Lisaks on kuupäev, mis tuleb aluseks võtta selle hindamisel, kas tegemist on kohustuste rikkumisega EÜ artikli 228 tähenduses, nimetatud sätte alusel antud põhjendatud arvamuses ette nähtud tähtaja lõppemise kuupäev.

Kuigi EÜ artikkel 228 ei täpsusta tähtaega, mille jooksul tuleb kohustuste rikkumist tuvastanud Euroopa Kohtu otsus täita, tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et ühenduse õiguse kohese ja ühetaolise kohaldamise huvides tuleb kohustuste täitmist alustada otsekohe ning see tuleb võimalikult kiiresti lõpule viia.

Isegi kui EÜ artikli 228 lõikes 2 ette nähtud menetlust tuleb käsitada Euroopa Kohtu otsuste täitmise erimenetlusena, nõuab see menetlus sarnaselt EÜ artiklis 226 sätestatuga, et läbi viiakse kohtueelne menetlus.

EÜ artikli 226 alusel esitatud hagi raames piiritlevad komisjoni poolt liikmesriigile edastatud märgukiri ja selle järel komisjoni esitatud põhjendatud arvamus kohtuvaidluse eseme, mida ei saa hiljem laiendada. Asjaomase liikmesriigi võimalus esitada omapoolseid märkusi, isegi kui ta otsustab seda mitte kasutada, on oluline asutamislepinguga ette nähtud tagatis, millest kinnipidamine on liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse õiguspärasuse seisukohalt oluline menetlusnorm. Sellest tulenevalt peavad komisjoni põhjendatud arvamus ja hagi tuginema samadele väidetele kui märgukiri, millega algatatakse kohtueelne menetlus.

Sama kehtib EÜ artikli 228 lõike 2 alusel esitatud hagi suhtes, mille ese on piiratud selles sättes ette nähtud kohtueelse menetlusega selliselt, et komisjon ei tohi oma hagiavalduses laiendada kohtuvaidluse eset, esitades uusi väiteid võrreldes põhjendatud arvamusega, milles komisjon täpsustas, missugustes punktides asjassepuutuv liikmesriik ei ole täitnud kohustuste rikkumist tuvastanud Euroopa Kohtu otsust.

Vastab tõele, et nõue, mille kohaselt EÜ artikli 226 alusel esitatud hagi ese on piiratud selles sättes ette nähtud kohtueelse menetlusega, ei tohi minna nii kaugele, et eeldada, et märgukirjas esitatud väidete sõnastus, põhjendatud arvamuse resolutiivosa ja haginõuded kattuksid üks-ühele, kui vaidluse eset ei ole laiendatud ega muudetud. Kui kohtueelse menetluse ajal on õigusakte muudetud, võib hagi puudutada siseriiklikke õigusnorme, mis ei ole põhjendatud arvamuses osutatud õigusnormidega identsed. Sellega on eelkõige tegemist siis, kui liikmesriik võtab pärast põhjendatud arvamuse saamist vastu põhjendatud arvamuse esemeks olnud siseriiklike sätete muudatused eesmärgiga kõrvaldada etteheited kohustuste rikkumist tuvastanud kohtuotsuse täitmata jätmise kohta.

Siiski ei saa komisjon EÜ artikli 228 lõike 2 alusel esitatud hagis enam kritiseerida siseriiklikke sätteid, mis olid kohaldatavad juba kohtueelse menetluse ajal, kuid millele seal ei viidatud sõnaselgelt ega – juhul, kui nende sätete ning põhjendatud arvamuses kritiseeritud siseriiklike õigusnormide vahel on otsene seos – ka mitte kaudselt. Kuna komisjon peab EÜ artikli 228 lõike 2 alusel esitatud põhjendatud arvamuses täpsustama, missugustes punktides asjassepuutuv liikmesriik ei ole täitnud kohustuste rikkumist tuvastanud Euroopa Kohtu otsust, ei saa ta laiendada kohtuvaidluse eset kohustustega, mida ei ole põhjendatud arvamuses esitatud; vastasel korral oleks tegemist olulise menetlusnormi rikkumisega. Komisjon ei saa kohtuasja eset laiendamata, see tähendab kaitseõigusi rikkumata esitada alles oma hagiavalduses esimest korda etteheidet, mida ta ei ole esitanud eelnevalt kohtueelse menetluse käigus.

(vt punktid 54–60, 77)