Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Kartellid – Ettevõtjate vahelised kokkulepped – Komisjonil lasuv kohustus esitada tõend rikkumise ja selle kestuse kohta – Ettevõtja, kes ajutiselt lahkus kartellist, et seda enda kasuks ära kasutada – Lahkumine, mis ei ole tegelik

(EÜ artikkel 81 lõige 1)

2. Konkurents – Kartellid – Ettevõtjate vahelised kokkulepped – Osalemine väidetava sunni tõttu – Asjaolu, mis ei õigusta ettevõtjat, kes ei kasutanud pädevate ametiasutuste teavitamise võimalust

(EÜ artikkel 81 lõige 1; nõukogu määrus nr 17, artikkel 3)

3. Konkurents – Kartellid – Ettevõtjale süüks arvamine – Vastutus sama rikkumise raames teiste ettevõtjate käitumise eest – Lubatavus – Kriteeriumid

(EÜ artikkel 81 lõige 1)

4. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumiste raskus – Kergendavad asjaolud – Rikkumise lõpetamine pärast komisjoni sekkumist – Juhtumipõhine hindamine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

5. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumiste raskus – Terve rikkumise mõjude arvesse võtmine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkt 1 A)

6. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumiste raskus – Karistuste individualiseerimise põhimõte – Kohaldamine kergendavate või raskendavate asjaolude arvessevõtmisele

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

7. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumiste raskus – Kergendavad asjaolud – Ettevõtja passiivne või käsutäitja roll

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15; komisjoni teatis 98/C 9/03, punktid 2 ja 3)

8. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumiste raskus – Kergendavad asjaolud – Kartellikokkuleppes kokkulepitust erinev käitumine – Hinnang

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

9. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Hinnang tegelikule suutlikkusele tekitada asjaomasel turul kahju – Asjaomase ettevõtja turuosade tähtsus

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

10. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Asjaomaste ettevõtjate jagamine identse lähtepunktiga gruppidesse – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

11. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Vajadus võtta arvesse asjaomaste ettevõtjate käivet ja tagada trahvide proportsionaalsus nende käivetega – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

12. Konkurents – Trahvid – Summa – Määruse nr 17 artikli 15 lõikes 2 kehtestatud piir – Kohaldamiseeskirjad

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

13. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Hoiatav mõju nii rikkuva ettevõtja kui ka kolmandate isikute suhtes – Sümboolse trahvi määramine, arvestades asjaomase ettevõtja kavatsust enne karistava otsuse vastuvõtmist järgida konkurentsieeskirju – Välistamine

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

14. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Kohustus võtta arvesse asjaomase ettevõtja rahalist olukorda – Puudumine – Ettevõtja tegelik maksevõime vastavates ühiskondlikes oludes – Arvessevõtmine – Trahvi kehtestamine summas, mis toob trahvi tagajärjel kaasa ettevõtja pankroti või likvideerimise – Põhimõttelise keelu puudumine

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 5 alapunkt b)

Summary

1. EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamise raames peab komisjon tõendama mitte üksnes kartellikokkuleppe olemasolu, vaid ka selle kestust.

Seoses ettevõtjaga, kes ajutiselt lahkus kartellist, on võimalik järeldada, et ta osales rikkumises ilma tegeliku katkestuseta, kui ta ei lahkunud kartellist otsustavalt, et seda komisjonile üles anda ega isegi mitte selleks, et hakata ausalt ja iseseisvalt asjaomasel turul konkureerima, vaid vastupidiselt üritas oma väidetavat lahkumist kasutada selleks, et kartellikokkulepet enda kasuks paremini ära kasutada.

(vt punktid 36, 38, 42)

2. Koos teiste ettevõtjatega konkurentsivastases tegevuses osalenud ettevõtja ei saa viidata asjaolule, et ta osales selles teiste ettevõtjate sunni all, kuna ta oleks võinud sellest survest pädevatele ametiasutustele teatada ja esitada komisjonile määruse nr 17 artikli 3 kohase taotluse, selmet osaleda asjaomases tegevuses.

(vt punkt 63)

3. Ettevõtja, kes osales ühenduse konkurentsieeskirjade mitmelaadilises rikkumises oma käitumisega, mis vastab EÜ artikli 81 lõike 1 tähenduses konkurentsivastase eesmärgiga kokkuleppe mõistele või kooskõlastatud tegevusele ning mille eesmärgiks on aidata kaasa tervikuna rikkumise toimepanemisele, võib olla ühtlasi vastutav ka sama rikkumise raames teiste ettevõtjate poolt toime pandud käitumise eest, kui tuvastatakse, et asjaomane ettevõtja teab teiste kartelliosaliste õigusvastasest käitumisest või võib neid mõistlikult ette näha ja on valmis seda riski võtma.

