Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi — Komisjoni õigus esitada hagi — Selle õiguse kasutamise sõltumatus spetsiaalse huvi olemasolust hagi esitamiseks

(EÜ artikkel 226)

2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi — Kohtueelne menetlus — Ese — Põhjendatud arvamus — Sisu

(EÜ artikkel 226)

3. Õigusaktide ühtlustamine — Asjade ja ehitustööde riigihankelepingute ning vee­, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektori riigihankelepingute sõlmimise vaidlustamise menetlused – Direktiivid 89/665 ja 92/13 — Menetlus, mis võimaldab komisjonil sekkuda ennetava meetmena, kui hankelepingute sõlmimist reguleerivaid ühenduse eeskirju on selgelt ja ilmselt rikutud — Menetlus, mis ei ole seotud EÜ artiklis 226 sätestatud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega

(EÜ artikkel 226; nõukogu direktiiv 89/665, artikkel 3 ja nõukogu direktiiv 92/13, artikkel 8)

4. Õigusaktide ühtlustamine — Veevarustus­, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektori riigihankelepingute sõlmimise menetlused — Direktiiv 93/38 — Erandid üldistest reeglitest — Tingimused — Kitsas tõlgendamine — Tõendamiskoormis

(Nõukogu direktiiv 93/38, artikli 20 lõike 2 punktid c ja d)

Summary

1. Kasutades EÜ artiklist 226 tulenevaid volitusi, ei pea komisjon tõendama huvi olemasolu hagi esitamiseks. Ühenduse üldistes huvides on komisjoni ülesanne tagada, et liikmesriigid rakendavad ühenduse õigust, ning tuvastada iga sellest tulenevate kohustuste täitmata jätmine eesmärgiga selline rikkumine lõpetada. EÜ artikli 226 eesmärk ei ole seega kaitsta kõnealuse institutsiooni enda õigusi. Üksnes komisjon otsustab, kas menetluse algatamine kohustuste rikkumise tuvastamiseks on otstarbekas või mitte ja kas konkreetse tegevuse või tegevusetuse tõttu tuleb esitada hagi.

(vt punktid 14−16)

2. Kuigi liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses peab põhjendatud arvamus sisaldama nende põhjuste terviklikku ja üksikasjalikku kirjeldust, mis on viinud komisjoni veendumuseni, et asjaomane liikmesriik on rikkunud mõnda asutamislepingust tulenevat kohustust, ei pea komisjon sellele vaatamata põhjendatud arvamuses välja tooma meetmeid, millega saaks etteheidetud rikkumise kõrvaldada.

Tegelikult on kohtueelse menetluse eesmärk määratleda liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi ese, et anda asjassepuutuvale liikmesriigile võimalus täita ühenduse õigusest tulenevad kohustused või kaitsta tõhusalt oma õigusi komisjoni väidete vastu.

Järelikult peab komisjon põhjendatud arvamuses meetmed konkreetselt välja tooma vaid juhul, kui ta kavatseb liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi esemena määratleda meetmete võtmatajätmise, millega saaks etteheidetud rikkumise kõrvaldada.

(vt punktid 21−23)

3. Direktiivi 92/13 (veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta) artiklis 8 ja direktiivi 89/665 (riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta) artiklis 3 ette nähtud vahetu sekkumise menetlus, mille alusel komisjon võib sekkuda liikmesriigi tegevusse, kui ta leiab, et riigihankelepingute sõlmimist reguleerivaid ühenduse sätteid on selgelt ja ilmselt rikutud, kujutab endast ennetavat abinõu, millega ei saa kõrvale kalduda EÜ artiklis 226 sätestatud komisjoni pädevusest ega seda asendada, mistõttu asjaolu, kas komisjon kõnealust menetlust kasutas või mitte, ei oma liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi vastuvõetavuse hindamisel tähtsust. Samuti on komisjonil kaalutlusõigus valiku tegemiseks nende kahe menetluse vahel.

(vt punktid 27 ja 28)

4. Direktiivi 93/38 (millega kooskõlastatakse veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused) artikli 20 lõike 2 punkte c ja d, mille kohaselt võivad tellijad teatud juhtudel kasutada menetlust, mille puhul eelnevat hankekuulutust ei esitata, tuleb riigihankelepingute sõlmimise menetlust reguleerivatest eeskirjadest kõrvalekaldumise tõttu tõlgendada kitsalt. Lisaks lasub tõendamiskoormis poolel, kes soovib nendele asjaoludele toetuda.

Esiteks, mis puutub nimetatud direktiivi artikli 20 lõike 2 punkti c, on selle sätte kohaldamine allutatud kahe kumulatiivse tingimuse esinemisele, millest esimene nõuab lepingu objektiks olevate tööde puhul tehniliste põhjuste olemasolu ning teine seda, et neil tehnilistel põhjustel on tingimata vajalik kõnealuse lepingu sõlmimine konkreetse ettevõtjaga.

Teiseks, mis puudutab nimetatud direktiivi artikli 20 lõike 2 punktis d ettenähtud kõrvalekaldumist, siis seondub see kolme kumulatiivse tingimusega: ettenägematu sündmuse olemasolu, kiireloomuline olukord, mis muudab hankekuulutuses määratud tähtaegade järgimise võimatuks, ning põhjuslik seos ettenägematu sündmuse ja selle tagajärjel tekkinud kiireloomulise olukorra vahel.

Asjaolu, et asjaomast projekti hindav pädev asutus võib tähtaegu määrata, kujutab endast eelnimetatud projekti heakskiitmise menetluses ettenähtud osa.

(vt punktid 33, 34, 40, 43)