ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Teises väites leitakse, et isegi eeldusel, et komisjon võib hinnata erandeid otseselt ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, on otsuses rikutud õigusnorme ja tehtud ilmseid hindamisvigu, sest selles ei ole selgelt määratletud riigiabi eesmärki ning on seetõttu jäetud selgitamata, miks on riigiabi vajalik eesmärgi saavutamiseks. Eelkõige jättis komisjon hageja arvates tähelepanuta, et raskustes ettevõtjatele antud tegevusabi on vastavalt kohtupraktikale põhimõtteliselt sobimatu ühishuvi eesmärkide saavutamiseks ning et eranditel puudub igasugune ergutav mõju.
—

Selles osas kinnitab hageja, et komisjon on Läti ametiasutuste võetud piirava meetme ekslikult põhjendatuks tunnistanud. Läti ametiasutused on tegelikult vaidlustanud muruniiduki Stiga Collector 35 EL C350 297352654/S13 vastavuse ohutus- ja tervisekaitsenõuetele, mis on sätestatud direktiivi 2006/42/EÜ I lisas, põhjendusega, et see masin ei vasta harmoneeritud standardile EN 60335-2-77:2010. Kuid ajal, mil hageja kõnealuse masina tootis ja turule viis, ei olnud täiuslikum standard EN 60335-2-77:2010 veel omandanud siduvat jõudu ainsa standardina, mille alusel tekib ohutus- ja tervisekaitsenõuetele vastavuse eeldus, sest üleminekuperioodil, mis oli sätestatud standardis endas, kohaldati jätkuvalt varasemat standardit EN 60335-2-77:2006, millega kõnealune masin oli vastavuses.
ET Euroopa Liidu Teataja C 328/19

27. juulil 2015 esitatud hagi – Islamic Republic of Iran Shipping Lines jt versus nõukogu

(Kohtuasi T-434/15)

(2015/C 328/19)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheran, Iraan); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheran); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheran); Khazar Sea Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iraan); Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Teheran); Irinvestship Ltd (London, Ühendkuningriik); ja IRISL Europe GmbH (Hamburg, Saksamaa) (esindajad: solicitor M. Taher, M. Malek, QC ja barrister R. Blakeley)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista nõukogult hagejate kasuks välja hüvitis summas, mille suurus kujuneb käesoleva menetluse käigus, kuid mis koos intressidega ei ole väiksem kui 57 1 0 40 504 USA dollarit; ja

— mõista hagejate kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt oli EL nõukogu poolt hagejate suhtes piiravate meetmete kehtestamine tõsine kohustuste – mille eesmärk oli anda hagejatele õigusi – rikkumine, et tuua kaasa EL lepinguväline vastutus. Rikkumine on otsene põhjus, miks hagejatele tekitati märkimisväärset varalist ja mittevaralist kahju, mille eest on neil õigus saada hüvitist.
2.

Teine väide: Rikutud on ELTL artikleid 101 ja 102 AEUV koostoimes ELL artikli 17 lõike 1 teise lausega, määruse nr 773/2004 artikli 7 lõikega 2 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 (2) artikli 7 lõigetega 1 ja 2 — Komisjon tegi ilmselge hindamisvea, sest ta lähtus sellest, et Euroopa Liidu huvi ei õigusta seda, et hagejate kaebuse alusel algatatakse menetlus. — Komisjon rikkus ELTL artiklite 101 ja 102 kasuliku mõju (effet utile) põhimõtet, kuna ta jättis hagejate kaebuse rahuldamata ja keeldus menetluse algatamisest ning tugines selleks põhjendamata eeldusele, et Üldkohtu 17. juuli 1998. aasta otsuses kohtuasjas T-111/96: ITT Promedia vs. komisjon esitatud eeldused ELTL artikli 101 rikkumise tuvastamiseks ei ole kriminaal- või haldusmenetluse kuritarvitamise korral kohaldatavad.
6.

Kuues väide, et rikutud on õigusnormi, kuivõrd Avaliku Teenistuse Kohus nõustus kostja väitega, et hageja teened ei olnud pidevalt kõrgetasemelised.
2.

Teise võimalusena esitatud teise väite kohaselt on tehtud ilmne hindamisviga. Hagejad väidavad, et kostja turuväärtuse hinnang ei vasta tegelikule turuolukorrale ning seda väärtust on ilmselgelt alahinnatud.
2.

