ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
24

Hageja väidab, et apellatsioonikoda leidis valesti, et taotletava kaubamärgiga tähistatavad klassi 25 kuuluvad kaubad ja varasema kaubamärgiga tähistatavad klassi 18 kuuluvad kaubad ei ole sarnased. Ta tuletab meelde, et kaupade ja teenuste klassifikatsioonil on ainult halduslik otstarve ning et kaupade sarnasuse hindamisel on otsustava tähtsusega kaupadevahelised sisulised seosed, mitte nende kokkuleppeline kuulumine ühte või teise klassi. Käesoleval juhul kasutas apellatsioonikoda automaatselt liiga üldisi ja abstraktseid kriteeriume. Kaupade sarnasustegurid, milleks on nende olemus, kasutamisviis ja otstarve ning samuti see, kas need on üksteisega konkureerivad või üksteist täiendavad kaubad, ei ole ei absoluutsed ega muude tegurite olemasolu välistavad.
302

Siinkohal tuleb seda pressiteadet tsiteerida: „ Komisjon võtab meetmed Eurostati raames toiminud vara omastamise vastu. Viimastel nädalatel viis Euroopa Komisjon läbi omaenda juurdluse [Eurostatis]. Analüüside esialgsed tulemused viitavad selgelt puuduste ning eiramiste olemasolule Eurostati haldussüsteemis. [OLAF-i] poolt käesoleval hetkel sõltumatult võetud meetmeid tunnustades leiab komisjon, et neile mureküsimustele tuleb kohe leida lahendus. Seetõttu on komisjon otsustanud võtta täna rea meetmeid, mis on mõeldud kõige kiireloomulisemate probleemide lahendamiseks. Komisjoni president […] ütles: „ Me ootame kannatlikult ära käimasolevate eri juurdluste tulemused. Sellegipoolest annavad meie endi analüüsid juba praegu põhjust astuda samme ning komisjonile on väga tähtis, et tempo kiireneks. Me võtame juba tänasest vastu radikaalsed ning rasked, kuid vältimatult vajalikud meetmed. Millised ka ei ole minevikus ilmnenud asjaolud – neid käsitletakse ning Eurostati toimimisele kohaldatakse eeskirju ja põhimõtteid, mida praegune komisjon on tõotanud kohaldada. ” Meetmed Komisjon algatas komisjoni kolme ametniku vastu distsiplinaarmenetluse. Olukorra säilitamiseks viidi mõningad Eurostati juhtivtöötajatest üle muule ametikohale ning nad jätkavad tööd nõunikena. Kui selgub, et mõni Eurostati praegustest või endistest töötajatest on rikkunud finantseeskirju või personalieeskirju, siis viiakse tema suhtes läbi distsiplinaarmenetlus. Komisjon peab vajalikuks rõhutada, et distsiplinaarmenetluse algatamise ja ametnike muule ametikohale üleviimise otsused ei mõjuta süütuse presumptsiooni põhimõtet. […] [Eelarve peadirektoraadi poolt Eurostati siseauditi järel koostatud auditi aruannete suhtes läbiviidud analüüs] näitas, et toime on pandud teatav hulk finantseeskirjade raskeid rikkumisi ning et siseauditi aruannete mitme olulise aspekti osas võetud meetmed ei ole olnud piisavalt laiaulatuslikud ning ranged ega tinginud sisuliste meetmete võtmist. […] [Siseauditi talituse] tulemused on esialgsed ja need peavad veel leidma kinnitust. Sellegipoolest on nende tulemuste ja esimeste tõendite alusel põhjust arvata, et on toime pandud raskeid süütegusid. Juuni lõpuks ette nähtud OLAF-i aruanne ei ole veel valmis. ”
70

On ilmselge, et sõnaline osa „citi” viitab ingliskeelsele sõnale „city”. Need sõnad on foneetiliselt identsed ja visuaalselt sarnased. Nii tekib küsimus, kas osa „citi” on eristusvõimeline ning kas see osa paneb eelkõige mõtlema linna peale. Selles osas tuleb rõhutada, et panga Citibank nimi oli alguses City Bank of New York ning et hagejad kasutavad sageli kaubamärki THE CITI NEVER SLEEPS.
38

