ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. novembri 2018. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Dermod Patrick O’Brien versus Ministry of Justice, varem Department for Constitutional Affairs

(Kohtuasi C-432/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 97/81/EÜ - Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud raamkokkulepe osalise tööaja kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Osalise tööajaga töötajad - Vanaduspension - Pensioni arvutamine - Direktiivi 97/81/EÜ ülevõtmise tähtaja möödumisele eelnenud teenistusaastate arvessevõtmine - Kohene kohaldamine varasema normi kehtivusajal tekkinud olukordade tulevaste tagajärgede suhtes))

(2019/C 16/23)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Edasikaebuse esitaja: Dermod Patrick O’Brien

Vastustaja edasikaebuse menetluses: Ministry of Justice, varem Department for Constitutional Affairs

Resolutsioon

Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta (mida on muudetud nõukogu 7. aprilli 1998. aasta direktiiviga 98/23/EÜ) tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras, nagu on arutusel põhikohtuasjas, tuleb tööstaaži perioode, mis eelnesid direktiiviga 98/23 muudetud direktiivi 97/81 ülevõtmise tähtaja möödumise kuupäevale, võtta vanaduspensioniõiguste kindlaksmääramisel arvesse.

(1) ELT C 318, 25.9.2017.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 14. novembri 2018. aasta otsus (Vrhovno sodišče Republike Slovenije eelotsusetaotlus – Sloveenia) – Nova kreditna Banka Maribor d.d. versus Sloveenia Vabariik

(Kohtuasi C-215/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamine - Direktiiv 2003/98/EÜ - Artikli 1 lõike 2 punkti c kolmas taane - Krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavad usaldatavusnõuded - Määrus (EL) nr 575/2013 - Krediidiasutuste ja investeerimisühingute avaldatav teave - Artikli 432 lõige 2 - Erandid teavitamiskohustusest - Äriteave, mida käsitatakse ärisaladusena või konfidentsiaalsena - Kohaldatavus - Riigi enamusosalusega krediidiasutused - Liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on nende asutuste valduses olev teatav äriteave avalik))

(2019/C 16/11)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Nova kreditna Banka Maribor d.d.

Kostja: Sloveenia Vabariik

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta artikli 1 lõike 2 punkti c ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta artikli 432 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et need ei ole kohaldatavad sellistele liikmesriigi õigusnormidele, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja mis kohustavad panka, mis oli avalik-õigusliku isiku valitseva mõju all, avalikustama teabe lepingute kohta, mis on sõlmitud nõustamis-, õigus-, autoriõigusi käsitlevate ja muude intellektuaalteenuste saamiseks ning mille ta sõlmis valitseva mõju all olemise perioodil, ilma et selle panga ärisaladuse kaitseks oleks ette nähtud ühtegi erandit, ja järelikult ei ole sellised liikmesriigi õigusnormid nendega vastuolus.

(1) ELT C 213, 3.7.2017.
C 16/15

ET

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. novembri 2018. aasta otsus (Oberster Gerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Hellenische Republik versus Leo Kuhn

(Kohtuasi C-308/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) nr 1215/2012 - Kohtualluvus tsiviil- ja kaubandusasjades - Kohaldamisala - Artikli 1 lõige 1 - Mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad“ - Liikmesriigi emiteeritud võlakirjad - Erasektori osalemine selle riigi valitsemissektori võla restruktureerimises - Võlakirjatingimuste ühepoolne tagasiulatuv muutmine - Ühise tegutsemise klauslid - Hagi kõnealuse riigi vastu, mille on esitanud eraõiguslikud võlausaldajad, kes omavad neid võlakirju füüsiliste isikutena - Riigi vastutus tegevuse või tegevusetuse eest riigivõimu teostamisel))

(2019/C 16/17)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Hellenische Republik

