ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 182/19

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 18. märtsi 2021. aasta otsus (Naczelny Sąd Administracyjny eelotsusetaotlus – Poola) – UAB „P“ versus Dyrektor Izby Skarbowej w B.

(Kohtuasi C-48/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 203 - Alusetult arvele märgitud maksud - Arve väljastaja heausksus - Maksutulude saamata jäämise oht - Liikmesriikide kohustused näha ette võimalus korrigeerida alusetult arvele märgitud maksu - Neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtted)

(2021/C 182/26)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Naczelny Sąd Administracyjny

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: UAB „P“

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Dyrektor Izby Skarbowej w B.

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 203 ning käibemaksu proportsionaalsuse ja neutraalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei luba heausksel maksukohustuslasel pärast maksukontrolli menetluse algatamist korrigeerida arveid, millele on alusetult märgitud käibemaks, kuigi arvete saajal oleks olnud õigus maksu tagastamisele, kui arvete esemeks olevad tehingud oleksid olnud nõuetekohaselt deklareeritud.

(1) ELT C 191, 8.6.2020.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 17. märtsi 2021. aasta otsus (Ard-Chúirt eelotsusetaotlus – Iirimaa) – UH versus An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne

(Kohtuasi C-64/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 288 - Direktiiv 2001/82/EÜ - Veterinaarravimeid käsitlevad ühenduse eeskirjad - Artiklid 58, 59 ja 61 - Teave, mis peab olema esitatud veterinaarravimite välispakendil, esmapakendil ja pakendi infolehtedel - Kohustus esitada teave selle liikmesriigi kõigis ametlikes keeltes, kus ravimit turustatakse - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette teabe esitamise vaid ühes selle liikmesriigi ametlikest keeltest - Liikmesriigi kohus, kellele on esitatud kaebus, milles palutakse tuvastada, et liikmesriik ei ole direktiivi 2001/82/EÜ nõuetekohaselt üle võtnud ja pädevad asutused peavad muutma riigisiseseid õigusnorme)

(2021/C 180/02)

Kohtumenetluse keel: iiri

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Ard-Chúirt

Põhikohtuasja pooled

Hageja: UH

Kostjad: An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne

Resolutsioon

ELTL artiklit 288 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi kohus – kes riigisiseses õiguses selleks ette nähtud menetluses tuvastab, et liikmesriik, mille jurisdiktsiooni alla ta kuulub, ei ole täitnud oma kohustust võtta nõuetekohaselt üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/28/EÜ) – keeldub põhjendusel, et tema arvates on riigisisene õigus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrusega (EL) 2019/6, mis käsitleb veterinaarravimeid ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/82 ja mida hakatakse kohaldama alates 28. jaanuarist 2022, kohtulikult tuvastamast, et see liikmesriik ei ole seda direktiivi nõuetekohaselt üle võtnud ja on kohustatud seda tegema.

(1) ELT C 162, 11.5.2020.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 10. märtsi 2021. aasta otsus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Ordine Nazionale dei Biologi, MX, NY, OZ versus Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Kohtuasi C-96/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Rahvatervis - ELTL artikkel 168 - Direktiiv 2002/98/EÜ - Inimvere ja verekomponentide kvaliteedi- ja ohutusnõuded - Eesmärk tagada inimeste tervise kaitse kõrge tase - Artikli 4 lõige 2 ja artikli 9 lõige 2 - Vereteenistusasutused - Vastutav isik - Kvalifikatsiooni miinimumtingimused - Liikmesriigi võimalus näha ette rangem kord - Liikmesriikidele jäetud kaalutlusruum)

(2021/C 182/27)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassaatorid: Ordine Nazionale dei Biologi, MX, NY, OZ

Vastustaja: Presidenza del Consiglio dei Ministri

menetluses osalesid: Sds Snabi, Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/98/EÜ, millega kehtestatakse inimvere ja verekomponentide kogumise, uurimise, töötlemise, säilitamise ja jaotamise kvaliteedi- ja ohutusnõuded ning muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ, artikli 9 lõike 2 punkti a koostoimes selle direktiivi artikli 4 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et vereteenistusasutuste eest vastutavaks isikuks võib määrata ainult isikuid, kellel on diplom arstiteaduses ja kirurgias, tingimusel et need normid järgivad igakülgselt liidu õigust.

