ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 168/12

Euroopa Kohtu (suurkoda) 4. aprilli 2017. aasta otsus (Verwaltungsgericht Berlin’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Sahar Fahimian versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-544/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Direktiiv 2004/114/EÜ - Artikli 6 lõike 1 punkt d - Kolmandate riikide kodanike riiki lubamise tingimused - Riiki lubamisest keeldumine - Mõiste „oht avalikule julgeolekule“ - Kaalutlusruum))

(2017/C 168/14)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Berlin

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Sahar Fahimian

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

menetluses osales: Stadt Darmstadt

Resolutsioon

Nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil artikli 6 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi pädevatel asutustel, kellele kolmanda riigi kodanik on esitanud taotluse viisa saamiseks õpingute eesmärgil, on lai kaalutlusruum, kui nad teevad kõigi olukorda iseloomustavate asjassepuutuvate asjaolude alusel kindlaks, kas see kodanik kujutab kas või potentsiaalset ohtu avalikule julgeolekule. Seda sätet tuleb tõlgendada ka nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi pädevate asutuste keeldumine lubamast sel eesmärgil asjassepuutuva liikmesriigi territooriumile kolmanda riigi kodanikku, kellel on niisuguse ülikooli diplom, mille suhtes kohaldatakse liidu piiravaid meetmeid ülikooli suure panuse tõttu Iraani valitsuse tegevusse sõjanduse või sellega seotud valdkondades, ja kes kavatseb selles liikmesriigis teha uurimistööd avaliku julgeoleku seisukohast tundlikus valdkonnas, kui nendele asutustele teadaolevad asjaolud lubavad karta, et teadmisi, mida see isik teadustöö käigus omandab, võidakse hiljem kasutada avalikku julgeolekut ohustavatel eesmärkidel. Liikmesriigi kohtul, kes vaatab läbi kaebust pädeva asutuse otsuse peale, millega jäeti taotletud viisa andmata, tuleb kontrollida, et see otsus oleks piisavalt põhjendatud ja põhineks piisavalt kindlal faktilisel alusel.

(1) ELT C 429, 21.12.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 168/7

Euroopa Kohtu (kuues koda) 6. aprilli 2017. aasta otsus (Arbetsdomstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Unionen versus Almega Tjänsteförbunden

(Kohtuasi C-336/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2001/23/EÜ - Artikkel 3 - Töötajate õiguste kaitse ettevõtete üleminekul - Omandaja ja võõrandaja suhtes kohaldatavad kollektiivlepingud - Koondatud töötajate täiendav etteteatamistähtaeg - Võõrandaja juures omandatud tööstaaži arvessevõtmine))

(2017/C 168/07)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbetsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Unionen

Kostjad: Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas peab omandaja töötaja koondamisel rohkem kui aasta pärast ettevõtte üleminekut arvestama töötaja tööstaaži hulka, mille alusel määratakse kindlaks etteteatamistähtaeg, millele töötajal on õigus, tööstaaži, mille töötaja on omandanud võõrandaja juures.

(1) ELT C 311, 21.9.2015.
2.

Komisjoni 8. augusti 2014. aasta rakendusmäärust (EL) nr 876/2014 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris tuleb tõlgendada nii, et see oleks küll analoogia alusel kohaldatav toodetele, millel on sellised omadused nagu nimetatud kohtuasjas käsitletavasse tootesarja GoPro Hero 3 Black Edition kuuluval kolmel kaameramudelil, kuid see määrus on kehtetu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 151/8

Euroopa Kohtu (teine koda) 15. märtsi 2017. aasta otsus (Nejvyšší správní soud’i eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie versus Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

(Kohtuasi C-528/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramise kriteeriumid ja mehhanismid - Määrus (EL) nr 604/2013 (Dublin III) - Artikli 28 lõige 2 - Kinnipidamine üleandmise eesmärgil - Artikli 2 punkt n - Märkimisväärne põgenemise oht - Objektiivsed kriteeriumid - Legaaldefinitsiooni puudumine))

