Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13

(Nõukogu direktiiv 93/13, artikli 4 lõige 2 ja artikkel 8)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13

(Nõukogu direktiiv 93/13, artikli 4 lõige 2 ja artikkel 8)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Direktiiv 93/13

(EÜ artikkel 2, EÜ artikli 3 lõike 1 punkt g, EÜ artikli 4 lõige 1, nõukogu direktiiv 93/13, artikli 4 lõige 2 ja artikkel 8)

Summary

1. Direktiivi 93/13 ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 1 määravad üheskoos kindlaks üldised kriteeriumid, millest lähtudes saab hinnata, kas direktiiviga hõlmatud lepingutingimused on ebaõiglased. Sellest lähtudes osutab direktiivi artikli 4 lõige 2 omalt poolt vaid nende lepingutingimuste sisulise kontrolli tingimuste ja ulatuse kehtestamisele, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud ja mis kirjeldavad müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingu alusel osutatavat põhiteenust. Sellest tuleneb, et artikli 4 lõikes 2 osutatud tingimused kuuluvad direktiivi reguleerimisalasse ja seega kohaldatakse direktiivi artiklit 8 ka nimetatud artikli 4 lõike 2 suhtes.

(vt punktid 33–35)

2. Direktiivi 93/13 ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 8 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, millega lubatakse selliste lepingutingimuste ebaõiglase iseloomu kohtulikku kontrolli, mis puudutavad lepingu põhiobjekti mõistet või hinna ja tasu vastavust vastutehinguna pakutavatele teenustele või kaupadele, isegi kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Lubades selliste müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sätestatud tingimuste, nagu on osutatud direktiivi artikli 4 lõikes 2, täielikku kohtulikku kontrolli, võimaldavad siseriiklikud õigusnormid kindlustada tarbijatele vastavalt direktiivi artiklile 8 kõrgema kaitstuse taseme kui see, mis on selle direktiiviga ette nähtud.

(vt punktid 42–44, resolutsiooni punkt 1)

3. EÜ artikliga 2, EÜ artikli 3 lõike 1 punktiga g ja EÜ artikli 4 lõikega 1 ei ole vastuolus direktiivi 93/13 ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 4 lõike 2 ja artikli 8 selline tõlgendamine, mille kohaselt võivad liikmesriigid võtta vastu siseriiklikud õigusnormid, millega lubatakse selliste lepingutingimuste ebaõiglase iseloomu kohtulikku kontrolli, mis puudutavad lepingu põhiobjekti mõistet või hinna ja tasu vastavust vastutehinguna pakutavatele teenustele või kaupadele, isegi kui need tingimused on koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles.

Seoses EÜ artikliga 2 ja EÜ artikli 4 lõikega 1 piisab märkimisest, et need sätted näevad ette üldised eesmärgid ja põhimõtted, mida kohaldatakse tingimata koos vastavate asutamislepingu peatükkidega, mis käsitlevad nende põhimõtete ja eesmärkide elluviimist. Seega ei tekita need sätted üksinda liikmesriikidele selgeid ja tingimusteta õiguslikke kohustusi.

Samuti ei tekita EÜ artikli 3 lõike 1 punkt g üksinda liikmesriikidele õiguslikke kohustusi. Nimelt piirdub see säte viitega eesmärgile, mida tuleb aga täpsustada teistes asutamislepingu sätetes, eelkõige nendes, mis puudutavad konkurentsieeskirju.

(vt punktid 46, 47, 49, resolutsiooni punkt 2)