Kohtuasi T-340/03

France Télécom SA

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Kiire Interneti-ühenduse teenuste turg — Omahinnast madalam hind”

Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda laiendatud koosseisus), 30. jaanuar 2007 II - 117

Kohtuotsuse kokkuvõte

Vastuväiteteatis peab sisaldama piisavalt selgelt, kas või kokkuvõtlikult sõnastatud ülevaadet vastuväidetest, et huvitatud isikud saaksid teada, millist käitumist komisjon neile ette heidab. Üksnes selle tingimuse täitmisel vastab vastuväiteteatis temale ühenduse määrustega pandud nõudele anda kogu vajalik teave ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele, et need saaksid end tõhusalt kaitsta enne, kui komisjon võtab vastu lõpliku otsuse. Seda nõuet on järgitud juhul, kui komisjoni otsus ei pane isikutele süüks muid rikkumisi kui need, mis on märgitud ülevaates vastuväidetest, ning kui tuginetakse vaid asjaoludele, mille kohta vastav isik on saanud oma seisukohad esitada. Komisjoni lõplik otsus ei pruugi siiski olla vastuväidete ülevaate koopia. Samuti võib vastuväiteteatist täiendada, arvestades poolte antud vastuseid, mille argumendid tõendavad, et pooled on tegelikkuses saanud kaitseõigust teostada. Komisjon võib ka haldusmenetluses esitatut silmas pidades muuta või täiendada vastuväidete põhjenduseks esitatud faktilisi või õiguslikke argumente. Eeltoodud nõue on täidetud, kui esimese vastuväiteteatise ja otsuse võrdlus näitab, et äriühing, turg ja asjassepuutuvad tooted on samad, nagu ka süükspandud rikkumine, st omahinnast madalamate hindade võtmine vastuolus EÜ artikliga 82, ja kui otsus on kulude katmise seisukohast palju täpsem, on see täpsustus esitatud täiendavas vastuväiteteatises. (vt punktid 18, 25–27 ja 36)

Esimese Astme Kohtu ülesanne ei ole üles otsida ja kindlaks teha lisades leiduvaid asjaolusid, millel hagi võib põhineda. Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 21 ja Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktile c tuleb hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Need peavad olema märgitud piisavalt selgelt ja täpselt, et kostja saaks valmistuda enda kaitsmiseks ja Esimese Astme Kohus saaks vajaduse korral teha asjas otsuse täiendavate andmeteta. Kuigi hagiavalduse teksti võib teatud kindlate punktide osas toetada ja täiendada viidetega mõnele lõigule tõendites, mis on hagiavaldusele lisatud, ei saa üleüldine viide muudele dokumentidele või ka tõenditele asendada hagiavalduse olulisi osi, sest lisadel on üksnes tõenduslik ja abistav ülesanne. Lisasid ei saa kasutada selleks, et neis täiendada hagiavalduses ülevaatlikult esitatud fakti- ja õigusväiteid, kajastades seal väiteid või argumente, mida hagiavalduses endas ei ole. Hageja peab hagiavalduses märkima täpselt oma väited, millele ta Esimese Astme Kohtu hinnangut palub, ning vähemalt kokkuvõtlikult väidete aluseks olevad õiguslikud ja faktilised asjaolud. Lisade üksnes tõendusliku ja abistava funktsiooniga oleks vastuolus see, et nendes saaks detailselt edasi arendada väidet, mis on hagiavalduses esitatud ebaselgelt ja ebatäpselt. (vt punktid 30, 166, 167 ja 204)

EÜ artikli 82 kohaldamist puudutava otsuse tegemisel on komisjon otsust põhjendanud, kui ta märgib selles ära faktilised asjaolud, millest sõltub meetme juriidiline õigustatus, ja põhjendused, mis viisid ta otsuse vastuvõtmiseni. (vt punkt 57)

Tulenevalt karistuste ja sanktsioonide individuaalsuse põhimõttest tohib ettevõtjat karistada üksnes tegude eest, mida talle individuaalselt ette heidetakse; seda põhimõtet kohaldatakse kõigis haldusmenetlustes, mis võivad kaasa tuua sanktsiooni ühenduse konkurentsinormide alusel. Sellega et ettevõtja poolt EÜ artikli 82 rikkumise tuvastamise ja karistuse määramise otsuses on viidatud mõne teise ettevõtja tegevusele, nimetatud põhimõtet ei rikuta, kui seda tegevust ei ole karistatud ettevõtjale ette heidetud, vaid sellega on lihtsalt arvestatud asjaomase turu kirjeldamisel. (vt punktid 66, 68, 70 ja 71)

