tatol oli kahtlusi, kas LR ar tikkel 75 ter on koo skõlas liidu õigusega, otsustas ta 
menetluse peatada j a esitada E uroopa Kohtule järgmised eelotsuse kü simused:
„1.Kas ELTL artiklitega 49, 56, 105 j a 106 on v astuolus liikme sriigi õigusnormid, mis sätestavad, et 
patsiendiveoteenuste lepingud sõlmitakse eelistatult vabatahtlikele ühenduste, Itaalia Punase Risti 
ja teiste volitatud avalik-õiguslikele institutsioonide või üksustega, kui see toimub ko kkulepete 
alusel, mis näevad ette üksnes tegelikult kantud ku lude hüvitamise?
2. Kas liidu rii gihankeõigusega – kä esoleval juhul selle ko haldamisalast välja jäetud lepingute, 
konkurentsivabaduse, di skrimineerimiskeelu, l äbipaistvuse j a p roportsionaalsuse 
aluspõhimõtetega – on v astuolus l iikme sriigi õ igusnormid, m is l ubavad s õlmida 
patsiendiveoteenuste lepingu h ankeme netlust ko rraldamata, ku i sellist raa mlepingut nagu 
käesolevas ko htuasjas tuleb pidada ra haliste huvidega seotud lepinguks, milles on e tte nähtud ka 
püsikulude ja pikaajaliste ku lude hüvitamine?”
14. Käesolevas ko htuasjas on kir jalikud seisukohad e sitanud A NPAS, Regione Liguria j a ko misjon. 
ANPAS, San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Itaalia valitsus ja ko misjon e sitasid o ma suulised 
seisukohad 26. veebruari 2014 . aasta ko htuistungil.
7
7—
4 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
III. Õiguslik analüüs
A. Sissejuhatus
15. Oma kü simustega soovib ee lotsusetaotluse esitanud ko hus sisuliselt teada, kas selline siseriiklik 
õigusnorm nagu LR ar tikkel 75 ter, mis käsitleb patsiendiveoteenuste otselepinguid, on koo skõlas liidu 
õigusega.
16. LR artikli 75 ter kohaselt peavad p atsiendiveoteenuseid põhimõtteliselt vahetult pakkuma ko halikud 
tervishoiuasutused omavahendite ar velt. Kui kõn ealused asutused siiski ei suuda ise neid teenuseid 
pakkuda, võivad n ad ka sutada v äliseid teenuseosutajaid. Sellisel juhul pe aksid n ad p õhimõtteliselt 
delegeerima need teenused vabatahtlikele organisatsioonidele (nagu näiteks P unane Rist) või muudele 
avalik-õiguslikele asutustele üksnes ku lude hüvitamise hinnaga. Kui see e i ole võimalik, v õivad 
kohalikud tervishoiuasutused tellida kõn ealused teenused väljastpoolt muudelt isikutelt või üksustelt, 
mis on v älja valitud koo skõlas riigihangete eeskirjadega.
17. Vaatamata asjaolule, et siseriiklik ko hus viitab m itmele ELTL sättele (näiteks s ätetele, mis 
käsitlevad a sutamisvabadust, t eenuste v aba liikumist ja v aba kon kurentsi), samuti teisestele 
õigusaktidele (näiteks rii gihankeid kä sitlevatele ee skirjadele) ning m õnele õiguse üldpõhimõttele 
(näiteks di skrimineerimiskeelu, läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtetele), on m inu ar vates 
selge, et käesolevas ko htuasjas asjakohased liidu õigusnormid on ü helt poolt ELTL ar tiklid 49 ja 56 
ning teiselt poolt dir ektiivi 2004 /18 sätted.
18. Ühtlasi on n eed ainsad liidu õigusnormid, millega seoses eelotsusetaotluse esitanud ko hus selgitab 
oma ka htluste põhjuseid. Seevastu ei paku kõn ealune ko hus tegelikult mingit selgitust, m illine on 
tema arvates seos muude ee lotsuses viidatud liidu sätete ja põhimõtete ning põhikohtuasja vaidluse 
vahel. 
Seega, kuivõrd ee lotsusetaotluse esitanud ko hus ei esita Euroopa Kohtule kõ iki faktilisi ja õiguslikke a sjaolusid, mis on v ajalikud selleks, et 
Euroopa Kohus saaks m äärata kindlaks, mis asjaoludel võiks põhikohtuasjas kõn e all olev siseriiklik õigusnorm olla vastuolus teiste punktis 17 
nimetatud liidu õigusnormidega, võiks ee lotsuse kü simused lugeda o saliselt vastuvõetamatuks. Vt selle ko hta 13. veebruari 2014 . aasta otsus 
liidetud ko htuasjades C-419/12 ja C-420/12: Crono S ervice jt (punktid 31–33). Ka väljakujunenud ko htupraktikat arvestades – m ida m a kä sitlen üksikasjalikumalt allpool – 
on E LTL ar tiklid 49 j a 56 n ing dir ektiiv 2004 /18 m inu ar vates liidu õigusnormid, millega võivad 
potentsiaalselt minna vastuollu sellised siseriiklikud sätted nagu LR ar tikkel 75 ter.
19. Eeltoodut arvestades leian, et mõlemat eelotsuse kü simust võib analüüsida koo s, kuna sisuliselt 
puudutavad n eed sama kü simust. Seetõttu teen Euroopa Kohtule ettepaneku s õnastada kõn ealused 
küsimused ümber järgmiselt: „Kas ELTL ar tiklitega 49 ja 56 n ing dir ektiiviga 2004 /18 on v astuolus 
siseriiklik õigusnorm, mille ko haselt patsiendiveoteenuste osutamise lepingute sõlmimisel eelistatakse 
vabatahtlikke o rganisatsioone, ku sjuures sellised lepingud sõlmitakse kõn ealuste organisatsioonidega 
hankeme netlust korraldamata ja tagatakse üksnes tegelikult kantud ku lude hüvitamine?”
