Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2001/42 – Kohaldamisala – Kavad ja programmid, millel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju – Liikmesriikide kaalutlusõigus – Ulatus ja piirid

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42, artikli 3 lõiked 2, 3 ja 5)

2. Keskkond – Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2001/42 – Keskkonnahindamise läbiviimise kohustus teisi liidu õiguse sätteid piiramata – Piirid

(Nõukogu direktiiv 85/337, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42, artikli 11 lõiked 1 ja 2)

Summary

1. Liikmesriikidele direktiivi 2001/42 teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 3 lõikega 5 jäetud kaalutlusruumi määrata kindlaks teatud liiki kavad, millel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju, piirab selle direktiivi artikli 3 lõikes 3 koostoimes sama artikli lõikega 2 sätestatud kohustus viia keskkonnamõju hindamine läbi kavade suhtes, millel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju eelkõige nende omaduste ja mõju tõttu ning alade tõttu, mida nad võivad puudutada.

Liikmesriik, kes määrab kriteeriumi nii, et praktikas on terve mõnda liiki kava puhul keskkonnamõju hindamine välistatud, ületab talle direktiivi 2001/42 artikli 3 lõike 5 alusel koostoimes sama artikli lõigetega 2 ja 3 antud kaalutlusruumi, välja arvatud juhul, kui kõigi välistatud kavade puhul võib selliste asjakohaste kriteeriumide alusel, nagu nende objekt, territooriumi ulatus, mida nad puudutavad, või asjaomaste loodusalade tundlikkus, tuvastada, et neil ei ole tõenäoliselt olulist keskkonnamõju.

Neil asjaoludel tuleb direktiivi 2001/42 artikli 3 lõiget 5 koostoimes selle direktiivi artikli 3 lõikega 3 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis sätestavad üldiselt ja ilma üksikjuhte uurimata, et nimetatud direktiivi kohast hindamist ei viida läbi, kui kavades, mis määravad kohalikul tasandil kindlaks väikeste maa‑alade kasutamise, nimetatakse vaid üht majandustegevuse objekti. Nimelt ei võimalda selline kriteerium hinnata, kas kaval on või puudub oluline keskkonnamõju.

(vt punktid 46–48, 54 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 2001/42 teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 11 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et direktiivi 85/337 teatavate avaliku ja erasektori projektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud direktiiviga 97/11) alusel läbi viidud keskkonnamõju hindamine ei vabasta kohustusest viia selline hindamine läbi direktiivi 2001/42 alusel.

Siiski on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne kontrollida, kas direktiivi 85/337 (muudetud kujul) alusel läbi viidud hindamist saab käsitleda kooskõlastatud või ühise menetlusena ning kas sellega on juba kõik direktiivi 2001/42 nõuded hõlmatud. Juhul kui see on nii, siis ei ole enam kohustust uue hindamise läbiviimiseks selle viimase direktiivi alusel.

Lisaks ei pane direktiivi 2001/42 artikli 11 lõige 2 liikmesriikidele kohustust kehtestada siseriiklikus õiguses kooskõlastatud või ühised menetlused, mis vastaksid direktiivi 2001/42 ja direktiivi 85/337 nõuetele.

(vt punktid 63, 66 ja resolutsiooni punktid 2 ja 3)