Komisjon märgib, et vastavalt Euroopa Kohtu põhikirjale ja Esimese Astme Kohtu kodukorrale peab esitatavas avalduses olema märgitud vaidluse sisu, nõuded ja lühike ülevaade avalduse aluseks olevatest asjaoludest; need peavad olema märgitud piisavalt selgelt ja täpselt, et võimaldada kostjal koostada oma vastus. Käesoleval juhul ei ole see nii. Komisjon märgib, et hageja on pealkirja „Etteheited” all esitanud ainult teatavad märkused, selgitamata, mis etteheitega on tegu ja mille kohta see käib. Hageja ei esita oma nõuete toetuseks mingeid juriidilisi argumente. Täpsemalt, ilmset hindamisviga, võimu kuritarvitamist ja õiguskindluse põhimõtte rikkumist puudutavad etteheited on väljendatud täiesti abstraktselt ja nende esitusviisi ei saa kuidagi pidada piisavalt selgeks ja täpseks, et see võimaldaks komisjonil oma vastus koostada. Komisjon leiab seega, et need etteheited on vastuvõetamatud.
161

Kohus on leidnud, et EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumine võib tuleneda mitmest teost või jätkuvast tegevusest, mis kuuluvad „üldisesse plaani” seetõttu, et neil on identne eesmärk moonutada konkurentsi ühisturul. Sellisel juhul on komisjonil õigus panna vastutus nende tegude eest osalemise alusel rikkumises tervikuna (eespool punktis 66 viidatud kohtuotsus Aalborg Portland jt vs. komisjon, punkt 258), isegi kui on tõendatud, et asjaomane ettevõtja on otseselt osalenud vaid kartellikokkuleppe ühes või mitmes osas (eespool punktis 159 viidatud PVC II kohtuotsus, punkt 773). Ka see, et erinevatel ettevõtjatel on olnud erinevad ülesanded ühise eesmärgi poole püüdlemisel, ei kõrvalda konkurentsivastast eesmärki ja järelikult rikkumist, tingimusel et iga ettevõtja annab ühise eesmärgi poole püüdlemisel panuse endale sobival tasemel (eespool punktis 157 viidatud tsemendi kohtuotsus, punkt 4123, ja eespool punktis 139 viidatud kohtuotsus JFE Engineering jt vs. komisjon, punkt 370).
Oluline on täpsustada, et tegutsemispõhimõtete sissejuhatavas osas on sätestatud:

„Üksikasjalikud juhised ja suunised (võimalikult ka küsimuste jaoks, mida ei ole Akzo Nobeli tegutsemispõhimõtetes märgitud) on kehtestatud erinevates juhistes ja/või eeskirjades või kokku lepitud äriüksuse või allüksuse juhataja ja vastutava nõukoguliikme vahel.

Tütarettevõtjate suhtes, mida Akzo Nobel otse või kaudselt täielikult ei oma, kohaldatakse seda pädevuste jaotust terves ulatuses nii palju kui võimalik.”

[Detailed authorities and instructions (possibly also for items not mentioned in the Akzo Nobel Authority Schedules) are laid down in separate directives and/or charters or are agreed upon between the BU/SU manager and the responsible Board Member.

As to subsidiaries not wholly owned by Akzo Nobel, either directly or indirectly, this allocation of authorities shall be integrally enforced as much as possible.]
132

Kuna on kindlaks tehtud, et hüvitamisest keeldumise alus on üldmääruse artikli 32 lõike 1 kolmandast lõikest ja selle rakendamiseeeskirjadest tulenev komisjoni kohustus teha üksnes selliseid vahe- ja lõppmakseid, mis on vastavuses tegelikult tehtud kulutustega selle artikli tähenduses, tuleb Itaalia Vabariigi argument tagasi lükata. See, et Itaalia Vabariik on tõendanud kulutusi, ei välista võimalust, et komisjon keeldub kohustuse tõttu, mis tal on ühenduse eelarve rakendamise raames, ühenduse kaasfinantseerimisest selliste deklareeritud ja tõendatud kulutuste puhul, mis kohaldatavatele õigusnormidele tema poolt antud tõlgenduse kohaselt ei ole vastavuses abikõlblike kulutustega.
23

