35

Üldkohus sedastas vaidlustatud kohtuotsuse punktides 96–104 järgmist: „96 Selles osas olgu meenutatud, et sellise õigusakti seaduslikkuse kohtulik kontroll, millega üksuse suhtes on võetud piiravaid meetmeid, hõlmab akti põhjendamiseks esitatud faktide ja asjaolude hindamist ning samuti selle hinnangu aluseks olevate tõendite ja teabe kontrollimist. Vaidlustamise korral peab nõukogu need esitama, et liidu kohus saaks neid kontrollida (vt selle kohta 14. oktoobri 2009. aasta [otsus kohtuasjas T-390/08:] Bank Melli Iran vs. nõukogu, [EKL 2009, lk II-3967], punktid 37 ja 107). 97 Seega erinevalt sellest, mida väidab nõukogu, ei ole seaduslikkuse kontroll, mida tuleb teostada käesolevas kohtuasjas, piiratud esitatud põhjenduste „tõepärasuse” abstraktse kontrollimisega, vaid peab hõlmama küsimust, kas need on tõendite ja konkreetsete andmetega õiguslikult piisavalt kinnitatud. 98 Ka ei saa nõukogu väita, et ta ei ole kohustatud neid tõendeid esitama. 99 Selles osas väidab nõukogu esiteks, et hagejate suhtes võeti piiravaid meetmeid ühe liikmesriigi ettepanekul kooskõlas otsuse 2010/413 artikli 23 lõikes 2 sätestatud menetlusega. Ent see seik ei muuda mingil moel tõsiasja, et vaidlustatud aktid on nõukogu aktid, mistõttu nõukogu peab tagama, et need on vastu võetud põhjendatult, paludes vajaduse korral asjaomasel liikmesriigil esitada talle selleks vajalikud tõendid ja teabe. 100 Teiseks ei saa nõukogu tugineda sellele, et asjaomased tõendid pärinevad konfidentsiaalsetest allikatest ja sellest tulenevalt ei saa neid avalikustada. Nimelt, kui selle asjaoluga võiks olenevalt olukorrast põhjendada piiranguid seoses tõendite teatavaks tegemisega hagejatele või nende advokaatidele, siis liidu kohus peab piiravate meetmete vastuvõtmise kontekstis läbiviidava kohtuliku kontrolli põhjapanevat rolli arvestades ikkagi saama kontrollida meetmete seaduslikkust ja põhjendatust, ilma et teda takistaks nõukogu poolt kasutatud tõendite ja teabe salastamine või konfidentsiaalsus (vt analoogia alusel Üldkohtu [12. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas T-228/02: Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran vs. nõukogu, EKL 2006, lk II-4665,] punkt 155). Pealegi ei ole nõukogul õigust piiravate meetmete võtmise akti põhjendada liikmesriigi edastatud teabe või toimikumaterjaliga, kui liikmesriik ei ole nõus lubama nende teatavakstegemist liidu kohtule, kes on pädev teostama kontrolli akti seaduslikkuse üle (vt analoogia alusel Üldkohtu 4. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T-284/08: People’s Mojahedin Organization of Iran vs. nõukogu, EKL 2008, lk II-3487, punkt 73). 101 Kolmandaks väidab nõukogu ekslikult, et temalt ei saa nõuda tõendite esitamist üksuse osalemise kohta tuumarelva levikus, arvestades seda, et asjassepuutuv tegevus on varjatud. Ühelt poolt juba ainuüksi asjaolu, et on tehtud piiravate meetmete võtmise ettepanek otsuse 2010/413 artikli 23 lõike 2 alusel, eeldab, et olenevalt olukorrast kas asjaomasel liikmesriigil või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal oleksid tõendid või andmed, mis tema arvates tõendavad, et asjaomane üksus osaleb tuumarelva levikus. Teisalt võivad võimalikud raskused, mis nõukogul võivad tekkida, kui ta püüab osalemist tõendada, teatavatel juhtudel mõjutada temalt nõutavat tõendamistaset. Ent nende tagajärg ei saa ikkagi olla see, et ta vabastatakse täielikult temal lasuvast tõendamiskoormisest. 102 Käesolevale juhtumile hinnangu andmise osas ei ole nõukogu üldse esitanud teavet või tõendeid, mis kinnitaksid vaidlustatud aktides esitatud põhjendust. Nagu ta ka ise sisuliselt möönab, on ta tuginenud kinnitamata väidetele, mille kohaselt Fulmen paigaldas elektriseadmeid Qom/Fordoo tehases enne, kui tehase olemasolust teada saadi. 103 Neil asjaoludel tuleb nentida, et nõukogu ei ole esitanud tõendeid, et Fulmen tegutses Qom/Fordoo tehases, ja järelikult tuleb kolmanda väitega nõustuda, ilma et oleks vaja võtta seisukohta teise argumendi osas, mille esitas F. Mahmoudian kohtuasjas T‑440/10 ja mis puudutab tema ametiseisundit Fulmenis. 104 Kuna nõukogu ei ole vaidlustatud aktides esitanud muid asjaolusid, mis põhjendaksid piiravate meetmete võtmist Fulmeni ja F. Mahmoudiani suhtes, siis tuleb need aktid hagejaid puudutavas osas tühistada.”