ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Määruse nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, artikkel 94 laieneb selle sõnastuse kohaselt kõigile riigihankelepingutele, mida rahastatakse täielikult või osaliselt ühenduse eelarvest. Seega ei tehta vahet selle järgi, kas asjaomane lepingute sõlmimise menetlus on seotud raamlepingu või muud tüüpi lepinguga.

Igal juhul võimaldab see säte jätta pakkuja pakkumismenetlusest välja üksnes siis, kui tema puhul viidatud huvide konflikt on tegelik ja mitte oletuslik. See ei tähenda, et huvide konflikti oht oleks pakkumise välistamiseks ebapiisav. Tegelikult võib huvide konflikti konkretiseerida põhimõtteliselt vaid lepingu täitmisel. Enne lepingu sõlmimist ei saa huvide konflikt olla muud kui potentsiaalne ning finantsmääruse artikkel 94 viitab seega ohust lähtuvatele põhjendustele. See oht peab olema pakkumise ja pakkuja olukorra konkreetse hindamise tulemusena tegelikult tuvastatud, et teda võiks menetlusest välja jätta. Lihtne võimalus huvide konfliktiks ei saa olla selleks piisav.

Järelikult tuleb raamlepingu sõlmimise menetluses arvesse võtta seda, et erilepingud, mille sõlmimisel kontrollitakse huvide konflikti puudumist, tuleb põhimõtteliselt sõlmida enne, kui raamlepingu edukale pakkujale on usaldatud eriülesannete täitmine. Sellisel juhul saab huvide konflikti realiseerumise ohtu arvestada vaid juhul, kui faktilised asjaolud on sellised, et pakkuja on olukorras, kus ta ei saa erapoolikuse ohtu enamiku raamlepinguga seotud ülesannete täitmisel vältida.

(vt punktid 66–68)
Ühtlustamisameti apellatsioonikoja ühenduse kaubamärgi registreerimisest keeldumise otsus, mis põhineb faktilistel asjaoludel, millest ei ole taotlejat enne asjaomase otsuse vastuvõtmist teavitatud, rikub määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklit 73, mille kohaselt Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) otsuste aluseks võivad olla üksnes põhjused, mille kohta huvitatud isikutel on olnud võimalik esitada oma seisukoht. Nimetatud rikkumine mõjutas vaidlustatud otsuses tehtud järeldust ennast, kuna viimane põhineb nimetatud faktilistel asjaoludel.

Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklis 73 käsitletud otsuse põhjendamise kohustusel on kaks eesmärki: tagada ühelt poolt huvitatud isiku teadlikkus oma õiguste kaitseks võetud meetme põhjendustest, ning teisalt võimaldada ühenduse kohtu kontrolli otsuse õiguspärasuse üle. Küsimust, kas otsuse põhjendus vastab nendele nõuetele, tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka selle tausta ning kõiki vastavat küsimust reguleerivaid õigusnorme arvestades.

Sellistest faktilistest asjaoludest, mis on Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikoja otsuses aluseks, teavitamine Interneti-linkide abil, mis Esimese Astme Kohtus kohtuasja ettevalmistamise ajal ei tööta, või teavitamine töötavate Interneti-linkide abil, mille sisu on või võib olla kontrollija või apellatsioonikoja asjaomase uurimise aja seisuga võrreldes muutunud, ei ole piisav põhjendus, kuna see ei võimalda Esimese Astme Kohtul kontrollida vaidlustatud otsuse kehtivust.

(vt punktid 57, 59)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Põhjendamiskohustus

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

2. Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

1. Juhul kui komisjoni kehtestatud hindamissüsteemi raames tõdeb hindamise ühiskomitee selliste eriliste asjaolude olemasolu, mis seavad kahtluse alla hindaja esialgse hinnangu kehtivuse või põhjendatuse, peab apellatsiooni hindaja esitama põhjendatud arvamuse ehk arvamuse, milles sisalduvad neid erilisi asjaolusid piisavalt arvestavad aspektid, ning ta ei vabane sellest kohustusest, kui ta viitab pelgalt karjääriarengu aruande esialgsetele põhjendustele. Sellise võimaluse tagajärg oleks see, et hindamise ühiskomitee menetlus tervikuna kaotaks kasuliku mõju.

(vt punktid 59 ja 61)

2. Arvestades asjaolu, et hindajatel on nende hinnata olevate isikute töö üle otsustamisel väga ulatuslik kaalutlusõigus, peab oma karjääriarengu aruande tühistamist nõudev ametnik tõestama, et on tehtud ilmne hindamisviga.