Käesoleval juhul põhjendas hageja tähtaja pikendamise taotlust eespool punktis 7 esitatud viisil. Hageja õigusnõustaja selgitas nii, et hageja ei olnud talle vajalikke dokumente esitanud ning et ta tuletas hagejale meelde, et seda tuleb kiiresti teha. Seega märkis nõustaja ära põhjuse, miks tal endal ei olnud võimalik ühtlustamisametile tähtaja jooksul esitada varasemate kaubamärkide kasutamist tõendavaid dokumente. Seevastu ei toonud ta ära põhjusi, miks hagejal ei olnud võimalik neid dokumente talle üle anda. Vastulausete osakonnale oleks pidanud esitama just selle teabe, et viimane saaks anda hinnangu, kas esinevad asjaolud, mis õigustavad võimalikku pikendamist. Kuigi hageja selgitas oma 9. septembri 2002. aasta kirjas, et isik, kes vastutab äriühingu kaubamärkide toimikute eest, oli tähtaja lõppemise ajal reisil, tuleb olenemata sellest, kas see asjaolu iseenesest on piisav pikendamistaotluse põhjendamiseks, märkida, et mainitud selgitus jõudis ühtlustamisametisse kaks kuud pärast pikendamistaotlust, mis omakorda oli esitatud tähtaja lõppemise päeval. Seega tuleb nentida, et hageja ei olnud pikendamistaotluses märkinud ära põhjust, miks pikendamine on vajalik. Seega ei vasta hageja poolt pikendamistaotluses esitatud põhjendus määruse nr 2868/95 eeskirja 71 lõike 1 teise lause nõuetele, mis on esitatud eespool.
168

Esimese argumendi osas tuleb tõdeda, et hagejad ei ole esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et investeeringuid väikese või keskmise kapitalisatsiooniga äriühingutesse ei ole võimalik võrrelda investeeringutega teistesse äriühingutesse, või isegi üksikinvesteeringutega. Eelkõige ei välista asjaolu, et tugeva kapitalisatsiooniga äriühingutel on juba oluline kapitalisatsioon ja nad on juba suurel määral turgudel ning investeerimisfondide portfellis esindatud, et ainult neil põhjustel ei saa neid võrrelda väikese või keskmise kapitalisatsiooniga äriühingutega. Pealegi, kui hagejad väidavad, et kõnealuse meetme eesmärk on ajendada investoreid mitmekesistama oma investeerimisportfelli ja ajendada fondivalitsejaid laiendama tootevalikut, siis nad tunnistavad vaikimisi, et väikese või keskmise kapitalisatsiooniga äriühingute osakud ja teiste, näiteks suure kapitalisatsiooniga äriühingute osakud on investeeringud ja tooted, mis võivad kuuluda samasse portfelli. Kui kõnealune meede ajendab investoreid tasakaalustama oma portfelli, siis tähendab see seda, et nende silmis on investeeringud väikese või keskmise kapitalisatsiooniga äriühingutesse sarnased investeeringutega teistesse äriühingutesse ning võivad olla nende jaoks atraktiivsed, kuivõrd nad näevad selles niisugust eelist, nagu võib anda kõnealune meede.
106

Komisjon märgib, et Itaalia Vabariigi argumendid kordavad peaaegu sõna-sõnalt kohtujurist M. Poiares Maduro kaalutlusi ettepanekus, mille ta tegi eespool punktis 20 viidatud kohtuotsuses Hispaania vs. Eurojust (EKL 2005, lk I-2079). Komisjon toonitab, et käesolev kohtuasi erineb sisu poolest eelnimetatud kohtuasjast, kuna erinevalt sellest kaasusest, mille kohta kohtujurist M. Poiares Maduro kohtuotsuses Hispaania vs. Eurojust oma ettepaneku tegi, ei ole vaidlustatud otsuses ega teates vaba ametikoha kohta märgitud midagi ühenduse konkreetsete keelte nõutava oskuse kohta. Komisjon on sellele vaatamata seisukohal, et kohtuotsuses Hispaania vs. Eurojust tehtud kohtujurist M. Poiares Maduro ettepaneku hoolikast ja kompaktsest lugemisest nähtub, et käesolevas asjas komisjoni kasutatud lähenemisviis, mis on ajaliselt piisavalt piiratud ja vastab täielikult komisjonis rakendatavale keelekasutuse korrale, on keelelise mitmekesisuse põhimõttega kooskõlas ning seega põhjendatud, adekvaatne ja proportsionaalne.
28

