ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (suurkoda) 19. detsembri 2018. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d'investimento Fininvest SpA (Fininvest) versus Banca d'Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

(Kohtuasi C-219/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve - Olulise osaluse omandamine krediidiasutuses - Menetlus, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1024/2013 ja (EL) nr 468/2014 - Ühine haldusmenetlus - Euroopa Keskpanga (EKP) ainuotsustusõigus - Hagi, mis on esitatud riikliku pädeva asutuse vastu võetud ettevalmistavate aktide peale - Riigisisese otsuse seadusjõu väidetav rikkumine))

(2019/C 65/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Silvio Berlusconi, Finanziaria d'investimento Fininvest SpA (Fininvest)

Vastustajad: Banca d'Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

menetluses osalesid: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Banca Mediolanum SpA, Holding Italiana Quarta SpA, Fin. Prog. Italia di E. Doris & C. s.a.p.a., Sirefid SpA, Ennio Doris

Resolutsioon

ELTL artiklit 263 tuleb tõlgendada nii, et see ei võimalda riigisisestel kohtutel kontrollida riiklike pädevate asutuste poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, artiklites 22 ja 23, nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, artikli 4 lõike 1 punktis c ja artiklis 15 ning Euroopa Keskpanga 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 468/2014, millega kehtestatakse raamistik Euroopa Keskpanga ja riiklike pädevate asutuste vaheliseks ning riiklike määratud asutustega tehtavaks koostööks ühtse järelevalvemehhanismi raames (ühtse järelevalvemehhanismi raammäärus), artiklites 85–87 ette nähtud menetluses vastu võetud menetlust algatavate või ettevalmistavate aktide või mittesiduvate ettepanekute õiguspärasust. Selles suhtes ei oma tähtsust asjaolu, et riigisisesele kohtule on esitatud spetsiifiline tühisuse tuvastamise kaebus riigisisese kohtu otsuse seadusjõu väidetava rikkumise tõttu.

(1) ELT C 283, 28.8.2017.
3.

Jätta rahuldamata Plásticos Españoles SA (ASPLA) ja Armando Álvarez SA kahjuhüvitusnõue, osas, milles need ettevõtjad soovivad saada hüvitist summas 3 495 038,66 eurot väidetava varalise kahju eest, mis seisneb pangagarantii maksmisega seotud kulude tasumises ajavahemikul, mil kohtuasjas, milles tehti 16. novembri 2011. aasta kohtuotsus ASPLA vs. komisjon (T-76/06, ei avaldata, EU:T:2011:672), ja 16. novembri 2011. aasta kohtuotsus Álvarez vs. komisjon (T-78/06, ei avaldata, EU:T:2011:673) ületati lahendi tegemise mõistlikku aega.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 13. detsembri 2018. aasta otsus (Cour d’appel de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlus järgmise isiku suhtes: Marin-Simion Sut

(Kohtuasi C-514/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Raamotsus 2002/584/JSK - Euroopa vahistamismäärus - Artikli 4 punkt 6 - Euroopa vahistamismääruse täitmata jätmise vabatahtlik alus - Süütegu, mille eest mõisteti vahistamismääruse teinud liikmesriigis vabadusekaotuslik karistus ja mis on vahistamismäärust täitvas liikmesriigis karistatav ainult rahalise karistusega))

(2019/C 65/17)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Liège

Põhikohtuasja pool

Marin-Simion Sut

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, mida on muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 4 punkti 6 tuleb tõlgendada nii, et kui isik, kelle suhtes on nagu põhikohtuasjas tehtud Euroopa vahistamismäärus vabadusekaotusliku karistuse täitmiseks, elab vahistamismäärust täitvas liikmesriigis ning tal on selles riigis perekondlikud, sotsiaalsed ja tööalased sidemed, siis võib vahistamismäärust täitev õigusasutus nimetatud isiku sotsiaalse rehabilitatsiooni kaalutlustel keelduda selle määruse täitmisest, isegi kui määruse aluseks olev süütegu on vahistamismäärust täitva liikmesriigi õiguse kohaselt karistatav vaid rahalise karistusega, juhul kui riigisisese õiguse kohaselt ei takista see asjaolu tagaotsitavale mõistetud vabadusekaotuslikku karistust tegelikult täitmast; seda tuleb aga kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 347, 16.10.2017.
C 65/17

