EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

28. aprill 2016

FY

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

„Avalik teenistus — Sotsiaalkindlustus — Ühine ravikindlustusskeem — Ravikulude hüvitamine — Hüvitamise määr — Haiguse tunnistamine raskeks haiguseks — Kriteeriumid — Personalieeskirjade artikkel 72 ja ravikulude hüvitamise üldised rakendussätted”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega FY palub tühistada ühise ravikindlustusskeemi Brüsseli nõuete büroo 8. aprilli 2014. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata taotlus pikendada hageja poja haiguse raskeks haiguseks tunnistamist ja taotlus hüvitada haigusega seotud ravikulud 100% ulatuses.

Otsus:

Tühistada ühise ravikindlustusskeemi Brüsseli (Belgia) nõuete büroo 8. aprilli 2014. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata taotlus pikendada hageja poja haiguse raskeks haiguseks tunnistamist. Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja FY kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnikud — Sotsiaalkindlustus — Ravikindlustus — Raske haigus — Kindlaksmääramine — Kriteeriumid — Kohustus hinnata asjaomase isiku terviseseisundit — Konkreetne ja üksikasjalik analüüs — Kohtulik kontroll — Ulatus — Piirid

(Personalieeskirjad, artikkel 72)

Avaliku Teenistuse Kohtul tuleb tervishoiuvaldkonnas teostatava piiratud kohtuliku kontrolli käigus välja selgitada, kas pädev asutus on haiguse raske haigusena määratlemisest keeldumisel esiteks tegelikult toetunud sellise määratluse aluseks olevatele kriteeriumidele ega ole teiseks teinud ilmselget viga, järeldades talle teatavaks tehtud meditsiiniliste hinnangute põhjal, mille suhtes ei saa Avaliku Teenistuse Kohus seisukohta ei võtta, välja arvatud juhul, kui on administratsioon on nende tähendust moonutanud, et kõik asjaomased kriteeriumid ei ole korraga täidetud.

Mis puudutab komisjoni üldisi rakendussätteid ravikulude hüvitamise kohta, mille III jagu määrab kindlaks haiguse raskeks haiguseks tunnistamise menetlused, siis kuigi III jao 5. peatüki punktis 1 toodud neli kriteeriumi on kumuleeruvad, võib institutsiooni arsti või arstliku komisjoni analüüsis ühele nendest kriteeriumitest antud hinnang – võttes arvesse omavahelist seost, mille sätete tekst näeb nende nelja kriteeriumi vahel ette – muuta hinnangut, mis antakse teistele kriteeriumidele. Kuigi nii võib isoleeritult analüüsides üks kriteeriumidest näida olevat täitmata, võib selle analüüsimine teisi kriteeriume hinnates tuua kaasa vastupidise järelduse, mis tähendab, et nimetatud tingimus on täidetud, mis keelab institutsiooni arstil või arstlikul komisjonil piirduda ainult ühe kriteeriumi analüüsimisega.

Sellega seoses peab Avaliku Teenistuse Kohus piiratud kontrolli raames, mida ta teostab raske haiguse olemasolu tunnistamise menetluse käigus meditsiiniasutuste antud arvamuste üle, tagama, et need arvamused on antud asjaomase isiku terviseseisundi konkreetse, see tähendab tõhusa ja antud juhu asjaoludele sobiva analüüsi alusel, mis võtab igakülgselt arvesse, nagu seda nõuab üldiste rakendussätete III jao 5. peatüki punkt 1, selles punktis ette nähtud omavahel seotud nelja kriteeriumi.

(vt punktid 30, 31 ja 33)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 18.9.2007, Botos vs. komisjon, F‑10/07, EU:F:2007:161, punkt 41, ja 28.9.2011, Allen vs. komisjon, F‑23/10, EU:F:2011:162, punktid 66, 79 ja 80.