Isegi kui privileegid ja immuniteedid on ette nähtud üksnes ühenduse huvides, on tõsi ka see, et need on sõnaselgelt antud ühenduse institutsioonide ametnikele ja muudele teenistujatele ning parlamendiliikmetele. See, et privileegid ja immuniteedid on ette nähtud ühenduse avalikes huvides, õigustab institutsioonidele antud võimalust vajaduse korral immuniteet ära võtta, kuid ei tähenda, et need privileegid ja immuniteedid on antud ühendusele ja mitte otseselt ametnikele, muudele teenistujatele ja parlamendiliikmetele. Protokolliga antakse asjassepuutuvatele isikutele subjektiivne õigus, mille järgimine on tagatud EÜ artiklis 230 ette nähtud kaebeõigusega (vt analoogia alusel Euroopa Kohtu 16. detsembri 1960. aasta otsus kohtuasjas 6/60: Humblet vs. Belgia riik, EKL 1960, lk 1125).
10

Viiendaks märkis apellatsioonikoda seoses tõendite hindamisega, et menetlusse astuja on esitanud mitu tõendit oma kaubamärgi kasutamise kohta enamikus Euroopa Liidu riikides. Apellatsioonikoja sõnul oli ta teadlik asjaolust, et teatavad tõendid on kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse esitamisest hilisemad. Kuna aga apellatsioonikoja sõnul piisab nendest tõenditest selleks, et tõendada kehtetuks tunnistamise taotluse esitamise ajaks asjaomasel territooriumil omandatud eristusvõimet, siis ei ole ta kohustatud tegema otsust selle kohta, kas eristusvõime omandamist määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 2 tähenduses tuleb hinnata kehtetuks tunnistamise taotluse esitamise seisuga või kehtetuks tunnistamise taotluse kohta lõpliku otsuse tegemise seisuga. Peale selle puudutavad teatavad kehtetuks tunnistamise taotluse esitamisest hilisemad tõendid apellatsioonikoja sõnul tegelikult selle esitamisele eelnenud aega. Apellatsioonikoja sõnul võimaldavad hilisemad tõendid mõnikord vastupidi teha järeldusi asjaomasel ajal esinenud eristusvõime kohta. Apellatsioonikoda väitel oli ta teadlik sellest, et neid tõendeid tuleb uurida hoolikalt. Peale selle märkis apellatsioonikoda, et ta on võtnud arvesse asjaolu, et menetlusse astuja on ülemaailmne ettevõtja, mille põhjal võib järeldada, et tema tegevus on osaliselt tuntud ka neis riikides, kus tal on vähe kontoreid või need puuduvad üldse. Seda järeldust kinnitas apellatsioonikoja sõnul üks Austrias läbiviidud arvamusuuring, millest ilmnes, et paljud tarbijad olid teadlikud sellest, et sõna „manpower” on ühe välismaise ettevõtja kasutatav kaubamärk. Seejärel rõhutas apellatsioonikoda asjaolu, et peale Ühendkuningriigi ja Iirimaa ei ole inglise keel üheski riigis emakeel, ning et isegi kui enamik asjaomastest tarbijatest tunneb võõrkeelest tulenevaid väljendeid, ei ole need tuntud ilmtingimata kõigile. Need isikud peavad sõna „manpower” apellatsioonikoja hinnangul ilmselt kaubamärgiks. Seda järeldust kinnitavad Saksa ja Austria tarbijate seas läbiviidud uuringud. Nimetatud tõendeid tuleb apellatsioonikoja sõnul arvestada eelkõige nende riikide osas, mille kohta esitatud tõendeid on teiste riikide kohta esitatud tõenditest vähem. Apellatsioonikoda väitis seejärel, et siseriiklikud kaubamärgiregistreeringud ega siseriiklike kohtute otsused ei ole talle siduvad.
Määruse nr 1227/2000 artikkel 15a, mis lisati komisjoni 24. juuli 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1342/2002 (EÜT L 196, lk 23; ELT eriväljaanne 03/36, lk 394), millega muudetakse nimetatud määrust (EÜ) nr 1227/2000, sätestab:

„1. Erandina artiklist 15 võivad liikmesriigid sätestada, et toetus makstakse pärast toetusetaotlusega hõlmatud meetmete rakendamise kontrollimist. Kui kontrollist ilmneb, et kõiki abitaotlusega hõlmatud meetmeid ei ole täielikult rakendatud, kuid neid on asjaomasel maa-alal ettenähtud tähtaja jooksul rakendatud vähemalt 80% ulatuses, makstakse toetust selliselt, et sellest lahutatakse summa, mis on võrdne kahekordse täiendava toetuse summaga, mis oleks antud juhul, kui meede oleks rakendatud kogu maa-ala ulatuses.

2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid näha ette, et toetus kõikide toetusetaotlusega hõlmatud meetmete eest makstakse tootjale enne asjaomaste meetmete täielikku rakendamist tingimusel, et nende rakendamine on alanud ning tootja on esitanud tagatise, mille suurus on 120% toetusest. Määruse (EMÜ) nr 2220/85 kohane kohustus on rakendada asjaomased meetmed kahe aasta jooksul pärast toetuse ette maksmist.

Liikmesriigid võivad seda ajavahemikku kohandada juhul, kui:

a) asjaomased alad on sellise ala osaks, mis on kannatanud asjaomase liikmesriigi pädevate asutuste poolt tunnustatud loodusõnnetuse läbi;

b) kavandatud meedet ei ole võimalik rakendada taimse materjali tervisega seotud probleemide tõttu, mis on asjaomase liikmesriigi tunnustatud asutuse poolt tõendatud.

Kui kontrollist ilmneb, et kõiki abitaotlusega hõlmatud meetmeid, mille osas on tehtud toetuse ettemakseid, ei ole täielikult rakendatud, kuid neid on asjaomasel maa-alal ettenähtud tähtaja jooksul rakendatud vähemalt 80% ulatuses, vabastatakse tagatis selliselt, et sellest lahutatakse summa, mis on võrdne kahekordse täiendava toetuse summaga, mis oleks antud juhul, kui meede oleks rakendatud kogu maa-ala ulatuses.

Kui tootja otsustab enne asjaomase liikmesriigi poolt kehtestatud tähtaega toetuse ettemakse võimalust mitte kasutada, vabastatakse 95% tagatisest. Liikmesriigid teavitavad komisjoni käesoleva lõigu rakendamiseks sätestatud tähtajast.

Kui tootja otsustab kõiki abitaotlusega hõlmatud meetmeid enne asjaomase liikmesriigi poolt kehtestatud tähtaega mitte rakendada, maksab see tootja juba tehtud ettemaksed tagasi ning pärast seda tagastatakse 90% tagatisest. Liikmesriigid teavitavad komisjoni käesoleva lõigu rakendamiseks sätestatud tähtajast.

3. Käesoleva artikli kohaldamisel on asjaomaste alade kontrollimisel lubatud 5% hälve.”
191

Käesoleval juhul kujutab hageja poolt SNCH 18. detsembri 2005. aasta e-kirja, sama kuupäevaga Brink’si juriidilise tegevuse eest vastutava juhataja e-kirja ja nende tema töötajate kirjalike tunnistuste, kes osalesid 6. detsembri 2006. aasta koosolekul, ning ISO 9001 standardiga seotud dokumentide K1–K4 esitamine endast vastutõendite pakkumist, millega vastati menetlusse astuja seisukohtades esitatud tõenditele selleks, et näidata milline tõendusjõud on SNCH poolt 11. oktoobril 2005 koostatud dokumentidel, see tähendab SNCH ja Société nationale de contrôle technique (riiklik tehnokontrolli ettevõte) põhimäärustel, Luksemburgi Suurhertsogiriigi 28. detsembri 2001. aasta määrusel sertifitseerimis- ja järelevalveasutuste ning katselaborite akrediteerimisesüsteemi kindlaksmääramise ja Luksemburgi akrediteerimis- ja järelevalevaleameti, akrediteerimiskomitee ning riiklike kvaliteedi- ja tehniliste audiitorite kogu loomise kohta (règlement grand-ducal du 28 décembre 2001 portant détermination d’un système d’accréditation des organismes de certification et d’inspection ainsi que des laboratoires d’essais et portant création de l’Office luxembourgeois d’accréditation et de surveillance, d’un comité d’accréditation et d’un recueil national des auditeurs qualité et techniques; Mém. A 2002, lk 94) ja Group 4 Falcki 14. veebruari 2005. aasta ISO 9001 sertifikaadil. Kuna kodukorra artikli 48 lõikes 1 sätestatud aegumisnorm ei hõlma vastutõendite pakkumist, tuleb see niisiis tunnistada vastuvõetavaks.
120

