Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Ravikulude hüvitamise taotlus – Ametnik, kes ei olnud kõikide nõuete büroo väljamaksete saaja

(Personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik)

2. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Kinnitav akt – Välistamine – Menetlus – Poolelioleva kohtuasja vastuväide

(Personalieeskirjad, artikli 72 lõige 1 ning artiklid 90 ja 91)

1. Ravikulude hüvitamise taotluse rahuldamata jätmise otsus on piisavalt põhjendatud, kui selles teavitatakse ametniku tema taotluse menetlemise viisist ning faktilistest ja õiguslikest põhjendustest, mis õigustavad tagasinõudmist Euroopa Ühenduste ühise ravikindlustussüsteemi poolt, isegi kui see ametnik ei olnud nõuete büroo poolt tehtud kõikide väljamaksete saaja. Isegi kui eeldada, et ta ei olnud väljamaksete koostamise ajal kõikide väljamaksete saaja, sai asjaomane isik ise hinnata, kas on otstarbekas esitada hagi ühenduste kohtusse, kuna puuduvad väljamaksed olid lisatud kaebuse rahuldamata jätmise otsusele.

Pealegi, kui selline rahuldamata jätmise otsus ei oleks piisavalt põhjendatud, siis tuleks seda igal juhul analüüsida kui vähemalt põhjendamise alget sisaldavat, mis võimaldab institutsioonil esitada menetluse jooksul täiendavat teavet ning täita oma põhjendamiskohustust.

(vt punktid 53, 58 ja 59)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 20. september 1990, kohtuasi T‑37/89: Hanning vs. parlament (EKL 1990, lk II‑463, punktid 41 ja 44).

2. Ravikulude 100%‑lise hüvitamise taotluse rahuldamata jätmise otsus, mis ei sisalda ühtegi uut asjaolu võrreldes sama taotlusega, mis on varem rahuldamata jäetud ning mille peale on ühenduste kohtusse hagi esitatud, ei muuda hageja õiguslikku olukorda ning ei kujuta seega endast ametnikku kahjustavat meedet personalieeskirjade artiklite 90 ja 91 tähenduses.

Isegi kui eeldada, et sellist otsust võib võtta kui esimest otsust kinnitavat akti, seda võiks nii esimese otsusega üheks lugeda ning see võiks sel määral huve kahjustada, peab ühenduste kohus nimetatud otsuse peale esitatud hagi menetledes omal algatusel välja tooma, et hagil on samad pooled, sama ese ning see tugineb samadele väidetele. Sellisel juhul takistab hagi pooleliolevate kohtuasjade vastuväide ning hagi on seega ilmselgelt vastuvõetamatu.

(vt punktid 67 ja 68)

Viited:

Euroopa Kohus: 17. mai 1973, liidetud kohtuasjad 58/72 ja 75/72: Perinciolo vs. nõukogu (EKL 1973, lk 511, punktid 3–5; 19. september 1985, liidetud kohtuasjad 172/83 ja 226/83: Hoogovens Groep vs. komisjon (EKL 1985, lk 2831, punkt 9).

Esimese Astme Kohus: 14. juuni 2007, kohtuasi T‑68/07: Landtag Schleswig-Holstein vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 16); 9. juuli 2008, liidetud kohtuasjad T‑296/05 ja T‑408/05: Marcuccio vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punktid 47–49, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Kohtusse, kohtuasi C‑432/08 P); 9. september 2008, kohtuasi T‑143/08: Marcuccio vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, punktid 39–41; mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Kohtusse, kohtuasi C‑513/08 P); 9. september 2008, kohtuasi T‑144/08: Marcuccio vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, punktid 32–34, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Kohtusse, kohtuasi C‑528/08 P).

Avaliku Teenistuse Kohus: 25. jaanuar 2008, kohtuasi F‑80/06: Duyster vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 52); 20. mai 2009, kohtuasi F‑73/08: Marcuccio vs. komisjon (EKL AT 2009, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 61, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtusse, kohtuasi T‑311/09 P).