B. Eelotsuse küsimused
1. Sissejuhatavad m ärkused
20. Kõigepealt käsitlen ka ht R egione Liguria ja ANPAS-i esitatud sissejuhatavat vastuväidet selle ko hta, 
et selline siseriiklik säte nagu LR ar tikkel 75 ter kuu lub rii gihankeid kä sitlevate liidu ee skirjade 
reguleerimisalasse.
8
9 10
11
12
13
14
8—
9—
10—
11—
12—
13—
14—
ECLI:EU:C:2014 :291 5KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
21. Esiteks r õhutavad R egione Liguria j a A NPAS, et LR ar tiklis 75 ter viidatud vabatahtlikud 
organisatsioonid on ü ksnes asjakohaste Itaalia õigusaktide alusel asutatud mittetulundusühingud 
Eelkõige viitavad n ad L egge 11 agosto 1991 , n. 266, Legge quadro sul volontariato’le (11. augusti 1991 . aasta raa mseadus vabatahtlike 
organisatsioonide ko hta) (Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana, edaspidi „GURI”, nr 196, 22.8.1991 )., mis 
seega ei tegele mingisuguse majandustegevusega. Teiseks rõhutavad n ad, et LR ar tikkel 75 ter ei näe 
ette mingisugust tasustamist, vaid ü ksnes tegelikult kantud ku lude hüvitamise.
22. Sisuliselt seavad R egione Liguria j a A NPAS ka htluse alla ühelt poolt väite, et vabatahtlikke 
organisatsioone saab liidu õ iguse alusel m ääratleda m ajandustegevuses osalejatena ja ee lkõige 
ettevõtjatena dir ektiivi 2004 /18 ar tikli 1 lõike 8 tähenduses, ja teiselt poolt väite, et selliste 
organisatsioonide teenused on s eotud „rahaliste huvidega” dir ektiivi 2004 /18 ar tikli 1 lõike 2 punkti a 
tähenduses.
23. Ma ei saa n ende argumentidega nõ ustuda.
24. Esimese punkti puhul tuletan mee lde, et väljakujunenud ko htupraktika ko haselt ei oma see, et 
asjaomase üksuse ee smärk ei ole tulu teenimine 
Vt 29. novembri 2007 . aasta otsus ko htuasjas C-119/06: ko misjon v s. Itaalia (kohtulahendite ko gumikus ei avaldata, punktid 37–41), 
23. detsembri 2009 . aasta otsus kohtuasjas C-305/08: CoNISMa (EKL 2009 , lk I-12129 , punktid 30 ja 45) ning 19. detsembri 2012 . aasta otsus 
kohtuasjas C-159/11: Ordine degli Ingegneri della Provincia di L ecce jt (punkt 26). ja et selle töötajad on t asustamata vabatahtlikud, 
Vt selle ko hta ko htuotsus komisjon v s. Itaalia, punkt 40 ja seal viidatud ko htupraktika. 
riigihankeid kä sitlevate liidu ee skirjade seisukohast tähtsust. M ajandustegevuses osaleja mõiste on v äga 
lai ning seda pe ab mõistma nii, et see h õlmab kõ iki üksusi, kes pakuvad turul tooteid või teenuseid. 
Vt mh 23. aprilli 1991 . aasta otsus ko htuasjas C-41/90: Höfner ja Elser (EKL 1991 , lk I-1979 , punktid 21–23) ja ko htujurist M azáki 
3. septembri 2009 . aasta ettepanek eespool viidatud ko htuasjas CoNISMa (punktid 22 ja 23). 
Seega ei olene m ajandustegevuses osaleja staatus teatava üksuse puhul sellest, m is üksusega on 
tegemist (näiteks selle koo sseis, ülesehitus või toimimine), vaid p igem s ellest, m ida kõn ealune üksus 
teeb (st mis on t ema tegevusala). Selles osas on E uroopa Kohus järjepidevalt olnud seisukohal, et 
kiira bi- ja patsiendiveoteenuste pakkumine on l iidu õiguse ko haselt majandustegevus. 
Vt 25. oktoobri 2001 . aasta otsus ko htuasjas C-475/99: Ambulanz Glöckner (EKL 2001 , lk I-8089 , punktid 21 ja 22) ning ee spool viidatud 
kohtuotsus komisjon v s. Itaalia (punkt 38).25. Samuti kinnitab seda C onsiglio di S tato ko htupraktika, mille ko haselt Itaalia L egge quadro sul 
volontariato alusel moodustatud vabatahtlikud organisatsioonid võivad p akkuda turul teenuseid, ehkki 
piiratud asjaoludel. Selle alusel otsustas Consiglio di S tato, et kõn ealused organisatsioonid v õivad 
teatavatel tingimustel o saleda h ankeme netlustel koo s teiste ( avalik-õiguslike j a erasektori) 
majandustegevuses osalejatega. 
Vt eelkõige Consiglio di S tato 23. jaanuari 2013 . aasta otsus nr 387 j a 15. aprilli 2013 . aasta otsus nr 2056 .26. Seoses teise punktiga, mis puudutab ra haliste huvide m õistet, piisab m ärkimisest, et ee spool 
viidatud ko htuotsuses Ordine degli Ingegneri della Provincia di L ecce jt on E uroopa Kohus juba 
selgitanud, et lepingut ei saa v älja jätta rii gihankelepingu m õiste alt dir ektiivi 2004 /18 t ähenduses 
üksnes seetõttu, et tasu piirdub teenuse osutamise käi gus tekkinud ku lude hüvitamisega. 
Eespool viidatud ko htuotsus Ordine degli Ingegneri della Provincia di L ecce jt (punkt 29). Vt ka ko htujurist Trstenjaki 23. mai 2012 . aasta 
ettepanek samas kohtuasjas (punktid 31–34). S eega 
vastab ka ü ksnes kulude hüvitamine rahaliste huvide kri teeriumile kõn ealuse õigusakti tähenduses.