ET

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 19. detsembri 2018. aasta otsus (Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari eelotsusetaotlus – Itaalia) – Francesca Cadeddu versus Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna ja Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

(Kohtuasi C-667/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 1083/2006 - Artikli 2 punkt 4 - Mõiste „toetusesaaja“ - Artikkel 80 - Makstud summadest mahaarvamise ja kinnipidamise keeld - Täiendav erimaks või muu samaväärse toimega maks - Mõiste - Euroopa Sotsiaalfondi poolt kaasrahastatud stipendium - Samastamine palgatuluga - Füüsilise isiku tulumaksu ettemaksuna kinnipidamine koos täiendava maakonna ja kohaliku omavalitsusüksuse maksuga))

(2019/C 65/21)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Francesca Cadeddu

Vastustajad: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna ja Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

Resolutsioon

Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, artiklit 80 koostoimes sama määruse artikli 2 punktiga 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused riigisisesed maksuõigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt kohaldatakse füüsilise isiku tulumaksu selliste summade suhtes, mille maksab füüsilisele isikule stipendiumina määruse artikli 2 punkti 3 tähenduses asjaomase rakenduskava korraldusasutuse poolt välja valitud ning Euroopa struktuurifondidest rahastatava projekti rakendamise ülesandega avalik-õiguslik asutus.

(1) ELT C 52, 12.2.2018.
2.

Direktiivi 2006/112 artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et järjestikuste tehingute ahela olemasolul, mille korral toimub vaid üks aktsiisikaupade ühendusesisene vedu aktsiisi peatamise korra alusel, ei saa sihtliikmesriigis aktsiisi tasumise eest vastutava ettevõtja tehtavat soetust käsitada ühendusesisese soetamisena, mis on nimetatud sätte alusel käibemaksuga maksustatav, kui see vedu ei ole nimetatud soetusega seotud.
2.

Direktiivi 2002/22 (muudetud direktiiviga 2009/136) sätteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik kehtestab niisuguses olukorras nagu põhikohtuasjas käsitletav edastamiskohustuse (must carry) ettevõtjatele, kes ilma elektroonilisi sidevõrke pakkumata pakuvad televisioonisaadete vaatamist internetis voogedastuse teel ja otseülekandes.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 7 lõiget 1 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on lubatud kollektiivlepingus ette näha, et puhkusetasu arvutamisel võetakse arvesse töötasu vähenemisi, mis on tingitud sellest, et arvestusperioodil esineb päevi, mil lühendatud tööaja tõttu tegelikult ei töötatud, mille tagajärjel saab töötaja minimaalse põhipuhkuse eest, mida tal on õigus artikli 7 lõike 1 alusel saada, väiksemat puhkusetasu võrreldes tavapärase töötasuga, mida talle makstakse töötamise ajal. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tõlgendama riigisiseseid õigusnorme võimalikult suures ulatuses direktiivi 2003/88 sõnastust ja eesmärki arvestades nii, et artikli 7 lõikes 1 ette nähtud minimaalse puhkuse alusel töötajatele makstav puhkusetasu ei oleks väiksem tavapärasest keskmisest töötasust, mida töötajatele makstakse tegeliku töötamise ajal.
3.

