ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/28

18. augustil 2009 esitatud hagi –komisjon versus Irish Electricity Generating

(Kohtuasi T-323/09)

2009/C 256/53

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: A.-M. Rouchaud-Joët ja F. Mirza)

Kostja: Irish Electricity Generating Co. Ltd (Waterford, Iirimaa)

Hageja nõuded

— Mõista kostjalt Euroopa Ühenduste Komisjoni kasuks välja 237 384,31 suurune võlasumma, mis koosneb 180 664,70 euro suurusest põhisummast koos 56 719,61 euro suuruse viivisega, mis on arvutatud Euroopa Keskpanga 3,50 % (5,56 %) määra alusel ajavahemiku 25. august 2003–15. aprill 2009 eest;

— mõista kostjalt välja intress 27,52 eurot päevas alates 16. aprillist kuni võlasumma täieliku tasumiseni; ja

— mõista käesoleva kohtumenetluse kulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Ühenduse neljanda teadusuuringute raamprogrammi alusel võttis nõukogu vastu 23. novembri 1994. aasta otsuse nr 94/806/EÜ (1), et luua mittetuumaenergia valdkonna teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse, sh tutvustamistegevuse eriprogramm. Otsuse artiklis 5 tehti komisjonile ülesandeks koostada tööprogramm, mis hõlmab otsuse lisas 1 määratletud eesmärke ja sisu, ning teha tööprogrammi alusel projektikutseid ja -ettepanekuid.

Hankemenetluse tulemusel sõlmiti kostjaga 2. märtsil 1998 leping nr WE/178/97/IEGB (edaspidi „leping”) kahe tuuleturbiini ehitamiseks. Vastavalt lepingutingimustele nõustus komisjon andma projekti abikõlbulikust kogumaksumusest (1 531 697 eküüd) finantstoetust 40 % ulatuses heakskiidetud abikõlbulikest kuludest, s.o maksimaalselt 612 679 eküüd.

Hageja väidab, et vaatamata sellele, et ta maksis kostjale ajavahemikus 6. aprill 1998–30. aprill 2001225 083,79 eurot, ei täitnud kostja lepingut. Lisaks väidab hageja, et vaatamata sellele, et ta tegi kõik lepingu ja ühenduse eelarve eeskirjade (2) kohaselt vajalikud menetlustoimingud, et teha kindlaks võlasumma ja see kostjale teatavaks teha, ei reageerinud viimati nimetatu. Seetõttu ütles komisjon 13. detsembri 2002. aasta kirjaga lepingu vastavalt selle II lisa artikli 5.3 punkti a alapunktile i üles.

Sel põhjusel esitas komisjon vastavalt EÜ artiklile 238 käesoleva hagi, et nõuda tagasi kostjale väidetavalt liigselt makstud summa, st 180 664,70 eurot, millele lisandub intress, mis on arvutatud 5,56 % määra alusel võla sissenõutavaks muutumise kuupäevast ehk 24. augustist 2003.

(1) Nõukogu 23. novembri 1994. aasta otsus, millega võetakse vastu mittetuumaenergia valdkonna teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse, sh tutvustamistegevuse eriprogramm aastateks 1994–1998 (22. detsembri 1994. aasta EÜT L 334, lk 87).

(2) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74), artikkel 71 ning 23. detsembri 2002. aasta komisjoni määruse (EÜ, Euratom), millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145), artikkel 78.
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/32

25. augustil 2009 esitatud hagi — Häfele versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Topcom Europe (Topcom)

(Kohtuasi T-336/09)

2009/C 256/57

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: Häfele FmbH & Co. KG (Nagold, Saksamaa) (esindaja: advokaat J. Dönch)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Topcom Europe NV (Heverlee, Belgia)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 5. juuni 2009. aasta otsus asjas R 1500/2008-2 ja

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Häfele FmbH & Co. KG

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk Topcom kaupadele klassides 7, 9 ja 11