Sellise veaga on tegemist, kui üksuse juhataja tulemuslikkust määratud eesmärkide osas hinnati töötajate arvu suurendamise alusel, mida lõpuks ei toimunud, sest neid eesmärke ei vaadatud üle, kui ilmnes, et välja kuulutatud töölevõtmisi ei toimu.

(vt punktid 83, 90 ja 92)

Viited: 25. oktoober 2005, kohtuasi T‑43/04: Fardoom ja Reinard vs . komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑329 ja II‑1465, punkt 79).
Kohtuasi T-53/05

Calavo Growers, Inc.

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Kujutismärgi CALVO taotlus — Varasem ühenduse sõnamärk CALAVO — Vastulause vastuvõetavus — Vastulause põhjendamine keeles, mis ei ole menetluskeel — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 74 lõige 1 — Määruse (EÜ) nr 2868/95 eeskirja 20 lõige 3”

Esimese Astme Kohtu otsus (teine koda), 16. jaanuar 2007 II - 39

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 42 lõige 3 ja artikli 74 lõige 1; komisjoni määrus nr 2868/95, artikkel 1, eeskirja 20 lõige 3)

Juhul, kui ühenduse kaubamärgi registreerimise vastu algatatud vastulausemenetluses põhineb vastulause lihtsalt märkel „segiajamise tõenäosus” ning vastulausete osakond ei saa arvesse võtta muus keeles kui vastulausete osakonnas toimuva menetluse keel esitatud põhjendusi, tuleb küsimust, kas viimatinimetatul on õigus kontrollida vastulause sisu, hinnata määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 74 lõike 1 alusel, mis sätestab, et registreerimisest keeldumise suhteliste põhjustega seotud menetlustes piirdutakse kontrollimisel menetlusosaliste esitatud faktide, tõendite ja väidetega ning nõuetega, ja määruse nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94, eeskirja 20 lõige 3 täpsustab, et kui taotleja oma seisukohta ei esita, võib Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teha vastulause kohta otsuse talle esitatud tõendite põhjal.

Selles osas kuuluvad registreerimisest keeldumise suhteliste põhjuste või mistahes muu sätte, millele pooled oma nõuetes tuginevad, kohaldamise tingimused loomulikult nende õiguslike asjaolude hulka, mida ühtlustamisamet kaalub.

Neil põhjustel ei ületa vastulausete osakond, kes hindab segiajamise tõenäosust, oma kaalutlusõiguse piire juhul, kui see hindamine toimub ainult vaidlusaluste tähiste ja asjaomaste kaupade võrdlemise alusel ja kui kogu nende kahe kriteeriumiga seotud teave sisaldus kaubamärgitaotluses, varasema kaubamärgi registreeringus ja vastulause plangil, mis on koostatud vastulausete osakonnas toimuva menetluse keeles, ilma et otsustamisel oleks olnud vaja tugineda hageja poolt mõnes muus keeles esitatud põhjendustele ega teistele teabeallikatele.

(vt punktid 58, 59, 66, 68)
Nii määruse nr 729/70 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) artikli 5 lõike 2 punkti c kui ka määruse nr 1258/1999 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) artikli 7 lõike 4 viienda lõigu kohaselt, mis aja jooksul piiravad kulutusi, mille rahastamisest EAGGF võib keelduda, arvestatakse 24-kuulist tähtaega alates hetkest, kui komisjon teatas asjaomasele liikmesriigile oma kontrollimiste tulemustest, teiste sõnadega tema teenistuste poolt liikmesriikides läbi viidud kohapealsete kontrollimiste tulemustest. Menetluslikud tagatised, mis 24-kuulise tähtaja näol on antud mainitud sätetes, on seotud ainult selle teatega kontrollimiste tulemuste kohta, mitte aga nende kulutuste hindamisega, mida komisjon kavatseb välja arvata. Kõik korrektsioonid tehakse nende komisjoni kontrollimiste tulemuste alusel ning nendest tulemustest tuleb võimalikult kiiresti liikmesriigile teatada, et viimane saaks lühima tähtaja jooksul kõrvaldada tuvastatud puudused ja seega tulevikus uusi korrektsioone vältida.