Teine väide, et seisukoht, et asjassepuutuv maks on äriühingu tulumaks, ei ole õiguslikult põhjendatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 337/25

25. juulil 2015 esitatud hagi – Fulmen versus nõukogu

(Kohtuasi T-405/15)

(2015/C 337/25)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Fulmen (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid A. Bahrami ja N. Korogiannakis)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— mõista nõukogult välja varaline kahju summas 1 1 0 09 560 eurot ja moraalne kahju summas 1 00 000 eurot;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks üheainsa väite, mille kohaselt nõukogu on toime pannud raske ja selge rikkumise, mis on käsitatav lausa võimu kuritarvitamisena.

Hageja väidab, et nõukogul ei olnud vähimatki alust, millega põhistada tema nime arvamist nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, ning et ta kohaldas vaidlusaluseid meetmeid selleks, et kahjustada Iraani tööstuslikku võimsust ja majandusarengut.
—

Mis puudutab otsust jätta hagejale andmata rahvusvahelise organisatsiooni staatust finantsmääruse alusel 3. kolmas väide, et rikuti määrust (EL, EURATOM) nr 966/2012 (1) ja delegeeritud määrust (EL) nro1268/2012 (2), ning tehti ilmne hindamisviga, kuna komisjon otsustas, et hageja ei vasta enam rahvusvahelise organisatsiooni staatusele eespool viidatud määruste tähenduses. 4. neljas väide, et rikuti põhjendamiskohustust. 5. viies väide, et rikuti õiguskindluse põhimõtet, kuna komisjon ei selgitanud, miks ta järeldas, et hageja ei vasta rahvusvahelise organisatsiooni määratlusele ega selgita ka olulist muudatust, mida ta finantsmäärust tõlgendamisel ja kohaldamisel kasutas seoses (hageja) muutumatu faktilise ja õigusliku olukorraga. 6. kuues väide, et rikuti õiguskindluse põhimõtet, kuna hageja väljajätmine rahvusvahelise organisatsiooni staatusest tehti järsult ja ilma üleminekuperioodita.
26. juulil 2015 esita tud hagi – Mahmoudian versus nõuk ogu
(Kohtu asi T-406/15)
(2015/C 337/26)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Hage ja: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iraan) (esindaja d: advokaadid A. Bahrami ja N. Korogiannakis)
Kostja: Euroopa Liidu Nõuk ogu
Nõuded
Hage ja palub Üldk ohtul:
—tunnistada hagi vastuvõetava ks ja põhjendatuk s;
—mõista nõuk ogult välja varaline kahju summas 2 227 000 eurot ja moraalne kahju summas 600 000 eurot ;
—mõista kohtukulud välja nõuk ogult.
Väited ja peamised argumendid
Hage ja esitab oma hagi põhjendamiseks üheainsa väite, mis on sisuliselt sama või sarnane kohtuasjas T-405/15: Fulmen vs. 
nõuk ogu esitatud väiteg a. 
Jaana Pohjanmäki 28. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebu s Avaliku Teenistu se Kohtu 18. mai 
2015. aast a otsuse peale kohtuasjas F-44/14: Pohjanmäki versus nõuk ogu
(Kohtuasi T-410/15 P)
(2015/C 337/27)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Apellatsioonk aebuse esitaja: Jaana Pohjanmäki (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M. Velardo)
Teine menetluspool: Euroopa Liidu Nõuk oguC 337/26 ET Euroopa Liidu Teata ja 12.10.2015
2.

Teine väide: turutõrke tunnustamisega on valesti kohaldatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c Siinkohal leiavad hagejad, et komisjon on ekslikult turutõrkeks lugenud asjaolu, et väidetavalt on tuumaelektrijaama võimatu rahastada finantsturgudel, kusjuures komisjon ei võta arvesse seda, et muud tuumaelektrijaamad, ka need, mis kasutavad sama tehnoloogiat, tulevad toime ilma sarnase riigiabita. Komisjon eksib hagejate arvates ka siis, kui ta väidab, et poliitiline otsus võib kujutada endast turutõrget.
—