(2017/C 151/11)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

Kostjad: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, artikli 2 punkti n ja artikli 28 lõiget 2 tuleb nende koostoimes tõlgendada nii, et need panevad liikmesriikidele kohustuse määratleda üldkohaldatavas siduvas sättes objektiivsed kriteeriumid, mille alusel saab anda hinnangu, et esineb oht, et rahvusvahelise kaitse taotleja, kelle suhtes kohaldatakse üleandmismenetlust, võib põgeneda. Sellise sätte puudumine toob kaasa määruse artikli 28 lõike 2 mittekohaldatavuse.

(1) ELT C 16, 18.1.2016.
1.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 28. jaanuari 2015. aasta otsus Evonik Degussa vs. komisjon (T-341/12, EU:T:2015:51) osas, milles Üldkohus leidis, et ärakuulamise eest vastutav ametnik asus põhjendatult seisukohale, et tal puudub pädevus vastata õiguspärase ootuse ja võrdse kohtlemise põhimõtete alusel Evronik Degussa GmbH esitatud vastuväidetele komisjoni 3. mai 2006. aasta otsuse K(2006) 1766 (lõplik) [EÜ] artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohase menetluse kohta Akzo Nobel NV, Akzo Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation’i, FMC Foret SA, Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA ja Arkema SA vastu (juhtum COMP/F/38.620 – Vesinikperoksiid ja perboraat) üksikasjalikuma mittekonfidentsiaalse versiooni kavandatava avaldamise kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 151/3

Euroopa Kohtu (suurkoda) 14. märtsi 2017. aasta otsus (Hof van Cassatie eelotsusetaotlus – Belgia) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding versus G4S Secure Solutions NV

(Kohtuasi C-157/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2000/78/EÜ - Võrdne kohtlemine - Diskrimineerimine usutunnistuse või veendumuste alusel - Ettevõtja töökorralduse reeglid, mis keelavad töötajatel nähtavate poliitiliste, filosoofiliste või religioossete tunnuste kandmise töökohal - Otsene diskrimineerimine - Puudumine - Kaudne diskrimineerimine - Naistöötajal islami pearäti kandmise keelamine))

(2017/C 151/03)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Cassatie

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

Vastustaja kassatsioonimenetluses: G4S Secure Solutions NV

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 2 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et keeld kanda islami pearätti, mis tuleneb eraettevõtja sise-eeskirjast, mis keelab nähtava poliitilise, filosoofilise või religioosse tunnuse kandmise töökohal, ei ole selle direktiivi tähenduses otsene diskrimineerimine usutunnistuse või veendumuste alusel.

Eraettevõtja selline sise-eeskiri võib endast aga kujutada kaudset diskrimineerimist direktiivi 2000/78 artikli 2 lõike 2 punkti b tähenduses, kui on tõendatud, et sellega ette nähtud näiliselt neutraalne kohustus seab tegelikkuses teatava usutunnistuse või veendumustega isikud ebasoodsamasse olukorda, välja arvatud juhul, kui sellel on objektiivselt põhjendatav õigustatud eesmärk, nagu see, et tööandja järgib suhetes klientidega poliitiliselt, filosoofiliselt või religioosselt neutraalset poliitikat, ning selle eesmärgi saavutamise vahendid on asjakohased ja vajalikud; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 205, 22.6.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 151/5

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. märtsi 2017. aasta otsus – Polynt SpA versus New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Euroopa Kemikaaliamet, Sitre Srl, Madalmaade Kuningriik, Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-323/15 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Määrus (EÜ) nro1907/2006 (REACH-määrus) - Artikli 57 punkt f - Autoriseering - Väga ohtlikud ained - Määratlemine - Samaväärne oht - Tsükloheksaan-1,2-dikarboksüülanhüdriid, cis-tsükloheksaan-1,2-dikarboksüülanhüdriid ja trans-tsükloheksaan-1,2-dikarboksüülanhüdriid))