(1) ELT C 209, 22.6.2020.
C 138/12

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 25. veebruari 2021. aasta otsus (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourgi eelotsusetaotlus – Luksemburg) – XI versus Caisse pour l’avenir des enfants

(Kohtuasi C-129/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2010/18/EL - Vanemapuhkust käsitlev muudetud raamkokkulepe - Riigisisesed õigusnormid, mis seavad vanemapuhkuse õiguse sõltuvusse lapse sünnikuupäeval töötamise tingimusest ja töötaja kohustuslikust liitumisest asjaomase sotsiaalkindlustusskeemiga)

(2021/C 138/15)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: XI

Vastustaja: Caisse pour l’avenir des enfants

Resolutsioon

Nõukogu 8. märtsi 2010. aasta direktiivile 2010/18/EL, millega rakendatakse Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkulepet ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/34/EÜ, lisatud 18. juuni 2009. aasta vanemapuhkust käsitleva raamkokkuleppe (muudetud) klausli 1 punkte 1 ja 2 ning klausli 2 punkti 1 ja klausli 3 punkti 1 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis seavad lapsehoolduspuhkuse õiguse saamise tingimuseks, et vanemal oleks vahetult enne lapsehoolduspuhkuse algust olnud kaheteistkümne järjestikuse kuu jooksul pidevalt töökoht. Kuid nende klauslitega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis seavad õiguse saada lapsehoolduspuhkust sõltuvusse vanema töötajastaatusest lapse sündimise või lapsendamise ajal.

(1) ELT C 191, 8.6.2020.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 11. veebruari 2021. aasta otsus (Court of Appeali eelotsusetaotlus – Iirimaa) – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: K. M.

(Kohtuasi C-77/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine kalanduspoliitika - Määrus (EÜ) nr 1224/2009 - Kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks - Kalalaeva pardal selliste seadmete kasutamine, millega on võimalik kalu vastavalt nende suurusele automaatselt sortida - Artikkel 89 - Meetmed eeskirjade täitmise tagamiseks - Artikkel 90 - Kriminaalkaristused - Proportsionaalsuse põhimõte)

(2021/C 128/05)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

K. M.

Menetluses osales: The Director of Public Prosecutions

Resolutsioon

Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006, artikleid 89 ja 90 tuleb lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikes 3 tunnustatud proportsionaalsuse põhimõttest tõlgendada nii, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu läbiviidava kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, ei ole nendega vastuolus riigisisene säte, milles on ette nähtud, et karistusena nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määrusega (EL) nr 227/2013) artikli 32 rikkumise eest on lisaks rahalise karistuse mõistmisele kohustuslik konfiskeerida ka saak ja keelatud või nõuetele mittevastavad püügivahendid, mis leitakse asjaomase laeva pardalt.

(1) ELT C 137, 27.4.2020.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 3. veebruari 2021. aasta otsus (Finanzgericht Düsseldorfi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Rottendorf Pharma GmbH versus Hauptzollamt Bielefeld

(Kohtuasi C-92/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Ühenduse tolliseadustik - Määrus (EMÜ) nr 2913/92 - Artikli 239 lõike 1 teine taane - Õiguspäraselt saadud tollimaksude tagasimaksmine - Eriline olukord - Vabasse ringlusesse lubamiseks loa andmine - Loa kehtetuks tunnistamine ja tagasiulatuvalt seestöötlemise loa andmine - Kauba Euroopa Liidu territooriumilt reeksportimine - Kauba tollile esitamata jätmine)

(2021/C 110/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Rottendorf Pharma GmbH

Kostja: Hauptzollamt Bielefeld

Resolutsioon

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 239 lõike 1 teist taanet tuleb tõlgendada esiteks nii, et ettevõtja võib nõuda tema makstud tollimaksu tagasimaksmist üksnes siis, kui ta on erilises olukorras ja kui ei esine tema poolset ilmset hooletust või pettust, ja teiseks nii, et asjaolu, et asjasse puutuv kaup reeksporditi kolmandasse riiki, ilma et see oleks lastud Euroopa Liidu majandusringlusse, ei ole piisav selle tõendamiseks, et see ettevõtja oli niisuguses erilises olukorras. Sama järeldus kehtib siis, kui asjasse puutuva tollimaksuga maksustamise aluseks olev tegevus oli tingitud eksimusest seoses selle ettevõtja infotehnoloogilises süsteemist sisaldunud andmetega, kuna seda eksimust oleks saanud vältida, kui kõnealune ettevõtja oleks võtnud arvesse talle antud loas ette nähtud tingimusi.