tunnistada, et komisjon rikkus määrust (EÜ) nr 1367/2006 ja Århusi konventsiooni, ja nimelt: a. määruse (EÜ) nr 1367/2006 (1) artikli 1 lõike 1 punkti a ja artikli 6 lõiget 1, kuna ta ei tõlgendanud neid sätteid kooskõlas Århusi konventsiooni artikli 4 lõigetega 1, 3 ja 4 ja/või jättis otse kohaldamata Århusi konventsiooni artikli 4 lõiked 1, 3 ja 4 keskkonnaalasele teabele, kuna määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikkel 3 ja artikli 6 lõige 1 ei ole kooskõlas Århusi konventsiooni artikli 4 lõigetega 1, 3 ja 4 ning õigusvastaselt laiendab määruse (EÜ) nr 1049/2001 (2) artikli 4 lõikes 3 sätestatud keeldumise alused keskkonnateabele; b. määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 6 lõiget 1, kuna ta ei tõlgendanud ega kohaldanud No määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 3 sätestatud keeldumise aluseid kitsalt ja/või ei võtnud arvesse avalikku huvi keskkonnateabe avalikustamise suhtes ja/või ei võtnud arvesse, et kõnealune teave puudutab keskkonda paisatavaid heiteid;
—

kohustada Ravimiametit hüvitama kahju, mis hagejatele tekkis sellest, et nad kaotasid võimaluse sõlmida projektihalduri (Project Manager) erileping teenuste osutamise taotluse (Request Form for Services) nr SC001 alusel; hagejad hindavad kahju suuruseks ex aequo et bono8 000 eurot, millele lisandub viivis alates kohtuotsuse kuulutamisest; kahju suuruseks võib olla ka mis tahes muu summa, mida kohus peab sobivaks, ja
—

Nad kinnitavad, et liidu otsus kohustab hagejaid kasutama mahepõllumajanduses mittelubatud keemilisi aineid ja välja juurima ka need taimed, mille nakatumist ainult kahtlustatakse. Niisugused meetmed on vastuolus Euroopa Toiduohutusameti teaduslikes arvamustes väljendatuga, eriti arvestades, et need meetmed põhinevad senini tõendamata veendumusel, et oliivipuude kiire kuivamise ja Xylella bakteri olemasolu vahel on põhjuslik seos.
3.

Hagejal puudub tagasimaksmise kohustus Hageja väidab, et kostja ei kontrollinud ise kõnealuste infrastruktuurikulude jaotumist. Lisaks ei ole õiguspärane, et komisjon lähtub kulusid jaotades hageja poolt 2006. aastal sõlmitud lepingust, kuna see on vastuolus komisjoni senise otsustuspraktikaga ja komisjon ei ole võtnud arvesse avalikult kättesaadavaid asjaolusid. Teise võimalusena väidab ta, et kulude jaotumisel oleks tema osa pidanud olema tunduvalt väiksem.
3.

Kolmas väide: ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ebaõige kohaldamine – ebaõige järeldus, et tegemist on investeeringuteks ettenähtud abiga Kolmandas väites leiab hageja, et komisjon arvab ekslikult, et kavandatava meetme puhul on tegemist puhtalt investeeringuteks ettenähtud abiga; tegelikult on selle abi puhul tegemist palju enamaga kui puhtalt investeeringuteks ettenähtud abiga ja seetõttu – vastavalt Euroopa Kohtu praktikale – sobimatu tegevusabiga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 337/29

29. juulil 2015 esitatud hagi – Systran versus komisjon

(Kohtuasi T-421/15)

(2015/C 337/30)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Systran SA (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid J. Hoss, E. Omes ja P. Hoffmann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga T-481/13;

— tühistada komisjoni või Euroopa Liidu poolt 25. juunil 2015 tehtud otsus,

— mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt ja Euroopa Liidult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub käesolevaga tühistada komisjoni otsus, millega viimane nõuab pärast Euroopa Kohtu 18. aprilli 2013 aasta otsust kohtuasjas C-103/11 P: komisjon vs. Systran ja Systran Luxembourg (EKL, EU:C:2013:245) sisse tasandusintressid, millele lisanduvad viivitusintressid alates 19. augustist 2013 summalt, mida komisjon maksis hagejale kahju hüvitamiseks pärast Üldkohtu 16. detsembri 2010. aasta otsust kohtuasjas T-19/07: Systran ja Systran Luxembourg vs. komisjon (EKL, EU:T:2010:526), mille Euroopa Kohus oma otsusega tühistas.

Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks kolm väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased väidetega, mis on esitatud kohtuasjas T-481/13, Systran vs. komisjon (1).

