Nimelt kokkulepe, millega püütakse riigisisesed turud uuesti eraldada, võib olla vastuolus aluslepingu eesmärgiga need turud ühe turu loomise teel omavahel integreerida. Seega tuleb lepinguid, mille eesmärk on turge riigipiiride alusel eraldada või muuta riigisiseste turgude läbipõimumine raskemaks, pidada põhimõtteliselt kokkulepeteks, mille eesmärk on konkurentsi piiramine ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses. Neil asjaoludel loetakse juhul, kui litsentsileping keelab piiriüleste televisiooni- või raadioteenuste osutamise või seda piirab, et lepingu eesmärk on konkurentsi piiramine, välja arvatud juhul, kui muud selle õigusliku ja majandusliku taustaga seotud asjaolud lubavad järeldada, et leping ei saa konkurentsi kahjusta.

Seetõttu võib autoriõiguste omanik põhimõtteliselt anda ainsale litsentsiaadile ainuõiguse edastada kindla ajavahemiku jooksul satelliidi teel selle õigusega kaitstud sisu ainult ühest liikmesriigist või mitmest liikmesriigist. Samas kui lepingud, mida sõlmib autoriõiguste omanik, sisaldavad tingimusi, mille alusel nende õiguste omanik on edaspidi kohustatud keelama kõigil oma EMP turul tegutsevatel lepingupartneritel tegelda passiivse müügiga väljaspool seda liikmesriiki, mille suhtes on talle antud ainulitsents, asuvatel geograafilistel turgudel, annavad need tingimused lepinguga kehtestatud absoluutse territoriaalse ainuõiguse ja rikuvad nii ELTL artikli 101 lõiget 1.

Niisugustel faktilistel asjaoludel, mille puhul esinevad piiriülese televisiooniteenuse osutamise võimalust oluliselt piiravad suured tõkked, ei saa see, et autoriõiguste omanik annab ainsale litsentsiaadile liikmesriigi territooriumil audivisuaalse sisu edastamise ainuõiguse ja seega õiguse keelata seal kindla ajavahemiku jooksul edastamise teiste ettevõtjate poolt, kes ei ole vastavate õiguste omanikelt luba saanud ega neile tasu maksnud, olla piisav tuvastamaks, et niisugust lepingut tuleb pidada aluslepinguga keelatud kokkuleppe esemeks, täitmise vahendiks või tagajärjeks.

Kuigi on tõsi, et intellektuaalomandi konkreetne eesmärk on tagada nendest tulenevate õiguste omanikele võimalus neid õigusi äriliselt ära kasutada, ei taga see eesmärk nendele omanikele siiski mitte võimalikult suure tulu, vaid sobiva tulu. Seda järeldust toetavad direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas põhjendus 10 ning direktiivi 2006/115/EÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas põhjendus 5.

Nende õiguste omanikule makstav sobiv tasu on tasu, mis on mõistlikus suhtes tegeliku või potentsiaalse arvu isikutega, kes osutatud teenust kasutavad või soovivad seda kasutada. Nii peab televisiooniteenuse puhul see tasu olema mõistlikus suhtes asjasse puutuvate telesaadete parameetritega, näiteks nende tegelik ja võimalik vaatajaskond ning keel, milles need on kättesaadavad. See tuleneb ka direktiivi 93/83/EMÜ, teatavate satelliitlevile ja kaabli kaudu taasedastamisele kohaldatavaid autoriõigusi ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta, artiklist 17.

Selle kohta tuleb märkida, et niisuguste litsentsilepingute süsteemis, milles puuduvad riigipiiride alusel turgude eraldamist ette nägevad tingimused, ei takista miski õiguste omanikul läbi rääkida tasu, milles võetakse arvesse võimalikku vaatajaskonda nii liikmesriigis, mille suhtes ainulitsents antakse, kui ka teistes liikmesriikides, kus televisiooniteenuse lepingu esemeks olevaid saateid saab vaadata. Nimelt võimaldab tegeliku ja võimaliku vaatajaskonna kindlaks teha tehnoloogia, mida on vaja asjasse puutuvate õiguste esemeks oleva programmi vastuvõtmiseks, ja seda riikide kaupa, kust on pärit teenuse ostu taotlused. See tehnoloogia võimaldab ka muuta aktiivseid reklaamikampaaniaid, piirates neid ainult territooriumiga, mille suhtes on antud ainulitsents.

Neid asjaolusid arvestades ei takista miski õiguste omanikul nõuda suuremat tasu litsentsi eest, milles võetakse arvesse tegelikku ja võimalikku vaatajaskonda kogu EMPs. Samas on absoluutse territoriaalse ainuõiguse saamiseks makstav ja kindlasti suurem tasu õigustatud kunstlike hinnaerinevustega eraldatud riigisiseste turgude puhul, mis aga ei ole kokkusobiv aluslepingu peamise eesmärgiga, nimelt siseturu loomisega. Seetõttu läheb niisugune suurem tasu kaugemale sellest, mis on vajalik tagamaks, et nende õiguste omanikud saaksid sobivat tasu.

(vt punktid 53–56)