Ühise põllumajanduspoliitika rahastamisel EAGGF-ist ei pea komisjon põllumajandusturgude ühise korralduse eeskirjade rikkumise tõendamiseks ammendavalt näitama, et siseriiklike ametiasutuste läbi viidud kontrollimised on puudulikud või nende edastatud arvud on ebakorrapärased, vaid esitama tõendi tõsise ja põhjendatud kahtluse kohta, mis tal nende kontrollimiste või arvudega seoses on tekkinud. Sellisel moel komisjoni tõendamiskoormise leevendamine on põhjendatud asjaoluga, et liikmesriik on EAGGF-i raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajalike andmete kogumise ja kontrollimise osas paremal positsioonil ning järelikult on see liikmesriik, kes peab esitama kõige üksikasjalikumad ja täielikumad tõendid nende kontrollimiste või arvude tegeliku olukorra ning vajadusel komisjoni kinnituste ebatäpsuse kohta.

(vt punkt 57)
Asjaomaste kaupade või teenuste sarnasuse hindamisel määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses tuleb arvesse võtta kõiki nende kaupade vahelist suhet iseloomustavaid asjakohaseid tegureid, mille hulka kuuluvad täpsemalt nende olemus, otstarve, kasutusviis ning samuti see, kas need on üksteisega konkureerivad või üksteist täiendavad. Samuti võib arvesse võtta muid tegureid, näiteks asjaomaste kaupade turustuskanaleid.

Üksteist täiendavad kaubad on omavahel tihedalt seotud kaubad, nii et üks on teise kasutamiseks möödapääsmatult vajalik või oluline, mistõttu tarbijad võivad arvata, et mõlemaid kaupu valmistab üks ja seesama ettevõtja.

Sellised kaubad nagu jalatsid, rõivad, peakatted või käekotid võivad lisaks oma põhifunktsioonile täita ühist esteetilist funktsiooni, andes koos panuse asjaomase tarbija välisilmesse. Neid ühendavate seoste tajumist tuleb seega hinnata, võttes arvesse võimalikku püüet selle välisilme esitlemist ühtlustada, mis tähendab selle erinevate koostisosade omavahel sobitamist nende loomisel või omandamisel. Selline sobitamine võib toimuda näiteks Nizza kokkuleppe klassi 25 kuuluvate rõivaste, jalatsite ja peakatete ning neid täiendavate selliste erinevate rõivaaksessuaaride — näiteks käekotid — vahel, mis kuuluvad kõnealuse kokkuleppe klassi 18. Kõnealune võimalik sobitamine sõltub asjaomasest tarbijast, tegevuse liigist, mille jaoks välisilme luuakse (näiteks töö, sport või vaba aeg), või sektori ettevõtjate turustamisaktiivsusest. Pealegi asjaolu, et kõnealuseid kaupu müüakse tihti samades spetsialiseeritud müügikohtades, lihtsustab seda, et asjaomane tarbija tajub nende kaupade vahelisi tihedaid seoseid, ja tugevdab muljet, et neid kaupu valmistab üks ja seesama ettevõtja.

Sellest tulenevalt tajuvad mõned tarbijad tihedat seost klassi 25 kuuluvate rõivaste, jalatsite ja peakatete ning selliste rõivaaksessuaaride vahel, mis on teatavad klassi 18 kuuluvad „nahast ja tehisnahast valmistatud kaubad, mis ei kuulu teistesse klassidesse”, ning nad võivad seega arvata, et neid kaupu valmistab üks ja seesama ettevõtja. Seetõttu on klassi 25 kuuluvad kaubad rõivaaksessuaaridega, mis kuuluvad klassi 18 kuuluvate „nahast ja tehisnahast valmistatud kaupade hulka, mis ei kuulu teistesse klassidesse”, sarnased määral, mida ei saa pidada väheseks.

(vt punktid 37 ja 48–51)
Kohtuasi T-441/05

IVG Immobilien AG

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Kujutismärgid — Registreerimisest keeldumise absoluutsed põhjused — Eristusvõime puudumine — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt b”

Esimese Astme Kohtu otsus (neljas koda), 13. juuni 2007 II - 1940

Kohtuotsuse kokkuvõte

Kuigi määruse nr 40/94 artiklis 4 esitatud näidiste loetelus sellise graafilise esitusega tähistest, mis võivad kaubamärgi moodustada, on muu hulgas sõnaselgelt nimetatud tähti ja numbreid, ei tulene siiski ühe tähise liigi üldisest võimest moodustada selle sätte mõttes kaubamärk seda, et nendel tähistel on teatud kauba või teenusega seoses tingimata eristusvõime selle määruse artikli 7 lõike 1 punkti b mõttes. Nimelt puudub eristusvõime tähistel, mis ei viita konkreetselt taotletud toote või teenuse päritolule ega võimalda seda toodet ostval või teenust kasutaval tarbijal teha hilisema ostu või kasutamise puhul sama valikut, kui kogemus on meeldiv, või valida mõni teine, kui kogemus osutub ebameeldivaks. (vt punktid 37–39)

Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis b nõutavat kaubamärgi eristusvõimet tuleb (kõiki asjas tähtsust omavaid faktilisi asjaolusid ja tingimusi arvesse võttes) hinnata esiteks seoses kaupade ja teenustega, mille jaoks registreerimist taotletakse, ja teiseks seoses sellega, kuidas sihtrühm, mis koosneb nende kaupade või teenuste tarbijatest, kaubamärki tajub. Teatavate kaubamärkide eristusvõime konkreetsel hindamisel üleskerkivad suuremad raskused ei saa õigustada eeldust, et sellistel kaubamärkidel põhimõtteliselt puudub eristusvõime või et need saavad eristusvõime omandada üksnes kõnealuse määruse artikli 7 lõike 3 alusel kasutamise käigus. Pealegi piisab kõnealuse määruse artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud absoluutse keeldumispõhjuse kohaldamise takistamiseks minimaalsest eristusvõimest. (vt punktid 40–43)

Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklit 4 rikkumata ei saa leida, et standardkirjastiili trükisümbolil ei ole iseenesest kõnealuse määruse artikli 7 lõike 1 punktis b nõutavat minimaalset eristusvõime taset selleks, et seda saaks ühenduse kaubamärgina registreerida. Seetõttu ei saa tuletada taotletava kaubamärgi eristusvõime puudumist asjaolust, et sellel puuduvad märkimisväärsed graafilised erisused võrreldes standardkirjastiiliga, ilma et kohaldataks ebatäpselt kõnealuse määruse artiklit 4 ja artikli 7 lõike 1 punkti b. (vt punktid 47 ja 52)
Määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskirja 71 lõike 1 teisest lausest tuleneb, et Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) määratud tähtaegade pikendamine ei ole automaatne, vaid oleneb iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest, mis võivad pikendamist õigustada, ning pikendamistaotluse esitamisest. See kehtib veelgi enam pooltevahelises menetluses, milles ühele poolele antud eelis halvendab teise poole olukorda. Sellises olukorras peab ühtlustamisamet jälgima, et ta jääks mõlema poole suhtes erapooletuks.

Pikendamist õigustavate asjaolude esitamine on pikendamist taotleva poole kohustus, kuna pikendamise taotlemine ning võimalik pikendamine toimub tema huvides. Pealegi saab siis, kui asjaolud sõltuvad ainult taotluse esitanud poolest, anda ühtlustamisametile nende kohta asjakohast teavet üksnes see pool. Selleks et vastulausete osakond saaks anda hinnangu, kas esinevad võimalikku pikendamist õigustavad asjaolud, peavad need asjaolud olema pikendamistaotluses täpsustatud.

Lisaks tuleneb eeskirja 71 ülesehitusest, mis näeb ette, et kahe või enama poole puhul võib ühtlustamisamet tähtaega pikendada teiste poolte nõusolekul, et selle sätte lõige 2 ei näe tähtaja pikendamise suhtes ette ühtki tingimust, vaid lisab lõikes 1 esitatud tingimustele täiendava tingimuse – et enne määratud tähtaja pikendamist tuleb küsida teise poole arvamust ning et asjaolud peavad pikendamist õigustama.

(vt punktid 21, 22, 55 ja 56)
Kui aga kaubamärgitaotleja ei soovi ühenduse kaubamärgitaotlusega hõlmatavate kaupade nimekirja piiramisega jätta sellest nimekirjast üht või mitut kaupa välja, vaid muuta kõigi kaupade teatavat omadust, nagu selles nimekirjas loetletud kaupade otstarvet, ei saa välistada, et nimetatud muutmine avaldab mõju ühtlustamisameti talituste teostatud ühenduse kaubamärgi kontrollimise haldusmenetlusele. Sellises olukorras tähendaks sellise muutmise lubamine hagi eseme muutmist Esimese Astme Kohtu menetluse käigus, mis on kodukorra artikli 135 lõike 4 kohaselt keelatud. Seega peab Esimese Astme Kohus jätma nimetatud piiramise hagi põhjendatuse kontrollimisel arvesse võtmata.