ELTL artikleid 49 ja 56 ning diskrimineerimiskeelu, läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus põhikohtuasjas kõne all olev säte, mis sisaldub hanketeatele lisatud näidislepingus ja näeb ette lotomängu korraldamise kontsessiooni tühistamise: — kõigil juhtudel, kui tegemist on süüteoga, milles on esitatud süüdistus ja mille puhul hankija leiab kontsessionääri tegude olemust, raskusastet, toimepaneku viisi ja seost kontsessiooniga lubatud tegevuse objektiga hinnates, et kontsessionääri usaldusväärsus, professionaalsus ja kõlbelisus on välistatud — või kui kontsessionäär rikub norme, mis reguleerivad ilma loata, õigusvastaste ja varjatud hasartmängude tõkestamist, ja eelkõige siis, kui ta turustab ise või kontrollitavate või seotud kus tahes asuvate äriühingute kaudu ilma ettenähtud loata muid loteriiga sarnaseid hasartmänge, tingimusel, et need lepingutingimused on põhjendatud ja on proportsionaalsed kavandatud eesmärgiga ning vastavuses läbipaistvuse põhimõttega, mida liikmesriigi kohus peab kontrollima, pidades silmas käesolevas kohtuotsuses esitatud juhiseid.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 6. detsembri 2018. aasta otsus (Supremo Tribunal de Justiça eelotsusetaotlus – Portugal) – J. Portugal Ramos Vinhos SA versus Adega Cooperativa de Borba CRL

(Kohtuasi C-629/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Intellektuaalomand - Kaubamärgiõigus - Direktiiv 2008/95/EÜ - Artikli 3 lõike 1 punkt c - Kehtetuks tunnistamise põhjused - Sõnamärk, mis koosneb eranditult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses muid kauba või teenuse omadusi - Kauba või teenuse muud omadused - Kauba tootmisrajatis - Sõnamärk, mis koosneb tähisest, mis tähistab veinitooteid, ning geograafilisest nimest, mis on kaubamärgi omaniku ärinime sõnaline element))

(2019/C 44/05)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal de Justiça

Põhikohtuasja pooled

Hageja: J. Portugal Ramos Vinhos SA

Kostja: Adega Cooperativa de Borba CRL

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgi, mis koosneb põhikohtuasjas käsitletava taolisest sõnalisest tähisest, mis tähistab veinitooteid, ja mis sisaldab geograafilist nimetust, registreerimisest tuleb keelduda, kui see tähis sisaldab sõna, mida esiteks tavaliselt kasutatakse selle kauba tootmisrajatiste ja -ruumide määratlemiseks ning mis teiseks on üks sõnalistest elementidest selle füüsilise isiku ärinimes, kes taotleb asjaomase kaubamärgi registreerimist.

(1) ELT C 32, 29.1.2018.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 4. detsembri 2018. aasta otsus (Supreme Courti eelotsusetaotlus – Iirimaa) – Minister for Justice and Equality, Commissioner of the Garda Síochána versus Workplace Relations Commission

(Kohtuasi C-378/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Võrdne kohtlemine töö saamisel - Direktiiv 2000/78/EÜ - Vanuse alusel diskrimineerimise keeld - Politseiametnike teenistusse võtmine - Liikmesriigi organ, mis on seadusega asutatud konkreetses valdkonnas liidu õiguse kohaldamise tagamiseks - Pädevus jätta liidu õigusega vastuolus olevad riigisisesed õigusnormid kohaldamata - Liidu õiguse esimus))

(2019/C 44/03)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Minister for Justice and Equality, Commissioner of the Garda Síochána

Vastustaja: Workplace Relations Commission

Resolutsioon

Liidu õigust ja iseäranis liidu õiguse esimuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt liikmesriigi organil, mis on seadusega asutatud konkreetses valdkonnas liidu õiguse kohaldamise tagamiseks, ei ole pädevust otsustada jätta kohaldamata liidu õigusega vastuolus olev riigisisene õigusnorm.

(1) ELT C 283, 28.8.2018.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 6. detsembri 2018. aasta otsus (Finanzgericht Kölni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Frank Montag versus Finanzamt Köln-Mitte

(Kohtuasi C-480/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Otsesed maksud - Tulumaks - Kohustuslikku kutseala pensionikindlustusfondi ja vabatahtlikku vanaduspensionikindlustusse tehtud sissemaksete mahaarvatavus - Mitteresidentide väljajätmine))