(1) ELT C 336, lk 27.
ET Euroopa Liidu Teataja C 337/24

13. juulil 2015 esitatud hagi – EDF Luminus versus parlament

(Kohtuasi T-384/15)

(2015/C 337/24)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: EDF Luminus (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid D. Verhoeven ja O. Vanden Berghe)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— seetõttu kohustada Euroopa Parlamenti tasuma:

— EDF Luminusele 4 39 672,95 eurot;

— EDF Luminusele selle summa pealt lepingulisi intressi alates arvete sissenõutavaks muutumise hetkest;

— kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mis käsitleb kohaldatavate õigusnormide ja lepinguliste sätete rikkumist ning võrdsuse ja diskrimineerimise keelu põhimõtte rikkumist, kuna parlament keeldub talle hüvitamast elektrienergia tasusid, mille ta maksis Région de Bruxelles – Capitale’ile. Hageja väidab, et need vaidlusalused tasud peab kandma parlament, kuna need on tingitud elektrienergia tarnimisest parlamendile.
3.

Kolmas väide, et rikutud on ELTL artikleid 107 ja 108 ning määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 4 lõiget 4 ja artiklit 14 ning tehtud on ilmne hindamisviga Kolmanda väitega seoses kinnitab hageja muu hulgas, et vara võõrandamise tõttu on ebaseaduslikust riigiabist tingitud turuülesed konkurentsipiiranguid kinnistunud. Lisaks tuleks majandusliku järjepidevuse tõttu laiendada tagasinõudmiskohustust ka pakkumismenetluse järel võõrandatud vara omandajale. Hageja lisab, et vara võõrandamine on omandajale antud uus riigiabi.
3.

Kolmas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisel põhinev väide on vastuvõetamatu, kuna ei ole näidatud hageja asemel edutatud kandidaatide täpseid nimesid.
1.

Esimene väide, et rikutud on määruse (EL) nr 65/2011 (1) artikli 4 lõiget 1, artikli 10 lõiget 1 ja artikli 14 lõiget 2 ning määruse (EÜ) nr 885/2006 (2) artikli 11 lõiget 1, kuna komisjon asus seisukohale, et hageja ei täitnud tal lasuvaid loomkoormusega seotud kohustusi, kuna ta jättis kohapealsete kontrollide käigus loomad loendamata ning kuna kohapealsete kontrollide käigus ei tehtud loomade osas „tõenäosuse arvutust”.
2.

Teine väide, et on moonutatud fakte ja tõendeid, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et nõukogus ei leidnud kinnitust selle kolmandast isikust äriühingu seisukoht, kellega ametniku hindamisel konsulteeriti.
3.

Kolmas väide, et on rikutud määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2. — Selles osas väidetakse, et väärtus, mida komisjon määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 ette nähtud 10 % piiri arvutamisel arvesse võttis, on ilmselgelt vale, kuna: — selle sisse on arvatud CCPL kontserni kogukäive, kuigi komisjon ei ole tegelikult tõendanud kontserni emaettevõtja vastutust (nn parental liability); — selle sisse on arvatud selliste majandusüksuste käive, mis otsuse tegemise ajal ei kuulunud enam CCPL kontserni; — sellega ei ole üldse arvestatud CCPL kontsernile omistatud käibe koostisosi puudutavaid teatavaid erisusi.
2.

Teine väide: on rikutud ELTL artiklit 101, õiguskindluse põhimõtet, karistuse individualiseerimise põhimõtet ja süütuse presumptsiooni, mis on sätestatud Euroopa inimõiguste konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) artikli 6 lõikes 2 ja artiklis 7 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „Nice’i harta”) artiklites 48 ja 49, omandiõigust, mis on põhiõigusena sätestatud konventsiooni lisaprotokolli nr 1 artiklis 1, konventsiooni artiklis 14 ja Nice’i harta artiklites 17 ja 21, samuti on rikutud diskrimineerimiskeeldu ja võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna komisjon kohaldas Italmobiliare kui emaettevõtja suhtes ekslikult solidaarset vastutust tegude eest, mille panid toime kontrollitavad äriühingud.
1.

