Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Väited – Põhjenduste puudumine või puudulik põhjendamine – Sisulise õiguspärasuse väitest erinev väide

(EÜ artiklid 230 ja 253)

2. Riigiabi – Mõiste – Maksumeetmed, millega antakse maksuvabastus, vähendatakse maksumäära või lükatakse maksetähtaeg pankade teatud ümberkorraldustehingute puhul edasi – Hõlmamine

(EÜ artikli 87 lõige 1)

3. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Abikava tervikuna läbivaatamine – Lubatavus – Tagajärg

(EÜ artikli 87 lõige 1)

4. Riigiabi – Mõiste – Meetme valikuline iseloom – Maksumeede, millest saavad kasu üksnes teatud tehinguid tegevad pangandussektori ettevõtjad – Hõlmamine

(EÜ artikli 87 lõige 1)

5. Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artikli 87 lõige 1)

6. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks – Abi teatud majandustegevuse arengu soodustamiseks – Komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikli 87 lõike 3 punktid b ja c)

Summary

1. Tühistamishagi kontekstis kuulub akti põhistava osa põhjendatuse küsimus vaidlusaluse akti sisulise õiguspärasuse alla. Seega ei saa argumenti, et põhistav osa ei ole põhjendatud, kontrollida EÜ artiklist 253 tuleneva kohustuse hindamisel.

(vt punktid 26 ja 55)

2. Riigiabi mõiste on üldisem kui mõiste subsiidium, sest ta sisaldab mitte ainult toetust positiivses tähenduses nagu subsiidiumid ise, vaid ka erinevas vormis sekkumisi, mis leevendavad äriühingut tavaliselt koormavaid maksukohustusi ja mis ei ole subsiidiumid selle sõna kitsamas tähenduses, kuid sarnanevad nendega nii oma iseloomult kui ka toimelt. Sellest tuleneb, et iga meede, millega riiklikud ametiasutused annavad teatud ettevõtjatele maksuvabastuse, mis küll ei ole seotud riiklike ressursside üleandmisega, kuid asetavad soodustatud isiku soodsamasse majanduslikku olukorda kui teised maksukohustuslased, on riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses. Samamoodi võib riigiabi olla meede, millega teatud ettevõtjatele tagatakse maksusoodustus või lükatakse edasi tavaliselt tasutava maksu tähtaeg.

See on nii pankade ümberkorraldustehinguid käsitlevate maksuõigusnormide puhul, kui meetmed seisnevad kas maksuvähenduse andmises madalamat määra kohaldades või kindlaksmääratud maksu nõudmises tavaliselt võlgnetavate maksude asemel või maksuvabastuses juhul, kui on tegemist tegeliku tulu saamisega panga tegevuse jaoks mittevajaliku vara tagastamiselt pangandussihtasutusele, kes oli selle vara eelnevalt pangale üle kandnud, või kui pangandusettevõtja kannab oma osaluse liikmesriigi keskpangas pangandussihtasutusele, kes kandis selle vara eelnevalt üle pangale, eelkõige kui osalus saadi alguses tasuta ja kantakse pangandussihtasutusele üle tasu eest või selle väärtus hinnatakse ümber.

Seda järeldust ei muuda meetmete osas, mis näevad ette tagastamistehingute neutraalse maksustamise, esitatud argument, et tavaliselt võlgnetavate maksude tasumine lükatakse ainult vara hilisema realiseerimise ajani edasi. Tegelikult ei tähenda maksuvõla tasumise edasilükkamine mitte ainult seda, et tegemist on riigiabiga, vaid eelkõige tähendab selline tagastamistehing, nagu seda on kirjeldatud käesolevas asjas, varalise omandi ülekandmist ühelt õigussubjektilt teisele, nii et pangandusäriühing, mis teeb ülekandetehingu pangandussihtasutuse, s.t iseseisva õigussubjekti kasuks, on lõplikult maksust vabastatud.

(vt punktid 77–82)

3. Abikava uurimisel selleks, et tuvastada, kas see sisaldab abile omaseid elemente, võib komisjon piirduda selle kava üldiste tunnuste käsitlemisega, olemata kohustatud uurima iga abi kohaldamise juhtumit eraldi. Seega, kuna on selge, et käsitletud maksuõigusakt soodustab teatud ettevõtjaid, ei sea asjaolu, et akt võib soodustada ka isikuid, kes ei ole ettevõtjad, kahtluse alla seda, et teatud ettevõtjaid soodustatakse ja EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamiseks abikavale sellest piisab.

(vt punktid 91 ja 92)

4. EÜ artikli 87 lõige 1 keelab „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist soodustava” abi ehk teisisõnu valikulise abi. Selle sätte tähenduses võib abi olla valikuline ka siis, kui see puudutab tervet majandussektorit.