(1) ELT C 201, 15.6.2020.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 17. detsembri 2020. aasta otsus (Rechtbank Amsterdami eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Euroopa vahistamismääruste täitmise menetlus järgmiste isikute suhtes: L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)

(Liidetud kohtuasjad C-354/20 PPU ja C-412/20 PPU) (1)

(Eelotsusetaotlus - Eelotsuse kiirmenetlus - Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades - Euroopa vahistamismäärus - Raamotsus 2002/584/JSK - Artikli 1 lõige 3 - Artikli 6 lõige 1 - Liikmesriikidevaheline üleandmiskord - Rakendamise tingimused - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikli 47 teine lõik - Sõltumatusse ja erapooletusse kohtusse pöördumise õigus - Süsteemsed või üldised puudused - Mõiste „vahistamismääruse teinud õigusasutus“ - Pärast Euroopa vahistamismääruse tegemist toimunud arengute arvessevõtmine - Vahistamismäärust täitva õigusasutuse kohustus konkreetselt ja täpselt kontrollida, kas on põhjendatult alust arvata, et isiku üleandmise korral ähvardab teda tegelik oht, et rikutakse tema õigust õiglasele kohtulikule arutamisele)

(2021/C 62/10)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank Amsterdam

Põhikohtuasja pooled

L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, mida on muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 6 lõiget 1 ja artikli 1 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kui vahistamismäärust täitval õigusasutusel, kes peab tegema otsuse sellise isiku üleandmise kohta, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, on teavet vahistamismääruse teinud liikmesriigi kohtuvõimu sõltumatusega seotud süsteemsete või üldiste puuduste kohta, mis esinesid vahistamismääruse tegemise ajal või mis tekkisid pärast vahistamismääruse tegemist, siis ei või see õigusasutus keelduda tunnustamast vahistamismääruse teinud kohut „vahistamismääruse teinud õigusasutusena“ ega eeldada, et on põhjendatult alust arvata, et selle isiku üleandmise korral ähvardab teda tegelik oht, et rikutakse tema põhiõigust õiglasele kohtulikule arutamisele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teises lõigus, viimata läbi konkreetset ja täpset kontrollimist, mis võtaks arvesse isiku isiklikku olukorda, süüteo laadi ning Euroopa vahistamismääruse tegemise faktilist tausta, näiteks ametivõimude avaldusi, millega võidakse sekkuda üksikjuhtude menetlemisse.

(1) ELT C 320, 28.9.2020.

ELT C 378, 9.11.2020.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. detsembri 2020. aasta otsus (Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburgi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlus järgmise isiku suhtes: TR

(Kohtuasi C-416/20 PPU) (1)

(Eelotsusetaotlus - Eelotsuse kiirmenetlus - Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades - Raamotsus 2002/584/JSK - Euroopa vahistamismäärus - Artikli 4a lõige 1 - Liikmesriikidevaheline üleandmiskord - Täitmise tingimused - Täitmata jätmise vabatahtlikud alused - Erandid - Täitmise kohustuslikkus - Tagaselja mõistetud karistus - Kahtlustatava või süüdistatava põgenemine - Direktiiv (EL) 2016/343 - Artiklid 8 ja 9 - Õigus viibida kohtulikul arutelul - Nõuded tagaselja süüdimõistmise puhul - Kontrollimine süüdimõistetu üleandmisel)

(2021/C 62/11)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

Põhikohtuasja pooled

TR

menetluses osales: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artiklit 4a tuleb tõlgendada nii, et vahistamismäärust täitev õigusasutus ei või keelduda Euroopa vahistamismääruse täitmisest, mis on tehtud vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeolekumeetme täitmiseks, kui asjaomane isik on takistanud talle kohtukutse isiklikult kättetoimetamist ning pole ilmunud isiklikult kohtulikule arutelule, kuna ta oli põgenenud vahistamismäärust täitvasse riiki, vaid seetõttu, et tal pole tagatist, et tema üleandmise korral vahistamismääruse teinud liikmesriigile on tal õigus uuele kohtulikule arutelule, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul, artiklites 8 ja 9.

(1) ELT C 390, 16.11.2020.
C 289/14

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 3. juuni 2021. aasta otsus (Curtea de Apel Suceava eelotsusetaotlus – Rumeenia) – BE, DT versus Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – BE likvideerija, EP

(Kohtuasi C-182/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Mahaarvamisõigus - Mahaarvamise korrigeerimine - Pankrotimenetlus - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et enne selle menetluse algatamist tehtud maksustatavate tehingutega seotud käibemaksu automaatselt maha arvata ei lubata)

(2021/C 289/19)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Curtea de Apel Suceava

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: BE, DT

Kostjad: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – BE likvideerija, EP

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 184–186 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid või praktika, mille kohaselt toob ettevõtja suhtes pankrotimenetluse algatamine, mis nõuab tema varade müüki võlausaldajate huvides, automaatselt kaasa ettevõtja kohustuse korrigeerida käibemaksu mahaarvamisi, mille ta on teinud enne pankroti väljakuulutamist omandatud kaupadelt ja teenustelt, juhul kui sellise menetluse algatamine oma olemuselt ei takista selle direktiivi artikli 9 tähenduses ettevõtja majandustegevuse jätkamist, eelkõige asjaomase ettevõtte likvideerimise eesmärgil.