Ettevõtja seisundi — võimalikult turgu valitseva seisundi — kontrollimiseks teatud kindla majandussektori turul tuleb konkurentsi võimalikkust hinnata just selle turu seisukohast, arvates ühte kategooriasse tooted või teenused, mis oma iseloomulikelt tunnustelt on eriti sobivad pidevat nõudlust rahuldama ja mis on minimaalselt äravahetatavad teiste toodete või teenustega. Arvestades ka seda, et asjaomase turu määratlemine on vajalik selleks, et hinnata, kas asjassepuutuv ettevõtja saab takistada tõhusa konkurentsi säilimist ja käituda olulisel määral sõltumatult tema konkurentidest ja teenuse osutajatest, ei saa piirduda vaid asjakohast teenust iseloomustavate objektiivsete tunnuste hindamisega, vaid arvesse tuleb võtta ka konkurentsi tingimusi ning nõudluse ja pakkumise vahekorda sellel turul. Kui tootel on mitu kasutusotstarvet ja need erinevad kasutusotstarbed vastavad majanduslikele nõudlustele, mis on ka erinevad, siis tuleb tunnistada, et olevalt asjaoludest võivad need tooted kuuluda erinevatele turgudele, omades võimalikult ka erinevaid iseloomulikke tunnuseid konkurentsitingimuste ja struktuuri seisukohast. Selle asjaolu pinnalt ei saa aga siiski teha järeldust, et antud toode moodustab ühe ja sama turu kõikide teiste selliste toodetega, millega see võidaks asendada tema võimalike erinevate kasutamisotstarvete tõttu ja millega toode võib konkureerida. Asjaomase turu (relevant market) määratlusse kuulubki, et selle turu toodete vahel toimib tõhus konkurents, mis arvestades turu kõigi toodete sama kasutusotstarvet eeldab nende piisavas ulatuses asendatavust. Samuti nähtub komisjoni teatisest asjaomase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses, et „[a]sjaomane tooteturg hõlmab kõiki neid tooteid ja/või teenuseid, mis tarbijate seisukohast on oma iseloomulike tunnuste, hindade ja otstarbekohase kasutuse põhjal omavahel vahetatavad ja asendatavad”. Teatise kohaselt tuleb nõudluse asendatavuse hindamisel kindlaks teha, kas kliendid võtaksid vaadeldavate toodete asemel kasutusele asendustooted. Arvestades seda, et Interneti-ühenduse sektoris lisandub juhul, kui aeglase ja kiire Interneti-ühenduse erisus seisneb lihtsalt kiire ja aeglase ühenduse mugavus- või kvaliteeditaseme vahes, kasutamisotstarbele, tehnilistele eripäradele ja kiiruste erinevusele kiire ja aeglase ühenduse oluline hinnaerinevus, ja seda, et kuigi teatud ulatuses on aeglane ja kiire ühendus asendatavad, leiab see aset väga ebasümmeetriliselt, kuna kiirühenduse klientidest läheb aeglasele ühendusele üle vaid murdosa, võrreldes üleminekuga vastupidises suunas, võib komisjon õiguspäraselt järeldada, et kiire ja aeglase Interneti-ühenduse omavaheline vahetatavus ei ole piisav, ning võib valitseva seisundi hindamisel arvesse võtta võidetavat turgu, st Interneti kiirühenduse turgu kodukasutajatele. (vt punktid 78–82, 85–88 ja 91)