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnamärgi TOPCOM ühenduse kaubamärgiregistreering kaupadele klassis 9; sõnamärgi TOPCOM Beneluxi kaubamärgiregistreering kaupadele klassis 9

Vastulausete osakonna otsus: Lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Rahuldada kaebus, rahuldada vastulause ja tühistada vastulausete osakonna otsus

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b (nüüd nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b) rikkumine, kuna apellatsioonikoda otsustas vääralt, et on tõenäoline, et asjaomased kaubamärgid aetakse omavahel segi, sest kõnealused kaubad ei ole sarnased ega teineteist täiendavad.
—

olles tuvastanud, et Euroopa Ühenduste Komisjoni 28. aprilli 2004. aasta otsus ajutiste töötajate töölevõtmise aja maksimaalse kestuse kohta tema teenistustes on õigusvastane ning et teenistustingimuste artikkel 88 on kohaldamatu selles osas, milles see piirab lepinguliste abiteenistujate lepingute kestust, teha uus otsus, millega — tühistada komisjoni 23. augusti ja 31. oktoobri 2007. aasta otsused, millega jäeti rahuldamata kaebused R/263/07 ja R/492/07 komisjoni otsuste peale pikendada apellatsioonkaebuse esitajate lepingulise töötaja lepinguid ainult tähtajaliselt; — tühistada 31. oktoobri 2007. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata kaebus R/390/07, mis oli esitatud komisjoni otsuste peale sõlmida apellatsioonkaebuse esitajatega (Adorno jt — apellatsioonkaebuse esitajate loetelu 2) lepingud või pikendada nende lepingulise töötaja lepinguid ainult tähtajaliselt; — tühistada komisjoni 5. septembri 2007. aasta otsus apellatsioonkaebuse esitajate lepingulise töötaja lepingute tähtajata pikendamiseks esitatud 31. mai ja 20. juuli 2007. aasta taotluste rahuldamata jätmise kohta; — tühistada 5. septembri 2007. aasta otsuse (millega jäeti rahuldamata apellatsioonkaebuse esitajate lepingulise töötaja lepingute tähtajata pikendamiseks esitatud 31. mai ja 20. juuli 2007. aasta taotlused) peale esitatud kaebuse rahuldamata jätmise kohta tehtud komisjoni 28. novembri 2007. aasta otsus; — tühistada komisjoni otsused apellatsioonkaebuse esitajate töötingimuste kehtestamise kohta selles osas, milles nad võeti tööle või nende lepingut pikendati ainult tähtajaliselt;
—

on rikutud nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (1) artiklit 3 niivõrd, kui Modena palsamiäädika tootmisarenguga seonduvad ajaloolised faktid tõendavad kindlalt seda, et asjaomastel toodetel ei ole ühe konkreetse geograafilise piirkonnaga mingit seost. On vaieldamatu, et kümneid aastaid on suurem osa Itaalias ja välisriikides müüdud Modena palsamiäädikast toodetud väljaspool ajalooliselt algupärast territooriumi. Niisugusel juhul tähistab kõnealune nimetus toodet, mida valmistatakse erilist tootmismeetodit kasutades ja millel on spetsiifilised omadused, kuid mis sellegipoolest ei sõltu tootmise asukohast;
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/27

30. juulil 2009 esitatud hagi –EFIM versus komisjon

(Kohtuasi T-296/09)

2009/C 256/50

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (Köln, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt D. Ehle)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 20. mai 2009. aasta otsus asjas COMP/C-3/39.391 EFIM;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 20. mai 2009. aasta otsuse asjas COMP/C-3/39.391 EFIM. Selle otsusega jättis komisjon rahuldamata hageja kaebuse, milles väideti, et tindiprinterite tootjad on tindiampullide turgudel mitmel moel rikkunud EÜ artiklit 81 ja EÜ artiklit 82.

