ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Direktiivi 2003/86 artikli 16 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selleks, et saaks asuda seisukohale, et on olemas tegelik peresuhe selle sätte tähenduses juhul, kui vanem taasühineb pagulasseisundi saanud alaealise lapsega, kui see laps on saanud täisealiseks enne, kui tehakse otsus selle vanema poolt perekonna taasühinemise eesmärgil esitatud riiki sisenemise ja seal elamise taotluse kohta, ei piisa ainuüksi vahetust ülenevast lähisugulusest. Samas ei ole selleks, et see vanem saaks perekonna taasühinemise õigust kasutada, vajalik, et taasühinemist taotlev laps ja tema vanem elaksid koos ühes leibkonnas või elaksid sama katuse all. Aeg-ajalt toimuvad külaskäigud, niivõrd kui see on võimalik, ja mistahes viisil regulaarsed kontaktid võivad olla piisavad, asumaks seisukohale, et need isikud taastavad isiklikud ja emotsionaalsed suhted, ning tõendamaks tegeliku peresuhte olemasolu. Lisaks ei saa ka nõuda, et taasühinemist taotlev laps ja asjaomane vanem toetaksid üksteist rahaliselt.
1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud komisjoni 18. detsembri 2017. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2017/2365) artiklit 58 tuleb tõlgendada nii, et hankija võib jätta ettevõtja kõrvale hankemenetlusest, mille eesmärk on ühelt poolt moodustada segaosalusega äriühing ja teiselt poolt sõlmida selle äriühinguga teenuste riigihankeleping, kui see kõrvalejätmine on põhjendatud asjaoluga, et hankija kaudse osaluse tõttu selle ettevõtja kapitalis oleks selle hankija maksimaalne osalus selle äriühingu kapitalis suurem, kui on kindlaks määratud hanke alusdokumentides, see tähendab ületaks tegelikult seda piirmäära, kui see hankija valiks selle ettevõtja oma partneriks, kuna selline ületamine tooks kaasa selle hankija kantava majandusliku riski suurenemise.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, artikli 20 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole analoogia alusel kohaldatav olukorrale, kus alaealine ja tema vanemad esitavad rahvusvahelise kaitse taotlused liikmesriigis, kus see alaealine on sündinud, samas kui tema vanemad on juba saanud rahvusvahelise kaitse mõnes teises liikmesriigis.
2.

Direktiivi 2003/86 artikli 16 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selleks, et saaks asuda seisukohale, et on olemas tegelik peresuhe selle sätte tähenduses juhul, kui alaealine laps taasühineb pagulasseisundi saanud vanemaga, kui see laps on saanud täisealiseks enne, kui taasühinemist taotlevale vanemale anti pagulasseisund, ja enne, kui esitati perekonna taasühinemise taotlus, ei piisa ainuüksi põlvnemissuhte olemasolust. Samas ei ole selleks, et see laps saaks perekonna taasühinemise õigust kasutada, vajalik, et taasühinemist taotlev vanem ja tema laps elaksid koos ühes leibkonnas või elaksid koos sama katuse all. Aeg-ajalt toimuvad külaskäigud, niivõrd kui see on võimalik, ja mis tahes sorti regulaarsed kontaktid võivad olla piisavad, asumaks seisukohale, et need isikud taastavad isiklikud ja emotsionaalsed suhted, ning tõendamaks tegeliku peresuhte olemasolu. Lisaks ei saa ka nõuda, et taasühinemist taotlev vanem ja tema laps toetaksid üksteist rahaliselt.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 1. augusti 2022. aasta otsus (Finanzgericht Bremeni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – S versus Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

(Kohtuasi C-411/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Liidu kodakondsus - Isikute vaba liikumine - Võrdne kohtlemine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikli 24 lõiked 1 ja 2 - Sotsiaalkindlustushüvitised - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Artikkel 4 - Perehüvitised - Välistamine teiste liikmesriikide kodanike puhul, kes ei ole vastuvõtvas liikmesriigis viibimise esimese kolme kuu jooksul majanduslikult aktiivsed)

(2022/C 408/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Bremen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: S

Vastustaja: Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei ole liidu kodanikul, kes on teise liikmesriigi kodanik ja kelle alaline elukoht on esimese liikmesriigi territooriumil ning kes on majanduslikult mitteaktiivne, sest ta ei tegele seal tasustatava tegevusega, õigust saada selles liikmesriigis viibimise kolme esimese kuu jooksul „perehüvitisi“ määruse artikli 3 lõike 1 punkti j tähenduses koostoimes määruse artikli 1 punktiga z, samas kui esimese liikmesriigi kodanikul, kes on majanduslikult mitteaktiivne, on õigus selliseid perehüvitisi saada, sealhulgas kolme esimese kuu jooksul esimesse liikmesriiki tagasipöördumise järel pärast seda, kui ta on liidu õiguse alusel kasutanud oma õigust teises liikmesriigis liikuda ja elada.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artikli 24 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole niisuguste õigusnormide suhtes kohaldatav.