Turgu valitsevat seisundit tõendab asjaolu, et asjassepuutuval ettevõtjal on majanduslik võimsus, mis lubab tal takistada tõhusa konkurentsi säilimist asjaomasel kaubaturul, võimaldades tal tegutseda arvestataval määral sõltumatult konkurentidest, varustajatest ja ka ostjatest, ning komisjon ei pea turgu valitseva seisundi olemasolu tõendamiseks tõendama, et teatud ettevõtja konkurendid on turult kas või ajutiselt välja tõrjutud. Kui just ei esine erilisi asjaolusid ja arvestades, et turuosa tähendus võib turuti erineda, tõendavad väga suured turuosad juba iseenesest turgu valitseva seisundi olemasolu. Sellega on tegemist näiteks 50% turuosa korral. Konkurentsi, isegi väga elujõulise konkurentsi olemasolu teatud turul ei välista sellel turgu valitseva seisundi esinemist, kuna viimast iseloomustab põhiliselt võime tegutseda ilma, et turustrateegias tuleks konkurentsiga arvestada, ja ilma, et selline tegevus tekitaks talle kahjulikke mõjusid. Seega on konkurentsi olemasolu turul küll asjakohane asjaolu, eriti turgu valitseva seisundi olemasolu hindamise seisukohast, kuid see ei ole iseenesest määrav asjaolu. Ka turuosa vähenemine vaidlusaluse perioodi vältel ei välista turgu valitsevat seisundit, sest turuosa suur langus ei saa iseenesest tõendada turgu valitseva seisundi puudumist. See, et tegemist on jõudsalt kasvava turuga, ei saa samuti välistada konkurentsieeskirjade kohaldamist ja eelkõige nende normide kohaldamist, mis on sätestatud EÜ artiklis 82, eriti kui asjassepuutuva ettevõtja turuosa on oluliselt suurem võrreldes tema suurima konkurendiga, mis on selge märk turgu valitsevast seisundist, ja kui ettevõtja ise peab potentsiaalset konkurentsi vähetähtsaks. See et asjassepuutuval ettevõtjal oli väga olulisi eeliseid oma konkurentide ees tänu kontserni „toetusele”, kuhu ta kuulub, võib aidata kaasa tema turgu valitseva seisundi tekkimisele. (vt punktid 99–101, 103, 104, 107, 109, 111, 112 ja 118)

Asjassepuutuva ettevõtja kulude katmise määra kaudu turgu valitseva seisundi kuritarvitamise iseloomustamisel, kui see kuritarvitamine tuleneb omahinnast madalama hinnaga müügi praktikast, tuleb eristada kulude katmise määra kindlaksmääramiseks kasutatud meetodit ja arvutusi iseenesest, mis tähendavad vaid selgelt matemaatilisi tehteid. Kuna kulude katmise määra arvutusmeetodi valik, erinevalt tehetest endist, eeldab komisjonilt keerulist majanduslikku hinnangut, peab tal olema suur kaalutlusõigus. Kohtu kontroll peab piirduma menetlust ja põhjendamist puudutavatest normidest kinnipidamise, asjaolude sisulise õigsuse, ilmsete hindamisvigade puudumise ja võimu kuritarvitamise puudumise kindlakstegemisega. (vt punktid 129, 162 ja 163)

EÜ artikli 82 kohaldamise seisukohast võib konkurentsivastase eesmärgi ja mõju tõendamine olla üks ja sama asi. Nimelt juhul, kui on tõendatud, et turgu valitsevas seisundis oleva ettevõtja tegevuse eesmärk on konkurentsi piiramine, siis võib sellel tegevusel olla ka vastav mõju. Hinnapoliitika aspektist võib omahinnast madalama hinnaga müügi kindlakstegemiseks kasutada kahte erinevat analüüsimeetodit. Turgu valitsevas seisundis oleva ettevõtja hinnad, mis on madalamad tema muutuvkuludest, on per se ebaõiglased, kuna ainus huvi, mis ettevõtjal selliste hindade võtmiseks võib olla, on konkurentide kõrvaldamine, ja hinnad, mis on madalamad keskmisest kogukulust ja kõrgemad keskmisest muutuvkulust, on ebaõiglased, kui need on kindlaks määratud strateegia raames, mille eesmärk on konkurentide kõrvaldamine. Vastava tegevuse mingite konkreetsete mõjude tõendamine nõutav ei ole. Kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja viib reaalselt ellu tegevust, mille eesmärk on konkurendi kõrvaldamine, siis asjaolu, et soovitavat tulemust ei saavutata, ei saa olla piisav selleks, et EÜ artiklis 82 sätestatud turgu valitseva seisundi kuritarvitamise sätted sellele tegevusele enam ei kohalduks. Eelnevast nähtub selgelt, et mis puutub müüki omahinnast madalama hinnaga, siis on turgu valitsevas seisundis ettevõtja poolse seisundi kuritarvitamise esimene tunnus tema kulude katmata jätmine. Juhul kui katmata on muutuvkulud, siis teise tunnuse, st omahinnast madalama hinnaga müügi, tahtlust eeldatakse, samas juhul, kui hinnad on madalamad keskmistest kogukuludest, tuleb konkurentsi kõrvaldamise strateegia olemasolu tõendada. See tahe peab olema tõendatud kaalukate ja üksteist toetavate kaudsete tõenditega. Rikkumise lõppemisele järgnenud perioodi tulusid ja kulusid ei saa arvesse võtta, et arvutada kulude katmise määra rikkumise perioodil. EÜ artiklis 82 on mõeldud ettevõtja seisundit ühisturul ajal, mil väidetava seisundi kuritarvitamisena käsitletav rikkumine on toime pandud. Nii juhul, kui küsitav hind on alla muutuvkulude keskmist, kui ka juhul, kui see on alla kogukulude keskmist, kuid üle muutuvkulude keskmise, ei ole vaja täiendavalt tõendada, et asjassepuutuval ettevõtjal oli reaalne võimalus kahjum tagasi teenida. Ettevõtja, kes praktiseerib müüki omahinnast madalama hinnaga, võib saada masstootmisel kasu kulude vähenemisest ja tekkinud kogemuse mõjudest just selle hinna võtmise tagajärjel tekkinud tootmise tõttu. Masstootmisel tekkiv kulude vähenemine ja saadud kogemuse mõjud ei välista aga ettevõtja vastutust EÜ artikli 82 alusel. (vt punktid 130, 152, 195–197, 217, 224, 227 ja 229)