27. Selles kon tekstis ei oma tähtsust, ka s ametiasutuste hüvitatavad ku lud ka tavad ü ksnes selle osa, 
mida p ooled nimetavad „otsesteks ku ludeks” (ja mis minu arusaama ko haselt tähendavad p iirkulusid), 
või hõlmavad n eed ka „kaudseid ku lusid” (st osa püsikulusid, mis on v älja arvutatud proportsionaalselt 
delegeeritud patsiendiveoteenuste osakaaluga organisatsiooni ko gu tegevuses). Isegi ku i siseriiklikus 
õigusnormis oleks s ätestatud üksnes otseste ku lude hüvitamine, ei piisaks s ellest, et kõn ealuse 
õigusnormi alusel sõlmitud lepingud jääksid rii gihankeid kä sitlevate liidu ee skirjade ko haldamisalast 
välja.
15
16
17
18
19
20
15—
16—
17—
18—
19—
20—
6 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
28. Eeltoodust lähtudes ei piisa L R ar tiklis 75 ter n imetatud v abatahtlike o rganisatsioonide 
mittetulunduslikust olemusest ega asjaolust, et nad p akuvad t eenust ku lude hüvitamise hinnaga 
riigihankeid kä sitlevate liidu ee skirjade ko haldamata jätmiseks.
2. Direktiiv 2004 /18
29. Artikli 7 ko haselt ko haldatakse dir ektiivi 2004 /18 ü ksnes hankelepingute suhtes, mille ee ldatav 
maksumus on v õrdne dir ektiivis sätestatud piirmäärad ega või neist suurem. LR ar tiklis 75 ter 
sätestatud teenuslepingute puhul oli kõn ealuse dir ektiivi artikli 7 punktis b põhikohtuasja asjaolude 
esinemise ajal piirmääraks ette nähtud 193 000  eurot.
30. Euroopa Kohus on j uba otsustanud, et patsiendiveoteenused on ka hetise iseloomuga, kuna need 
sisaldavad n ii tervishoiuteenuse ku i ka t ranspordi e lemente. Niisiis kuu luvad n ad n ii dir ektiivi 2004 /18 
II A lisa ku i ka II B lisa ko haldamisalasse. 
Vt dir ektiivi 2004 /18 ar tikkel 22. Vt ka 24. septembri 1998 . aasta otsus ko htuasjas C-76/97: Tögel (EKL 1998 , lk I-5357 , punkt 40) ja 
29. aprilli 2010 . aasta otsus kohtuasjas C-160/08: komisjon v s. Saksamaa (EKL 2010 , lk I-3713 , punkt 92). See tähendab, et juhul kui transpordi e lemendi väärtus on 
suurem ku i tervishoiuteenustega seotud väärtus (näiteks võib tuua patsientide pikamaa-regulaarveod), 
siis ko haldatakse kõ iki dir ektiivi sätteid. Kui aga vastupidi on ü lekaalus tervishoiuga seotud element 
(näiteks kiira biveoteenuste puhul), siis ko haldatakse dir ektiivi artikli 21 ko haselt üksnes teatavaid 
direktiivi sätteid. 
Täpsemalt dir ektiivi 2004 /18 ar tikkel 23 ja artikli 35 lõige 4.31. Seda pe avad i ga juhtumi puhul eraldi h indama siseriiklikud ametiasutused, kes on o tsustanud 
korraldada a sjaomastele teenustele pakkumise, ning vaidlustamise puhul on s iseriiklikud ko htud 
pädevad seda kon trollima.
32. Igal juhul, kui jätta kõ rvale kü simus, mis puudutab dir ektiivi 2004 /18 s ätete osalist või täielikku 
kohaldamist üksikutele hangetele, tuleb siinkohal rõhutada a sjaolu, et Euroopa K ohus on j uba 
otsustanud, et patsiendiveoteenused ku i sellised ei jää väljapoole kõn ealuse õigusakti reguleerimisala.
33. Nagu Regione Liguria ja ANPAS m ärgivad, on t õsi, et vastavalt ELTL artikli 168 l õikele 7, nii nagu 
seda on t äpsustatud Euroopa Kohtu praktikas, 
Vt paljude teiste hulgas 21. juuni 2012 . aasta otsus kohtuasjas C-84/11: Susisalo jt (punkt 26 ja seal viidatud ko htupraktika). ei kahanda liidu õigus liikme sriikide pädevust oma 
sotsiaalkindlustussüsteemide ko rraldamisel ning ee skätt tervishoiuteenuste ja ra vi ko rraldamist ning 
pakkumist reguleerivate sätete vastuvõtmisel.
34. Tegelikult on l iidu tegevusel selles valdkonn as selged piirid. Esiteks on a luslepingutes sätestatud 
keeld selles valdkonn as õigusnorme ü htlustada. 
Vt eelkõige ELTL artikli 2 lõige 5. Lisaks on E uroopa Kohus tunnustanud liikme sriikide 
laia kaa lutlusruumi selliste siseriiklike mee tmete kehtestamisel ja säilitamisel, mille eesmärk, vaatamata 
potentsiaalsele vaba liikumise takistuste tekitamisele siseturul, on ra hvatervise kai tse. 
Vt mh 11. septembri 2008 . aasta otsus ko htuasjas C-141/07: komisjon v s. Saksamaa (EKL 2008 , lk I-6935 , punkt 51); 19. mai 2009 . aasta 
otsus liidetud ko htuasjades C-171/07 ja C-172/07: Apothekerkamme r des Saarlandes jt (EKL 2009 , lk I-4171 , punkt 19) ja 5. detsembri 
2013 . aasta otsus liidetud ko htuasjades C-159/12 ku ni C-161/12: Venturini jt (punkt 41).35. Samas on E uroopa Kohtu praktikas selgelt väljendatud, et kui liikme sriigid teostavad o ma pädevust 
tervishoiu ja ar stiabi valdkonn as, pe avad n ad s iiski järgima liidu õ igust ja ee lkõige siseturgu 
puudutavaid s ätteid. Need sätted kee lavad l iikme sriikidel m uu h ulgas ke htestada v õi säilitada 
kõnealuste vabaduste põhjendamatuid piiranguid tervishoiu ja arstiabi sektoris. 