(vt punkt 87)

4. Komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 kolmas taane näeb ette põhisumma vähendamise juhul, kui rikkumine lõpetatakse komisjoni esimesel sekkumisel (eriti kui ta teostab kontrolli). Siiski ei saa reeglina kohustada komisjoni lugema rikkumise lõpetamist kergendavaks asjaoluks. Ettevõtja reaktsiooni tema tegevust puudutavale uurimisele saab arvestada üksnes kõnealuse asja konkreetses kontekstis.

(vt punkt 92)

5. Kooskõlas komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punktiga 1 A on komisjon võtnud endale selge kohustuse arvestada rikkumise raskusastme hindamisel peale rikkumise laadi ja asjaomase geograafilise turu ulatuse ka tema tegeliku mõjuga turule, kui seda saab mõõta. Sellest ilmneb, et kuigi rikkumise raskusastet hinnatakse esiteks sõltuvalt rikkumise asjaoludest, nagu selle laad ja mõju turule, siis teises astmes muudetakse seda lähtuvalt ettevõtjat puudutavatest kriteeriumitest, mille tõttu komisjon võtab peale ettevõtja suuruse ja suutlikkuse arvesse mitte üksnes võimalikke raskendavaid asjaolusid, vaid vajaduse korral ka kergendavaid asjaolusid.

Sellega seoses, kui ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumine pandi toime mitme ettevõtja poolt, siis trahvide üldise suuruse kindlaksmääramisel ei tule arvesse võtta ettevõtja väidetavast tegelikust tegevusest tulenevaid mõjusid, vaid terve rikkumise, milles ta osales, mõjusid.

(vt punktid 103, 104, 106)

6. Kui ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise panevad toime mitu ettevõtjat, tuleb uurida iga ettevõtja osalemise suhtelist raskusastet. See järeldus tuleneb loogiliselt karistuste ja sanktsioonide individuaalsuse põhimõttest, mille kohaselt ettevõtjat tohib karistada üksnes asjaolude eest, mida talle individuaalselt ette heidetakse; seda põhimõtet kohaldatakse kõigis haldusmenetlustes, mis võivad lõppeda ühenduse konkurentsinormide alusel sanktsioonidega. Seega on komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punktides 2 ja 3 ette nähtud trahvi põhisumma muutmine lähtuvalt teatavatest raskendavatest ja kergendavatest asjaoludest, mis on iga ettevõtja puhul erinevad.

Sellega seoses ei saa rikkumises osaleja viidata teiste selles rikkumises osalenute käitumisest tulenevale kergendavale asjaolule, näiteks faktile, et teised kartelliosalised leppisid varem või põhjalikumalt kokku. Need asjaolud võivad olenevalt olukorrast kujutada viimatimainitud ettevõtjate suhtes kohaldatavat raskendavat asjaolu, mitte aga kartellikokkuleppes osalevate teiste ettevõtjate suhtes kohaldatavat kergendavat asjaolu.

(vt punktid 118–120, 125)

7. Ettevõtja puhtalt passiivne või käsutäitja roll konkurentsivaldkonnas rikkumise toimepanemises kujutab juhul, kui see on tõendatud, kooskõlas komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 esimese taandega kergendavat asjaolu. See passiivne roll viitab sellele, et asjaomane ettevõtja hoidis „madalat profiili”, st ei osalenud aktiivselt konkurentsivastase kokkuleppe või kokkulepete väljatöötamises. Ettevõtja passiivset käitumist kartellis väljendavad sellised asjaolud nagu ettevõtja kohtumistel osalemise juhuslik laad, võrreldes kartelli tavaliste liikmetega, samuti ettevõtja tulek rikkumise esemeks olnud turule hilinenult, sõltumata ettevõtja kartellis osalemise kestusest, või ka sellekohaste avalduste olemasolu, mis pärinevad kolmandate ettevõtjate esindajatelt, kes osalesid rikkumises.

(vt punkt 126)

8. Fakt, et oma konkurentidega hinna suhtes kokku leppinud ettevõtja ei käitu turul kooskõlas konkurentidega kokkulepituga, ei kujuta veel tingimata asjaolu, mida tuleks kehtestatava trahvi kindlaksmääramisel lugeda kergendavaks. Ettevõtja, kes vaatamata konkurentidega sõlmitud kokkuleppele viib ellu poliitikat, mis erineb kokkulepitust, võib kartelli üksnes enda kasuks ära kasutada.

