Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad – Liikmesriikide kohustused

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõige 3)

2. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad – Liikmesriikide kohustused

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõige 3)

3. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad – Liikmesriikide kohustused

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõige 3)

Summary

1. Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 3 kohaselt on kava või projekti mõju asjakohane hindamine kohustuslik tingimusel, et on olemas asjaomase ala olulise mõjutamise võimalus või oht. Arvestades eriti ettevaatuspõhimõttega, on selline risk olemas niipea, kui objektiivsete elementide alusel ei saa välistada seda, et nimetatud kava või projekt mõjutab asjaomast ala olulisel moel.

Riske hinnates tuleb arvestada eelkõige selle ala omadusi ja eriomaseid keskkonnatingimusi, mida kõnesolev kava või projekt mõjutab.

(vt punktid 39 ja 40)

2. Tingimus, mille täidetuse korral tuleb hinnata kava või projekti teatavale alale avaldatavat keskkonnamõju ja mis näeb ette, et see hindamine tuleb läbi viia siis, kui on kahtlusi olulise mõju puudumises, ei võimalda järelikult vabastada teatavaid projektikategooriaid sellise hindamise kohustusest kriteeriumide põhjal, mis ei sobi selle tagamiseks, et need projektid ei avalda tõenäoliselt kaitsealadele olulist mõju.

Võimalus vabastada teatavad tegevused vastavalt liikmesriigis kehtivatele õigus- ja haldusnormidele üldisel viisil vajadusest asjassepuutuvale alale avaldatava keskkonnamõju hindamise järele, ei taga, et need tegevused ei ohusta kaitseala terviklikkust.

Nii ei või liikmesriik direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 3 alusel seega kehtestada siseriiklikke norme, mis vabastaksid üldisel viisil kohustusest hinnata keskkonnamõju, mida arendusprojektid alale avaldavad, üksnes kavandatavate kulutuste summa väiksuse või konkreetselt asjasse puutuvate tegevusvaldkondade tõttu. Kui liikmesriik vabastab teatamise korrale allutatud parandus‑, ehitus‑ ja arendustööde projektid süstemaatiliselt selle keskkonnamõju hindamisest, mida nad alale avaldavad, siis on liikmesriik rikkunud direktiivi 92/43 artikli 6 lõikest 3 tulenevaid kohustusi.

(vt punktid 41–44)

3. Kui liikmesriik kehtestab teatamise korra, mis ei näe ette riskide hindamist sõltuvalt asjaomase ala omadustest ja eriomastest keskkonnatingimustest, tuleb liikmesriigil tõendada, et tema kehtestatud sätted võimaldavad objektiivsetel alustel välistada, et ükski kava või projekt, mille suhtes kohaldatakse teatamise korda, ei avalda Natura 2000 alale olulist mõju eraldi või koos muude kavade või projektidega.

Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõikest 3 võib järeldada, et liikmesriigi pädevad ametiasutused võivad jätta keskkonnamõju hindamise läbi viimata iga kava või projekti puhul, mis ei ole otseselt seotud Natura 2000 ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, üksnes juhul, kui objektiivsetel alustel saab välistada, et see avaldab eraldi või koos muude kavade või projektidega nimetatud alale olulist mõju.

(vt punktid 52 ja 53)