Kindlamääraline korrektsioon netosummas 609 337,80 eurot ja kasutatud arvutusmeetod on vastuolus nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta artikli 31 lõikega 2 ning suunistega komisjoni 23. detsembri 1997. aasta dokumendis VI/5330/97 (suunised finantsmõju arvutamiseks EAGGFi tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse ettevalmistamisel) ja dokumendiga AGRl-64043-2005 (Communication Irom the Commission, on how the Commission intends in the context 01 the EAGGF-Guarantee clearance procedure to handle shortcomings in the context 01 cross-compliance control system implemented by the Member State), sest ei ole alust kohaldada kindlasummalist korrektsiooni, kuivõrd Hispaania Kuningriik esitas täpse hinnangu fondile tegelikult tekkida võiva kahju kohta. Lisaks asjaolule, et komisjon kohaldas neid õigusnorme vääralt, on võetud meetmed ka ebaproportsionaalsed ja õigustamatud.
2.

Teine väide, et rikutud on määruse (EÜ) nr 73/2009 artikleid 3, 4 ja 5 seeläbi, et komisjon tegi nende sätetega ja õiguskindluse põhimõttega vastuolus oleva järelduse, et Madalmaad on läbi viinud määruse (EÜ) nr 73/2009 II lisas ette nähtud 8. kohustusliku majandamisnõude (SMR) osalise kontrolli. Komisjon on ekslikult leidnud, et Madalmaade sanktsioonisüsteem ei vasta kõigile määruse (EÜ) nr 21/2004 (3) ja määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklite 3, 4 ja 5 nõuetele.
—

Hindamissüsteem 1. Esimene väide, et on rikutud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad”) artiklit 43, tõendamiskoormise jaotamist puudutavaid norme, keeldu otsustada ultra petita ja apellandi kaitseõigusi. 2. Teine väide, et on rikutud kohtuliku kontrolli piire. Apellant väidab, et vaidlustatud kohtuotsuses ületas Avaliku Teenistuse Kohus mitmel korral oma kontrolli piire ja näis, et viimane soovis teda sundida võtma vastu kindlaksmääratud hindamissüsteemi. 3. Kolmas väide, et on rikutud õigusnormi selles osas, mis puudutab hinnetel mittepõhineva hindamissüsteemi objektiivsuse puudumist ja ametnike personalieeskirjade artikli 43 rikkumist. 4. Neljas väide, et on rikutud ELTL artiklit 266, kuna Avaliku Teenistuse Kohus, tühistades osaliselt vaidlusaluse otsuse, muutis võimatuks vaidlustatud kohtuotsuse täitmise nii, et ei see ei tooks kaasa muid õigusnormi rikkumisi. Apellant väidab, et kui vaidlustatud otsuse artikkel 4 on õigusvastane, siis peab kohtuotsuse täitmiseks läbi viima vastustaja teenete ja tema palgaastme edutatavate ametnike teenete võrdleva analüüsi hindamisaruannete põhjal, mis Avaliku Teenistuse Kohtu hinnangul ei võimalda selle analüüsi läbiviimist objektiivsel ja sarnasel alusel.
—

Õigusnorme, mille alusel komisjon maksekohustust põhjendab, ta välja ei too ega konkretiseeri ning nende kohaldamine ei saanud Rumeeniale olla ette nähtav. Rumeenia riik ei saanud enne komisjonilt kirja saamist ette näha ega teada, et ta peab liidu eelarvesse nõutud summa tasuma. Lisaks on Rumeenia seisukohal, et vaidlustatud otsuse vastuvõtmisega ja pannes Rumeeniale maksekohustuse viis aastat pärast faktiliste asjaolude asetleidmist ning jättes tähelepanuta Rumeenia ametiasutustega selle perioodi jooksul peetud dialoogi raames esitatud komisjoni järeldused, on komisjon rikkunud Rumeenia riigi õiguspärast ootust mitte maksta vaidlusalustelt transiiditehingutelt tollimaksu.
—

tühistada nõukogu 26. juuni 2015. aasta kirjas, mis adresseeriti hageja advokaatidele, sisalduv otsus – mis puudutab nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP (1), mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mida on muudetud nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta otsusega 2012/635/ÜVJP, II lisasse ja nõukogu 23. märtsi 2012. aasta määruse (EL) nr 267/2012 (2), milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mida on rakendatud nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) Nr 945/2012, IX lisasse kantud isikute ja üksuste loetelu läbivaatamist – osas, milles vaidlustatud otsustes keelduti hagejat kustutamast nende isikute ja üksuste loetelust, mis on piiravate meetmete esemeks,
2.