(2017/C 151/06)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Polynt SpA (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard)

Teised menetlusosalised: New Japan Chemical (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), REACh ChemAdvice GmbH (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), Sitre Srl (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere ja T. Zbihlej, keda abistas advocaat J. Stuyck), Madalmaade Kuningriik (esindajad: C. Schillemans ja M. Bulterman), Euroopa Komisjon (esindajad: D. Kukovec ja K. Mifsud-Bonnici)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Polynt SpA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) kohtukulud.

3. Jätta Madalmaade Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

4. Jätta New Japan Chemicali ja REACh ChemAdvice GmbH kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 311, 21.9.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 151/6

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. märtsi 2017. aasta otsus – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA versus New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Euroopa Kemikaaliamet, Madalmaade Kuningriik, Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-324/15 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Määrus (EÜ) nr 1907/2006 (REACH-määrus) - Artikli 57 punkt f - Autoriseering - Väga ohtlikud ained - Määratlemine - Samaväärne oht - Heksahüdrometüülftaalanhüdriid, heksahüdro-4-metüülftaalanhüdriid, heksahüdro-1-metüülftaalanhüdriid ja heksahüdro-3-metüülftaalanhüdriid))

(2017/C 151/07)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard)

Teised menetlusosalised: New Japan Chemical (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), REACh ChemAdvice GmbH (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), Sitre Srl (esindajad: advokaat C. Mereu ja advokaat M. Grunchard), Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere ja T. Zbihlej, keda abistas advocaat J. Stuyck), Madalmaade Kuningriik (esindajad: C. Schillemans ja M. Bulterman), Euroopa Komisjon (esindajad: D. Kukovec ja K. Mifsud-Bonnici)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Hitachi Chemical Europe GmbH ja Polynt SpA kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) kohtukulud.

3. Jätta Madalmaade Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

4. Jätta New Japan Chemicali ja REACh ChemAdvice GmbH kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 311, 21.9.2015.
2.

Direktiivi 2002/22, muudetud direktiiviga 2009/136, artikli 25 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui abonentidele telefoninumbreid eraldav ettevõtja, kellel on siseriiklike õigusnormide alusel kohustus küsida oma abonentidelt nende nõusolekut kasutada neid puudutavaid andmeid numbriinfo- ja kataloogiteenuste pakkumiseks, esitab selle küsimuse nii, et kõnealused abonendid annaksid oma andmete kasutamiseks eraldi nõusoleku iga liikmesriigi kohta, milles ettevõtjad, kes selles sättes käsitletud andmeid võivad paluda, oma teenuseid pakuvad.
ET Euroopa Liidu Teataja C 239/9

Euroopa Kohtu (suurkoda) 10. mai 2017. aasta otsus (Cour administrative d’appel de Douai eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Wenceslas de Lobkowicz versus Ministère des Finances et des Comptes publics

(Kohtuasi C-690/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu ametnik - Personalieeskirjad - Kohustuslikus korras kindlustamine Euroopa Liidu institutsioonide sotsiaalkindlustusskeemis - Liikmesriigis saadud kinnisvaratulu - Liikmesriigi õiguse alusel üldise sotsiaalkindlustusmakse, sotsiaalmaksu ja lisamaksete tasumise kohustus - Selle liikmesriigi sotsiaalkindlustuse rahastamises osalemine))

(2017/C 239/11)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative d’appel de Douai

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Wenceslas de Lobkowicz

Kostja: Ministère des Finances et des Comptes publics

Resolutsioon

EL lepingule, EL toimimise lepingule ja Euratomi asutamislepingule liidetud protokolli (nr 7) Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta artiklit 14 ning Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade sätteid, mis käsitlevad liidu institutsioonide ühist sotsiaalkindlustusskeemi, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis näevad ette, et kinnisvaratulult, mille Euroopa Liidu ametnik on saanud liikmesriigis, mille maksuresident ta on, tuleb maksta sama liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi rahastamiseks mõeldud sotsiaalmakseid ja makse.

