Mis puudutab dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamist, siis ei tee nõukogu toote „arvestusliku” normaalväärtuse arvutamisel ilmset hindamisviga, kui ta leiab, et müügi-, haldus- ja üldkuludele ning kasumile vastavate summade kindlaksmääramisel ei välista dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 6 lõike 2 punkt a esiteks võimalust võtta arvesse ainult üht sellist ettevõtjat puudutavaid andmeid, kes teostas uurimisaluste ettevõtjate hulgast ainsana samasuguse toote tüüpilist omamaist müüki asukohariigi turul, ja teiseks võimaldab see jätta kasumimarginaali kindlaksmääramisel kõrvale teiste eksportijate või tootjate väljaspool tavapärast kaubandustegevust toimunud müügi vastavalt kõnealuse määruse artikli 1 lõikes 2 ja artikli 2 lõikes 1 sätestatud põhimõttele, mille kohaselt normaalväärtuse aluseks tuleb reeglina võtta tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuv müük.

Kuna dumpingumarginaal tuleb kindlaks määrata sarnase toote ühenduse ekspordihinna ja normaalväärtuse õiglasel võrdlusel, teeb nõukogu ilmse hindamisvea, kui ta kohaldab dumpinguvastase uurimise aluseks oleva toote üldise dumpingumarginaali kindlaksmääramisel negatiivsete dumpingumarginaalide „nullimismeetodit”, sest sellise meetodi kasutamine (millele dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikkel 2 lisaks kuidagi ei viita) väljendub kaalutud keskmise väärtuse ja kõigi ühendusse suunatud ekspordi tehingute kaalutud keskmiste hindade võrdlemisel eksporditehingute hindade muutusena, ja seega on tegemist võrdlusega, mis ei kajasta täies ulatuses kõiki võrreldavaid ekspordihindu. Nõukogu nr 2398/97 (millega kehtestatakse Egiptusest, Indiast ja Pakistanist pärit puuvillase voodipesu impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks) artikkel 1 on kehtetu, kuna nõukogu kohaldas uurimisaluse toote üldiste dumpingumarginaalide kindlaksmääramisel (mis viis kõnealuse määruse kehtestamiseni) iga asjassepuutuva tooteliigi osas negatiivsete dumpingumarginaalide „nullimismeetodit”.

Täpsemalt nõuab kõnesolev säte üksnes, et hinnataks kõiki asjakohaseid ühenduse tootmisharu seisundit mõjutavaid majandustegureid ja -näitajaid, sätestades nende osas mitteammendava loetelu. Kui ühenduse institutsioonid võtsid dumpingu objektiks oleva impordi mõju uurimisel arvesse üksnes ühenduse tootmisharu olukorda mõjutavaid asjakohaseid tegureid, ei ületanud nad järelikult keeruliste majanduslike olukordade hindamiseks neile antud kaalutlusõigust.

Dumpinguvastase algmääruse nr 384/96 artikli 3 lõige 5, milles on loetletud ühenduse tootmisharu olukorda mõjutavad asjakohased kahjuga seonduvad tegurid, annab ühenduse ametiasutustele kaalutlusõiguse uurida ja hinnata erinevaid kahju tuvastamisel olulisi näitajaid.

Importijal, kes esitab siseriiklikus kohtus hagi otsuste peale, millega temalt nõutakse dumpinguvastaste tollimaksude tasumist vastavalt lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestanud ühenduse määrusele, mille ühenduse kohus tunnistab selle kehtivuse hindamiseks esitatud eelotsusetaotluse lahendamisel kehtetuks, on põhimõtteliselt õigus tugineda põhikohtuasjas asjaomase akti kehtetusele, et nõuda tasutud tollimaksude tagasimaksmist vastavalt määruse nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) artikli 236 lõikele 1. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima, kas sellise tagasimaksmise tingimused on täidetud.

(vt punktid 67 ja 69, resolutsiooni punkt 2)