Teine väide, et on rikutud võistleva menetluse põhimõtet ja kaitseõigusi, kuna Avaliku Teenistuse Kohus lahendas asja kohtumäärusega, ilma et ta oleks võimaldanud uut seisukohtade esitamist või avaliku kohtuistungi pidamist.
—

tühistada komisjoni 22. juuni 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/1119, mille kohaselt Euroopa Liidu poolne rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, niivõrd kuivõrd selle adressaat on Leedu Vabariik ja see puudutab põllumajandustoorme tootmisel ennetähtaegselt pensionile jäämise meedet (eelarvepunkt: 6711);
1.

Esimene väide, et on rikutud kaitseõigusi, et Avaliku Teenistuse Kohus ei võtnud neid arvesse, et etteheidetavad asjaolud ei leidnud aset, et nii komisjon kui Avaliku Teenistus Kohus ei viinud läbi kontrolli, mis on tõe väljaselgitamiseks hädavajalik, ning et on tehtud ilmseid hindamisvigu.
3.

Kolmas väide, et hoolsuskohustuse tõlgendamisel on rikutud õigusnormi, kuna Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et vastavalt vaidlusaluse otsuse tegemise ajal temal olevatele tõenditele rikkus komisjon oma hoolsuskohustust, kui ta ei kutsunud kolmandaks kuupäevaks esimese astme hagejat põhjendusel, et esiteks olid käsitletavad faktid suhteliselt ammused, teiseks et ametnik oli haiguspuhkusel ja kolmandaks, et tema advokaat ütles kohaletulemisest juba teist korda ära.
2.

Teine väide, et on tehtud ilmselge hindamisviga — Kuigi hageja kuulub NIOC-ile, on ta siiski iseseisev üksus, kes on asutatud Šveitsis ja tegutseb seaduslikult kui kohalik äriühing, kellel on väga väike käive.
—

tuvastada, et on rikutud ja vääralt kohaldatud kaubamärgimääruse artikli 7 lõike 1 punkte b ja c ning lõiget 2;
2.

Teine väide, et on tehtud ilmselge hindamisviga — Kuigi hageja kuulub NIOC-ile, on ta siiski iseseisev üksus, kes on asutatud Hong Kongis ja tegutseb eraldi turul Aasias, mis asub väga kaugel mis tahes väidetavast kontrollist, mida NIOC võiks hageja tegevuse üle teostada.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 21 Hagejad leiavad, et neid diskrimineeriti üksnes nende kodakondsuse alusel ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 21 sätestatud diskrimineerimise keeldu rikkudes, kuna sissepääsu keelu kehtestamiseks puudusid sisulised põhjused. Hagejad on veel seisukohal, et nende viibimine parlamendihoones ei ohusta ei parlamendi turvalisust ega toimimisvõimet.
2.

Teine väide, et kostja väited ei ole põhjendatud, et direktiivi 2004/17/EÜ artiklit 37 on teenuste allhanke osas vääralt kohaldatud, et asja uuriti puudulikult ja vaidlustatud otsus on puudulikult põhistatud, et 2008. aasta otsuse D/207630 III lisa artikli III.7 lõikeid 1, 4 ja 6 on vääralt kohaldatud ning et 2010. aasta otsuse D/7181 III lisa artikli III.7 lõikeid 1, 4 ja 6 on vääralt kohaldatud seetõttu, et projektide eest makstavat hüvitist on alusetult vähendatud põhjendusel, et Terna väidetavalt rikkus hanke korraldamisel menetlusnorme. — Selles osas väidetakse eelkõige seda, et võimaliku allhanke klausli lisamist Terna ja CESI vahel sõlmitud raamlepingutesse väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse tulemusena ei saa pidada direktiiviga 2004/17/EÜ vastuolus olevaks, samuti ei saa sellele tugineda kui kaudsele tõendile, mis näitab, et puudusid tehnilised põhjused, mis lubavad sõlmida lepingu konkreetse ettevõtjaga. — Otsuses puudusi, arvestades ka muid põhjendusi, mis puudutavad raamlepingu ning Terna ja CESI vahel sõlmitud üksiklepingute vahelise seose ekslikku määratlemist.
2.

Teine väide, et rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 lõiget 2, kuna kindla määraga korrektsioon on liidu eelarvele tekkida võiva rahalise kahju ohuga võrreldes liiga ulatuslik.