83

Seitsmendaks, vaidlustatud otsuse põhjenduses 317 viitab komisjon ühele 16. veebruari 2000. aasta memorandumile, mille koostas Akcrose töötaja ühele oma ülemusele (edaspidi „Akcrose memorandum”), millele hageja vastu ei vaidle ja mille tekst tuleb terves ulatuses allpool välja tuua: „Ma rääkisin turundusdirektoritega, kes tunnevad väga hästi stabilisaatorite turgu EL‑s […] Tänase seisuga osaleme meie ja enamus meie EL konkurente tööstuslikesse klubidesse (üks ESBO ja üks tinastabilisaatorite valdkonnas), mille peamine eesmärk on konsolideerida turuteavet igakuiste müügikoguste kohta tonnides. Iga liikmeks olev ettevõtja saadab oma teabe AC‑Treuhandile Šveitsis, kes saadab tulemused kõigile osalevatele ettevõtjatele tervikandmetena […] Mingit konkureerivat teavet ei nähtu. See tundub mulle kõige regulaarsem ja kasulikum. Kaks kuni neli korda aastas liikmeks olevad ettevõtjad siiski Šveitsis kohtuvad, et arutada ühishuve pakkuvaid teemasid nagu turu perspektiivid ja tendentsid, liikmeteks mitteolevate ettevõtjate tegevus jne. Kuigi AC‑Treuhandi juhitud koosolekud ei tundu olevat iseenesest kuritarvitavad, teavitati mind sellest, et koos arutavad konkurendid hinnatasemeid ja kliente. Seetõttu soovitaksin ma AC‑Treuhandile teatada, et enam me nendel koosolekutel ei osale, kuid et me saadame oma müügiteabe, et ta meile ikka teenust osutaks. Kaks aastat tagasi oli nende klubide olukord täiesti erinev. Siis aga ilmusid välja punased lehed: need sisaldasid koosolekute protokolle ja klubi otsuste üksikasju, puudutades hinnatõuse ja turgude jaotamist. Nendes räägiti ka konkreetsetest klientidest. Neid protokolle ei saadetud välja, vaid hoiti „turvaliselt” AC‑Treuhandi toimikutes, sest Šveits ei olnud EL liige. 1996 ja 1997. aastal seda laadi koosolekuid enam ei toimunud, tõenäoliselt suurenenud surve tõttu niisuguse tegevusega mitte tegeleda, sest seadusi kohaldati aina rangemalt. Mitu tinaklubi liiget avaldasid meie esindajale survet, et taastada olukord, kus AC‑Treuhandi koosolekutel lepiti regulaarselt kokku hindades ja turu jaotamises. Barloecher avaldas kõige suuremat survet nii meile kui teistele liikmetele, kes sellise kokkuleppe poolt ei olnud. Nad räägivad täpsemalt turuosade „külmutamisest”, kuid kui üks liige suurendab kliendi võites oma turuosa, peab ta mõnest muust kliendist loobuma, et säiliks tasakaal. Seda kinnitatakse igakuiste kvootide kontrolliga. Me ei ole enam nõus sellises kuritarvitavas tegevuses osalema ja see on täiendav põhjus, miks me peame nendel koosolekutel osalemise lõpetama […] Kokkuvõttes, ilmselt esines kuritarvitavaid koosolekuid/arutelusid, millel osales Akcros. Kuigi meil tuleb aeg‑ajalt nähtavasti ikka ette arutelusid, mida võib pidada ebasobivaks, ei osale me enam nendel ametlikel koosolekutel, mis on selgelt sobimatud. Ma soovitan: 1) teatada AC‑Treuhandile, et me ei võta enam osa Šveitsis peetavatest tina‑ ja [ESBO/estrite] klubi koosolekutest, kuigi me jätkame oma müügiteabe saatmist nagu varem; 2) korraldada meie turundusdirektoritele (ja teistele) […] informatiivne koolitus, et nad teaksid täpselt piire, mida konkurentidega suhtlemisel ei tohi ületada. Palun andke mulle teada, kui te nende ettepanekutega nõustute.”