(2019/C 44/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Frank Montag

Kostja: Finanzamt Köln-Mitte

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, nagu on käsitlusel põhikohtuasjas, mille kohaselt ei saa mitteresidendist maksukohustuslane, kes maksab selles liikmesriigis tulumaksu piiratud maksukohustuse alusel, tulumaksuga maksustatavast summast maha arvata kutseala pensionikindlustusfondi tehtud kohustuslike sissemaksete summat, mis vastab selles liikmesriigis maksustatud tulu osale, kui need sissemaksed on asjaomase tulu tekitanud tegevusega otseselt seotud, samas kui residendist maksukohustuslane, kes maksab tulumaksu täieliku maksukohustuse alusel, võib sellised sissemaksed tulumaksuga maksustatavast summast riigisiseses õiguses sätestatud piirides maha arvata.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, nagu on käsitlusel põhikohtuasjas, mille kohaselt ei saa mitteresidendist maksukohustuslane, kes maksab selles liikmesriigis tulumaksu piiratud maksukohustuse alusel, tulumaksuga maksustatavast summast maha arvata kutseala pensionikindlustusfondi tehtud täiendavate sissemaksete ega vabatahtlikku vanaduspensionikindlustusse tehtud sissemaksete summat, samas kui residendist maksukohustuslane, kes maksab tulumaksu täieliku maksukohustuse alusel, võib sellised sissemaksed tulumaksuga maksustatavast summast riigisiseses õiguses sätestatud piirides maha arvata.

(1) ELT C 382, 13.11.2017.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta artikleid 21, 22 ja 24 tuleb tõlgendada nii, et need seavad liikmesriigile, mille õigusaktides on kehtestatud täisajaga õppe kohustus ning keeld immatrikuleerida end korraga kahele erialale, kohustuse tunnustada automaatselt selles direktiivis nimetatud kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente, mida teine liikmesriik on välja andnud osaliselt kattuvatel perioodidel toimunud õppe lõppedes.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 6. detsembri 2018. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-672/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Maksustatav summa - Vähendamine - Neutraalse maksustamise põhimõte))

(2019/C 44/06)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Neutraalsuse põhimõtet ning nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 90 ja 273 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi selline õigusnorm nagu põhikohtuasjas, milles on ette nähtud, et mittetasumise korral ei või maksukohustuslane vähendada käibemaksuga maksustatavat summat, kui ta ei ole kauba või teenuse ostjat, kui see on maksukohustuslane, eelnevalt teavitanud oma kavatsusest tühistada viimase poolt tehtud käibemaksu mahaarvamise korrigeerimiseks käibemaks osaliselt või täielikult.

(1) ELT C 52, 12.2.2018.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 6. detsembri 2018. aasta otsus (Okresný súd Bratislava eelotsusetaotlus – Slovakkia) – FENS spol. s r.o. versus Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

(Kohtuasi C-305/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kaupade vaba liikumine - Tollimaksud - Samaväärse toimega maksud - Riigi territooriumil toodetud ja ekspordiks mõeldud elektrienergia edastustasu - Selliste õigusnormide kokkusobivus kaupade vaba liikumise põhimõttega))

(2019/C 44/02)

Kohtumenetluse keel: slovaki

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Okresný súd Bratislava

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: FENS spol. s r.o.

Vastustaja: Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

Resolutsioon

ELTL artikleid 28 ja 30 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette sellise rahalise kohustuse, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja mida kohaldatakse teise liikmesriiki või kolmandasse riiki eksporditud elektrienergia suhtes üksnes siis, kui elektrienergia on toodetud riigi territooriumil.

(1) ELT C 269, 14.8.2017.
2.

Direktiivi 2009/72 artiklit 28 tuleb tõlgendada nii, et sellised võrgud nagu põhikohtuasjas, mille liikmesriik on liigitanud suletud jaotusvõrkudeks selle artikli lõike 1 tähenduses, võib sellisena vabastada üksnes selle artikli lõikes 2 ette nähtud kohustustest, ilma et see mõjutaks asjaolu, et lisaks võiks neile võrkudele kohaldada muid nimetatud direktiivis ette nähtud vabastusi ja eelkõige artikli 26 lõikes 4 sätestatud vabastust, kui nad vastavad selles sättes ette nähtud tingimustele, mida tuleb aga kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. Igal juhul ei või see liikmesriik neid võrke liigitada eraldi jaotusvõrkude kategooriasse, et anda neile selles direktiivis sätestamata vabastusi.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 28. novembri 2018. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Liguria eelotsusetaotlus – Itaalia) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA jt versus Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