Vt selle ko hta eespool viidatud ko htuotsus ko misjon v s. Saksamaa (punktid 22 ja 23) ning 10. märtsi 2009 . aasta otsus ko htuasjas C-169/07: 
Hartlauer (EKL 2009 , lk I-1721 , punkt 29).
21 22
23
24
25
26
27
28
29
21—
22—
23—
24—
25—
26—
27—
28—
29—
ECLI:EU:C:2014 :291 7KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
36. Niisiis ei saa tervishoiu ja arstiabi sektorit pidada ki ndlalt kai tstuks liidu õigusnormide ko haldamise 
eest. See ke htib a f ortiori ka t eatava hulga sätete ko hta, nagu dir ektiiv 2004 /18, mida l iidu seadusandja 
on s elgelt otsustanud ko haldada kõn ealustele sektoritele. Näiteks on kõn ealuse dir ektiivi II B lisas 
sõnaselgelt (kategoorias nr 25) nimetatud tervishoiu- ja sotsiaalteenused, millele seda ko haldatakse.
37. Ja vastupidi: m ajandussektoreid j a teatavat liiki lepinguid, m is ei kuu lu dir ektiivi 2004 /18 
reguleerimisalasse, 
Vt eelkõige dir ektiivi 2004 /18 ar tiklid 12–18. samuti kon kreetset liiki ü ksusi, m ille suhtes ko haldatakse erikorda, 
Vt dir ektiivi 2004 /18 ar tikkel 19. on 
sõnaselgelt nimetatud dir ektiivi erandsätetes.
38. Samuti ei ole Euroopa Kohtule esitatud dokumentide alusel võimalik väita, et käesolevas kohtuasjas 
saaks ko haldada s isetehingute või ametiabiga seotud erandeid: 
Vt eespool viidatud ko htuotsus Ordine degli Ingegneri della Provincia di L ecce jt (punktid 31–35). asjaomased ko haliku o mavalitsuse 
asutused ei pruugi teostada m ingit kon trolli LR ar tiklis 75 ter nimetatud vabatahtlike o rganisatsioonide 
üle, mis on p õhimõtteliselt eraõiguslikud isikud.
39. See e i tähenda s iiski, et liidu seadusandja ei ole tervishoiu ja arstiabi sektori eripärasid ar vesse 
võtnud. Nagu ee spool märgitud, tähendab nimetatud sektori lisamine dir ektiivi 2004 /18 II B lisasse 
seda, et kohaldatakse üksnes teatavaid s ama dir ektiivi sätteid, 
Lisaks l iidu esmaste õigusaktide no rmidele ja põhimõtetele, mida m a kä sitlen kä esoleva ettepaneku j ärgmises osas. Vt selle ko hta 
13. novembri 2007 . aasta otsus kohtuasjas C-507/03: komisjon v s. Iirimaa (EKL 2007 , lk I-9777 , punktid 26–29). see aga jätab liikme sriikidele suurema 
kaalutlusõiguse muu h ulgas valida ko lmandatest isikutest teenuseosutajaid.
40. Märgin ka , et hiljuti 26. veebruaril 2014 v astu võetud uu s Euroopa Parlamendi ja nõ ukogu dir ektiiv 
riigihangete ko hta 
Euroopa Parlamendi ja nõ ukogu 26. veebruari 2014 . aasta dir ektiiv 2014 /24/EL rii gihangete ko hta ja dir ektiivi 2004 /18/EÜ ke htetuks 
tunnistamise ko hta (ELT 2014 L 94, lk 65). m itte ü ksnes ei suurenda vee lgi liikme sriikide kaa lutlusõigust asjaomases 
valdkonn as (näiteks suurendatakse piirmäära t ervishoiuteenuste puhul 750 000  euroni), 
Direktiivi 2014 /24 ar tikli 4 punkt d, ja artiklid 74–77 n ing põhjendused 114 j a 118 n ing XIV lisa. vaid s isaldab 
ka teatavaid m ittetulundusühingute osutatavaid t eenuseid kä sitlevaid e risätteid. 
Vt dir ektiivi 2014 /24 ar tikli 10 p unkt h ja põhjendus 28. See ki nnitab vee lgi, 
et p raegu ke htiva õ iguse ko haselt kuu luvad L R ar tiklis 75 ter n imetatud t eenuslepingud 
direktiivi 2004 /18 ko haldamisalasse.
41. Lõpuks on v aevalt vaja lisada, et arvestades LR ar tikli 75 ter alusel osutatavate teenuste maksumust 
ning avaliku h aldusega tegelevate asutuste poolt sel eesmärgil sõlmitavate lepingute ulatust ja kestust, 
Nagu nähtub Euroopa Kohtule esitatud toimikus sisalduvatest dokumentidest. V t ee lkõige patsiendiveoteenuste osutamiseks s õlmitud 
lepingute ku lude ko gusummad ( kavandatud ja tegelikult ka ntud), mis on m ärgitud 26. aprilli 2007 . aasta Deliberazione della G iunta 
Regionale Liguria ( Regione Liguria v alitsuse otsus nr 441) ning AS L nr 5 22. detsembri 2010 . aasta Deliberazione del Direttore Generale 
n. 94-s (peadirektori otsus nr 94). 
siis on t õenäoline, et praegu ke htiv piirmäär ü letatakse paljudel juhtudel.
42. Seetõttu leian, et dir ektiiviga 2004 /18 on v astuolus selline siseriiklik säte nagu LR ar tikkel 75 ter, 
mis t eatavatel a sjaoludel v älistab m is t ahes h ankeme netluse v õi kon kurentsile a vamise 
patsiendiveoteenuste lepingute sõlmimisel, olenemata kõn ealuste teenuste maksumusest.
3. ELTL artiklid 49 ja 56.
43. Riigihankelepingu sõlmimine selliste p atsiendiveoteenuste o sutamiseks, m ille m aksumus on 
väiksem ku i dir ektiivi 2004 /18 ar tikli 7 punktis b sätestatud piirmäär, ei kuu lu kõn ealuse dir ektiivi 
reguleerimisalasse. 