Niisiis nähtub käesoleval juhul dekreetseaduse 269/2003 artikli 1 lõike 1 puntiga d ja artikliga 11 kehtestatud maksusoodustuse valikulisus erinevatest asjaoludest. Esiteks on õigus noteerimisele järgneva kolme aasta jooksul tulumaksumäära vähendamisele ning maksustatavast tulust noteerimisega kaasnevate kuludega võrdse summa mahaarvamisele ainult reguleeritud turul hiljuti noteeritud ettevõtjatel. Edasi, need ettevõtjad, st hiljuti noteeritud aktsiaseltsid peavad reguleeritud turul noteerimisele heakskiidu saama ajavahemikus 2. oktoober 2003, mis on dekreetseaduse 269/2003 jõustumise päev, kuni 31. detsember 2004, mis on vastavalt dekreetseaduse 269/2003 artiklile 11 esimese noteerimise tähtpäev. Niisiis saavad kõne all olevatest meetmetest kasu ainult ettevõtjad, kes teevad asjassepuutuvad tehingud (vt selle kohta eespool punktis 69 viidatud 15. detsembri 2005. aasta kohtuotsus Itaalia vs. komisjon, punkt 97) abikava lühikese viieteistkuulise kohaldamise perioodi jooksul (vt selle kohta analoogia alusel Esimese Astme Kohtu 6. märtsi 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-92/00 ja T-103/00: Diputación Foral de Álava jt vs. komisjon, EKL 2002, lk II-1385, punkt 49). Nimelt on välistatud, et kõik teised ettevõtjad, kes on juba noteeritud või need, kes ei täida ja ei suuda abikavaga kaetud perioodi jooksul noteerimise tingimusi täita, saaksid abikava alusel kasu. Sellega seoses tuleb veel kord täpsustada – nagu tuleneb ka vaidlustatud otsuse põhjendusest 18 ning nagu komisjon korduvalt oma kirjalikes dokumentides väitis ilma, et Itaalia Vabariik oleks sellele vastu vaielnud –, et abikavaga sätestatud lühike periood on sisuliselt võrreldav ajaga, mis on vajalik noteerimise ettevalmistamiseks, algatamiseks ja lõpuleviimiseks, võttes arvesse sätteid, mis seda reguleerivad ja mis sätestavad ranged tingimused, mida ettevõtjad, kes noteerimist soovivad, peavad täitma. Seega olid kõne alla olevate meetmete poolt antavad soodustused – nagu tunnistas ka Itaalia Vabariik kohtuistungil – de facto kättesaadavad ainult neile ettevõtjatele, kes olid noteerimismenetluse algatanud, neile, kes vähemalt kavatsesid seda teha või neile, kes olid valmis lähiajal seda ette võtma.
53

Hagejad märgivad, et „alates 1998. aastast ei sisaldanud ringkirjad enam kahtlast märget”, et „[k]ui 1997. aastat puudutava ringkirja puhul võis tõesti tunduda, et selles sisaldub kahtlane märge, siis see märge kustutati 1998. aastal”, või veel, et „[r]ingkiri, millega määrati kindlaks boonus, ei sisaldanud mingit märget, mille kohaselt jäetakse boonuse süsteemist välja eksport, välja arvatud 1997. aasta ringkirjas sisalduv kahtlane märge, mis parandati ära 1998. aastal”. Nad „rõhutavad, et tasustamissüsteem ei ole konkurentsivastase eesmärgiga (ilma et see piiraks 1997. aasta kohta käivaid märkusi)”. Nad möönavad, et „vastab tõele, et 1997. aasta tasustamissüsteemi puudutavad ringkirjad sisaldasid märget uute sõidukite [registreerimise] kohta Madalmaade turul”. Nad „vaidlevad vastu, et PNE Madalmaade tasustamissüsteem oli konkurentsivastane ajavahemikus 1998–2003”. Rikkumise kestust vaidlustades väitsid hagejad tasustamissüsteemi osas, et „tõendid, millele […] komisjon viitab, ei tõenda [nende] osalemist […] EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumises 1998. aastast kuni 2003. aasta septembrini”. Hagejad, leides, et nad on „tõendanud […], et viide 1997. aasta Madalmaade tasustamissüsteemile kustutati 1998. aastal”, väidavad, et „[s]ellest tulenevalt on komisjon teinud […] vea rikkumise kestuse osas, mida tuleb vähendada nii, et see puudutab vaid 1997. aastat, kui leitakse, et eksisteeris kokkulepe EÜ artikli 81 lõike 1 tähenduses”.
45