Kostja: Leo Kuhn

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et niisugune vaidlus nagu põhikohtuasjas, mis puudutab liikmesriigi emiteeritud võlakirju omandanud füüsilise isiku hagi selle riigi vastu, et vaidlustada nimetatud võlakirjade vahetamine väiksema väärtusega võlakirjade vastu, mis sunniti sellele füüsilisele isikule peale seadusega, mille liikmesriigi seadusandja oli vastu võtnud erakorralistel asjaoludel ja mille kohaselt neid tingimusi muudeti ühepoolselt ja tagasiulatuvalt ühise tegutsemise klausli kehtestamisega, võimaldades asjaomaste võlakirjade omanike enamusel sundida see vahetus peale vähemusele, ei kuulu „tsiviil- ja kaubandusasjade“ alla selle sätte tähenduses.

(1) ELT C 283, 28.8.2017.
2.

Direktiivi 2003/86 artikli 15 lõigetega 1 ja 4 ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis võimaldavad jätta rahuldamata eraldi elamisloa taotluse, mille on esitanud kolmanda riigi kodanik, kes on perekonna taasühinemise raames elanud liikmesriigi territooriumil rohkem kui viis aastat, tuues põhjenduseks, et ta ei ole tõendanud, et ta on edukalt sooritanud integratsioonieksami selle liikmesriigi keele ja ühiskonna tundmise kohta, tingimusel et integratsioonieksami edukalt sooritamise kohustusega seotud konkreetsed tingimused ei lähe kaugemale, kui on vaja, et saavutada eesmärk hõlbustada kolmandate riikide kodanike integreerumist.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 14. novembri 2018. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto eelotsusetaotlus – Itaalia) – Memoria Srl ja Antonia Dall’Antonia versus Comune di Padova

(Kohtuasi C-342/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabaduse piirangud - Euroopa Kohtu pädevus - Eelotsusetaotluse vastuvõetavus - Puhtalt riigisisene olukord - Tuhaurnide säilitamisega seotud mis tahes tulundustegevuse keelavad riigisisesed õigusnormid - Proportsionaalsuse test - Riigisiseste õigusnormide järjepidevus))

(2019/C 16/21)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Memoria Srl ja Antonia Dall’Antonia

Vastustaja: Comune di Padova

Menetluses osales: Alessandra Calore

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega keelatakse isegi lahkunu sõnaselgest tahteavaldusest hoolimata isikul, kellele tuhaurn on üle antud, teha selle hoidmist kolmanda isiku ülesandeks, millest tulenevalt on ta kohustatud säilitama tuhaurni oma kodus, kui ta just ei usalda seda munitsipaalkalmistule, ning mis keelavad lisaks mis tahes tulu teenimise eesmärgiga tegevuse, mis seisneb kas või muu hulgas tuhaurnide hoidmises mis tahes alusel ja mis tahes aja jooksul.

(1) ELT C 309, 18.9.2017.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 316 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et maksukohustuslik edasimüüja võib valida kasuminormi maksustamise korra kohaldamise selliste kunstiteoste tarne suhtes, mille talle on ühendusesiseselt tarninud nende loojad või loojate õigusjärglased, olgugi et viimased ei kuulu selle direktiivi artiklis 314 loetletud isikute kategooriasse.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 29. novembri 2018. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Finanzamt Goslar versus baumgarten sports & more GmbH

(Kohtuasi C-548/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Profijalgpallurite agentuuride maksustamine - Tasumine osamaksetena ja tingimuslikult - Maksustatav teokoosseis, maksu sissenõutavus ja kogumine))

(2019/C 35/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Finanzamt Goslar

Vastustaja kassatsioonimenetluses: baumgarten sports & more GmbH

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 63 koostoimes artikli 64 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui agendi pakutava profijalgpallurite vahendamisteenusega, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille eest tasutakse osamaksetena ja tingimuslikult mitme aasta jooksul pärast kõnealust vahendamist, seotud maksu maksustatav teokoosseis tekib ning maks muutub sissenõutavaks vahendamise hetkel.

(1) ELT C 437, 18.12.2017.
1.

