44

Neil asjaoludel otsustas Visoki trgovački sud (kõrgem kaubanduskohus, Horvaatia) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas notaritel on lubatud dokumente kätte toimetada vastavalt [määrusele nr 1393/2007], kui nad teatavad oma otsustest asjades, milles ei ole kohaldatav määrus nr 1215/2012, võttes arvesse, et Horvaatias ei kuulu notarid, kui nad tegutsevad neile riigisisese õigusega antud pädevuse piires „algdokumendi“ alusel algatatud täitemenetlustes, määruse nr 1215/2012 tähenduses mõiste „kohus“ alla? Teisisõnu – kuna notarid ei kuulu määruses nr 1215/2012 osutatud mõiste „kohus“ alla, kas nad siis võivad neile riigisisese õigusega antud pädevuse piires tegutsedes „algdokumendi“ alusel algatatud täitemenetluses kohaldada määruses […] nr 1393/2007 sätestatud dokumentide kättetoimetamise eeskirju? 2. Kas tänaval ja avalikul teel parkimist – kui õigus tasu nõuda on ette nähtud liiklusohutuse seaduses ja õigusnormides, mis käsitlevad kohaliku omavalitsuse tegevust kui avaliku võimu teostamist – võib pidada kuuluvaks tsiviilasjade hulka [määruse nr 1215/2012] tähenduses, mis reguleerib kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise küsimust tsiviil- ja kaubandusasjades, eriti arvestades asjaolu, et kui tuvastatakse ilma parkimispiletita või kehtetu parkimispiletiga sõiduk, tekib viivitamatult selle sõiduki eest parkimise päevapileti maksmise kohustus, nagu oleks sõiduk pargitud terve päev, olenemata parkimiskoha kasutamise täpsest kestusest, mistõttu selle päevapileti sissenõudmine on karistusliku iseloomuga, kusjuures olgu täpsustatud, et mõnes liikmesriigis peetakse sellist parkimist liiklusreeglite rikkumiseks? 3. Kas eespool nimetatud kohtuvaidlustes seoses tänaval ja avalikul teel parkimisega – kui tasu nõudmise õigus on ette nähtud liiklusohutuse seaduses ja õigusnormides, mis käsitlevad kohaliku omavalitsuse tegevust kui avaliku võimu teostamist – võivad kohtud vastavalt [määrusele nr 1393/2007] kostjatele dokumente kätte toimetada teises liikmesriigis? Kui eespool esitatud küsimuste põhjal tuvastatakse, et seda tüüpi parkimine kuulub tsiviilasjade hulka, esitatakse järgmised lisaküsimused. 4. Käesolevas kohtuasjas eeldatakse, et selle parkimise kohta tänaval horisontaalselt ja/või vertikaalselt tähistatud kohas sõlmitakse leping, see tähendab, et leping loetakse sõlmituks parkimise teel ning et juhul, kui hinda ei maksta parkimise tunnitasu järgi, tuleb maksta päevapileti tasu. Seepärast tekib küsimus, kas see parkimise kohta lepingu sõlmimise ja – juhul kui parkimispiletit ei osteta parkimise tunnitasu järgi või kui ostetud piletiga hõlmatud parkimisaeg lõpeb – päevapileti hinna maksmisega nõustumise eeldus on vastuolus ELTL artiklis 56 ja liidu õigustiku ülejäänud sätetes ette nähtud teenuste osutamise põhisätetega. 5. Käesolevas kohtuasjas toimus parkimine Zadaris ja seega on olemas seos selle lepingu ja Horvaatia kohtute vahel, kuid kas see parkimine on „teenus“ vastavalt määruse […] nr 1215/2012 artikli 7 [punktile] 1, arvestades, et teenuse mõiste eeldab, et teenust osutav pool teostab konkreetset tegevust […] tasu eest[?] Sellest tulenevalt tekib küsimus, kas apellandi tegevus on piisav selleks, et seda pidada teenuseks[.] Kui Horvaatia kohtutel ei ole määruse […] nr 1215/2012 artikli 7 [punkti] 1 alusel valikulist kohtualluvust, siis on pädev kohtuasja menetlema vastustaja alalise elukoha järgne kohus. 6. Kas parkimist tänaval ja avalikul teel – kui tasu nõudmise õigus on ette nähtud liiklusohutuse seaduses ja õigusnormides, mis käsitlevad kohaliku omavalitsuse tegevust kui avaliku võimu teostamist, ning tasu nõutakse päeva jooksul ainult kindlaksmääratud ajavahemikul – saab käsitada määruse […] nr 1215/2012 artikli 24 [punkti] 1 alusel kinnisasja üürilepinguna? 