Kohtuasi C-623/11

Geodis Calberson GE

versus

Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa))

„Põllumajandus — Toiduabi — Määrus (EÜ) nr 111/1999 — Põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programm — Veiseliha transpordi hanke edukas pakkuja — Pädevuse andmine — Vahekohtuklausel”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 17. jaanuar 2013

Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toiduabi – Põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programm – Põllumajandustoodete tasuta tarnimise teenuste hankega seotud vaidlused – Nõuded sellise kahju hüvitamiseks, mille on põhjustanud sekkumisameti vead lepinguliste kohustuste täitmisel, nimelt tarne eest tasumisel ja pakkuja esitatud finantstagatise vabastamisel – Euroopa Kohtu pädevus – Vahekohtuklausel

(ELTL artikkel 272; nõukogu määrused nr 2802/98 ja nr 111/1999, artikkel 10, artikli 12 lõige 2 ja artikkel 16; komisjoni määrus nr 1799/1999, artikkel 1)

Määruse nr 111/1999, milles sätestatakse üldeeskirjad põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programmi käsitleva nõukogu määruse nr 2802/98 kohaldamiseks, mida on muudetud määrusega nr 1125/1999, artiklit 16 tuleb tõlgendada nii, et see annab Euroopa Kohtule pädevuse lahendada vaidlusi tingimuste üle, mille alusel sekkumisasutused, kes on määratud vastu võtma põllumajandustoodete Venemaale tasuta tarnimise teenuste hankes esitatud pakkumusi, teevad edukale pakkujale tasumisele kuuluvaid väljamakseid ja vabastavad pakkuja poolt sellele asutusele esitatud tarnetagatise, ning eelkõige lahendada sekkumisameti poolt nende toimingute käigus tehtud vigadest tingitud kahju hüvitamise nõudeid.

Nimelt, kui nendes määrustes ja määruses nr 1799/1999 (veiseliha Venemaale tarnimise kohta) ette nähtud tarne teostatakse komisjoni ja eduka pakkuja vahel sõlmitud lepingu alusel, on määruse nr 111/1999 artiklis 16 sisalduv tingimus tarnelepingu lahutamatu osa ning seda tuleb käsitada vahekohtuklauslina ELTL artikli 272 tähenduses. Vahekohtuklausel annab Euroopa Kohtule põhimõtteliselt pädevuse lahendada seda tingimust sisaldavast lepingust tulenevaid kaebusi või selliseid kaebusi, millel on otsene seos sellest lepingust tulenevate kohustustega. Tarne eest tasumine ja finantstagatise vabastamine kujutavad endast aga lepingulisi kohustusi. Need on sõnastatud vastavalt määruse nr 111/1999 artiklis 10 ja artikli 12 lõikes 2 ning need on muutunud vaidlusaluse lepingu lahutamatuks osaks vastavalt määruse nr 1799/1999 artiklile 1, mille järgi teostatakse tarne määruses nr 111/1999 sisalduvate sätete alusel. Järelikult tuleb pidada nõudeid hüvitada kahju, mis tekkis hilinemisest nende kahe lepingulise kohustuse täitmisel, tulenevaks vaidlusalusest lepingust, mis sisaldab vahekohtuklauslit või millel on otsene seos sellest lepingust tulenevate kohustustega. Lisaks kohustavad hea õigusemõistmise nõuded välistama ühe lepingu puhul – eelkõige olenevalt lepingulise kohustuse iseloomust nagu käesolevas kohtuasjas – mitme erineva kohtualluvuse esinemise ja ära hoidma sellisest olukorrast tuleneda võivad vastuolulised otsused. Eeltoodust tuleneb, et määruse nr 111/1999 artiklist 16 tuleb aru saada nii, et see annab Euroopa Kohtule pädevuse lahendada taotlusi hüvitada kahju, mille aluseks on väidetav hilinemine nende kohustuste täitmisel.