Hagi põhjendusena väidab hageja esiteks, et komisjon ei ole arvestanud mitmete oluliste asjaoludega ning rikkunud sellega hea halduse põhimõtet, hoolsuskohustust ja põhjendamiskohustust ning õigust olla ärakuulatud. Lisaks leiab hageja, et kostja poolt vaidlustatud otsuses antud hinnangud, eelkõige kaebuse menetlemise prioriteetsuse kriteeriumide kohta, on ilmselt väärad ning ebaproportsionaalsed. Lõpetuseks leitakse, et konkurentsi tõhus kaitse hageja poolt välja toodud konkurentsipiirangute vastu on võimalik üksnes kostja poolt, sest siseriiklikel konkurentsiasutustel ja kohtutel on üksnes territoriaalselt piiratud pädevus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/34

31. augustil 2009 esitatud hagi — Hearst Communications versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Vida Estética (COSMOBELLEZA)

(Kohtuasi T-344/09)

2009/C 256/61

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: Hearst Communications, Inc. (New York, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: advokaat A. Nordemann)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Vida Estética, S.L (Barcelona, Hispaania)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 4. juuni 2009. aasta otsus asjas R 770/2007-2 ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „COSMOBELLEZA” kaupadele ja teenustele klassides 35 ja 41

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: kaubamärgi COSMOPOLITAN Prantsuse registreering kaupadele klassis 16, kaubamärgi COSMO TEST rahvusvaheline kaubamärgiregistreering kaupadele ja teenustele klassides 25, 38 ja 41, kaubamärgi COSMO Portugali kaubamärgiregistreering teenustele klassis 41, kaubamärgi COSMOPOLITAN TELEVISION rahvusvaheline kaubamärgiregistreering kaupadele ja teenustele klassides 38 ja 41, kaubamärgi COSMOPOLITAN rahvusvaheline kaubamärgiregistreering teenustele klassides 35 ja 39, kaubamärgi COSMOPOLITAN Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering teenustele klassides 35 ja 39, kujutismärgi COSMOPOLITAN SHOW Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering teenustele klassides 35 ja 41, kaubamärgi COSMO Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering teenustele klassides 35 ja 39, kaubamärgi COSMOPOLITAN TELEVISION Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering teenustele klassides 38 ja 41, kaubamärgi COSMOPOLITAN TELEVISION Iiri kaubamärgiregistreering teenustele klassides 38 ja 41, kõikides liikmesriikides üldtuntud kaubamärgid COSMO ja COSMOPOLITAN kaupadele ja teenustele klassides 16, 28 ja 41, kõikides liikmesriikides kasutatavad registreerimata kaubamärgid COSMO ja COSMOPOLITAN kaupadele ja teenustele klassides 16, 28 ja 41 ning kõikides liikmesriikides seoses samadesse klassidesse liigitatud kaupade ja teenustega kasutatavad kaubanduslikud nimetused COSMO ja COSMOPOLITAN.

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda sedastas vääralt, et asjaomased kaubamärgid ei ole sarnased, et kõnealused kaubad ja teenused ei ole sarnased ning et seega ei olnud tõenäoline, et asjaomaseid kaubamärke omavahel segi aetakse
ET Euroopa Liidu Teataja C 244/5

16. juulil 2009 esitatud hagi — Trasys versus komisjon

(Kohtuasi T-277/09)

2009/C 244/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Trasys (Woluwe-Saint-Lambert, Belgia) (esindajad: advokaadid M. Martens ja P. Hermant)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni otsus, millega lükati tagasi hageja esitatud pakkumus avalikus hankemenetluses nr 10017 osadele C ja E ja sõlmiti leping edukaks osutunud pakkujatega;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas palub hageja tühistada kostja otsused, millega lükati tagasi hageja pakkumus osadele C ja E, mille hageja esitas väljaannete talituse ja selle CORDIS-e osakonnale kirjastamise ja teabevahetuse teenuste osutamise avatud hankemenetluses (1).

Hagi toetuseks esitas hageja neli väidet.