7. Kui käesolevas kohtuasjas ei saa kohaldada eespool nimetatud eeldust, et see parkimine tähendas lepingu sõlmimist (neljas eelotsuse küsimus), siis kas seda tüüpi parkimist, mille alusel tuleneb parkimistasu nõudmise pädevus liiklusohutuse seadusest, milles on ette nähtud päevapileti maksmine, kui ei maksta ette parkimiskoha kasutamise piletit tunni kaupa või kui piletiga hõlmatud parkimisaeg on lõppenud, võib käsitada lepinguvälise kahju asjana määruse […] nr 1215/2012 artikli 7 [punkti] 2 tähenduses? 8. Käesolevas kohtuasjas toimus parkimine enne Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, täpsemalt 30. juunil 2012 kell 13.02. Sellest tulenevalt, kas käesolevas kohtuasjas on kohaldatavad kohaldatavat õigust käsitlevad määrused, nimelt [Rooma I määrus] või [Rooma II määrus], arvestades nende ajalist kehtivust? Kui Euroopa Kohus on pädev vastama materiaalõiguse kohaldamise kohta, esitatakse järgmine küsimus. 9. Kas parkimise kohta lepingu sõlmimise ja – juhul kui parkimispiletit ei osteta parkimise tunnitasu järgi või kui piletiga hõlmatud parkimisaeg lõpeb – päevapileti hinna maksmisega nõustumise eeldus, olenemata sellest, kas sõiduki omanik on füüsiline või juriidiline isik, on vastuolus ELTL artiklis 56 ja liidu õigustiku ülejäänud sätetes ette nähtud teenuste osutamise põhisätetega? Teisisõnu, kas seoses materiaalõiguse kindlaksmääramisega võib käesolevas kohtuasjas kohaldada [Rooma I määruse] artikli 4 sätteid (teades, et toimikus ei ole tõendeid selle kohta, et pooled on kohaldatava õiguse suhtes kokkuleppele jõudnud)? – Kui leitakse, et tegu on lepinguga, siis kas käesolevas kohtuasjas on tegemist teenuslepinguga, st kas seda parkimislepingut võib pidada teenuseks [Rooma I määruse] artikli 4 lõike 1 punkti b tähenduses? – Täiendava võimalusena: kas seda parkimist võiks pidada rendilepinguks vastavalt [Rooma I määruse] artikli 4 lõike 1 punktile c? – Täiendava võimalusena: kui sellele parkimisele on kohaldatav [Rooma I määruse] artikli 4 lõige 2, tekib küsimus, mis on käesolevas kohtuasjas iseloomulik sooritus, arvestades, et apellant sisuliselt ainult märgib parkimisala tänavale ja nõuab parkimise eest tasu, samas kui vastustaja pargib ja maksab parkimise eest. Kui nimelt iseloomulikuks soorituseks loetakse apellandipoolset sooritust, siis oleks kohaldatav Horvaatia õigus, kuid kui iseloomulik sooritus on vastustajapoolne sooritus, siis oleks kohaldatav Sloveenia õigus. Kuna aga õigust parkimise eest tasu nõuda on antud juhul reguleeritud Horvaatia õigusega, millega on leping seega tihedamalt seotud, siis kas võib siiski käesolevas kohtuasjas lisaks kohaldada [Rooma I määruse] artikli 4 lõiget [3]? – Kui leitakse, et tegemist on [Rooma II määruses] osutatud lepinguvälise võlasuhtega, siis kas seda lepinguvälist võlasuhet võib käsitada kahjuna, mistõttu kohaldatav õigus määrataks kindlaks vastavalt [selle] määruse artikli 4 lõikele 1? – Kas teise võimalusena võiks seda tüüpi parkimist käsitada alusetu rikastumisena, mistõttu kohaldatav õigus määrataks kindlaks vastavalt [Rooma II määruse] artikli 10 lõikele 1? – Kas täiendava võimalusena võiks seda tüüpi parkimist käsitada käsundita asjaajamisena, mistõttu kohaldatav õigus määrataks kindlaks vastavalt [Rooma II määruse] artikli 11 lõikele 1? – Kas täiendava võimalusena võiks seda tüüpi parkimist pidada vastustaja vastutuseks culpa in contrahendo tõttu, mistõttu kohaldatav õigus määrataks kindlaks vastavalt [Rooma II määruse] artikli 12 lõikele 1?“