Kõrvaldamiseks mõeldud jäätmed on „tooted” EÜ artikli 90 tähenduses. Kuigi neil ei pruugi olla sisulist kaubanduslikku väärtust, võivad nad siiski olla kaubandustehingute objektiks seoses nende kõrvaldamisega või prügilasse ladestamisega. Käitajale, kes soovib neist jäätmetest vabaneda, muudab neid jäätmeid koormav siseriiklik maks selliste kaubandustehingute teostamise keerukamaks või kallimaks ja seega võib selline maks kujutada endast varjatud piirangut nende jäätmete vabale liikumisele – piirangut, mille vältimine on EÜ artikli 90 eesmärk imporditud jäätmete diskrimineeriva kohtlemise puhul.

EÜ artikkel 90 on kohaldatav teatud viisil kasutamiseks ette nähtud ja ainult sel eesmärgil imporditud toodete sihtotstarbelise kasutamise siseriikliku maksustamise suhtes. Lisaks kuulub maks, mida ei maksta toodete kui selliste, vaid ettevõtte nende toodetega seotud tegevuste pealt ja mida arvutatakse muu hulgas asjaomaste toodete kaalu alusel, EÜ artikli 90 kohaldamisalasse ning, kui see maks lisatakse vahetult siseriiklike ja imporditud kaupade hinnale, tuleb seda maksu kohaldada imporditud tooteid mittediskrimineerival viisil. Seega on kõrvaldamiseks mõeldud jäätmete puhul sobiv kriteerium võimalike piirangute hindamiseks selle kauba vabale liikumisele maksu mõju sellele hinnale, mida käitajad peavad neist vabanemiseks maksma, sest ainsad kaubandustehingud, mille objektiks kõrvaldamiseks mõeldud jäätmed võivad olla, on tehingud seoses nende kõrvaldamisega või prügilasse ladestamisega.

EÜ artikli 90 esimese lõiguga on vastuolus selline siseriiklik maksusäte, millega vabastatakse maksust selliste jäätmete pikaajaline ladestamine liikmesriigi prügilasse, mis on tekkinud ainult liikmesriigi territooriumil asuvate jääkreostusobjektide või saastuskahtlusega alade saneerimise või ohutuks muutmise käigus, ning millega välistatakse maksuvabastus jäätmetelt, mis on tekkinud teistes liikmesriikides asuvate alade saneerimise või ohutuks muutmise käigus.

Kuigi ühenduse õigus ei piira käesolevas arengustaadiumis ühegi liikmesriigi vabadust kehtestada objektiivsete kriteeriumite alusel diferentseeritud maksusüsteem erinevate või isegi samasuguste toodete osas EÜ artikli 90 esimese lõigu mõttes, on sellised diferentseerimised ühenduse õigusega kooskõlas siiski üksnes siis, kui ka nende eesmärgid on kooskõlas asutamislepingu ning teisese õiguse nõuetega ja kui nende üksikasjalikud eeskirjad on sellised, mis väldivad mis tahes vormis otsest või kaudset diskrimineerimist teisest liikmesriigist pärit impordi suhtes või mis tahes vormis konkureerivate kodumaiste toodete kaitset. Selline maksusäte võib teatud juhtudel kaasa tuua imporditud toote kõrgema määraga maksustamise võrreldes samasuguste kodumaiste toodetega. Niisiis ei piisa siseriiklike jäätmete ja teistest liikmesriikidest imporditud jäätmete päritolu erinevusest, et välistada, et nad on samasugused EÜ artikli 90 esimese lõigu tähenduses.

Sedalaadi erinevat kohtlemist ei õigusta see, et sisuliselt ei ole võimalik tuvastada teiste liikmesriikide territooriumeil asuvaid jääkreostusobjekte või saastuskahtlusega alasid, kuna praktilist laadi raskused ei õigusta teistest liikmesriikidest pärit toodetele diskrimineerivate riigimaksude kohaldamist. Lisaks, isegi kui EÜ artikkel 90 põhimõtteliselt ei kohusta liikmesriike kõrvaldama siseriiklikus seadusandluses esinevat objektiivselt õigustatud eristamist kodumaistele toodetele kehtestatud riigimaksude osas, ei saa seda aktsepteerida juhul, kui selline kõrvaldamine on ainus meede, millega saab ära hoida imporditud toodete otsest või kaudset diskrimineerimist.

(vt punktid 56, 57, 60, 70, 72, 73 ning resolutiivosa)