(vt punktid 28–33, 35 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-623/11

Geodis Calberson GE

versus

Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa))

„Põllumajandus — Toiduabi — Määrus (EÜ) nr 111/1999 — Põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programm — Veiseliha transpordi hanke edukas pakkuja — Pädevuse andmine — Vahekohtuklausel”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 17. jaanuar 2013

Põllumajandus — Ühine põllumajanduspoliitika — Toiduabi — Põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programm — Põllumajandustoodete tasuta tarnimise teenuste hankega seotud vaidlused — Nõuded sellise kahju hüvitamiseks, mille on põhjustanud sekkumisameti vead lepinguliste kohustuste täitmisel, nimelt tarne eest tasumisel ja pakkuja esitatud finantstagatise vabastamisel — Euroopa Kohtu pädevus — Vahekohtuklausel

(ELTL artikkel 272; nõukogu määrused nr 2802/98 ja nr 111/1999, artikkel 10, artikli 12 lõige 2 ja artikkel 16; komisjoni määrus nr 1799/1999, artikkel 1)

Määruse nr 111/1999, milles sätestatakse üldeeskirjad põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programmi käsitleva nõukogu määruse nr 2802/98 kohaldamiseks, mida on muudetud määrusega nr 1125/1999, artiklit 16 tuleb tõlgendada nii, et see annab Euroopa Kohtule pädevuse lahendada vaidlusi tingimuste üle, mille alusel sekkumisasutused, kes on määratud vastu võtma põllumajandustoodete Venemaale tasuta tarnimise teenuste hankes esitatud pakkumusi, teevad edukale pakkujale tasumisele kuuluvaid väljamakseid ja vabastavad pakkuja poolt sellele asutusele esitatud tarnetagatise, ning eelkõige lahendada sekkumisameti poolt nende toimingute käigus tehtud vigadest tingitud kahju hüvitamise nõudeid.

Nimelt, kui nendes määrustes ja määruses nr 1799/1999 (veiseliha Venemaale tarnimise kohta) ette nähtud tarne teostatakse komisjoni ja eduka pakkuja vahel sõlmitud lepingu alusel, on määruse nr 111/1999 artiklis 16 sisalduv tingimus tarnelepingu lahutamatu osa ning seda tuleb käsitada vahekohtuklauslina ELTL artikli 272 tähenduses. Vahekohtuklausel annab Euroopa Kohtule põhimõtteliselt pädevuse lahendada seda tingimust sisaldavast lepingust tulenevaid kaebusi või selliseid kaebusi, millel on otsene seos sellest lepingust tulenevate kohustustega. Tarne eest tasumine ja finantstagatise vabastamine kujutavad endast aga lepingulisi kohustusi. Need on sõnastatud vastavalt määruse nr 111/1999 artiklis 10 ja artikli 12 lõikes 2 ning need on muutunud vaidlusaluse lepingu lahutamatuks osaks vastavalt määruse nr 1799/1999 artiklile 1, mille järgi teostatakse tarne määruses nr 111/1999 sisalduvate sätete alusel. Järelikult tuleb pidada nõudeid hüvitada kahju, mis tekkis hilinemisest nende kahe lepingulise kohustuse täitmisel, tulenevaks vaidlusalusest lepingust, mis sisaldab vahekohtuklauslit või millel on otsene seos sellest lepingust tulenevate kohustustega. Lisaks kohustavad hea õigusemõistmise nõuded välistama ühe lepingu puhul – eelkõige olenevalt lepingulise kohustuse iseloomust nagu käesolevas kohtuasjas – mitme erineva kohtualluvuse esinemise ja ära hoidma sellisest olukorrast tuleneda võivad vastuolulised otsused. Eeltoodust tuleneb, et määruse nr 111/1999 artiklist 16 tuleb aru saada nii, et see annab Euroopa Kohtule pädevuse lahendada taotlusi hüvitada kahju, mille aluseks on väidetav hilinemine nende kohustuste täitmisel.

(vt punktid 28–33, 35 ja resolutsioon)