Public.Resource.Org, Inc., Right to Know CLG 23. septembril 2021 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies laiendatud koda) 14. juuli 2021. aasta otsuse peale kohtuasjas T-185/19: Public.Resource.Org, Inc. ja Right to Know CLG versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-588/21 P)

(2022/C 11/21)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Public.Resource.Org, Inc. ja Right to Know CLG (esindajad: solicitor F. Logue, Rechtsanwalt J. Hackl, Rechtsanwalt C. Nüßing)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Euroopa Standardikomitee (CEN), Asociación Española de Normalización (UNE), Asociaţia de Standardizare din România (ASRO), Association française de normalisation (AFNOR), Austrian Standards International (ASI), British Standards Institution (BSI), Bureau de normalisation/Bureau voor Normalisatie (NBN), Dansk Standard (DS), Deutsches Institut für Normung eV (DIN), Koninklijk Nederlands Normalisatie Instituut (NEN), Schweizerische Normen- Vereinigung SNV, Standard Norge, Suomen Standardisoimisliitto ry (SFS), Svenska institutet för standarder (SIS), Institut za standardizaciju Srbije (ISS)

Apellantide nõuded

Apellandid paluvad Euroopa Kohtul:

— tühistada edasi kaevatud otsus ja tuvastada, et taotletud dokumentidega (EN 71-4:2013, EN 71-5:2015, EN 71-12:2013, ja EN 12472:2005+A1:2009) tuleb võimaldada tutvuda;

— teise võimalusena saata asi Üldkohtule tagasi ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

1. Eksitud on selle erandi kohaldatavuse hindamisel, mis on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 2 esimeses taandes. a. Esiteks rikkus Üldkohus õigusnormi autoriõigusest tuleneva kaitse hindamisel: — jättes tunnustamata, et taotletud harmoniseeritud standardid ei saa olla autoriõiguse kaitse objekt, kuna need on ELi õiguse osa ja õigusriigi põhimõtte kohaselt peab õigusnormidega saama vabalt tutvuda; — jättes tunnustamata, et kuigi taotletud harmoniseeritud standardid võivad olla autoriõigusega kaitstud, on õigus õigusnormidega saama vabalt tutvuda autoriõiguse kaitse suhtes ülimuslik; — asudes väärale seisukohale, et komisjonil ei olnud pädevust kontrollida, kas taotletud harmoniseeritud standardid on autoriõigusega kaitstud ja — asudes väärale seisukohale, et taotletud harmoniseeritud standardid on looming ja seega autoriõigusega kaitstav „teos“. b. Teiseks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta andis hinnangu ärihuvide kahjustamise kohta: — vääralt kohaldades eeldust, et taotletud harmoniseeritud standard kahjustaks huvi, mida on kaitstud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimeses taandes. — jättes hindamata ärihuvidele avalduva konkreetse mõju.

2. Õigusnormi rikkumine, mis seisneb ülekaaluka üldise huvi tunnustamata jätmises. Üldkohus rikkus õigusnormi seeläbi, et ta ei tunnustanud ülekaaluka üldise huvi esinemist: — tuvastades ekslikult, et hagejad ei tõendanud oma põhjendatud huvi; — võttes ekslikult arvesse asjakohatud tegurit, milleks on standardimissüsteemi toimimine; — asudes seisukohale, et kohtuotsus James Elliott (kohtuasi C-613/14) (2) ei anna alust kohustuse tekkimisele levitada harmoniseeritud standardeid aktiivselt ja — asudes seisukohale, et harmoniseeritud standardid toovad õiguslikke tagajärgi kaasa üksnes asjaomaste isikute suhtes.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001 aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

(2) 27. oktoobri 2016. aasta kohtuotsus (kohtuasi C-613/14, James Elliott Construction, EU:C:2016:821).