(1) ELT C 98, 14.3.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 213/10

Euroopa Kohtu (esimene koda) 4. mai 2017. aasta otsus (Court of Appeal’i (England & Wales) (Civil Division) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs versus Brockenhurst College

(Kohtuasi C-699/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Maksuvabastused - Haridusasutuse poolt tasu eest toitlustus- ja meelelahutusteenuste osutamine piiratud publikule))

(2017/C 213/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Kostja: Brockenhurst College

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 132 lõike 1 punkti i tuleb tõlgendada nii, et hariduse andmisega kui põhiteenusega „otseselt seotud“ teenusteks ja seega käibemaksust vabastatuks võib lugeda tegevust, millega tegeletakse sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ning mis seisneb selles, et kõrgkooli üliõpilased osutavad oma õpingute käigus tasu eest kolmandatele isikutele toitlustus- ja meelelahutusteenuseid, eeldusel et need teenused on tingimata vajalikud üliõpilaste õpingutes ning teenuste eesmärk ei ole teenida sellele asutusele lisatulu tehingute kaudu, mida sooritatakse otseses konkurentsis käibemaksukohustuslastest äriühingutega, mida peab kontrollima liikmesriigi kohus.

(1) ELT C 78, 29.2.2016.
1.

Kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik kehtestas sõltumatuid isikute rühmasid puudutavad käibemaksunormid, nagu need on määratletud esiteks loi du 12 février 1979 concernant la taxe sur la valeur ajoutée (Luksemburgi 12. veebruari 1979. aasta käibemaksuseadus) konsolideeritud redaktsiooni artikli 44 lõike 1 punktis y koostoimes règlement grand-ducal du 21 janvier 2004 relatif à l’exonération de la TVA des prestations de services fournies à leurs membres par des groupements autonomes de personnes’i (suurhertsogi 21. jaanuari 2004. aasta määrus, mis käsitleb sõltumatu isikute rühma poolt oma liikmetele osutatud teenuste vabastamist käibemaksust) artikli 2 punktiga a ja artikliga 3, teiseks suurhertsogi määruse artiklis 4 koostoimes circulaire administrative no707, du 29 janvier 2004 (29. jaanuari 2004. aasta ringkiri nr 707), niivõrd kuivõrd selles kommenteeritakse suurhertsogi määruse artiklit 4, ning kolmandaks Comité d’Observation des Marchés’ (COBMA) (turu-uuringu komitee) töögrupi 18. detsembri 2008. aasta memorandumis, mis on kooskõlastatud Administration de l’enregistrement et des domaines’ga (Luksemburgi registreerimis- ja kinnisvaravalitsus), siis on Luksemburgi Suurhertsogiriik rikkunud nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 13. juuli 2010. aasta direktiiviga 2010/45/EL, artikli 2 lõike 1 punktist c, artikli 132 lõike 1 punktist f, artikli 168 punktist a, artikli 178 punktist a, artikli 14 lõike 2 punktist c ning artiklist 28 tulenevaid kohustusi.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis keelavad üldiselt ja täielikult suuhooldus- ja hambaraviteenuste reklaami mis tahes vormis, osas, milles need õigusnormid keelavad mis tahes vormis elektroonilisel teel edastatavad kommertsteadaanded, mis hõlmab ka hambaarsti loodud veebisaiti.
1.