Vt selle ko hta eespool viidatud ko htuotsus komisjon v s. Itaalia, punktid 59 ja 60.
30
31
32
33
34
35 36
37
38
39
40
41
30—
31—
32—
33—
34—
35—
36—
37—
38—
39—
40—
41—
8 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
44. See e i tähenda s iiski seda, et sellised lepingud on t ingimata liidu õiguse ko haldamisalast välja 
jäetud. Näiteks j uhul, ku i asjaomane leping pakub piiriülest huvi, on l iidu esmane õigus siiski 
kohaldatav. Avaliku s ektori hankijad pe avad järgima Euroopa Liidu toimimise lepingus (ja ee lkõige 
ELTL ar tiklites 49 ja 56) 
21. juuli 2005 . aasta otsus kohtuasjas C-231/03: Coname ( EKL 2005 , lk I-7287 , punkt 16). sätestatud põhivabadusi ning ko dakondsuse alusel diskrimineerimise kee lu 
põhimõtet. 
26. septembri 2000 . aasta otsus kohtuasjas C-225/98: komisjon v s. Prantsusmaa (EKL 2000 , lk I-7445 , punkt 50).45. Põhimõtteliselt on a sjaomaste avaliku s ektori h ankijate 
Näiteks ko halikud tervishoiuasutused, kes otsustavad tellida p atsiendiveoteenused väljastpoolt vastavalt LR ar tiklile 75 ter. ko hustus hinnata, ka s asjaomasest 
piirmäärast väiksema m aksumusega hange võib pakkuda p iiriülest huvi, võttes muu h ulgas arvesse 
hanke v äärtust ja ko hta, kus teenust pakutakse, 
15. mai 2008 . aasta otsus liidetud ko htuasjades C-147/06 ja C-148/06: SECAP ja Santorso (EKL 2008 , lk I-3565 , punkt 31) ja ee spool 
viidatud ko htuotsus Ordine degli Ingegneri della Provincia de Lecce jt (punkt 23). olles teadlik, et selline hinnang allub ko htulikule 
kontrollile. 
Eespool viidatud ko htuotsus SECAP ja Santorso (punkt 30).46. Käesolevas ko htuasjas on m inu arvates selge, et päris mitmel juhul võivad L R ar tikli 75 ter alusel 
sõlmitud lepingud p akkuda p iiriülest huvi. Seda m uu h ulgas osutatavate teenuste objektiivse 
maksumuse tõttu 
Vt eespool punkt 41. ja seetõttu, et Regione Liguria a sub Prantsusmaa piiri äär es. 
Näiteks m ärkis ANPAS ko htuistungil, et mõned Liguuria m aakonn as patsiendiveoteenuseid p akkuvad ü ksused on s õlminud lepingud 
Prantsusmaal naaberpiirkondades samasuguseid teenuseid pakkuvate üksustega, et reguleerida o mavahelisi suhteid.47. Euroopa Kohus on j uba otsustanud, et ku i rii gihankeleping tekitab piiriülest huvi, siis selle 
sõlmimisel ettevõtjaga, ke s asub hankija asukoha liikme sriigis, rikutakse läbipaistvuse puudumise 
korral võrdse ko htlemise põhimõtet teistes liikme sriikides asuvate ettevõtjate ka hjuks, kes võiksid olla 
sellest hankest huvitatud. Seega, juhul kui selline ebavõrdne ko htlemine ei ole objektiivsete asjaoludega 
õigustatud ning jätab kõ ik teistes liikme sriikides asuvad e ttevõtjad kõ rvale, kujutab see e ndast ELTL 
artiklitega 49 ja 56 kee latud ka udset diskrimineerimist kodakondsuse alusel. 
Vt selle ko hta eespool viidatud ko htuotsus komisjon v s. Iirimaa (punktid 30 ja 31) ning 17. juuli 2008 . aasta otsus kohtuasjas C-347/06: ASM 
Brescia (EKL 2008 , lk I-5641 , punktid 59 ja 60).48. Kohtuistungil märkisid A NPAS j a Itaalia valitsus, et kuna kõn ealuste teenuste lepingud sõlmitakse 
ametiasutuste (näiteks m aakonn a valitsuse) otsuste alusel, siis avalikustamine teataval määral toimub, 
sest nimetatud otsused avaldatakse regulaarselt ametlike ka nalite (sh vee bisaitide) kaudu.
49. Siiski ei ole minu ar vates selline avalikustamine liidu õiguses sätestatud nõ uete täitmiseks p iisav. 
Selles kon tekstis ei ole läbipaistvus eesmärk iseenesest, 
Vt mutatis mutandis 10. oktoobri 2013 . aasta otsus kohtuasjas C-336/12: Manova (punktid 28 ja 29). vaid – n agu Euroopa Kohus on o tsustanud – 
selle ka udu s oovitakse t agada, et m uus liikme sriigis ku i h ankija a sukohariigis a suvatel 
majandustegevuses osalejatel oleks võimalik saada kõn ealust hanget puudutavat asjakohast teavet enne 
lepingu sõlmimist selliselt, et neil oleks s oovi ko rral võimalus teatada o ma huvist lepingu saamise 
vastu. 
Vt selle ko hta eespool viidatud ko htuotsus Coname ( punkt 21). Teiste sõnadega: avalikustatuse tase pe ab olema piisav, et riigihankeleping võimaldaks teataval 
määral avatud kon kurentsi ning hankeme netluse erapooletuse kon trolli, 
13. oktoobri 2005 . aasta otsus ko htuasjas C-458/03: Parking Brixen (EKL 2005 , lk I-8585 , punkt 49). Vt ka 20. mai 2010 . aasta otsus 
kohtuasjas T-258/06: Saksamaa vs. komisjon (EKL 2010 , lk II-2027 , punktid 76–80). ehkki h ankeme netlus ei 
pruugi olla vajalik, pe ab hankija siiski tagama, et hange asjaoludele vastavalt m ingil moel välja 
kuulutataks. 