Kuna Sloveenia Vabariik ei võtnud vajalikke meetmeid: — et sulgeda hiljemalt 16. juuliks 2009 kooskõlas nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta artikli 7 punkti g ja artikliga 13 Dragonja, Dvori, Rakek-Pretržje, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelji, Dolga Poljana, Dolga vasi, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vasi, Dogoše, Mala gora, Tuncovec-Steklarna, Tuncovec-OKP ja Bočna-Podhomi prügilad, millele ei olnud antud luba tegevust jätkata vastavalt selle direktiivi artiklile 8, ja — et viia hiljemalt 16. juuliks 2009 Ostri vrhi prügila vastavusse direktiivi 1999/31 nõuetega, välja arvatud I lisa punktis 1 sätestatud nõuded, siis on Sloveenia Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad vastavalt direktiivi 1999/31 artikli 14 punktist b ja artikli 14 punktist c.
3.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa ravimiamet, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1027/2012, artikleid 3, 25 ja 26 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugune riiklik meede nagu see, mis tuleneb 23. detsembri 1996. aasta seadusena nr 648 kinnitatud 21. oktoobri 1996. aasta dekreetseaduse nr 536 ravimikulutuste kontrollimeetmete ja piirmäära ümberkujundamise kohta aastaks 1996 (decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l’anno 1996“, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648), muudetud 20. märtsi 2014. aasta dekreetseadusega nr 36 (decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79), artikli 1 lõikest 4a, mis annab Agenzia Italiana del Farmacole (AIFA) (Itaalia ravimiamet (AIFA)) loa teostada järelevalvet niisugusete ravimite üle nagu Avastin, mille kasutamise müügiloas märgitust erinevatel näidustustel hüvitab Servizio Sanitario Nazionale (Itaalia riiklik tervishoiuamet), ja vajaduse korral võtta vajalikke meetmeid patsientide ohutuse tagamiseks.
C 25/6

ET

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Swedish Match AB versus Secretary of State for Health

(Kohtuasi C-151/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Tubakatoodete valmistamine, esitlemine ja müük - Direktiiv 2014/40/EL - Artikli 1 punkt c j a artikkel 17 - Suukaudseks kasutamiseks mõeldud tubakatoodete turuleviimise keeld - Kehtivus))

(2019/C 25/07)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Swedish Match AB

Kostja: Secretary of State for Health

Menetluses osales: New Nicotine Alliance

Resolutsioon

Eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ, artikli 1 punkti c ja artikli 17 kehtivust.

(1) ELT C 161, 22.5.2017.
1.

18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta, mis on lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, klausli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt võib tööandja õppetöö lõppemise päeval lõpetada tähtajalise teenistussuhte õppeaastaks ametisse nimetatud ajutisest ametnikust õpetajatega põhjendusel, et nende ametisse nimetamise aluseks olnud vajadusest ja kiireloomulisusest tulenevad tingimused ei ole sellel kuupäeval enam täidetud, samas kui tähtajatu teenistussuhe alalisest ametnikust õpetajatega jätkub.
2.

Määruse nr 861/2007, mida on muudetud määrusega nr 517/2013, artikli 2 lõiget 1 ja artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et niisugune kohtuasi nagu põhikohtuasi, milles hageja ja kostja elu- või asukoht või harilik viibimiskoht on samas liikmesriigis, kus asub asja menetlev kohus, ei kuulu kõnealuse määruse kohaldamisalasse.
2.

Direktiivi 86/653 artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et isiku klassifitseerimist „kaubandusagendiks“ selle sätte tähenduses ei takista asjaolu, et see isik ei täida üksnes ülesandeid, mis on seotud kas teise isiku nimel kauba müügi või ostu läbirääkimisega või nende tehingute läbirääkimise ja sõlmimisega selle teise isiku nimel ja arvel, vaid täidab sama isiku jaoks ka teist laadi ülesandeid, ilma et need ülesanded kujutaksid endast esimestega võrreldes kõrvaltegevust, tingimusel et see asjaolu ei takista tal olla esimesena nimetatud töös sõltumatu; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
2.