Hageja kinnitab, et 1962. aastast saadik levitatakse filmi Dr. No pidevalt Euroopa Liidu territooriumil ja et tema isegi valmistab ette uut videokassettide ja DVD-de partiid. Samuti teatab ta, et Euroopa Liidu territooriumil on saadud üle 26 miljoni dollari kasumit. Siiski ei piisa hageja esitatud dokumentidest tõendamaks, et selle filmi pealkirja kasutati kaubanduses enne ühenduse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamist nendel territooriumidel, kus see on kaitstud. Tegelikult ei ole hageja esiteks täpsustanud nimetatud pealkirja kasutamise ulatust asjaomastel turgudel, mis ei oleks saanud olla liiga keeruline, kui oleks esitatud näiteks filmi kas kinos või televisioonis linastamise andmed või filmi levitamise ajaline kestus. Seevastu on hageja esitanud üksnes väljavõtte ühest Interneti-leheküljest, kus mainitakse, et filmi Dr. No näidati Ühendkuningriigis 2. juunil 1999. Teiseks on hageja peadirektori ja ühe tema nimetatud eksperdi kinnitused hagejast sõltuvatelt isikutelt pärinevad tõendid ja neid ei saa seega pidada piisavaiks asjaomase pealkirja kasutamise tõendamisel (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu aasta otsus kohtuasjas T-303/03: Lidl Stiftung vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – REWE-Zentral (Salvita), EKL 2005, lk II-1917, punktid 42–45). Kolmandaks ei ole ühel teisel Interneti-leheküljel avaldatud andmed samuti piisavad, kuna kujutavad endast liiga üldist viidet hageja tegevusele väljaspool Ühendriike ega täpsusta ei tegevuse laadi ega asjaomaseid territooriume. Samal põhjusel ei ole tähise kasutamise aspektist lähtudes tähtsust ajakirjandusväljaandes avaldatud andmetel filmi kassatulu kohta. Lõpuks, neljandaks käsitlevad muud hageja esitatud ajakirjandusartiklid teemasid, mis ei võimalda tõendada tähise kasutamist viidatud liikmesriikides.
218

Selleks et võimaldada Esimese Astme Kohtul otsustada, kas see on menetluse nõuetekohase kulgemise jaoks tarvilik, peab taotluse esitanud menetlusosaline määratlema nõutavad dokumendid ja esitama Esimese Astme Kohtule vähemalt mingilgi määral tõendeid selle kohta, et taotletavast meetmest võiks vastavas kohtuastmes kasu olla (Euroopa Kohtu 17. detsembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C-185/95 P: Baustahlgewebe vs. komisjon, EKL 1998, lk I-8417, punkt 93). Pealegi, isegi kui on tõsi, et komisjon ei saa tugineda sellistele dokumentidele, millele puudub juurdepääs nii Esimese Astme Kohtul kui hagejatel, tuleb siiski märkida, et üksnes nimetatud asjaolu kui selline ei õigusta, et Esimese Astme Kohus määrab kodukorra artikli 64 alusel meetmena dokumentide esitamise. Üksnes siis, kui hagejad väidavad usutavalt, et need dokumendid on vajalikud ja asjakohased kohtuasjas lahendi tegemiseks, saab Esimese Astme Kohus määrata sellise menetlust korraldava meetme võtmise (eespool punktis 41 viidatud kohtuotsus Verband der freien Rohrwerke jt vs. komisjon, punkt 201).