Eespool viidatud ko htuotsus Parking Brixen, punkt 50.
42
43
44
42—
43—
44—
ECLI:EU:C:2014 :291 9KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
50. Kuid L R ar tikkel 75 ter ei jäta hankijatele võimalust hinnata iga juhtumi kon kreetsete asjaolude 
alusel, kas sõlmitav leping kuu lub liidu õiguse ko haldamisalasse, ega võimalda jaatava vastuse ko rral 
jätkata hankeme netlust koo skõlas liidu õiguse ko haldatavate põhimõtetega. LR ar tikli 75 ter ko haselt 
peavad h ankijad a lati eelistama vabatahtlikke o rganisatsioone, juhul ku i need on o lemas, olenemata 
sellest, ka s leping võiks p akkuda p iiriülest huvi. Seega on ki ndel, et mingisugust kon kurentsile avamist 
ei toimu ning see ka hjustab väljaspool Itaaliat asuvaid ü ksusi, mis võiksid asjaomastest lepingutest 
huvitatud olla. See võib tähendada E LTL artiklite 49 ja 56 a lusel kee latud diskrimineerimist.
51. LR ar tikli 75 ter sõnastus ei piira s õnaselgelt selle eelistusreegli kohaldamist üksnes Itaalia õiguse 
alusel asutatud v abatahtlike o rganisatsioonidele. S iiski v õib s elline mee de v ähemalt jätta 
hankeme netlusest välja üksused, m is asuvad t eistes liikme sriikides ja m is ei ole asutatud ku i 
mittetulundusühingud.
52. Seega piirab selline säte nagu LR ar tikkel 75 ter tõenäoliselt paljudel juhtudel asutamisvabadust ja 
teenuste osutamise vabadust, mis on s ätestatud ELTL artiklites 49 ja 56.
53. Väljakujunenud ko htupraktikast tuleneb s iiski, et siseriiklikud õ igusaktid, m is p iiravad 
asutamislepinguga tagatud põhivabadusi, võivad o lla õigustatud juhul, kui need on t aotletava eesmärgi 
saavutamiseks sobivad ega lähe kaugemale, kui on s elle eesmärgi saavutamiseks vaja. 
Vt paljude teiste hulgas 23. detsembri 2009 . aasta otsus ko htuasjas C-376/08: Serrantoni ja Consorzio stabile edili (EKL 2009 , lk I-12169 , 
punkt 44).54. Minu ar vates on s elge, et mee tmed, mille ee smärk on t õepoolest tagada, et riigiasutuste poolt 
kõikidele ko danikele p akutavad t ervishoiuteenused ( nagu n äiteks p atsiendiveoteenused) on 
usaldusväärsed ja hea kv aliteediga ning samas võtavad a valiku s ektori ee larvest võimalikult vähe raha, 
võivad õ igustada n imetatud põhivabaduste piiramist. 
Vt analoogia alusel 28. aprilli 1998 . aasta otsus ko htuasjas C-158/96: Kohll (EKL 1998 , lk I-1931 , punkt 41) ja eespool viidatud ko htuotsus 
Venturini jt (punktid 41 ja 42).55. Siiski ei mõista ma kä esoleval juhul, kuidas selline siseriiklik säte nagu LR ar tikkel 75 ter saaks 
märkimisväärselt kaa sa aida ta nimetatud eesmärkide saavutamisele.
56. Esiteks e i ole väidetud, et teistes liikme sriikides asuvad e ttevõtjad e i ole võimelised tagama 
patsiendiveoteenuste osutamist vajalikul määral. Teiseks, vastupidi s ellele, mida v äidavad R egione 
Liguria ja ANPAS, tundub igasuguse hankeme netluse või eelneva avalikustamise puudumine tavaliselt 
töötavat riigieelarve ka hjuks.
57. Hankeme netluse avamine teistele võimalikele pakkujatele võib tuua hankijale rohkem p akkumusi 
(ning seega rohkem v alikuvõimalusi nii kv aliteedi ku i ka h inna suhtes) ning pe aks är gitama lepingust 
huvitatud ettevõtjaid o lema säästlikumad ja tõhusamad.
58. Mittetulundusühing, kes potentsiaalselt pe ab lepingu nimel võistlema muude üksustega, ei teeks 
tõenäoliselt suurema m aksumusega pakkumist ku i see, mille ta oleks teinud olukorras, kus lepingu 
sõlmimine temaga oleks õ igusaktiga ette nähtud. Tõenäoliselt ärgitaks võistlejate olemasolu kõn ealust 
üksust olema vee lgi hinnateadlikum ning kasutama oma vahendeid vee lgi tõhusamalt.
59. Asjaolu, et põhikohtuasja vastustajad on m ittetulundusorganisatsioonid, ke s oleksid o lnud 
huvitatud kõn ealuste teenuste osutamisest, näitab et selliste teenuste osutamise lepingute sõlmimiseks 
saaks ko rraldada s uuremaid kon kursse isegi ainult mittetulundusühingute vahel. 
Nagu Euroopa Kohus on j uba otsustanud, ei tähenda a sjaolu, et lepingu sõlmimisest ei saaks tuleneda o lulist puhastulu, seda, et leping ei 
paku m ajanduslikku h uvi muudes liikme sriikides ku i hankija asukohaliikme sriigis asuvatele ettevõtjatele. Sellise majandusstrateegia raa mes, 
mille ee smärk on l aiendada o sa oma tegevusest mõnda teise liikme sriiki, võib ettevõtja teha otsuse esitada p akkumus selles liikme sriigis, 
hoolimata asjaolust, et kõn ealusest lepingust ei tulene märkimisväärset kasumit. Vt 14. novembri 2013 . aasta otsus ko htuasjas C-388/12: 
Comune di A ncona (punkt 51).
45
46
47
45—
46—
47—
10 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
60. Põhimõtteliselt on i gal juhul on p ädevate siseriiklike ko htute ülesanne otsustada kü simuse üle, kas 
konkreetsel juhtumil on E LTL ar tiklitega 49 ja 59 kee latud piirangud õigustatud ning ka s need on 
proportsionaalsed. Kui neil on ka htlusi, võivad n imetatud ko htud e sitada E uroopa K ohtule 
eelotsusemenetluses kü simusi.