Teenuste osutamise lepingus eelnevalt kindlaks määratud sellise summa kvalifitseerimisel, mille klient peab tasuma kõnealuse lepingu ennetähtaegsel ülesütlemisel, ei ole määravad ei asjaolu, et kindla summa eesmärk on tagada, et klient ei rikuks kohustusliku minimaalse lepinguperioodi nõuet, ning hüvitada kahju, mille ettevõtja saab seda perioodi puudutava nõude rikkumise tõttu; asjaolu, et tasu, mille vahendaja saab selliste lepingute sõlmimise eest, mis sisaldavad kohustuslikku minimaalset lepinguperioodi, on kõrgem kui lepingute puhul, milles seda perioodi kokku lepitud ei ole, ega asjaolu, et arvel toodud summat võib liikmesriigi õiguses kvalifitseerida leppetrahviks.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG versus Finanzamt Feldkirch

(Kohtuasi C-625/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELTL artiklid 56 ja 63 - Teenuste osutamise vabadus ja kapitali vaba liikumine - Krediidiasutused - Stabiilsusmaks ja erakorraline stabiilsusmaks, mis määratakse kindlaks Austrias asutatud krediidiasutuste konsolideerimata bilansimahu alusel - Piiriüleste pangatehingute hõlmamine - Tütarettevõtjate poolt teises liikmesriigis tehtud tehingute väljajätmine - Erinev kohtlemine - Piirang - Põhjendatus))

(2019/C 25/13)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

Vastustaja: Finanzamt Feldkirch

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis panevad sellistele Austrias asutatud krediidiasutustele, kes, nagu põhikohtuasjas nimetatud krediidiasutus, osutavad oma teistes liikmesriikides asuvatele klientidele teenuseid, kasutamata selleks seal asutatud püsivaid tegevuskohti, kohustuse tasuda maks, mis määratakse kindlaks „keskmise konsolideerimata bilansimahu“ põhjal, mis hõlmab nende krediidiasutuste poolt otse teiste liikmesriikide kodanikega tehtud pangatehinguid, kuid mis välistavad samasugused tehingud, mille on teinud Austrias asutatud krediidiasutuste tütarettevõtjad, kui need tütarettevõtjad on asutatud teistes liikmesriikides.

(1) ELT C 112, 26.3.2018.
3.

Juhul kui liikmesriigi kohus on tuvastanud, et selline meede, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud teatud tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumisel nende lepingute alusel tööle võetud töötajatele hüvitise kohustuslik maksmine, kujutab endast sobivat meedet, et vältida või vajaduse korral karistada järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist, või samaväärset juriidilist meedet direktiivi 1999/70 lisas ära toodud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 5 tähenduses, siis seda sätet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ning mille kohaselt on teatud kategooria tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumisel nende lepingute alusel tööle võetud töötajatel õigus saada hüvitist, samas kui teistesse kategooriatesse kuuluvate tähtajaliste töölepingute tähtaja möödumine ei too nende lepingute alusel tööle võetud töötajatele kaasa mingit hüvitist, välja arvatud juhul, kui liikmesriigi õiguskorras ei ole muud tõhusat meedet viimati nimetatud töötajate suhtes kuritarvituste vältimiseks või nende kuritarvituste karistamiseks, mida peab kontrollima liikmesriigi kohus.
Euroopa Kohtu (viies koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA versus Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Kohtuasi C-575/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Maksu kinnipidamine liikmesriigist pärineva, mitteresidendist äriühingutele makstud dividendi brutosummalt - Residendist äriühingule makstud dividendi maksustamise edasilükkamine kahjumiga maksustamisaasta korral - Erinev kohtlemine - Põhjendatus - Sarnasus - Maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel - Maksu tõhus sissenõudmine - Proportsionaalsus - Diskrimineerimine))

(2019/C 25/11)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA

Vastustaja: Ministre de l’Action et des Comptes publics

Resolutsioon

ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt peetakse residendist äriühingu makstavalt dividendilt maks kinni, kui dividendi saab mitteresidendist äriühing, samas kui juhul, kui dividendi saab residendist äriühing, maksustatakse seda ettevõtte tulumaksu üldise korra kohaselt selle maksustamisaasta lõpus, mille jooksul dividendi saadi, üksnes tingimusel, et viimati nimetatud äriühing oli sellel maksustamisaastal kasumis, ning olenevalt olukorrast ei pruugi sellist maksustamist kunagi toimuda, kui äriühing lõpetab tegevuse, ilma et ta oleks alates dividendi saamisest kasumisse jõudnud.