Siiski võib kaubamärgitaotleja taotlust, mille ta on esitanud Esimese Astme Kohtus ning millega ta soovib võtta asjaomase taotluse tagasi üksnes teatavate esialgses taotluses märgitud kaupade osas, tõlgendada teatavatel asjaoludel selliselt, et vaidlustatud otsus vaidlustati üksnes ülejäänud kaupade osas, või kui selline piiramistaotlus esitati Esimese Astme Kohtu menetlusest hiljem, kui osalist loobumist.

Sõna TEK ei oleks tohtinud registreerida ühenduse kaubamärgina Nizza kokkuleppe klassi 6 kuuluvatele kaupadele „riiulid ja riiuliosad, eelkõige rippuvad riiulkorvid, mis on valmistatud metallist” ning klassi 20 kuuluvatele eelnimetatud kaupadele, mis ei ole valmistatud puidust, kuna esineb määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 7 lõike 1 punktis c viidatud absoluutne keeldumispõhjus, mis puudutab seda, kas kaubamärgil on itaalia- ja prantsuskeelse keskmise avalikkuse silmis eristusvõime.

Itaalia ja prantsuse keeles tähendab sõna „tek” tiikpuud ja tähistab seega puuliiki ning selle puidu omadusi.

Arvestades kaupade nimekirja, mille jaoks on kaubamärk TEK registreeritud, võib kaubamärgiomanik tulevikus esitleda näiteks plastmassist või metallist kaupu, millel on tiikpuu välimus. Praegu turul olevaid puidu imiteerimise tehnikaid arvestades võivad eelkõige plastmassist valmistatud kaubad oma toonilt ja välimusega seotud asjaolude poolest luua mulje, et need on valmistatud tiikpuust või et neil on vähemalt mõni tiikpuu omadus. Ühelt poolt sõna „tek” tähenduse ja teisalt riiulite, riiuliosade ja rippuvate riiulkorvide, mis on valmistatud metallist, mitte puidust, vahel tundub olevat piisavalt tihe seos, et kohaldada määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis c sätestatud keeldu.

(vt punktid 83, 85, 87, 92 ja 93)
Kui on tõsi, et vastulause esitajal ei ole kohustust esitada varasemate kaubamärkide registreerimistunnistuste täielik tõlge, siis ei tähenda see, et vastulausete osakond oleks vastulause sisulise põhjendatuse kontrollimisel kohustatud arvestama registreerimistunnistusi, mis on esitatud muus keeles kui vastulause menetlemise keel. Kui puudub registreerimistunnistuste tõlge menetlemise keelde, võib vastulausete osakond vastuväite tagasi lükata kui alusetu, kui ta ei saa teha otsust muude talle esitatud tõendite põhjal kooskõlas rakendusmääruse eeskirja 20 lõikega 3. Kui tõenduslik jõud on mitte registreerimistunnistuste tõlkel, vaid registreerimistunnistustel endil, jääb siiski faktiks, et tõendit saab arvestada juhul, kui see vastab rakendusmääruse eeskirja 17 lõikes 2 sätestatud keelenõuetele.

Määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 74 lõike 2 sõnastusest, mille kohaselt Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) võib mitte arvesse võtta fakte ja tõendeid, mille asjaomased pooled on esitanud hilinenult, tuleneb, et üldreeglina ja kui ei ole sätestatud teisiti, jääb pooltele võimalus esitada faktilisi asjaolusid ja tõendeid pärast määruse nr 40/94 alusel nende esitamiseks kehtestatud tähtaegade möödumist, ning et ühtlustamisametil ei ole mingil juhul keelatud võtta arvesse faktilisi asjaolusid ja tõendeid, millele on tuginetud või mis on esitatud hilinenult.