Esiteks väidab hageja, et kostja rikkus finantsmääruse (2) artiklis 100 ja artikli 89 lõikes 1 sätestatud läbipaistvuse põhimõtet, kuna piiras ebamõistlikult hageja ligipääsu olulisele teabele, mistõttu hagejal puudus võimalus saada asjakohast ülevaadet pakkumuste hindamise meetodist ja tema pakkumuse tagasi lükkamise põhjustest.

Teiseks leiab hageja, et tema esitatud pakkumuse hindamisel kasutati meetodit, mis on vastuolus finantsmääruse artikli 89 lõikes 1 sätestatud põhimõtetega, nagu seda on võrdne kohtlemine ja läbipaistvus.

Kolmandaks väidab hageja, et hanke tehniline kirjeldus ei olnud piisavalt selge ja et hankija esitas viimsed selgitused liiga hilja, mistõttu hageja ei saanud oma pakkumust kavandada ning selle hindamisviisiga arvestada.

Neljandaks on hageja seisukohal, et hankija on tema pakkumust hinnanud ebamõistlikult ja ebaproportsionaalselt, millest tulenevalt on lõplik otsus kantud kaalutlusvigadest.

(1) ELT 2008/S 242-321376

(2) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT 2002, L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04 lk 74)
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/75

31. augustil 2009 esitatud hagi — Saksamaa versus komisjon

(Kohtuasi T-347/09)

2009/C 267/135

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: M. Lumma ja B. Klein)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 2. juuli 2009. aasta otsus SG-Greffe (2009) D/3985 riigiabi menetluses nr NN 8/2009, millega liigitati teatatud meetmed riigiabiks EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 2. juuli 2009. aasta otsuse K(2009) 5080 (lõplik), mis puudutab abikava, mis hõlmab ühest küljest Saksamaa Liitvabariigile kuuluvate ja rahvusliku looduspärandi osaks olevate maa-alade tasuta omandamist ja teisest küljest looduskaitseprojektide rahastamist (riigiabi NN 8/2009 — Saksamaa — looduskaitsealad). Selles otsuses on komisjon asunud seisukohale, et teatatud abikava on EÜ artikli 86 lõike 2 alusel ühisturuga kokkusobiv. Hageja kritiseerib vaidlustatud otsust, kuivõrd sellega liigitatakse teatatud meetmed riigiabiks EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.

Oma hagi põhjenduseks väidab hageja, et kostja on artikli 87 lõiget 1 mitmeti vääralt kohaldanud. Sellega seoses juhitakse tähelepanu eelkõige sellele, et kostja on looduskaitseorganisatsioone pidanud vääralt ettevõtjateks ega ole läbi viinud teatatud meetmete nõutavat üldvaatlust. Pealegi ei saanud looduskaitseorganisatsioonid teatatud meetmetega riigiabi seisukohast mingit eelist. Lisaks väidab hageja, et kostja on vääralt kohaldanud neljandat kriteeriumit, mis tuleneb Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsusest kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (EKL 2003, lk I-7747).

Teise võimalusena väidab hageja, et rikutud on EÜ artiklist 253 tulenevat põhjendamise kohustust.
Teiseks väidab hageja, et komisjon ei kontrollinud, kas hageja on suuteline trahvi maksma ning kas ei ole ohtu, et trahv võib viia hageja pankrotini. Eelkõige väidab hageja, et komisjon ei järginud olulisi menetlusnorme, kuna ta ei uurinud korralikult tõendeid, mida hageja esitas tõendamaks pankrotiohtu, kui komisjon peaks talle trahvi määrama. Sellest tulenevalt väidab ta, et komisjon tegi ilmse hindamisvea, kuna ta ei tuvastanud mainitud ohtu ega kohaldanud hageja suhtes juhiste punkti 35.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/78

16. septembril 2009 esitatud hagi — Komisjon versus Association Fédération Club B2A

(Kohtuasi T-356/09)

2009/C 267/139

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: A.-M. Rouchaud-Joët ja N. Bambara, keda abistas advokaat E. Bouttier)