61. Eelnevates punktides esitatud põhjustel on m inu ar vates siiski m õeldamatu, et õigustatuks ja 
proportsionaalseks v õiks p idada s ellist piirangut, m is põhineb ee lduslikul ja üldisel erandil ELTL 
artiklitest 49 ja 56 n agu LR ar tikliga 75 ter sätestatud me netlus.
C. Lõppmärkused
62. Lõpuks tuleks lühidalt käsitleda R egione Liguria j a ANPAS-i esitatud viimast väidet. N imetatud 
poolte ar vates väljendab LR ar tikkel 75 ter solidaar suse põhimõtet, m is on I taalia p õhiseaduse 
artiklitega 2 ja 18 s ätestatud põhiväärtus. Sellise sätte nagu LR ar tikkel 75 ter eesmärk ei ole nende 
arvates mitte üksnes piirata avaliku s ektori ku lutusi asjaomastele tervishoiuteenustele, vaid ka är gitada 
kodanikke t egelema heategevusega ning tegema vabatahtlikku t ööd ko gu ühiskonn a hüvanguks. Nad 
väidavad, et just solidaar suse p õhimõttest lähtudes otsustas Euroopa K ohus ee spool viidatud 
kohtuotsuses Sodemare, et liidu õigusega ei ole vastuolus see, kui liikme sriik lubab üksnes erakapitalil 
põhinevatel mittetulundusühingutel osaleda o ma sotsiaalhoolekandesüsteemi töös, sõlmides lepinguid, 
mis võimaldavad rii gi ametiasutustel hüvitada kõn ealustele ühingutele tervishoiu ja ra viga seotud 
sotsiaalhoolekandeteenuste osutamisega kaa snevad ku lud.
63. Ma tean väga hästi, et majandusliku t asuvuse taotlemine ko gu Euroopat hõlmaval ning vabal ja 
avatud kon kurentsil põhineval turul ei ole eesmärk omaette, vaid ü ksnes vahend, mille abil saavutada 
eesmärke, mille nimel Euroopa Liit loodi. 
Vt eelkõige EL lepingu artikli 3 lõiked 1–3. Samuti olen m a valmis aktsepteerima seda, et vajadus 
edendada j a kai tsta m õnd Euroopa Liidu aluseks o levat põhiväärtust võib m õnikord kaa luda ü les 
siseturu nõ uded.
64. Nagu ko htujurist Mengozzi on m ärkinud hiljutises ettepanekus, 
27. veebruari 2014 . aasta ettepanek pooleliolevas kohtuasjas C-574/12: Centro Hospitalar de Setúbal ja SUCH (punkt 40). ei ole solidaar sust sõnaselgelt 
mainitud EL lepingu ar tiklis 2 nende väärtuste hulgas, millel põhineb Euroopa ühiskonn amudel 
sellisena, nagu see tuleneb liidu aluslepingutest. Asjaolu, et riigi seadusandja on s ellistele üksustele 
nagu LR ar tiklis 75 ter nimetatud vabatahtlikud organisatsioonid andnud olulise ülesande edendada 
oma valdkonn as solidaar suse väärtust Itaalia ühiskonn as, ei ole seega – e ga saagi olla – t egur, millel ei 
ole liidu õiguse seisukohast tähtsust.
65. Ütleksin siiski, et kõn ealustele organisatsioonidele usaldatud tähtsaid ü lesandeid ei ole võimalik 
täita, tegutsedes väljaspool ühiste õigusnormide ulatust, vaid t oimides nende raames, kasutades ära 
erinorme, mis seadusandja on ke htestanud kõn ealuste organisatsioonide tegevuse toetuseks.
66. Näiteks on dir ektiivi 2004 /18 ar tiklis 26 s ätestatud, et hankijad „võivad ke htestada l epingu 
täitmisega seotud eritingimusi, kui need on koo skõlas [liidu] õigusega ning esitatud hanketeates või 
tehnilistes kir jeldustes. Lepingu täitmise tingimused v õivad ee lkõige o lla seotud s otsiaal- ja 
keskkonn aprobleemidega”. 
Kohtujuristi kursiiv. Vt ka p õhjendus 46 dir ektiivi 2004 /18 p reambulis.
48
49
48—
49—
ECLI:EU:C:2014 :291 11KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
67. Nimelt on E uroopa K ohus sedastanud, et hankijad v õivad s otsiaalsete ee smärkidega seotud 
kaalutlusi arvesse võtta juhul, kui need ei too o tseselt või kaudselt kaa sa teistest liikme sriikidest pärit 
pakkujate di skrimineerimist ning tingimusel, et need on s õnaselgelt ära t oodud hanketeates, et 
ettevõtjad o leksid nendest teadlikud. 
Vt 20. septembri 1988 . aasta otsus ko htuasjas 31/87: Beentjes (EKL 1988 , lk 4635 , punktid 14–37) ja ko htuotsus ko misjon v s. Prantsusmaa 
(punktid 46–54). Vt ka 15. juuli 2010 . aasta otsus kohtuasjas C-271/08: komisjon v s. Saksamaa (EKL 2010 , lk I-7091 , punkt 58).68. Ka õiguskirjanduses valitseb üldiselt arusaam, et hankijaid e i või takistada ka sutamast riigihanke 
vahendeid avalike ee smärkide saavutamiseks (näiteks sotsiaalvaldkonn as), tingimusel, et neid ee smärke 
taotletakse lisaks (tavapärastele) majanduslikele eesmärkidele, et liidu dir ektiivide me netlusnõuded on 
täidetud ning et tulemus on koo skõlas nimetatud dir ektiivide eesmärkidega. 