Seevastu nähtub kõnealusest sõnastusest sama kindlalt, et selline faktilistele asjaoludele ja tõenditele tuginemine või nende esitamine ei anna seda võimalust kasutavale poolele tingimusteta õigust sellele, et ühtlustamisamet võtab neid faktilisi asjaolusid või tõendeid arvesse. Täpsustades, et viimane „võib” sellisel juhul otsustada neid faktilisi asjaolusid või tõendeid mitte arvesse võtta, jätab määruse nr 40/94 artikli 74 lõige 2 ühtlustamisametile ulatusliku kaalutlusõiguse selle otsustamisel, kas neid asjaolusid või tõendeid tuleb arvesse võtta või mitte, kuid asjaomane otsus peab sellega seoses olema põhjendatud. Kui ühtlustamisamet lahendab asja vastulausemenetluse raames, siis võib nende faktiliste asjaolude või tõendite arvessevõtmine olla põhjendatud eriti juhul, kui ühtlustamisamet leiab, et ühest küljest võivad hilinenult esitatud tõendid esmapilgul omada tegelikku tähtsust seoses sellega, milline otsus talle esitatud vastulause kohta langetatakse, ja et teisest küljest ei välista sellist arvessevõtmist menetlusstaadium, mil hilinenud esitamine toimub, ega sellega seotud asjaolud.

Lisaks ei saa määruse nr 40/94 artiklit 59, mis täpsustab apellatsioonikojale kaebuse esitamise tingimusi, tõlgendada nii, et see annab kaebuse esitajale uue tähtaja oma vastulause toetuseks faktiliste asjaolude ja tõendite esitamiseks. Erinevalt määruse nr 40/94 artikli 42 lõikest 3 ei maini see artikkel faktiliste asjaolude või tõendite esitamist, vaid üksnes kirjaliku selgituse esitamist edasikaebuse aluste kohta neljakuulise tähtaja jooksul.

(vt punktid 52, 53, 55–58)
Kohtuasi T-28/05

Ekabe International SCA

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Ühenduse kujutismärgi OMEGA 3 taotlus — Varasem siseriiklik sõnamärk PULEVA-OMEGA 3 — Segiajamise tõenäosus — Tähiste sarnasus — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b”

Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda), 18. oktoober 2007 II - 4311

Kohtuotsuse kokkuvõte

Esimese Astme Kohtule Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi „ühtlustamisamet”) apellatsioonkodade otsuste peale esitatud hagide eesmärk on apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontrollimine määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 63 tähenduses. Asjaolud, millele tuginetakse Esimese Astme Kohtus, ilma et neid oleks varem esitatud ühtlustamisameti osakondade menetluses, saavad mõjutada sellise otsuse õiguspärasust ainult juhul, kui ühtlustamisamet oleks neid pidanud arvesse võtma omal algatusel. Seoses sellega tuleneb nimetatud määruse artikli 74 lõike 1 viimasest osast, mille kohaselt registreerimisest keeldumise suhteliste põhjustega seotud menetlustes piirdub ühtlustamisamet kontrollimisel menetluspoolte esitatud faktide, tõendite ja väidetega ning esitatud nõudmistega, et ühtlustamisamet ei pea omal algatusel arvesse võtma asjaolusid, mida pooled ei ole välja toonud. Järelikult ei saa sellised asjaolud mõjutada apellatsioonikoja otsuse õiguspärasust. (vt punkt 35)

Hinnates segiajamise tõenäosust määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses, ei saa kombineeritud kaubamärki pidada sarnaseks teise kaubamärgiga, mis on identne või võrreldav kombineeritud kaubamärgi ühe osaga, kui viimane on kombineeritud kaubamärgi tervikmulje domineeriv osa. Sellise juhuga on tegemist siis, kui kaubamärgi nimetatud koostisosa võib kaubamärgi kujutises, mida asjakohane sihtgrupp meeles peab, domineerida iseseisvalt ja selliselt, et kaubamärgi teised koostisosad võivad kaubamärgi üldmulje seisukohalt olla ebaolulised. (vt punkt 43)

Kui määruse nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses varasema kaubamärgi omaniku esitatud vastulause menetlemise raames ei saa kaubamärgi taotleja vastulausemenetluses vaidlustada varasema kaubamärgi kehtivust, mille omanik on esitanud vastulause põhjusel, et taotletava kaubamärgi registreerimine on vastuolus nimetatud määruse artikliga 7, siis on tegemist absoluutse keeldumispõhjusega, mis takistab taotletava ühenduse kaubamärgi registreerimist, ning ühtlustamisametil on õigus paralleelselt vastulausemenetlusega uuesti asi hindamismenetluses läbi vaadata, et kontrollida sellise põhjuse olemasolu. (vt punkt 47)

Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikoja otsuse vaidlustanud hagejal puudub igasugune põhjendatud huvi selle otsuse tühistamiseks juhul, kui otsuse tühistamine võib kaasa tuua uue, tühistatud otsusega samasuguse tagajärjega otsuse tegemise. (vt punkt 51)