Kostja: Association Fédération Club B2A (Étupes, Prantsusmaa)

Hageja nõuded

— mõista Fédération’ilt, keda esindab selle president, hageja kasuks välja (…) eurot (…), mis hõlmab 62 500 eurot põhisummana ja (…) eurot (…) viivisena (…) seisuga;

— mõista Fédération’ilt välja 7 000 eurot Euroopa Komisjonil võlgnevuse tagasisaamisega seoses tekkinud kulude katmiseks;

— mõista käesoleva kohtuasjaga seotud kohtukulud välja Fédération’ilt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Ühendus, keda esindab Euroopa Komisjon, sõlmis kostjaga lepingu, mille esemeks oli toetada projekti „Business Angels piirkondlike võrkude ühenduse loomine ja ellurakendamine Ida-Prantsusmaal”. Projekt, mille raames komisjon maksis kostjale ettemakse korras välja 62 500 eurot, jõudis lõpule 30. septembril 2002.

Kostja võttis endale lepinguga muuhulgas kohustuse esitada lõpparuanne. Kuna kostja esitas puuduliku aruande, palus komisjon tal esitada eesmärkidega kooskõlas oleva aruande. Kuna kostja ei vastanud ei sellele märgukirjale ega arvukatele kirjadele, saatis komisjon talle võlateate ning seejärel korralduse 62 500 euro tagasimaksmiseks.

Kuna kostja võlgnevust ei tasunud, palub komisjon mõista kostjalt välja nii mainitud summa kui ka hüvitis tekkinud kahju eest, eesmärgiga katta kõik need kulutused, mida komisjon on pidanud tegema võlgnevuse sissenõudmiseks, ning väidab, et i) kostja ei ole täitnud lepingus ettenähtud kohustusi, jättes esitamata täieliku lõpparuande, ning et ii) komisjon maksis 62 500 eurot välja ettemakse korras kuni lõpparuande heakskiitmiseni.
—

õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumisest, kuna asjaolu, et komisjonil oli võimalus olla aastatel 19922002 situatsiooniplaanidest teadlik, ilma et ta oleks menetlust algatanud, võis tootjates tekitada õiguspärase ootuse, et need plaanid on nõuetekohased;
b)

toimis ebamõistlikult, valides hageja asemel välja äriühingud Inmarsat ja Solaris Mobile Limited, kuigi hageja väitel on just temal paremad eeldused liikuva kosmoseside teenuste pakkumiseks. Hageja leiab, et vaidlustatud otsuse vastuvõtmine hageja poolt oli ebaproportsionaalne ja diskrimineeriv toiming, mis rikkus hageja õiguspäraseid ootusi. Lisaks väidab hageja, et vaidlustatud otsusega on ühtlasi rikutud tema õigust oma omandit segamatult kasutada, mis on kaitstud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK”) esimese protokolli artikliga 1, samuti õigust segamatult kasutada subjektiivseid tsiviilõigusi, kaasa arvatud omandiõigus ja õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele, mis on sätestatud EIÕK artiklis 6.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/66

14. augustil 2009 esitatud hagi — Concord Power Nordal versus komisjon

(Kohtuasi T-317/09)

2009/C 267/120

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Concord Power Nordal GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. von Hammerstein, C.-S. Schweer ja C. Wünschmann)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada kostja 12. juuni 2009. aasta otsus (asi nr CAB D(2009)) osas, mis puudutab gaasitorujuhtme projekti Ostseepipeline-Anbindungsleitung (edaspidi „OPAL”);

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, kes on gaasitorujuhtme projekti NORDAL kavandaja, vaidlustab energiaküsimustega tegelevale Saksa ametiasutusele Bundesnetzagentur’ile komisjoni poolt 12. juunil 2009 saadetud kirja, milles komisjon palub Bundesnetzagenturil muuta teatavaid aspekte direktiivi 2003/55/EÜ (1) artikli 22 alusel vabastuse andmisel OPAL-ile. Hageja kahetseb, et komisjon ei ole sisuliselt esitanud vastuväiteid vabastusele, mis anti OPAL-i teatavatele veomahtudele Tšehhi Vabariiki.