See on nii maksumeetmete puhul, mis seisnevad kas maksumäära vähendamises, maksuvabastuses või maksutähtaja edasilükkamises, mis kehtib ainult pangandussektorile, ja mis soodustavad pangandussektoris ainult teatud tehinguid tegevaid ettevõtjaid. Kuna neid meetmeid ei kohaldata kõigile ettevõtjatele ja nad kalduvad kõrvale tavalisest maksuõigusest, ei saa neid lugeda üldisteks maksu- või majanduspoliitika meetmeteks.

Seega tuleb need maksumeetmed EÜ artikli 87 lõike 1 alusel ära keelata, kuna nad ei kujuta endast üldise süsteemi kohandamist pangandusettevõtjate eriliste tunnusjoontega, vaid nad on vastu võetud vahendina, millega soovitakse parandada teatavate ettevõtjate konkurentsivõimet sektori arengu teatavas staadiumis.

(vt punktid 94–101)

5. EÜ artikli 87 lõige 1 keelab abi, mis kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust ja kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi. Nende kahe tingimuse hindamisel ei pea komisjon tõendama abi tegelikku mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele ega konkurentsi tegelikku moonutamist, vaid üksnes uurima, kas abi võib kahjustada seda kaubandust ja konkurentsi.

Kokkuvõttes tuleb sedastada, et abi on ühisturuga kokkusobimatu siis, kui see mõjutab või võib mõjutada ühendusesisest kaubandust või moonutab konkurentsi. Eelkõige siis, kui liikmesriigi poolt antav abi tugevdab mõne ettevõtja seisundit ühendusesiseses kaubanduses võrreldes konkureerivate ettevõtjatega, tuleb viimati nimetatuid käsitleda ettevõtjatena, keda see abi mõjutab. Sellega seoses võib asjaolu, et mingi majandusharu on ühenduse tasandil liberaliseeritud, anda tunnistust abi tegelikust või võimalikust mõjust nii konkurentsile kui ka liikmesriikidevahelisele kaubandusele. Lisaks ei ole vajalik, et abi saav ettevõtja ise osaleks ühendusesiseses kaubanduses. Kui liikmesriik annab mõnele ettevõtjale abi, võidakse siseriiklikku tegevust säilitada või suurendada, mille tagajärjel vähenevad teistes liikmesriikides asutatud ettevõtjate võimalused siseneda selle liikmesriigi turule. Veel võib sellise ettevõtja tugevdamine, kes kuni selle ajani ei osalenud ühendusesiseses kaubanduses, panna ta olukorda, mis võimaldab tal siseneda teise liikmesriigi turule.

Seega tuleb ära keelata selline maksumäära vähendamine, mis tugevdab abi saavate ettevõtjate seisundit võrreldes nende ettevõtjatega, kes tegutsevad ühendusesiseses kaubanduses eelkõige ühenduse tasandil finantsteenuste valdkonnas toimuva olulise liberaliseerimisprotsessi kontekstis, mis võimendas juba asutamislepingus ette nähtud kapitali vaba liikumise põhimõttest tuleneda võivat konkurentsi.

(vt punktid 110–111 ja 114–119)

6. Komisjonil on EÜ artikli 87 lõike 3 kohaldamisel ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamine hõlmab ühenduse kontekstist lähtuvalt antavaid majanduslikke ja sotsiaalseid hinnanguid. Ühenduse kohus ei saa sellise õiguse kasutamise õiguspärasuse kontrollimisel asendada pädeva ametiasutuse hinnangut selles küsimuses omaenda hinnanguga, vaid peab piirduma sellega, et kontrollib, kas pädeva ametiasutuse hinnangus esineb ilmne viga või kas tegemist ei ole võimu kuritarvitamisega.

Välistades teatud maksumeetmete, mille peamine eesmärk on parandada Itaalias asutatud ettevõtjate konkurentsivõimet üksnes selleks, et tugevdada nende konkurentsiseisundit siseturul, määratlemise abina „üleeuroopalist huvi pakkuva projekti” elluviimiseks EÜ artikli 87 lõike 3 punkti b tähenduses, ei teinud komisjon ilmset kaalutlusviga. Komisjonile ei saa tõhusalt vastu väita, et neid meetmeid kohaldatakse erastamisprotsessi lõpuleviimiseks, kuna selline liikmesriigi poolt algatatud protsess ei saa endast kujutada üleeuroopalist huvi pakkuvat projekti.

Komisjon ei teinud ilmset kaalutlusviga ka sellega kui ta leidis, et meetmed, mille peamine eesmärk on parandada abisaajate konkurentsivõimet sektoris, mida ilmestab pingeline rahvusvaheline konkurents, ja mis tegelikult on mõeldud selleks, et tugevdada abisaajate seisundit võrreldes konkurentidega, kes abi ei saa, ei täida tingimust, mille kohaselt ei tohi niisugune abi mõjutada kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega; see on tingimus, millele peab abi teatud majandustegevuse soodustamiseks EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses vastama.

(vt punktid 135, 138–140, 142, 144 ja 147–149)