Kohtuasi C-586/10

Bianca Kücük

versus

Land Nordrhein-Westfalen

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht)

„Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 alapunkt a — Järjestikused tähtajalised töölepingud — Selliste lepingute uuendamist õigustada võivad objektiivsed alused — Siseriiklikud õigusnormid, mis lubavad kasutada tähtajalisi töölepinguid töötajate ajutiseks asendamiseks — Pidev või sage vajadus asendavate töötajate järele — Järjestikuste tähtajaliste töölepingute uuendamisega seotud kõigi asjaolude arvessevõtmine”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Sotsiaalpoliitika – Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta – Direktiiv 1999/70 – Meetmed, mille eesmärk on ennetada järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvituslikku kasutamist – Selliste lepingute uuendamist õigustavad objektiivsed alused – Kohaldamine avaliku sektori järjestikuste tähtajaliste töölepingute suhtes – Õigustatus

(Nõukogu direktiiv 1999/70, lisa, klausli 5 punkti 1 alapunkt a)

Tähtajalise töö raamkokkuleppe (mis on lisatud direktiivile 1999/70, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta) klausli 5 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et ajutine vajadus asendavate töötajate järele, millele on viidatud siseriiklikes õigusnormides, mis lubavad sõlmida tähtajalise töölepingu siis, kui töötaja asendab teist töötajat, võib põhimõtteliselt kujutada endast objektiivset alust selle klausli tähenduses. Ainuüksi asjaolu, et tööandja on kohustatud kasutama ajutise asendamise võimalust sageli või isegi pidevalt ning et selline asendamine võiks toimuda ka töötajatega määramata tähtajaga töölepinguid sõlmides, ei tähenda seda, et puuduks objektiivne alus tähtajalise töö raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 alapunkti a tähenduses, ega seda, et toimuks kuritarvitamine sama klausli tähenduses. Hinnates seda, kas tähtajaliste töölepingute või -suhete uuendamine on sellise objektiivse aluse põhjal õigustatud, peavad liikmesriigi ametiasutused oma vastava pädevuse raames siiski arvesse võtma kõiki juhtumi asjaolusid, sealhulgas varem sama tööandjaga sõlmitud tähtajaliste töölepingute või -suhete arvu ja kogukestust.

(vt punkt 56 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-586/10

Bianca Kücük

versus

Land Nordrhein-Westfalen

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesarbeitsgericht)

„Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 alapunkt a — Järjestikused tähtajalised töölepingud — Selliste lepingute uuendamist õigustada võivad objektiivsed alused — Siseriiklikud õigusnormid, mis lubavad kasutada tähtajalisi töölepinguid töötajate ajutiseks asendamiseks — Pidev või sage vajadus asendavate töötajate järele — Järjestikuste tähtajaliste töölepingute uuendamisega seotud kõigi asjaolude arvessevõtmine”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Sotsiaalpoliitika — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Direktiiv 1999/70 — Meetmed, mille eesmärk on ennetada järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvituslikku kasutamist — Selliste lepingute uuendamist õigustavad objektiivsed alused — Kohaldamine avaliku sektori järjestikuste tähtajaliste töölepingute suhtes — Õigustatus

(Nõukogu direktiiv 1999/70, lisa, klausli 5 punkti 1 alapunkt a)

Tähtajalise töö raamkokkuleppe (mis on lisatud direktiivile 1999/70, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta) klausli 5 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et ajutine vajadus asendavate töötajate järele, millele on viidatud siseriiklikes õigusnormides, mis lubavad sõlmida tähtajalise töölepingu siis, kui töötaja asendab teist töötajat, võib põhimõtteliselt kujutada endast objektiivset alust selle klausli tähenduses. Ainuüksi asjaolu, et tööandja on kohustatud kasutama ajutise asendamise võimalust sageli või isegi pidevalt ning et selline asendamine võiks toimuda ka töötajatega määramata tähtajaga töölepinguid sõlmides, ei tähenda seda, et puuduks objektiivne alus tähtajalise töö raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 alapunkti a tähenduses, ega seda, et toimuks kuritarvitamine sama klausli tähenduses. Hinnates seda, kas tähtajaliste töölepingute või -suhete uuendamine on sellise objektiivse aluse põhjal õigustatud, peavad liikmesriigi ametiasutused oma vastava pädevuse raames siiski arvesse võtma kõiki juhtumi asjaolusid, sealhulgas varem sama tööandjaga sõlmitud tähtajaliste töölepingute või -suhete arvu ja kogukestust.

(vt punkt 56 ja resolutsioon)