Teiseks, ehkki direktiivi 2004/38 sätete teleoloogilise tõlgenduse kohaselt on tõsi, et direktiivi eesmärk on hõlbustada igale liidu kodanikule otse antud individuaalse põhiõiguse vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil kasutamist ja seda õigust tugevdada, on selle ese siiski selle õiguse kasutamise tingimused.

Selles osas tuleneb esiteks direktiivi 2004/38 grammatilisest tõlgendamisest, et see näeb sellise kolmanda riigi kodaniku jaoks, kes on liidu kodaniku pereliige, ette tuletatud elamisõiguse üksnes siis, kui liidu kodanik on kasutanud oma õigust vabalt liikuda, asudes elama liikmesriiki, mille kodanik ta ei ole.

ELTL artikli 21 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus liidu kodanik on kolmanda riigi kodanikuga perekonnaelu alustanud või seda tugevdanud ajal, mil ta direktiivi 2004/38 (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil) artikli 7 lõigete 1 ja 2 või artikli 16 lõigete 1 ja 2 alusel ning neis ette nähtud tingimusi järgides tegelikult elas liikmesriigis, mille kodanik ta ei ole, kohaldatakse selle direktiivi sätteid analoogia alusel juhul, kui nimetatud liidu kodanik pöördub koos oma asjaomase pereliikmega tagasi päritoluliikmesriiki. Sellisel juhul ei tohiks selle liidu kodaniku päritoluliikmesriigis tema pereliikmest kolmanda riigi kodanikule tuletatud elamisõiguse andmise tingimused olla põhimõtteliselt rangemad nendest, mis on ette nähtud selles direktiivis tuletatud elamisõiguse andmiseks sellise liidu kodaniku pereliikmest kolmanda riigi kodanikule, kes on kasutanud oma õigust vabalt liikuda, asudes elama liikmesriiki, mille kodanik ta ei ole.

Nimelt taotletakse sellega, et liidu kodaniku tagasipöördumisel liikmesriiki, mille kodanik ta on, antakse tuletatud elamisõigus selle liidu kodaniku pereliikmest kolmanda riigi kodanikule, kellega koos elas liidu kodanik üksnes oma liidu kodaniku staatusele tuginedes liidu õiguse alusel ja seda järgides vastuvõtvas liikmesriigis, kodakondsusjärgsest liikmesriigist lahkumise takistuse kõrvaldamist, tagades nimetatud kodanikule võimaluse jätkata kodakondsusjärgses liikmesriigis perekonnaelu, mida ta alustas või tugevdas vastuvõtvas liikmesriigis.

Teiseks ja seoses tingimustega, mille täitmisel antakse liidu kodaniku tagasipöördumisel tuletatud elamisõigus selle liidu kodaniku pereliikmest kolmanda riigi kodanikule: ehkki direktiiv 2004/38 ei reguleeri sellist tagasipöördumise juhtu, on selle kohaldamine analoogia alusel õigustatud asjaoluga, et nii juhul, kui tegemist on liidu kodanikuga, kes pöördub tagasi päritoluriiki pärast õiguse vabalt liikuda teostamist, kui ka juhul, kui selline kodanik on lihtsalt viibinud liikmesriigis, mille kodanik ta ei ole, on liidu kodanik viiteisik, kellest tulenevalt võib sellisel kolmanda riigi kodanikul tekkida tuletatud elamisõigus.

Neil asjaoludel tekib liidu kodaniku kodakondsusjärgsest liikmesriigist lahkumise takistus, mis tuleneb sellest, et tema tagasipöördumisel liikmesriiki, mille kodanik ta on, keeldutakse andmast tuletatud elamisõigust tema kolmanda riigi kodanikest pereliikmetele, ainult siis, kui liidu kodaniku viibimine vastuvõtvas liikmesriigis on piisavalt tegelik, et tal oleks võimalik alustada või tugevdada selles liikmesriigis perekonnaelu. Seega saab ainult nimetatud direktiivi artikli 7 lõike 1 alusel ning selles ette nähtud tingimusi järgides vastuvõtvas liikmesriigis tegelikult elamine anda põhimõtteliselt tunnistust liidu kodaniku sellesse liikmesriiki elama asumisest ning seega seal tegelikust elamisest ning sellega võib kaasneda selles liikmesriigis perekonnaelu alustamine või tugevdamine, andes sel moel nimetatud liidu kodaniku tagasipöördumisel liikmesriiki, mille kodanik ta on, ELTL artikli 21 lõike 1 alusel tuletatud elamisõiguse kolmanda riigi kodanikule, kellega liidu kodanik elas perekonnaelu vastuvõtvas liikmesriigis.

(vt punktid 49, 50–53, 56, 61 ja resolutsioon)