Oma hagi toetuseks esitab hageja viis väidet.

Kõigepealt leiab hageja, et OPAL ei vasta direktiivi 2003/55/EÜ artikli 22 lõike 1 tingimustele, kuna see ei ole ühendustoru, ei paranda konkurentsi ega varustuskindlust, ei kujuta endast tavapäratut investeerimisriski ning kuna see rikub kartellikokkulepete vastu võitlemise põhimõtet. Sellega seoses väidab ta samuti, et vabastus ohustab konkurentsi, ühisturu häireteta toimimist ning reguleeritud võrgu tõhusat toimimist.

Teiseks on hageja seisukohal, et vabastusega seotud tingimused ei ole konkurentsipiirangute takistamiseks sobivad või täidetavad.

Lisaks leiab hageja, et rikutud on EÜ artiklit 82, tema põhiõigusi (nimelt ettevõtlusvabadust ning omandiõigust), samuti ühendusesisese tiheda koostöö põhimõtet.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/55/EÜ maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 176, lk 57; ELT eriväljaanne 12/02, lk 230).
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/50

18. septembril 2009 esitatud hagi — E.ON Ruhrgas ja E.ON versus komisjon

(Kohtuasi T-360/09)

2009/C 282/97

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: E.ON Ruhrgas AG (Essen, Saksamaa), E.ON AG (Düsseldorf, Saksamaa) (esindajad: advokaadid G. Wiedemann ja T. Klose)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada vaidlustatud otsus;

— teise võimalusena vähendada mõistlikult hagejatele vaidlustatud otsuses määratud rahatrahvi suurust;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad vaidlustavad komisjoni 8. juuli 2009. aasta otsuse K(2009) 5355 (lõplik) asjas COMP/39.401 — E.ON/GDF. Vaidlustatud otsusega määrati hagejatele ja veel ühele ettevõtjale rahatrahv EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise eest, kuna nad osalesid kokkuleppes ja kooskõlastatud tegevuses maagaasisektoris.

Oma hagi põhjenduseks esitavad hagejad kuus väidet.

Esiteks vaidlustavad hagejad EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldatavuse, kuna komisjoni etteheidetavad kokkulepped ei riku kartellikeeldu. Siinjuures väidavad hagejad, et tegemist on lubatavate kõrvalkokkulepetega ühisettevõtte MEGAL asutamiseks.

Teise võimalusena väidavad hagejad, et komisjon on vääralt hinnanud rikkumise kestust. Sellega seoses selgitavad nad, et vaidlusalused kokkulepped tühistati juba vahetult pärast liberaliseerimise algust, igal juhul aga 13. augusti 2004. aasta formaalse tühistamiskokkuleppega.

Kolmandaks tuginevad hagejad enda diskrimineerimisele komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta paralleelsete otsustega asjades GDF/ENI ja GDF/Enel. Nad väidavad, et komisjon loobus nendel juhtudel trahvide määramisest, viidates äsja toimunud liberaliseerimisele, ning leiavad, et komisjon oleks pidanud sarnaselt otsustama ka käesolevas asjas, kuna need asjad on kõikides olulistes punktides võrreldavad või isegi identsed.

Neljandaks väidavad hagejad, et väidetavad 1975. aasta kokkulepped on juba aegunud, kuna need lõpetati vähemalt viis aastata enne komisjonipoolse kontrolli läbiviimist.

Viiendaks heidavad hagejad ette trahvisumma väära arvutamist.

Viimasena väidavad hagejad, et komisjon on rikkunud konkurentsialaste rikkumiste omistamise põhimõtteid, kuna E.ON AG ei vastuta otseselt ega kaudselt E.ON Ruhrgas AG väidetavate rikkumiste eest.