ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 151/4

Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. märtsi 2014. aasta otsus (Tribunal d'instance d'Orléans’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA versus Fesih Kalhan

(Kohtuasi C-565/12) (1)

((Tarbijakaitse - Tarbijakrediidilepingud - Direktiiv 2008/48/EÜ - Artiklid 8 ja 23 - Kohustus kontrollida enne lepingu sõlmimist krediidisaaja krediidivõimelisust - Siseriiklik õigusnorm, mis seab kohustuse kasutada andmebaasi - Lepingujärgsete intresside kaotamine selle kohustuse rikkumise korral - Karistuste tõhus, proportsionaalne ja hoiatav laad))

2014/C 151/04

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d'instance d'Orléans

Põhikohtuasja pooled

Hageja: LCL Le Crédit Lyonnais, SA

Kostja: Fesih Kalhan

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal d’instance d’Orléans – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT L 133, lk 6), artikli 23 tõlgendamine arvestades nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) – Krediidiandja kohustus kontrollida krediidisaaja krediidivõimelisust – Tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistuste nõue krediidiandja poolt selle kohustuse rikkumisel – Lepingujärgsete intresside saamise õiguse kaotamine – Selle lubatavus, et krediidiandjale jäetakse õigus saada automaatselt seadusest tulenevaid intresse seadusjärgse määraga, mida on suurendatud

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ, artiklit 23 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik karistuste kord, mille kohaselt juhul, kui krediidiandja rikub oma lepingueelset kohustust hinnata asjakohast andmebaasi kasutades krediidisaaja krediidivõimelisust, kaotab see krediidiandja oma õiguse saada lepingujärgseid intresse, kuid saab automaatselt seadusjärgse määraga intresse, mis on sissenõutavad alates kohtuotsuse kuulutamisest, millega kohustati seda krediidisaajat maksma tasumisele kuuluvad summad, kusjuures neid intresse suurendatakse viie protsendipunkti võrra, kui kahekuulise tähtaja möödumisel kohtuotsuse kuulutamisest ei ole krediidisaaja oma võlga tasunud, juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et sellisel juhtumil nagu põhikohtuasjas, milles saab nõuda tasumisele kuuluva laenu põhisumma viivitamatut tagasimaksmist krediidisaaja kohustuste mittetäitmise tõttu, ei ole karistuse kohaldamise tagajärjel need summad, mida krediidiandja võib saada, oluliselt väiksemad summadest, mida ta võinuks saada, kui ta oleks täitnud oma kohustust kontrollida krediidisaaja maksevõimelisust.

(1) ELT C 38, 9.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 142/7

Euroopa Kohtu (suurkoda) 18. märtsi 2014. aasta otsus – (The Equality Tribunali eelotsusetaotlus – Iirimaa) – Z versus A Government Department, the Board of Management of a Community School

(Kohtuasi C-363/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2006/54/EÜ - Mees- ja naissoost töötajate võrdne kohtlemine - Asendusemaduse lepingu alusel lapse saanud ema - Keeldumine anda talle rasedus- ja sünnituspuhkuse või lapsendaja puhkusega samaväärset tasustatud puhkust - Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsioon - Direktiiv 2000/78/EÜ - Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel - Puude alusel diskrimineerimise keeld - Asendusemaduse abil lapse saanud ema, kes on võimetu sünnitama - Puude olemasolu - Direktiivide 2006/54 ja 2000/78 kehtivus))

2014/C 142/07

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

The Equality Tribunal

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Z

Kostjad: A Government Department, the Board of Management of a Community School

Ese

Eelotsusetaotlus – The Equality Tribunal (Iirimaa) – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (ELT L 204, lk 23) artiklite 4 ja 14 tõlgendamine – Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79) artikli 3 lõike 1 ja artikli 5 tõlgendamine – Ema, kelle bioloogiline laps on sündinud asendusemaduse abil – Isik, kellel on puue, mis ei võimalda tal sünnitada – Õigus rasedus- ja sünnituspuhkusele

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes ja eeskätt selle artikleid 4 ja 14 tuleb tõlgendada nii, et soolise diskrimineerimisega ei ole tegemist juhul, kui naissoost töötajale, kes on saanud lapse asendusemaduse lepingu alusel, keeldutakse andmast rasedus- ja sünnituspuhkuse või lapsendaja puhkusega võrduvat tasustatud puhkust. Asendusemaduse abil lapse saanud ema olukord rasedus- ja emapuhkuse või lapsendaja puhkuse andmisel ei kuulu selle direktiivi kohaldamisalasse.

2. Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, tuleb tõlgendada nii, et puude alusel diskrimineerimisega ei ole tegemist juhul, kui naisel, kellel on puue, mis ei võimalda tal sünnitada ja kes on saanud lapse asendusemaduse lepingu alusel, ei ole võimalik saada rasedus- ja sünnituspuhkuse või lapsendaja puhkusega võrduvat tasustatud puhkust. Selle direktiivi kehtivust ei saa hinnata Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni alusel, kuid nimetatud direktiivile tuleb, niivõrd kui see on võimalik, anda kõnealuse konventsiooniga kooskõlas olev tõlgendus.

(1) ELT C 311, 13.10.2012.
2.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et väite korral ühenduse kaubamärgiga kaitstud tähist õigusvastaselt kasutava võrdleva reklaami ja selle kõlvatu kopeerimise kohta, mis on selle liikmesriigi kõlvatu konkurentsi vastases seaduses (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb), mille kohtu poole on pöördutud, keelatud, ei võimalda see säte määrata selle siseriikliku seaduse rikkumisest tulenevat kahju põhjustava sündmuse toimumise koha alusel kindlaks selle liikmesriigi kohtu pädevust, kui asjaomase teo kohtusse kaevatud oletatav toimepanija ei ole vastavat tegu ise seal toime pannud. See-eest võimaldab nimetatud säte sellisel juhul määrata kahju tekkimise koha alusel kindlaks pädevuse arutada kõnealusel siseriiklikul seadusel põhinevat vastutuse tuvastamise hagi, mis on esitatud muus liikmesriigis asuva isiku suhtes, kes on selles liikmesriigis väidetavalt pannud toime teo, mis on selle kohtu tööpiirkonnas, kelle poole on pöördutud, toonud kaasa või võib tuua kaasa kahju.
4.

Direktiivi 95/46 artikli 12 punkti b ja artikli 14 esimese lõigu punkti a tuleb tõlgendada nii, et nende sätete kohaldamise tingimuste hindamisel tuleb eelkõige uurida, kas andmesubjektil on õigus sellele, et tema isiku kohta käiv teave ei oleks käesoleval ajal enam tema nimega seostatav tulemuste loetelu kaudu, mis kuvatakse tema isiku põhjal tehtud otsingu järel, ilma et niisuguse õiguse tuvastamine siiski eeldaks, et selle teabe lisamine tulemuste loetellu tekitaks andmesubjektile kahju. Kuna andmesubjekt võib harta artiklitest 7 ja 8 tulenevaid õigusi arvesse võttes nõuda, et kõnesolevat teavet ei tehtaks enam laiale üldsusele kättesaadavaks selle teabe lisamisega tulemuste loetellu, siis kaaluvad need õigused üldjuhul üles mitte üksnes otsingumootori haldaja majandushuvi, vaid ka üldsuse huvi vastava isiku nime põhjal tehtud otsinguga seda teavet leida. See ei kehti aga juhul, kui konkreetsetel põhjustel, näiteks isiku rolli tõttu avalikus elus, õigustab tema põhiõiguste riivet ülekaalukas üldsuse huvi pääseda niisuguse loetellu lisamisega kõnesolevale teabele ligi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 212/7

Euroopa Kohtu (teine koda) 15. mai 2014. aasta otsus (Raad van State eelotsusetaotlus – Madalmaad) – T.C. Briels jt versus Minister van Infrastructuur en Milieu

(Kohtuasi C-521/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Direktiiv 92/43/EMÜ - Artikli 6 lõiked 3 ja 4 - Looduslike elupaikade kaitse - Erikaitsealad - Hinnang kava või projekti tagajärgedele kaitseala suhtes - Kaitsealaga seotud kavale või projektile loa andmine - Asendusmeetmed - Natura 2000 ala „Vlijmens Ven, Moerputten & Bossche Broek” - Kiirtee A2 „‘s-Hertogenbosch-Eindhoven” trassi projekt))