Vt mh Trepte, P., Public procurement in the EU. A P ractitioner’s Guide, Oxford, 2007 ( 2nd ed.), lk 63 jj, ning Arrowsmith, S., „Application o f 
the EC Treaty and dir ectives to horizontal policies: a c ritical review”, teoses Arrowsmith, S., ja Kunzlik, P. (toim), Social and Environmental 
Policies in EC Public Procurement Law, Cambridge, 2009 , lk 162 jj.69. Minu ar vates pakuvad dir ektiivi 2004 /18 s ätted, mis puudutavad m uu h ulgas tehnilisi kir jeldusi 
(artikkel 23), lepingute täitmise tingimusi (artikkel 26), kvalitatiivse valiku kri teeriume ( artiklid 45–52) 
ja lepingute sõlmimise kri teeriume ( artiklid 53–55), hankijatele piisavalt kaa lutlusruumi selleks, et 
taotleda s otsiaalseid ee smärke l isaks m ajanduslikele ee smärkidele n ing s amas järgida n ii 
direktiivi 2004 /18 sõnastust kui ka m õtet. Selles kon tekstis ja tingimusel, et kõn ealused sätted ei kaota 
oma kasulikku m õju, võib liikme sriigi seadusandjal olla teatav kaa lutlusruum võtta arvesse ja vajadusel 
eelistada t eenuseosutajaid, m is on a sutatud ku i v abatahtlikud ü hendused v õi ü ldisemalt 
mittetulundusühendused. See ke htib a f ortiori näiteks juhul, kui hankijatel on ko hustus järgida ü ksnes 
direktiivi 2004 /18 s ätteid, mida ko haldatakse rii gihankelepingute suhtes, mille esemeks on II B lisas 
loetletud teenused, või liidu esmasest õigusest ja ee lkõige ELTL ar tiklitest 49 j a 56 t ulenevaid 
üldpõhimõtteid.
70. See on n ii olenemata asjaolust, et tõenäoliselt peaksid vabatahtlikud organisatsioonid, mis taotlevad 
üksnes tekkinud ku lutuste hüvitamist ning m ida j uhitakse piisavalt tõhusalt, tihtipeale olema 
riigihankeme netlustes edukad j uba ainult oma ku lutõhususe tõttu.
71. Lõpuks m ärgin seoses ko htuotsusega Sodemare, millele viitasid R egione Liguria j a ANPAS, et 
nimetatud ko htuotsus ei puudutanud rii gihankeid kä sitlevate ee skirjade ko haldamist. K ohtuasja 
esemeks o li Regione Lombardia ke htestatud sotsiaalhoolekandesüsteem, mille puhul lubati üksnes 
mittetulundusühingutel pakkuda a valikkusele teatavaid t eenuseid, juhul ku i kõn ealuste teenuste ee st 
tasusid osaliselt või täielikult kas patsiendid v õi maakond.
72. Saan aru nii, et Regione Lombardia e i sõlminud teenuste hankelepinguid ühe või mitme kon kreetse 
üksusega potentsiaalselt huvitatute seast. Pigem o li tegemist avatud ja m ittediskrimineeriva ko rraga 
selles m õttes, et kõ ik ü ksused, m is vastasid t eatavatele ko haldatavates õigusaktides sätestatud 
objektiivsetele nõ uetele, v õisid s aada l oa p akkuda s otsiaalhoolekandesüsteemi raa mes 
sotsiaalhoolekandeteenuseid. Selles kon tekstis ning võttes arvesse sotsiaalseid ja solidaar suse elemente, 
millel seadusjärgne sotsiaalhoolekandesüsteem p õhines, on E uroopa Kohus otsustanud, et selline 
süsteem e i moonuta kon kurentsi eri liikme sriikides asuvate ettevõtjate vahel ega takistanud praeguse 
ELTL artikliga 49 kee latud asutamisvabadust.
73. Kokkuvõttes olen ar vamusel, et liikme sriik v õib p atsiendiveoteenuste lepingute sõlmimisel 
vabatahtlikke o rganisatsioone ee listada j a rii gihankeid kä sitlevaid l iidu ee skirjad j ätta ko haldamata 
üksnes juhul, kui asjaomaste teenuste m aksumus ei ületa dir ektiivis 2004 /18 e tte nähtud piirmäära 
ning hankelepingu sõlmimine ei paku p iiriülest huvi.
12 ECLI:EU:C:2014 :291KOHTUJURISTWAHLI ETTEPANEK–KOHTUASIC-113/13
AZIENDA SA NITARIALOCALEN.5 «S PEZZINO»JT
74. Teatavatel tingimustel võib olla võimalik ka s ee, et liikme sriik suudab tõendada , et vaatamata 
võimalikule piiriülesele huvile hankelepingu vastu (mille väärtus jääb alla asjaomast piirmäära), võivad 
üldised huvid õigustada e randi tegemist ELTL artiklitega 49 ja 56 ke htestatud läbipaistvuse nõ uetest.
75. Siiski on E LTL artiklitega 49 ja 56 n ing dir ektiiviga 2004 /18 v astuolus selline siseriiklik säte – n agu 
näiteks L R ar tikkel 75 ter – m illest tulenevalt patsiendiveoteenuste o sutamine u saldatakse 
vabatahtlikele organisatsioonidele hankeme netluseta, olenemata lepingu väärtusest ja võimalikust 
piiriülesest huvist selle vastu.
IV. Ettepanek
76. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku v astata Consiglio di S tato 
(Itaalia) eelotsuse kü simusele järgmiselt:
ELTL ar tiklitega 49 j a 56 n ing E uroopa P arlamendi j a nõ ukogu 31. märtsi 2004 . aasta 
direktiiviga 2004 /18/EÜ e hitustööde rii gihankelepingute, asjade rii gihankelepingute ja teenuste 
riigihankelepingute sõlmimise ko rra koo skõlastamise ko hta on v astuolus selline siseriiklik õigusnorm, 
mille ko haselt patsiendiveoteenuste lepingute sõlmimisel eelistatakse vabatahtlikke o rganisatsioone ja 
nimetatud organisatsioonidega sõlmitakse hankeme netlust korraldamata lepingud, milles nähakse ette 
üksnes tegelikult kantud ku lutuste hüvitamine.