(vt punkt 130)

9. Analüüsides ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahvi määramiseks rikkumise toimepanijate tegelikku majanduslikku suutlikkust põhjustada olulist kahju konkurentsile, mis tähendab hinnangut nende ettevõtjate tegeliku suuruse, st nende mõju kohta puudutatud turul, annab kogukäive üksnes osalise pildi olukorrast. Ei saa välistada, et mitme tegevusharuga suur ettevõtja tegutseb konkreetsete toodete turul üksnes kõrvalises rollis. Samuti ei saa välistada, et geograafiliselt ühendusevälisel turul olulist positsiooni omaval ettevõtjal on üksnes väike osa ühenduse või Euroopa majanduspiirkonna turust. Sellistes olukordades ei tähenda asjaomase ettevõtja suur kogukäive tingimata tema määravat mõju puudutatud turul. Sellel põhjusel, kuigi ühe ettevõtja käes olev turuosa ei saa olla määrav, et järeldada, et ettevõtja kuulub võimsasse majandusüksusesse, on see turuosa siiski asjakohane määramaks tema võimalikku mõju turule.

(vt punkt 152)

10. Kui komisjon jagab asjaomased ettevõtjad ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahvi määramiseks gruppidesse, nii et samasse gruppi kuuluvatele ettevõtjatele on identne lähtepunkt, siis tuleb kategooriatesse jagamisel järgida võrdse kohtlemise põhimõtet, mille kohaselt on keelatud kohelda võrreldavaid olukordi erinevalt ja erinevaid olukordi ühetaoliselt, välja arvatud kui selline kohtlemine on objektiivselt põhjendatud. Samuti on komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 1 A kuuendas lõigus ette nähtud, et kui samalaadseid rikkumisi toimepanevate ettevõtjate suurus erineb üksteisest „oluliselt”, õigustab see eelkõige eristamist rikkumise raskusastme hindamisel. Lisaks peab trahvisumma olema vähemalt proportsionaalne nende asjaoludega, mis võeti arvesse rikkumise raskusastme hindamisel.

Sellest tuleneb, et kui komisjon teostab sellise jagamise, peab nii määratletud gruppide trahvi ülempiir olema vastavalt seostatud ja objektiivselt õigustatud.

(vt punktid 154–156)

11. Konkurentsi valdkonnas trahvide kindlaksmääramisel ei ole komisjonil kohustust teha arvutus asjaomaste ettevõtjate käibel põhinevatest summadest lähtuvalt ega ka kohustust tagada olukorras, kus trahve määratakse mitmele samas rikkumises osalenud ettevõtjale, et tema arvutuste tulemuseks olevad lõplikud trahvisummad väljendavad kõiki neid erinevusi ettevõtjate vahel kogukäibe või asjaomase toote turul saadud käibe osas.

(vt punkt 159)

12. Määruse nr 17 artikli 15 lõikes 2 kehtestatud ülempiir, millega nõutakse, et ettevõtjale ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest lõplikult kehtestatud trahvi tuleb vähendada, kui see ületab 10% tema käibest, sõltumata rikkumise raskusastet ja kestust arvesse võtma pidanud vahepealsetest arvutustest, ei keela komisjonil arvutuste käigus viidata vahepealsele summale, mis ületab 10% asjaomase ettevõtja käibest, niivõrd kui lõplik trahvisumma ei ületa seda piiri.

(vt punkt 161)

13. Asjaolu, et ettevõtjal oli olnud kavatsus enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist konkurentsireegleid järgida, ei anna komisjonile alust määrata sümboolset trahvi. Määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 oluline eesmärk on mitte üksnes asjaomase ettevõtja, vaid ka kolmandate isikute hoiatamine.

(vt punkt 174)

14. Komisjonil ei ole kohustust trahvisumma kindlaksmääramise käigus arvestada ettevõtja puudulikku rahalist olukorda, kuna sellise kohustuse tunnustamine viiks turutingimustele halvemini kohandunud ettevõtjatele õigustamatu konkurentsieelise andmiseni. Seda järeldust ei saa vaidluse alla seada komisjoni kehtestatud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 5 alapunkt b, mille kohaselt tuleb arvesse võtta ettevõtja tegelikku maksevõimet. Tegelikult omab see võime tähendust üksnes „vastavates ühiskondlikes oludes”, mis seisnevad trahvi maksmise tagajärgedes eelkõige töötuse suurenemise näol või puudutatud ettevõtjast tootmisahelas ees- või tagapool olevate majandusharude olukorra halvenemises.

Lisaks ei ole ühenduse õigusega keelatud see, et ühenduse ametiasutuse poolt võetud meede tooks kaasa konkreetse ettevõtja pankroti või likvideerimise. Isegi kui ettevõtja likvideerimine oma konkreetses juriidilises vormis kahjustab omanike, aktsionäride või osanike rahalisi huve, ei tähenda see sugugi, et ettevõtja poolt esindatud isiklikud, varalised ja mittevaralised osad kaotaksid ühtlasi oma väärtuse.

(vt punktid 175–177)