ET Euroopa Liidu Teataja C 267/45

Perfetti Van Melle SpA 2. septembril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (kaheksas koda) 1. juuli 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T-16/08: Perfetti Van Melle SpA versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) – Cloetta Fazer AB

(Kohtuasi C-353/09 P)

2009/C 267/78

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Perfetti Van Melle SpA (esindaja: avvocati P. Perani ja P. Pozzi)

Teised menetluspooled: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), Cloetta Fazer AB

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— rahuldada apellatsioonkaebus ja sellest tulenevalt tühistada Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 ja kodukorra artikli 113 alusel täielikult Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-16/08;

— teha lõplik otsus, kui menetluse seis seda võimaldab, tühistades ühtlustamisameti tühistamisosakonna 24. novembri 2005. aasta otsuse kehtetuks tunnistamise asja nr 941 C 973065 kohta, ja mõista vastustajatelt välja kohtukulud, mis tekkisid Esimese Astme Kohtu, Euroopa Kohtu ja ühtlustamisametis toimunud kehtetuks tunnistamise menetluses.

Väited ja peamised argumendid

1. Õiguslik alus

Kõnesolevas apellatsioonkaebuses vaidlustab Perfetti Van Melle SpA Esimese Astme Kohtu (kaheksas koda) 1. juuli 2009 tehtud otsuse kohtuasjas T-16/08, mis tehti teatavaks 2. juulil 2009.

Apellatsioonkaebuse toetuseks väidab apellant, et Esimese Astme Kohtu otsuses, mille peale apellatsioonkaebus on käesolevas kohtuasjas esitatud, on vääralt tõlgendatud ja kohaldatud nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (1) artikli 8 lõike 1 punkti b koos sama määruse artikli 53 lõike 1 punktiga a.

1.1. Esimene etteheide: apellant heidab Esimese Astme Kohtule ette seda, et ta ei hinnanud kõnealuseid kaubamärke „igakülgse hindamise” või „tervikmulje” kriteeriumide põhjal

On väljakujunenud põhimõte, et segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine peab vastandatud tähiste visuaalse, foneetilise ja kontseptuaalse sarnasuse osas rajanema neist jääval tervikmuljel, võttes eelkõige arvesse nende eristavaid ja domineerivaid osi. Apellant väidab, et Esimese Astme Kohus ei järginud kirjeldatud põhimõtet ja leidis, et esineb segiajamise tõenäosus, tuginedes hindamisel üksnes asjaolule, et kõnealustel kaubamärkidel on ühine osa CENTER.

Kohtuotsuses, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus, ei ole kaubamärke „hinnatud igakülgselt” nende „tervikmuljest” lähtudes. Selle asemel on kõnealuses vaidlustatud kohtuotsuses kasutatud analüütilist lähenemist, võrreldes kaubamärki CENTER vaidlustatud kaubamärgi esimese sõnalise osaga CENTER, omistamata tähtsust teisele sõnalisele osale SHOCK. Vastab tõele, et vaidlustatud kohtuotsuses on mainitud igakülgse hindamise ja tervikmulje kriteeriume, aga ka see, et sellest ei piisa, kui kohtupraktika kriteeriumi mainitakse ja korratakse — korrektselt toimimiseks tuleb seda järgida ja kohtuasjas korrektselt kohaldada. Seda vaidlustatud kohtuotsuses ei ole tehtud. Nimetatud kohtuotsuses piirduti selle tõdemisega, et vastandatud kaubamärgid on sarnased, kuna neil on sama sõnaline osa CENTER, selgitamata, miks sõnaline osa SHOCK ei ole piisav selleks, et välistada segiajamise tõenäosus.

Eespool toodud põhjustel väidab apellant samuti, et kohtuotsuses, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus, on moonutatud faktilisi asjaolusid ja rikutud põhjendamiskohustust.

1.2. Teine etteheide: apellant heidab Esimese Astme Kohtule ette seda, et ta jättis vaidlustatud kohtuotsuses arvesse võtmata mõned ülimalt tähtsad ja asjakohased asjaolud

Vaidlustatud kohtuotsusega on ka rikutud artikli 8 lõike 1 punkti b, sest selles ei ole hinnatud asjaolusid, mis olid ülimalt asjakohased kõnealuste kaubamärkide vahelise segiajamise tõenäosuse tuvastamiseks. Eelkõige jättis Esimese Astme Kohus arvesse võtmata asjaolu, et vastandatud kaubamärgid olid kaua koos eksisteerinud ja tegelikkuses neid segi ei aeta, nagu on põhjalikult selgitatud Esimese Astme Kohtule esitatud hagiavalduses.

Lisaks ei hinnanud Esimese Astme Kohus õigesti teist olulist asjaolu, milleks on asjaomase avalikkuse tähelepanelikkuse tase. Nimelt ei ole loogiline Esimese Astme Kohtu järeldus, et piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelik ja arukas tarbija ei paneks tähele sõna SHOCK olemasolu ega saaks aru, et vastandatud kaubamärkidel on mitte ainult visuaalseid ja foneetilisi erinevusi vaid ka erinev tähendus, kaubamärgi CENTER puhul sõna, mis viitab „millegi keskpunktile”, ja kaubamärgi CENTER SHOCK puhul kõige rohkem eristav osa SHOCK tõttu väljend, mis viitab tugevale tundele (šokk), mida tarbija kogeb, kui mälub närimiskummi keskosa.

2. Apellandi nõuded

— rahuldada apellatsioonkaebus ja sellest tulenevalt tühistada Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 ja kodukorra artikli 113 alusel täielikult Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-16/08;

— teha lõplik otsus, kui menetluse seis seda võimaldab, tühistades ühtlustamisameti tühistamisosakonna 24. novembri 2005. aasta otsuse kehtetuks tunnistamise asja nr 941 C 973065 kohta, ja mõista kodukorra artikli 122 alusel vastustajatelt välja kohtukulud, mis tekkisid Esimese Astme Kohtu, Euroopa Kohtu ja ühtlustamisametis toimunud kehtetuks tunnistamise menetluses;

— teise võimalusena, kui menetluse seis ei võimalda lõplikku otsust teha, saata kohtuasi tagasi Esimese Astme Kohtule otsuse tegemiseks kooskõlas Euroopa Kohtu kehtestatud siduvate kriteeriumidega.

(1) EÜT L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146.