Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Väited – Väited, mida võib esitada riigiabi puudutava komisjoni otsuse vastu

(EÜ artikkel 88, lõige 2, ja EÜ artikkel 230)

2. Riigiabi – Mõiste

(EÜ artikkel 87, lõige 1)

3. Riigiabi – Konkurentsi kahjustamine

4. Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine

(Nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 14)

5. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine

6. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(EÜ artikkel 87, lõige 1, ja EÜ artikkel 253)

Summary

1. EÜ artikli 230 alusel esitatud tühistamishagi raames tuleb ühenduse õigusakti õiguspärasust hinnata akti vastuvõtmise kuupäeval olemasoleva teabe alusel. Eelkõige peab komisjoni poolt antud kompleksseid hinnanguid uurima vaid nende asjaolude alusel, mis olid hinnangute andmise ajal komisjoni käsutuses.

Selles suhtes ei saa komisjonile ette heita, et ta ei ole võtnud arvesse teavet, mida võidi talle esitada haldusmenetluses, kuid mida siiski ei esitatud, kuna komisjon ei ole kohustatud omal algatusel uurima ja oletama, mida oleks võidud talle esitada.

Sellest tuleneb, et kui hageja on osalenud EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud ametlikus uurimismenetluses, ei saa lugeda vastuvõetavaks faktiliste argumentide esitamist, mis on komisjonile teadmata ja millest ei antud talle teada ametliku uurimismenetluse käigus. Samas on huvitatud isikul võimalus esitada lõpliku otsuse vastu õiguslik väide, mida ei esitatud haldusmenetluses.

Seda lahendust võib – välja arvatud erandlikel juhtudel – laiendada juhtudele, kus ettevõtja ei ole EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud uurimismenetluses osalenud.

See kehtib ka juhul, kui hageja oli täielikult teadlik ametliku uurimismenetluse algatamisest niisugusest võlanõudest loobumise küsimuses, millest ta oli kasu saanud, ning seda puudutava teabe esitamise vajadusest ja olulisusest, kuna komisjon oli väljendanud kahtlust, kas selline võlanõudest loobumine sobib kokku ühenduse õigusega, kuid otsustas sellegipoolest ametlikus uurimismenetluses mitte osaleda, väitmata siiski, et ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse põhjendused olid ebapiisavad selleks, et võimaldada tal oma õigusi sisuliselt rakendada.

(vt punktid 82–85, 90 ja 104)

2. Kuna avalik-õiguslik asutus loobus konkreetsest ja likviidsest võlanõudest ettevõtja suhtes, saades vastu ühe niisuguse äriühingu aktsiaid, mille väärtus oli tehingu hetkel null ja see ettevõtja ei ole tõendanud, et pärast võlanõudest loobumist kandis ta selle summa üle ühele teisele äriühingule, keda saaks seega pidada selle summa saajaks, siis tuleb asuda seisukohale, et ettevõtja, kelle kontole kõnealune summa jäi, on saanud kasu riigi vahendite ülekandmisest EÜ artikli 87 lõike 1 mõttes.

(vt punktid 169 ja 170)

3. Abi, mille eesmärk on vabastada ettevõtjad selliste kulude kandmisest, mida nad oleks normaaltingimustes pidanud seoses igapäevase juhtimise või tavapärase tegevusega ise kandma, rikub põhimõtteliselt konkurentsitingimusi.

Kui riigivõimu asutus soodustab tiheda konkurentsiga sektoris tegutsevat ettevõtjat seeläbi, et annab talle teatava eelise, kahjustab ta sellega konkurentsi või tekitab konkurentsi kahjustamise ohu.

Niisuguse juhtumiga on tegemist näiteks juhul, kui avalik-õiguslik asutus loobub ilma tegelikku vastutasu saamata võlanõudest niisuguse ettevõtja suhtes, kes tegutseb konkurentsile täielikult avatud sektoris.

(vt punktid 177–180)

4. Kui liikmesriigi poolt antud finantsabi tugevdab mõne ettevõtja seisundit ühendusesiseses kaubavahetuses võrreldes konkureerivate ettevõtjatega, tuleb viimatinimetatuid käsitleda ettevõtjatena, keda see abi mõjutab.

Seega juhul kui valdusäriühing saab abimeetmest soodustuse, leiab see väljenduse finantssoodustusena turul, kus tegutsevad tema poolt kontrollitavad äriühingud, tugevdades tema seisundit võrreldes teiste ettevõtjatega ja võimaldades tal suurendada eksporti.

Seega ei saa niisugusele abimeetmele vastava summa tagastamise nõuet käsitleda proportsionaalsuse põhimõtte ja määruse nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ […] artikli [88] kohaldamiseks, artikli 14 rikkumisena.

(vt punktid 181, 184, 198 ja 199)

5. Komisjonile ei saa ette heita diskrimineerimist, mis tuleneb sarnaste olukordade erinevast kohtlemisest, kui komisjon kasutas riigi abimeetme tagastatava väärtuse kindlaksmääramisel äriühingu poolt esmalt omandatud ja seejärel võõrandatud väärtpaberite puhul erinevaid hindamismeetodeid, kuna niisugust väärtust tuli hinnata erinevatel aegadel ja erinevates kontekstides, millest ühte iseloomustas riigi õigusnormidega kehtestatud hind ja teise puhul oli tegemist tegelikust turuolukorrast lähtuva väärtusega.

(vt punktid 201, 207–211 ja 218)

6. EÜ artiklis 253 ette nähtud põhjendamiskohustus on vorminõue, mida tuleb eristada põhjenduste põhjendatusest, mis puudutab vaidlusaluse akti sisulist õiguspärasust. Sellest lähtudes tuleb EÜ artikliga 253 nõutud põhjendusi kohandada vastavalt kõnealuse akti laadile ning sellest peavad selgelt ja ühemõtteliselt nähtuma akti vastu võtnud institutsiooni kaalutlused, et võimaldada huvitatud isikutel teada saada võetud meetme põhjendusi ja pädeval kohtul teostada kontrolli.

Lisaks tuleb selle nõude hindamisel arvestada antud juhtumi asjaolusid, eelkõige akti sisu, kasutatud põhjenduste laadi ning akti adressaatide ja teiste isikute, keda akt otsuselt ja individuaalselt puudutab, huvi saada selgitusi. Ei ole nõutav, et põhjendustes oleksid ära toodud kõik asjassepuutuvad faktid ja õiguslikud küsimused, kuna seda, kas akti põhjendused vastavad EÜ artikli 253 nõuetele, ei tule hinnata mitte üksnes akti sõnastuse alusel, vaid arvestada tuleb ka konteksti ja kõnealust valdkonda reguleerivate õigusnormide kogumit.

Abimeetme kvalifitseerimise korral nõuab see põhimõte, et ära näidatud oleksid põhjused, miks on komisjon asunud seisukohale, et kõnealune abimeede kuulub EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamisalasse.

Kui lähtuda eeldusest, et hagejale anti abi, siis lisaks peab komisjon esitama piisavalt selgelt õiguslikud asjaolud ja kaalutlused, millel on otsuse ülesehituse seisukohalt oluline tähendus, eelkõige need, mis võimaldavad hagejal ja ühenduse kohtul teada põhjusi, miks komisjon on asunud seisukohale, et vaidlusalune tehing tõi kaasa konkurentsi kahjustamise ja mõjutas liidusisest kaubandust.

(vt punktid 234–236 ja 246)