Seega ei saa kinnitada, et turgu valitsevas seisundis oleva ettevõtja õigus juhinduda oma konkurentide hindadest on absoluutne ja et seda õigust on sellisena tunnustatud komisjoni otsustuspraktikas või kohtupraktikas, eriti olukorras, kus see õigus lubaks omahindadest madalamate hindade võtmist, mis on asutamislepinguga keelatud. Kuigi turgu valitsev seisund ei saa sellises seisundis ettevõtjat jätta ilma õigusest kaitsta oma ärihuvisid, kui neid peaks ohustatama ja kuigi talle tuleb mõistlikus ulatuses anda õigus võtta meetmeid, mis tema hinnangul on nende õiguste kaitsmiseks kohased, ei saa talle lubada tegevust, mille eesmärk on just nimelt turgu valitsevat seisundit tugevdada ja seda kuritarvitada. EÜ artiklis 82 sätestatud kohustuste laadist tuleneb, et teatud konkreetsete tingimuste esinemisel võib turgu valitseva seisundiga ettevõtjatelt võtta õiguse tegutseda või teha selliseid toiminguid, mis ei ole iseenesest turgu kuritarvitavad ja mis ei oleks ka karistatavad, kui neid viiks läbi või teeks turgu valitseva seisundita ettevõtja. (vt punktid 182, 185 ja 186)

Komisjoni varasem otsus, milles trahvi teatud spetsiifilises olukorras ei määrata seetõttu, et tuvastatud rikkumised on võrdlemisi uudsed, ei anna immuniteeti ettevõtjatele, kes panevad toime rikkumisi, mille eest komisjon varem karistust ei ole määranud. Komisjon otsustab nimelt trahvi määramise oma kaalutlusõigust kasutades iga juhtumi asjaolude pinnalt eraldi, karistades nii tuvastatud rikkumise eest ja kaitstes konkurentsiõiguse tõhusust. (vt punkt 251)

Vastavalt suunistele määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta tuleb rikkumise raskuse hindamisel arvesse võtta selle laadi, tegelikku mõju turule, kui seda saab mõõta, ja asjakohase geograafilise turu suurust. Viimast tegurit arvestades ei saa asjassepuutuv ettevõtja vastu vaielda sellele, et talle süüks pandud rikkumisel oli konkreetne mõju turule, kui tema turuosa hakkas alates rikkumise algusest suurenema, kukkumata tagasi oma algsele tasemele, sellele, et see turuosa jäi palju kõrgemale tasemele tema kõige suurema konkurendi turuosast, sellele, et üks tema oluline konkurent, kes küsis kulusid katvat, kuid suuremast ettevõtjast natukene kõrgemat hinda, kadus turult, sellele, et turule sisenevate konkurentide arv jäi väga madalaks, ja viimaks sellele, et tema tegevusel oli konkurentide turule sisenemisele või edasiarenemisele pärssiv mõju. (vt punktid 259–264)