(1) ELT C 297, 7.9.2020.
C 289/13

ET

Euroopa Kohtu (viies koda) 3. juuni 2021. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Staatssecretaris van Financiën versus Jumbocarry Trading GmbH

(Kohtuasi C-39/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) nr 952/2013 - Liidu tolliseadustik - Artikli 22 lõike 6 esimene lõik koostoimes artikliga 29 - Põhjendustest teatamine asjaomasele isikule enne sellise otsuse tegemist, mis võib teda negatiivselt mõjutada - Artikli 103 lõige 1 ja artikli 103 lõike 3 punkt b - Tollivõla aegumine - Tollivõlast teatamise tähtaeg - Tähtaja peatumine - Artikli 124 lõike 1 punkt a - Tollivõla lõppemine aegumise tõttu - Peatamise aluseid reguleeriva sätte ajaline kohaldamine - Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõte)

(2021/C 289/17)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Staatssecretaris van Financiën

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Jumbocarry Trading GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 103 lõike 3 punkti b ja artikli 124 lõike 1 punkti a koostoimes õiguskindluse põhimõtte ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et need on kohaldatavad enne 1. maid 2016 tekkinud tollivõlale, mis ei ole sellel kuupäeval veel aegunud.

(1) ELT C 201, 15.6.2020.
1.

Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel, mida on muudetud komisjoni 1. detsembri 2014. aasta määrusega (EL) nr 1320/2014, artikli 7 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et tuuraliste kaaviari võib pidada selle Euroopa Liidu tolliterritooriumile toomisel „isiklikuks asjaks või majatarbeks“ kõnealuse sätte tähenduses, kui see kavatsetakse kinkida kolmandale isikule, tingimusel et miski ei viita kaubanduslikule eesmärgile, ning selle suhtes võib seega kohaldada kõnealuses sättes ette nähtud erandit importija kohustusest esitada impordiluba.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikleid 2 ja 46 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt peab hankija hanketeates kvalitatiivse valikukriteeriumina nõudma, et pakkujad esitaksid juba oma pakkumuse esitamise ajal tõendi selle kohta, et neil on kõnealuse riigihanke esemeks oleva tegevuse suhtes kohaldatavates õigusaktides ette nähtud registreering või tunnustus, mille on väljastanud hankelepingu täitmiskoha liikmesriigi pädev asutus, ja seda isegi juhul, kui neil on sarnane registreering või tunnustus juba nende asukoha liikmesriigis.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 20. mai 2021. aasta otsus (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Renesola UK Ltd versus The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Kohtuasi C-209/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Kehtivuse hindamine - Rakendusmäärus (EL) nr 1357/2013 - Kolmandas riigis toodetud päikeseelementidest teises kolmandas riigis kokku pandud päikesemoodulite päritoluriigi kindlaksmääramine - Määrus (EMÜ) nr 2913/92 - Ühenduse tolliseadustik - Artikkel 24 - Selliste kaupade päritolu, mille tootmisse on kaasatud mitu kolmandat riiki - Mõiste „viimane oluline töötlemine või toiming“)

(2021/C 278/31)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Renesola UK Ltd

Kostja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Resolutsioon

Esimese eelotsuse küsimuse analüüsi tulemusel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada komisjoni 17. detsembri 2013. aasta rakendusmääruse (EL) nr 1357/2013, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, kehtivust.

(1) ELT C 262, 10.8.2020.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 20. mai 2021. aasta otsus (Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – L.R. versus Bundesrepublik Deutschland

(Kohtuasi C-8/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne - Varjupaigapoliitika - Direktiiv 2013/32/EL - Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded - Rahvusvahelise kaitse taotlus - Vastuvõetamatuks tunnistamise alused - Artikli 2 punkt q - Mõiste „korduv taotlus“ - Artikli 33 lõike 2 punkt d - Rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu tagasilükkamine liikmesriigi poolt põhjusel, et isiku eelmine taotlus on rahuldamata jäetud kolmandas riigis, kes on sõlminud Euroopa Liiduga lepingu, mis käsitleb selle lepingu osalisriigis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme - Norra Kuningriigi tehtud lõplik otsus)

(2021/C 278/18)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: L.R.

Vastustaja: Bundesrepublik Deutschland

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 33 lõike 2 punkti d koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga q tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette võimaluse jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata rahvusvahelise kaitse taotluse selle direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses, mille on sellele liikmesriigile esitanud kolmanda riigi kodanik või kodakondsuseta isik, kelle eelmine pagulasseisundi taotlus, mis on esitatud kolmandale riigile, kes Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu, mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme – Deklaratsioonid, alusel rakendab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, on selle kolmanda riigi poolt rahuldamata jäetud.

(1) ELT C 87, 16.3.2020.