(Kohtuasi C-328/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Vaidlustusmenetlused - Direktiiv 89/665/EMÜ - Artikli 1 lõige 3 - Direktiiv 92/13/EMÜ - Artikli 1 lõige 3 - Kaebeõigus, mis tekib tingimusel, et isik on esitanud hankemenetluses pakkumuse))

(2019/C 35/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Liguria

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

Vastustajad: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

Resolutsioon

Nii nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ, artikli 1 lõiget 3 kui nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 2007/66, artikli 1 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis ei võimalda ettevõtjatel esitada kaebust hankija otsuste peale, mis puudutad hankemenetlust, milles nad otsustasid mitte osaleda põhjusel, et selle menetluse suhtes kohaldatav regulatsioon muutis asjaomase hankelepingu nendega sõlmimise väga ebatõenäoliseks.

Liikmesriigi pädeval kohtul tuleb siiski kõiki tema menetluses oleva asja konteksti iseloomustavaid olulisi asjaolusid arvesse võttes põhjalikult hinnata, kas nende õigusnormide konkreetne kohaldamine ei või mitte piirata asjaomaste ettevõtjate õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.

(1) ELT C 309, 18.9.2017.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 23. jaanuari 2019. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – K.M. Zyla versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-272/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Töötajate vaba liikumine - Võrdne kohtlemine - Tulumaks - Sotsiaalkindlustusmaksed - Töötaja, kes lahkus töökohaliikmesriigist kalendriaasta jooksul - Pro rata temporis’e reegli kohaldamine maksete vähendamisele))

(2019/C 93/09)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: K.M. Zyla

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Staatssecretaris van Financiën

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnorm, mis näeb töötaja poolt tasumisele kuuluvate sotsiaalkindlustusmaksete suuruse kindlaksmääramiseks ette, et nende maksetega seotud maksuvähendus, millele on töötajal õigus kalendriaasta jooksul, on proportsionaalne perioodiga, mille jooksul töötaja on kindlustatud selle liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemis, välistades seega aastasest vähendusest osa, mis on proportsionaalne ajavahemikuga, mille jooksul töötaja ei olnud sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud ja elas teises liikmesriigis, kus ta kutsetegevusega ei tegelenud.

(1) ELT C 277, 21.8.2017.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et pärast selle direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist ehk alates 3. detsembrist 2003 on see artikkel kohaldatav lõplikuks muutunud distsiplinaarotsuse – mis tehti enne selle direktiivi jõustumist ja millega saadeti ametnik ennetähtaegselt pensionile koos tema pensionisumma vähendamisega – tulevikus tekkivate tagajärgede suhtes.
2.

Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL] artikli [108] kohaldamiseks, artikli 1 punkti b alapunkti iv tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas. Kuna põhikohtuasjas käsitletavad toetused on antud EMÜ asutamislepingu artiklis 93 ette nähtud eelneva teatamise kohustust rikkudes, ei saa riigiasutused tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele. Sellises olukorras nagu põhikohtuasjas käsitletav, kus liikmesriigi vastu on kahju hüvitamise hagi esitanud riigiabi saanud ettevõtja konkurent, ei luba õiguskindluse põhimõte kohaldada hageja suhtes analoogia alusel sellist aegumistähtaega, nagu on ette nähtud määruse nr 659/1999 artikli 15 lõikes 1.
3.

Direktiivi 2007/46 artikli 24 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud korda ei kohaldata juba teises liikmesriigis registreeritud kasutatud sõiduki suhtes, kui see sõiduk esitatakse direktiivi 1999/37 artikli 4 alusel uueks registreerimiseks teise liikmesriigi pädevale asutusele. Siiski võib see asutus juhul, kui konkreetsed asjaolud viitavad sellele, et see sõiduk on maanteeliikluses ohtlik, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiivi 2009/40/EÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tehnoülevaatuse kohta artikli 5 punkti a alusel nõuda, et see sõiduk saadetakse enne registreerimist ülevaatusele.