(1) ELT C 423, 7.12.2020.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. septembri 2022. aasta otsus (Latvijas Republikas Satversmes tiesa eelotsusetaotlus – Läti) – Menetlus, mille on algatanud: Boriss Cilevičs jt

(Kohtuasi C-391/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 49 - Asutamisvabadus - Piirang - Põhjendatus - Haridussüsteemi korraldus - Kõrgharidusasutused - Kohustus viia õppekavades õpe läbi asjaomase liikmesriigi riigikeeles - ELL artikli 4 lõige 2 - Liikmesriigi rahvuslik identiteet - Liikmesriigi riigikeele kaitse ja edendamine - Proportsionaalsuse põhimõte)

(2022/C 408/07)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Latvijas Republikas Satversmes tiesa

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Boriss Cilevičs, Valērijs Agešins, Vjačeslavs Dombrovskis, Vladimirs Nikonovs, Artūrs Rubiks, Ivans Ribakovs, Nikolajs Kabanovs, Igors Pimenovs, Vitālijs Orlovs, Edgars Kucins, Ivans Klementjevs, Inga Goldberga, Evija Papule, Jānis Krišāns, Jānis Urbanovičs, Ļubova Švecova, Sergejs Dolgopolovs, Andrejs Klementjevs, Regīna Ločmele-Luņova, Ivars Zariņš

menetluses osales: Latvijas Republikas Saeima

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis panevad kõrgkoolidele üldjuhul kohustuse viia õpe läbi üksnes selle liikmesriigi riigikeeles, kui need õigusnormid on õigustatud riigi identiteedi kaitsega seotud põhjustel, see tähendab, et need on taotletava õiguspärase eesmärgi kaitsmiseks vajalikud ja proportsionaalsed.

(1) ELT C 359, 26.10.2020.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta artikli 7 punkti c ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) artikli 6 lõike 1 esimese lõigu punkti c ja lõiget 3 tuleb lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitest 7 ja 8 ning artikli 52 lõikest 1 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisene õigusnorm, milles on ette nähtud, et internetis avaldatakse erahuvide deklaratsioon, mille peavad esitama kõikide avalikest vahenditest rahastatavate asutuste juhid, kuivõrd avaldatakse deklarandi abikaasat, elukaaslast või partnerit, samuti tema lähedasi ja tuttavaid puudutavad nimelised andmed, mis võivad tekitada huvide konflikti, või andmed viimase 12 kalendrikuu jooksul tehtud kõikide üle 3 000 eurose väärtusega tehingute kohta.
1.

Hispaania Kuningriik on rikkunud tõhususe põhimõttest tulenevaid kohustusi, kuna ta võttis vastu ja jättis jõusse 1. oktoobri 2015. aasta seaduse 40/2015, mis käsitleb avaliku sektori õiguslikku korraldust (Ley 40/2015 de Régimen Jurídico del Sector Público), artikli 32 lõiked 3–6 ja artikli 34 lõike 1 teise lõigu ning 1. oktoobri 2015. aasta seaduse 39/2015, mis käsitleb haldusorganite üldist haldusmenetlust (Ley 39/2015 del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas), artikli 67 lõike 1 kolmanda lõigu, mille kohaselt tuleb kahju, mille Hispaania seadusandja on isikule tekitanud liidu õiguse rikkumise tõttu, hüvitada: — tingimusel, et on olemas Euroopa Kohtu otsus, millega kohaldatav seaduse tasandi norm tunnistatakse liidu õigusega vastuolus olevaks; — tingimusel, et kahju saanud isik on saanud mis tahes kohtus lõpliku otsuse, millega jäetakse kahju tekitanud haldusakti peale esitatud kaebus rahuldamata, nägemata ette erandit juhtudeks, mil kahju on tekkinud otseselt seadusandja tegevuse või tegevusetuse tõttu, ilma et vaidlustatav haldusakt oleks olemas; — ühe aasta pikkuse aegumistähtaja jooksul alates sellest, kui Euroopa Liidu Teatajas avaldatakse Euroopa Kohtu otsus, millega kohaldatav seaduse tasandi norm tunnistatakse liidu õigusega vastuolus olevaks, ilma et hõlmatud oleks juhtumid, mil sellist otsust ei ole olemas, ning — tingimusel, et hüvitist võib nõuda ainult kahju eest, mis on tekkinud viie aasta jooksul enne selle otsuse avaldamise kuupäeva, kui selles otsuses ei ole ette nähtud teisiti.
1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikleid 76 ja 77 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis annavad eraõiguslikele mittetulundusühendustele ainuõiguse sõlmida avatud konkurentsi tingimustel kokkuleppeid, mille alusel need üksused osutavad sotsiaalhoolekandeteenuseid nende kantud kulude hüvitamise eest olenemata nende teenuste eeldatavast maksumusest isegi juhul, kui need üksused ei vasta selles artiklis 77 ette nähtud nõuetele, esiteks tingimusel, et nende üksuste tegevust reguleeriv õiguslik ja lepinguline raamistik täidab tegelikku sotsiaalset ülesannet ning nende õigusnormide aluseks olevat solidaarsuse ja eelarve tõhususe eesmärki ja teiseks tingimusel, et järgitakse läbipaistvuse põhimõtet, mida on muu hulgas täpsustatud selle direktiivi artiklis 75.
2.

Määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et katkestusseade, mis tagab selles määruses ette nähtud heitkoguste piirnormide järgimise üksnes siis, kui välistemperatuur on vahemikus 15–33 Celsiuse kraadi ja liiklemine toimub madalamal kui 1 000 meetrit merepinnast, ei või kuuluda selles sättes ette nähtud erandi alla sellise seadme kasutamise keelust ainuüksi seetõttu, et seadme eesmärk on kaitsta heitgaasi tagastusklappi, välja arvatud juhul, kui on tõendatud, et seade vastab kitsalt vajadusele vältida selle detaili toimimise häirete tõttu vahetuid riske mootorile kahju või õnnetusjuhtumi näol, mis on nii tõsised, et need tekitavad konkreetse ohu selle seadmega varustatud sõidukiga sõitmisel. Mingil juhul ei saa määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punktis a ette nähtud erandi kohaldamisalasse kuuluda katkestusseade, mis peaks tavapärastel liiklustingimustel toimima suurema osa aasta vältel, et mootor oleks kaitstud kahju või õnnetusjuhtumi eest ja et sõiduki ohutu kasutamine oleks tagatud.
2.

Määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et katkestusseade, mis tagab selles määruses ette nähtud heitkoguste piirnormide järgimise üksnes siis, kui välistemperatuur on vahemikus 15–33 Celsiuse kraadi ja liiklemine toimub madalamal kui 1 000 meetrit merepinnast, ei või kuuluda selles sättes ette nähtud erandi alla sellise seadme kasutamise keelust ainuüksi seetõttu, et seade aitab säästa niisuguseid detaile nagu heitgaasi tagastusklapp, heitgaasi jahuti ja diisli tahkete osakeste filter, välja arvatud juhul, kui on tõendatud, et seade vastab kitsalt vajadusele vältida mõne detaili toimimise häirete tõttu vahetuid riske mootorile kahju või õnnetusjuhtumi näol, mis on nii tõsised, et need tekitavad konkreetse ohu selle seadmega varustatud sõidukiga sõitmisel. Mingil juhul ei saa määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punktis a ette nähtud erandi kohaldamisalasse kuuluda katkestusseade, mis peaks tavapärastel liiklustingimustel toimima suurema osa aasta vältel, et mootor oleks kaitstud kahju või õnnetusjuhtumi eest ja et sõiduki ohutu kasutamine oleks tagatud.
2.

Määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et katkestusseade, mis muu hulgas tagab selles määruses ette nähtud heitkoguste piirnormide järgimise üksnes siis, kui välistemperatuur on vahemikus 15–33 Celsiuse kraadi, võib olla selle sätte alusel põhjendatud üksnes tingimusel, et on tõendatud, et seade vastab kitsalt vajadusele vältida heitgaasi tagastussüsteemi mõne detaili toimimise häirete tõttu vahetuid riske mootorile kahju või õnnetusjuhtumi näol, mis on nii tõsised, et need tekitavad konkreetse ohu selle seadmega varustatud sõidukiga sõitmisel. Mingil juhul ei saa määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punktis a ette nähtud erandi kohaldamisalasse kuuluda katkestusseade, mis peaks tavapärastel liiklustingimustel toimima suurema osa aasta vältel, et mootor oleks kaitstud kahju või õnnetusjuhtumi eest ja et sõiduki ohutu kasutamine oleks tagatud.
Euroopa Kohtu (teine koda) 30. juuni 2022. aasta otsus (Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona eelotsusetaotlus – Hispaania) – KM versus Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Kohtuasi C-625/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas - Direktiiv 79/7/EMÜ - Artikli 4 lõige 1 - Kaudne diskrimineerimine soo alusel - Riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et sama riikliku sotsiaalkindlustussüsteemi alusel saadud kaks või enam täieliku töövõimetuse hüvitist on kokkusobimatud - Niisuguste hüvitiste kokkusobivus, kui need kuuluvad erinevatesse riiklikesse sotsiaalkindlustusskeemidesse - Kaudse diskrimineerimise tuvastamine statistiliste andmete põhjal - Võrdluse aluseks võetavate puudutatud rühmade kindlaksmääramine - Põhjendatus)

(2022/C 318/03)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: KM

Vastustaja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Resolutsioon

Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid – mis ei võimalda sotsiaalkindlustusskeemis kindlustatud töötajatel saada kumulatiivselt kahte täieliku töövõimetuse hüvitist, kui need kuuluvad samasse sotsiaalkindlustusskeemi, kuid kumulatiivselt hüvitiste maksmine on lubatud siis, kui need hüvitised kuuluvad erinevatesse sotsiaalkindlustusskeemidesse –, kuna need normid seavad ebasoodsamasse olukorda konkreetselt naissoost töötajad võrreldes meessoost töötajatega – eelkõige selle poolest, et meessoost töötajate osakaal (kes on kindlaks määratud, võttes arvesse kõiki meesoost töötajaid, kelle suhtes kohaldatakse riigisiseseid õigusnorme), kellel on nende õigusnormide alusel võimalik hüvitisi saada kumulatiivselt, on palju suurem kui naissoost töötajate vastav osakaal –, ning et neid riigisiseseid õigusnorme ei põhjenda objektiivsed asjaolud, millel puudub igasugune seos soolise diskrimineerimisega.

(1) ELT C 79, 8.3.2021.
2.

Direktiivi 2011/7 artikli 4 lõikeid 3–6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on kõikidele ettevõtjate ja riigiasutuste vahelistele äritehingutele üldiselt ette nähtud maksimaalne 60 kalendripäeva pikkune maksetähtaeg, sealhulgas ka siis, kui see maksetähtaeg koosneb 30 päeva pikkusest algsest tähtajast heakskiitmise- või kontrollimenetluse jaoks, et tuvastada tarnitud kauba või osutatud teenuste vastavus lepingule, millele järgneb 30 päeva pikkune täiendav tähtaeg kokkulepitud hinna tasumiseks.
C 463/4

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 13. oktoobri 2022. aasta otsus (Sąd Najwyższy eelotsusetaotlus – Poola) – Gmina Wieliszew versus Syndyk masy upadłości Spółdzielczego Banku Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie w upadłości likwidacyjnej

(Kohtuasi C-698/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Struktuurifondid - Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) - Ühtekuuluvusfond - Määrus (EÜ) nr 1083/2006 - Määrus (EL) nr 1303/2013 - Rahastamine Euroopa Liidu poolt - Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond (EAFRD) - Määrus (EÜ) nr 1290/2005 - Määrus (EÜ) nr 1698/2005 - Määrus (EL) nr 1306/2013 - Toetusleping - Toetusesaajale maksejõuetuks tunnistatud panga kontole makstud vahendid - Riigisisesed õigusnormid, mis ei jäta neid vahendeid välja selle panga pankrotivarast)

(2022/C 463/04)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Najwyższy

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Gmina Wieliszew

Kostja: Syndyk masy upadłości Spółdzielczego Banku Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie w upadłości likwidacyjnej

menetluses osales: Rzecznik Praw Obywatelskich

Resolutsioon

Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrusega (EL) nr 423/2012, artikli 2 punkti 5 ning artikleid 3, 4, 57, 70 ja 80, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, artikleid 11, 54, 56 ja 58 ning nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist antavate maaelu arengu toetuste kohta artikli 2 punkti i, artikleid 3 ja 4 ning artikli 72 lõiget 1

tuleb tõlgendada nii, et

nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis esiteks ei võimalda üksusel, kes on saanud vahendeid Euroopa Liidu eelarvest kaasrahastatavate programmide raames, olukorras, kus need vahendid kanti kontole, mis on avatud pangas, mis tunnistati hiljem maksejõuetuks, saavutada nende vahendite väljajätmist kõnealuse panga pankrotivarast, ja teiseks ei näe ette nende vahendite väljajätmist nimetatud pankrotivarast.