(1) ELT C 437, 18.12.2017.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. novembri 2018. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpeni eelotsusetaotlus – Belgia) – Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw versus Johannes Huijbrechts

(Kohtuasi C-679/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Piirangud - Maksuõigusnormid - Pärandimaks - Jätkusuutlikult majandatav mets - Maksuvabastus - Metsamaa kaitse))

(2019/C 25/15)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Begroting, Financiën en Energie, Vlaamse Gewest, esindaja: Vlaamse regering, keda esindab Vlaamse Minister van Omgeving, Natuur en Landbouw

Vastustaja apellatsioonimenetluses: Johannes Huijbrechts

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi selline regulatsioon nagu põhikohtuasjas, millega antakse pärimise teel saadud metsakinnistutele maksusoodustus tingimusel, et neid majandatakse jätkusuutlikult riigisiseses õiguses määratletud viisil, kuid soodustuse andmine on piiratud liikmesriigi territooriumil asuvate kinnistutega.

(1) ELT C 94, 12.3.2018.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. novembri 2018. aasta otsus (Korkein oikeuse eelotsusetaotlus – Soome) – menetlus järgmise isiku väljaandmiseks: Denis Raugevicius

(Kohtuasi C-247/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu kodakondsus - ELTL artiklid 18 ja 21 - Liikmesriigile kolmanda riigi poolt esitatud taotlus anda välja teise liikmesriigi kodanikust liidu kodanik, kes on neist liikmesriikidest esimeses teostanud oma õigust vabalt liikuda - Taotlus, mis on esitatud vabadusekaotusliku karistuse täideviimiseks, mitte kriminaalmenetluse läbiviimiseks - Väljaandmise keeld, mida kohaldatakse ainult oma kodanikele - Vaba liikumise piirang - Karistamatuse ärahoidmisel rajanev põhjendus - Proportsionaalsus))

(2019/C 16/13)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pool

Denis Raugevicius

Resolutsioon

ELTL artikleid 18 ja 21 tuleb tõlgendada nii, et kolmanda riigi esitatud taotluse korral anda Euroopa Liidu kodanik, kes on kasutanud oma õigust vabalt liikuda, välja mitte tema suhtes menetluse alustamiseks, vaid vabadusekaotusliku karistuse täideviimiseks, on väljaandmistaotluse saanud liikmesriik, kelle riigisiseses õiguses on ette nähtud keeld oma kodanikke karistuse täideviimiseks väljapoole liitu välja anda ja võimalus kanda välismaal mõistetud karistust tema territooriumil, kohustatud juhul, kui liidu kodanik elab alaliselt tema territooriumil, sellele kodanikule tagama kohtlemise, mis on identne sellega, mille ta väljasaatmise valdkonnas tagab omaenda kodanikele.

(1) ELT C 239, 24.7.2017.
5.

Direktiivi 92/43 artikli 6 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused riigisisesed programmilised õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt on lubatud ellu viia teatud kategooriasse kuuluvaid projekte, nagu on käesoleval juhul väetiste maapinnal või maapinnas kasutamine ja kariloomade karjatamine, ilma et selleks oleks vaja taotleda luba ja seega asjakohaselt hindamata iga projekti mõju asjaomastele aladele, välja arvatud siis, kui objektiivsete asjaolude põhjal on võimalik kindlalt välistada võimalus, et kõnealused projektid võivad eraldi või koos muude projektidega avaldada neile aladele olulist mõju; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.