2014/C 212/07

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: T.C. Briels, M. Briels-Loermans, R.L.P. Buchholtz, Stichting A2-Platform Boxtel e.o. jt, H.W.G. Cox, G.P.A. Damman, P.A.M. Goevaers jt, J.H. van Haaren, L.S.P. Dijkman, R.A.H.M. Janssen, M.M. van Lanschot, J.E.A.M. Lelijveld jt, A. Mes jt, A.J.J. Michels, VOF Isphording jt, M. Peijnenborg, S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte, P.M. Punte-Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W.C.M.A.J.G. van Rijckevorsel, M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant, Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e.o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A.C.M.W. Teulings, Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I jt, M.C.T. Veroude, E.J.A.M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV jt, M.A.A. van Kessel, Bricorama BV jt

Vastustaja: Minister van Infrastructuur en Milieu

Ese

Eelotsusetaotlus – Raad van State – Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102) artikli 6 lõigete 3 ja 4 tõlgendamine – Kaitsealaga seotud kavale või projektile loa andmine – Tingimused – Väljend „avaldab asjaomase ala terviklikkusele negatiivset mõju”

Resolutsioon

Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kava või projekt, mis ei ole otseselt seotud ühenduse tähtsusega ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, millel on negatiivne mõju sellel alal asuvale looduslikule elupaigatüübile ja mis sisaldab meetmeid sama suure või veel suurema elupaigatüübi paiknemisala rajamiseks sellele alale, avaldab negatiivset mõju selle ala terviklikkusele. Nimetatud meetmeid saab pidada „asendusmeetmeteks” selle artikli lõike 4 tähenduses vaid siis, kui täidetud on selles sättes ette nähtud tingimused.

(1) ELT C 55, 23.2.2013.
1.

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 648/2005 (ELT L 117, lk 13)) artikleid 203 ja 204 tuleb nende koostoimes komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele nr 2913/92) (muudetud komisjoni 11. märtsi 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2002) artikliga 356 ja artikli 859 punkti 2 alapunktiga c tõlgendada nii, et pelk määruse nr 2454/93 määrusega nr 444/2002 muudetud redaktsiooni artikli 356 lõike 1 kohaselt määratud esitamise tähtaja ületamine ei tekita tollivõlga mitte asjassepuutuva kauba tollijärelevalve alt väljaviimise tõttu määruse nr 2913/92 määrusega nr 648/2005 muudetud redaktsiooni artikli 203 tähenduses, vaid see tollivõlg tekib viimati nimetatud määruse artikli 204 alusel, ning tollivõla tekkimiseks nimetatud artikli 204 alusel ei ole tarvis, et huvitatud isik esitaks tolliasutusele teabe määruse nr 2454/93 määrusega nr 444/2002 muudetud redaktsiooni artikli 356 alusel määratud tähtaja ületamise põhjuste kohta või kauba asukoha kohta selle tähtaja lõppemise ja kauba sihttolliasutusele tegeliku esitamise vahele jääval ajavahemikul.
2.

Määruse nr 809/2005 artiklis 22 esitatud nõuetega ei ole kooskõlas see, kui avaldatakse põhiprospekt, kust on välja jäetud selle artikli lõikes 1 nõutud teabeühikud, eeskätt selle määruse V lisas nimetatud teabeühikud, juhul kui selle avaldamisega ei kaasne lõplike tingimuste avaldamist. Selleks et teavet, mis peab määruse nr 809/2005 artikli 22 lõike 1 kohaselt põhiprospektis sisalduma, võiks esitada lõplikes tingimustes, tuleb põhiprospektis välja tuua lõplikes tingimustes sisalduv teave ja see teave peab olema kooskõlas nimetatud määruse artikli 22 lõikes 4 sätestatud nõuetega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 202/3

Euroopa Kohtu (viies koda) 8. mai 2014. aasta otsus (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg’i (Luksemburg) eelotsusetaotlus) – Caisse nationale des prestations familiales versus Ulrike Wiering, Markus Wiering

(Kohtuasi C-347/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Määrus (EMÜ) nr 574/72 - Perehüvitised - Peretoetused - Lapsekasvatustoetus - „Elterngeld” - „Kindergeld” - Diferentseeritud lisahüvitise arvutamine))

2014/C 202/03

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Caisse nationale des prestations familiales