(1) ELT C 182, 10.5.2021.
2.

Direktiivi 2001/83, mida on muudetud direktiiviga 2010/84, artikli 1 punkti 2 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et füsioloogilist talitlust modifitseeriva toote saab liigitada ravimiks selle sätte tähenduses vaid siis, kui sellel on konkreetne kasulik toime tervisele. Sellega seoses on välimuse paranemine, mis on sellest tingitud kõrgema enesehinnangu või parema enesetunde tõttu kaudselt kasulik, piisav, kui see võimaldab tunnustatud patoloogia ravi. Seevastu toodet, mis parandab välimust, ilma et sel oleks kahjulikke omadusi, ja millel ei ole kasulikku toimet tervisele, ei saa liigitada ravimiks nimetatud sätte tähenduses.
3.

Direktiivi 2000/78 artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui seda direktiivi riigisisesesse õigusesse üle võtvaid riigisiseseid sätteid, mida tõlgendatakse nii, et usulised ja maailmavaatelised veendumused on kaks eraldi diskrimineerimispõhjust, võib võtta arvesse kui „direktiivi sätetest soodsamaid võrdse kohtlemise põhimõtet kaitsvaid sätteid“ direktiivi artikli 8 lõike 1 tähenduses.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 29. septembri 2022. aasta otsus (Fővárosi Törvényszéki eelotsusetaotlus – Ungari) – Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A. versus Budapest Főváros Kormányhivatala

(Kohtuasi C-597/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Lennutransport - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Artikkel 16 - Hüvitis ja abi reisijatele - Nimetatud määruse kohaldamise eest vastutava riigiasutuse ülesanne - Liikmesriigi õigusnorm, mis annab sellele asutusele õiguse kohustada lennuettevõtjat maksma reisijale hüvitist - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Kohtusse pöördumise õigus)

(2022/C 432/02)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Törvényszék

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Polskie Linie Lotnicze „LOT“ S.A.

Vastustaja: Budapest Főváros Kormányhivatala

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91,

tuleb tõlgendada nii, et

liikmesriikidel on õigus anda selle määruse kohaldamise eest vastutavale liikmesriigi asutusele õigus kohustada lennuettevõtjat maksma hüvitist nimetatud määruse artikli 7 tähenduses, mida tuleb reisijatele maksta sama määruse alusel, kui reisija on esitanud sellele asutusele kaebuse, tingimusel et sellel reisijal ja nimetatud lennuettevõtjal on võimalus esitada kaebus kohtusse.

(1) ELT C 28, 25.1.2021.
C 432/3

ET

Euroopa Kohtu (esimene koda) 29. septembri 2022. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. versus TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

(Kohtuasi C-633/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus ja teenuste osutamise vabadus - Ühtne kindlustusturg - Direktiiv 2002/92/EÜ - Mõiste „kindlustusvahendaja“ - „Kindlustusvahenduse“ tegevus - Direktiiv (EL) 2016/97 - „Kindlustustoodete turustamise“ tegevus - Nende direktiivide kohaldamisala - Grupikindlustusega liitumine - Kindlustuslepingust tulenevate õiguste üleandmine - Kindlustushüvitised haiguse või õnnetuse korral välismaal - Liituja makstav tasu saadud kindlustuskaitse eest - Tarbijakaitse - Kindlustusvahendajate võrdne kohtlemine)

(2022/C 432/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja ja kassatsioonkaebuse esitaja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Kostja ja vastustaja kassatsioonimenetluses: TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiviga 2014/65/EL, artikli 2 punkte 3 ja 5, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. jaanuari 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/97, mis käsitleb kindlustustoodete turustamist, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2018. aasta direktiiviga (EL) 2018/411, artikli 2 lõike 1 punkte 1, 3 ja 8

tuleb tõlgendada nii, et

mõiste „kindlustusvahendaja“ ja seega mõiste „kindlustustoodete turustaja“ alla nende sätete tähenduses kuulub juriidiline isik, kelle tegevus seisneb selles, et ta pakub oma klientidele tasu eest vabatahtlikku liitumist grupikindlustusega, mille aluseks oleva kindlustuslepingu on ta varem teatava kindlustusseltsiga sõlminud, kusjuures see liitumine annab neile klientidele õiguse kasutada kindlustusteenuseid eelkõige välisriigis haigestumise või välisriigis toimunud õnnetusjuhtumi korral.

(1) ELT C 62, 22.2.2021.