Kohtuasi C‑362/12

Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

versus

Commissioners of Inland Revenue

ja

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court of the United Kingdom)

„Kohtulik kaitse — Tõhususe põhimõte — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõte — Alusetult saadud summade tagastamine — Õiguskaitsevahendid — Siseriiklikud õigusnormid — Õiguskaitsevahendite suhtes kohaldatavate aegumistähtaegade tagasiulatuv ja üleminekukorrata lühendamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 12. detsember 2013

Euroopa Liidu õigus – Vahetu õigusmõju – Siseriiklikud maksud, mis on vastuolus liidu õigusega – Tagastamine – Üksikasjalikud eeskirjad – Siseriikliku õiguse kohaldamine – Aegumistähtaeg – Tagasiulatuv lühendamine – Vastuvõetamatus piisava üleminekuperioodi puudumise korral – Tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtted

(ELL artikli 19 lõige 1)

Kui olukorras, kus maksumaksjad võivad vastavalt siseriiklikule õigusele valida kahe õiguskaitsevahendi vahel seoses selliste alusetult tasutud maksude tagastamisega, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, kohaldatakse ühele pikemat aegumistähtaega, on tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetega vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid lühendavad seda aegumistähtaega etteteatamata ja tagasiulatuvalt.

Kuigi tõhususe põhimõttega ei ole vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid lühendavad tähtaega, mille vältel võib esitada taotluse selliste summade tagasisaamiseks, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, on selle tingimuseks, et mitte üksnes uus kehtestatud tähtaeg ei pea olema mõistlik, vaid et ka uued õigusnormid sisaldaksid üleminekukorda, mis võimaldab anda isikutele pärast nende vastuvõtmist piisava tähtaja esitamaks tagastustaotlusi, mille esitamise õigus oli ka varem kehtinud õigusnormide alusel. Selline üleminekukord on vajalik, kuna nendele taotlustele lühema aegumistähtaja kohaldamine võrreldes varem kehtinutega jätaks teatavad isikud tagasiulatuvalt ilma tagasisaamise õigusest või jätaks neile liiga lühikese tähtaja oma nõuete esitamiseks. Pealegi peab õiguskindluse tagamiseks olema aegumistähtaeg varem kindlaks määratud. Õiguspärase ootuse põhimõttega on vastuolus see, kui siseriikliku seaduse muudatus jätab maksumaksja tagasiulatuvalt ilma enne nimetatud muudatust tal olnud õigusest saada tagasi maksud, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes.

Asjaolu, et ajal, mil maksumaksja esitas oma nõude, oli madalama astme kohus tunnustanud võimalust kasutada pikemat aegumistähtaega pakkuvat õiguskaitsevahendit alles äsja ning see jõustus lõplikult alles kõrgema astme kohtu hilisema otsusega, seda järeldust ei mõjuta.

(vt punktid 33, 37, 44, 45, 49, 52 ja resolutsiooni punktid 1, 2)

Kohtuasi C‑362/12

Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

versus

Commissioners of Inland Revenue

ja

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court of the United Kingdom)

„Kohtulik kaitse — Tõhususe põhimõte — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõte — Alusetult saadud summade tagastamine — Õiguskaitsevahendid — Siseriiklikud õigusnormid — Õiguskaitsevahendite suhtes kohaldatavate aegumistähtaegade tagasiulatuv ja üleminekukorrata lühendamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 12. detsember 2013

Euroopa Liidu õigus — Vahetu õigusmõju — Siseriiklikud maksud, mis on vastuolus liidu õigusega — Tagastamine — Üksikasjalikud eeskirjad — Siseriikliku õiguse kohaldamine — Aegumistähtaeg — Tagasiulatuv lühendamine — Vastuvõetamatus piisava üleminekuperioodi puudumise korral — Tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtted

(ELL artikli 19 lõige 1)

Kui olukorras, kus maksumaksjad võivad vastavalt siseriiklikule õigusele valida kahe õiguskaitsevahendi vahel seoses selliste alusetult tasutud maksude tagastamisega, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, kohaldatakse ühele pikemat aegumistähtaega, on tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetega vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid lühendavad seda aegumistähtaega etteteatamata ja tagasiulatuvalt.

Kuigi tõhususe põhimõttega ei ole vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid lühendavad tähtaega, mille vältel võib esitada taotluse selliste summade tagasisaamiseks, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, on selle tingimuseks, et mitte üksnes uus kehtestatud tähtaeg ei pea olema mõistlik, vaid et ka uued õigusnormid sisaldaksid üleminekukorda, mis võimaldab anda isikutele pärast nende vastuvõtmist piisava tähtaja esitamaks tagastustaotlusi, mille esitamise õigus oli ka varem kehtinud õigusnormide alusel. Selline üleminekukord on vajalik, kuna nendele taotlustele lühema aegumistähtaja kohaldamine võrreldes varem kehtinutega jätaks teatavad isikud tagasiulatuvalt ilma tagasisaamise õigusest või jätaks neile liiga lühikese tähtaja oma nõuete esitamiseks. Pealegi peab õiguskindluse tagamiseks olema aegumistähtaeg varem kindlaks määratud. Õiguspärase ootuse põhimõttega on vastuolus see, kui siseriikliku seaduse muudatus jätab maksumaksja tagasiulatuvalt ilma enne nimetatud muudatust tal olnud õigusest saada tagasi maksud, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes.

Asjaolu, et ajal, mil maksumaksja esitas oma nõude, oli madalama astme kohus tunnustanud võimalust kasutada pikemat aegumistähtaega pakkuvat õiguskaitsevahendit alles äsja ning see jõustus lõplikult alles kõrgema astme kohtu hilisema otsusega, seda järeldust ei mõjuta.

(vt punktid 33, 37, 44, 45, 49, 52 ja resolutsiooni punktid 1, 2)