Kostjad: Ulrike Wiering, Markus Wiering

Ese

Eelotsusetaotlus – Cour de cassation du Grand Duché de Luxembourg – Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) muudetud redaktsiooni artikli 1 punkti u alapunkti i, artikli 4 lõike 1 punkti h ja artikli 76 tõlgendamine – Nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord (EÜT L 74, lk 1; ELT eriväljaanne 05/01, lk 83), artikli 10 lõike 1 punkti b alapunkti i tõlgendamine – Mõiste „perehüvitised” – Töötaja, kes elab Saksamaal ja töötab Luksemburgis – Perehüvitiste saamise õiguste kattumine – Luksemburgis makstava diferentseeritud lisahüvitise arvutamine – Saksa lapsekasvatustoetuste „Elterngeld” ja „Kindergeld” arvesse võtmine

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, mida on muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 ja muudetud nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 1606/98, artikli 1 punkti u alapunkti i ja artikli 4 lõike 1 punkti h ning samuti nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse nr 1408/71 rakendamise kord, mida on muudetud ja ajakohastatud määrusega nr 118/97, artikli 10 lõike 1 punkti b alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei tule sellist diferentseeritud lisahüvitist arvutades, mille maksmine võõrtöölisele tema töökohariigis võib olla kohustuslik, võtta arvesse kõiki perehüvitisi, mida makstakse selle töötaja perele elukohajärgse liikmesriigi õigusnormide alusel, kui – ja seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus – Saksamaa õigusnormides ette nähtud „Elterngeld” ei ole määruse nr 1408/71 artikli 12 tähenduses samaliigiline Saksamaa õigusnormides ette nähtud „Kindergeldi” ja Luksemburgi õigusnormides ette nähtud peretoetustega.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 30. aprilli 2014. aasta otsus (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich’i (varem Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich) eelotsusetaotlus – Austria) – menetlused, mille algatasid Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Ing. Hans-Jörg Zehetner

(Kohtuasi C-390/12) (1)

((ELTL artikkel 56 - Teenuste osutamise vabadus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 15 – 17, 47 ja 50 - Kutsevabadus ja õigus teha tööd, ettevõtlusvabadus, õigus omandile, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, ne bis in idem põhimõte - Artikkel 51 - Kohaldamisala - Liidu õiguse kohaldamine - Hasartmängud - Liikmesriigi piiravad õigusnormid - Haldus- ja kriminaalkaristused - Ülekaalukas üldine huvi - Proportsionaalsus))

2014/C 194/03

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (varem Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich)

Põhikohtuasja pooled

Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH ja Ing. Hans-Jörg Zehetner

Ese

Eelotsusetaotlus – Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich – ELTL artikli 56 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklite 15–17, 47 ja 50 tõlgendamine – Hasartmängud – Liikmesriigi õigusnormid, mille rikkumise eest karistatakse kriminaalkaristusega ja mis keelavad pädeva asutuse loata piiratud võidusummadega mänguautomaatide (kleines Glücksspiel) käitamise – Proportsionaalsuse põhimõte

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjades, kui nende õigusnormidega ei taotleta tegelikult mängijate kaitse või kuritegevuse vastu võitlemise eesmärki ning kui need ei vasta tegelikult soovile vähendada mängimisvõimalusi või võidelda hasartmängudega seonduva kuritegevuse vastu ühtselt ja süstemaatiliselt.

(1) ELT C 343, 10.11.2012.
4.

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et: — sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigid kehtestavad nende territooriumil elektrooniliste sideteenuste – nagu need, mida käsitletakse põhikohtuasjas – pakkujatele kohustuse teenused registreerida, tingimusel et nad oma tegevuses järgivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (muudetud direktiiviga 2009/140) artiklis 3 määratletud nõudeid, ja — sellega on aga vastuolus see, kui ettevõtja, kes soovib pakkuda elektroonilisi sideteenuseid – nagu need, mida käsitletakse põhikohtuasjas – muus liikmesriigis kui see, mille territooriumil ta asub, on kohustatud seal asutama edastamise liikmesriigis asuva ettevõtja filiaali või iseseisva õigussubjekti.
2.

ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus sellised liikmesriigi maksuõigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt ei vabastata maksust dividende, mida kõnealuses liikmesriigis asuvad äriühingud on maksnud kolmandas riigis asuvale investeerimisfondile, kui asjaomasel liikmesriigil ja kolmandal riigil on vastastikune lepingust tulenev haldusabi kohustus, mis lubab liikmesriikide maksuhalduritel kontrollida investeerimisfondide poolt antud teavet. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb põhikohtuasjas analüüsida, kas sellise koostöö raames ette nähtud teabevahetusmehhanism võimaldab Poola maksuhalduritel vajadusel kontrollida Ameerika Ühendriikide territooriumil asuvate investeerimisfondide esitatud teavet, mis puudutab nende tegevuse alustamise tingimusi ja tegevust, et teada saada, kas nad tegutsevad liidus kehtiva õigusliku raamistikuga samaväärses raamistikus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/4

Euroopa Kohtu (kuues koda) 10. juuli 2014. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia eelotsusetaotlus – Itaalia) – Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici versus Comune di Milano

(Kohtuasi C-358/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Hanked - Hanked, mille maksumus ei ulatu direktiivis 2004/18/EÜ ette nähtud piirmäärani - ELTL artiklid 49 ja 56 - Proportsionaalsuse põhimõte - Hankemenetlusest kõrvaldamise kriteeriumid - Kvalifitseerimise kriteeriumid, mis puudutavad taotleja või pakkuja isiklikku olukorda - Sotsiaalkindlustusmaksetega seonduvad kohustused - Mõiste raske rikkumine - Maksmisele kuuluvate ja makstud summade vahe üle 100 euro ja suurem kui 5 % maksmisele kuuluvatest summadest))

2014/C 315/05

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici

Kostja: Comune di Milano

menetluses osales: Pascolo Srl

Resolutsioon

ELTL artikleid 49 ja 56 ning proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgenda nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, muudetud komisjoni 30. novembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1177/2009, artikli 7 punktis c ette nähtud piirmäärast allapoole jääva maksumusega ehitustööde riigihangete puhul kohustavad hankijat kõrvaldama hankemenetlusest pakkuja, kes on vastutav sotsiaalkindlustusmaksete maksmise kohustuse rikkumise eest, kui maksmisele kuuluvate ja makstud summade vahe on üle 100 euro ja ühtlasi suurem kui 5 % maksmisele kuuluvatest summadest.

(1) ELT C 311, 13.10.2012.
2.

Direktiivi 95/46 artikli 12 punkti a ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 8 lõiget 2 peab tõlgendama nii, et elamisloa taotlejal on õigus tutvuda kõigi teda puudutavate isikuandmetega, mida siseriiklikud haldusasutused on selle direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses töödelnud. Andmetega tutvumise õiguse kasutamise tagamiseks piisab, kui elamisloa taotlejale edastatakse täielik ülevaade nendest andmetest arusaadaval kujul, st kujul, mis võimaldab andmesubjektil andmetega tutvuda ja kontrollida nende õigsust ning seda, et neid töödeldakse selle direktiiviga kooskõlas, et ta võiks vajaduse korral kasutada talle nimetatud direktiiviga antud õigusi.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta artikli 2 teise lõigu punkti k ja artikli 3 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et need lubavad liikmesriigil kehtestada niisuguse riikliku toetuskava, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis näeb ette kaubeldavate sertifikaatide andmise taastuvatest energiaallikatest elektri tootjatele vastutasuna ainult selle riigi territooriumil nendest allikatest toodetud elektri eest ja mis seab elektritarnijatele ja teatavatele elektritarbijatele kohustuse tagastada igal aastal pädevale asutusele teatav arv neid sertifikaate, mis vastab osale nende elektritarnimise või -tarbimise kogumahust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/5

Euroopa Kohtu (esimene koda) 19. juuni 2014. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdom’i eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Jessy Saint Prix versus Secretary of State for Work and Pensions

(Kohtuasi C-507/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 45 - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikkel 7 - Mõiste „töötaja” - Liidu kodanik, kes loobus ajutiselt töötamast rasedusaegsete ja sünnitusjärgsete kehalise koormuse piirangute tõttu))

2014/C 282/07

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Jessy Saint Prix

Kostja: Secretary of State for Work and Pensions

Menetluses osales: AIRE Centre

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et naisel, kes loobub töötamast või tööd otsimast raseduse lõpuperioodi ja sünnitusjärgsete kehalise koormuse piirangute tõttu, säilib „töötaja” staatus nimetatud artikli tähenduses, eeldusel et ta pärast oma lapse sündi mõistliku ajavahemiku järel naaseb oma tööle või leiab muu töö.

(1) ELT C 26, 26.1.2013.