Kuivõrd Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik ei taganud, et Gowertoni ja Llanelli linnastutes asulareovee ja vihmavee kombineeritud kogumissüsteemi kogutud vesi hoiustatakse ja juhitakse töötlemisele kooskõlas nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta nõuetega, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tal lasuvad selle direktiivi artiklite 3, 4 ja 10 ning I lisa punktide A, B ja C alusel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 202/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 27. aprilli 2017. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlused – Saksamaa) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH versus Ivan Felja (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH versus Vittoria Graf (C-681/15)

(Liidetud kohtuasjad C-680/15 ja C-681/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ettevõtte üleminek - Töötajate õiguste kaitse - Direktiiv 2001/23/EÜ - Artikkel 3 - Tööleping - Liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt on lubatud kokku leppida lepingupunktis, mis viitab ettevõtte ülemineku järgsetele kollektiivlepingutele - Omandaja vastu tuginemise võimalus))

(2017/C 202/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH (C-681/15)

Kostjad: Ivan Felja (C-680/15), Vittoria Graf (C-681/15)

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklit 3 tuleb koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 16 tõlgendada nii, et ettevõtte ülemineku korral laieneb töölepingust võõrandaja jaoks tulenevate õiguste ja kohustuste kaitse lepingupunktile, milles võõrandaja ja töötaja on privaatautonoomia põhimõtte alusel kokku leppinud ja mille kohaselt kohaldatakse nende vahelisele töösuhtele mitte ainult ülemineku kuupäeval kehtivat kollektiivlepingut, vaid ka ülemineku järgseid kollektiivlepinguid, mis ülemineku kuupäeval kehtivat kollektiivlepingut täiendavad, muudavad või asendavad, kui siseriikliku õiguse kohaselt on omandajal võimalik töötingimusi nii vastastikusel kokkuleppel kui ka ühepoolselt kohandada.

(1) ELT C 118, 4.4.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 202/4

Euroopa Kohtu (esimene koda) 27. aprilli 2017. aasta otsus (Cour de cassationi eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – A-Rosa Flussschiff GmbH versus Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), kes on Urssaf du Bas-Rhin’i õigusjärglane, ja Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

(Kohtuasi C-620/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Võõrtöötajad - Sotsiaalkindlustus - Kohaldatav õigus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikli 14 lõike 2 punkt a - Määrus (EMÜ) nr 574/72 - Artikli 12a punkt 1a - Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kokkulepe - Pardapersonal - Teise liikmesriiki lähetatud töötajad - Šveitsi filiaal - Tõend E 101 - Tõendusjõud))

(2017/C 202/06)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: A-Rosa Flussschiff GmbH

Vastustajad: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), kes on Urssaf du Bas-Rhin’i õigusjärglane, ja Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

Resolutsioon

Nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005 muudetud nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 (sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes) rakendamise kord, artikli 12a punkti 1a tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi pädeva organi määratud asutuse poolt määrusega nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005 muudetud määruse nr 1408/71 artikli 14 lõike 2 punkti a alusel väljastatud tõend E 101 seob nii selle liikmesriigi sotsiaalkindlustusasutusi kui ka kohtuid, kus tööd tehakse, isegi kui need on tuvastanud, et asjaomase töötaja töötingimused ei kuulu ilmselgelt määruse nr 1408/71 kõnealuse sätte esemelisse kohaldamisalasse.

(1) ELT C 48, 8.2.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 202/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 27. aprilli 2017. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Onix Asigurări SA versus Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

(Kohtuasi C-559/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 73/239/EMÜ - Direktiiv 92/49/EMÜ - Ühtse tegevusloa põhimõte - Päritoluliikmesriigi poolse järelevalve põhimõte - Artikli 40 lõige 6 - Mõiste „eeskirjade eiramine“ - Aktsionäride reputatisoon - Liikmesriigis asutatud kindlustusandjale kehtestatud keeld sõlmida uusi lepinguid teise liikmesriigi territooriumil“))

(2017/C 202/05)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Onix Asigurări SA

Kostja: Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

Resolutsioon

Nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 73/239/EMÜ ja 88/357/EMÜ (kolmas kahjukindlustuse direktiiv) ja täpsemalt selle artikli 40 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriigi järelevalveasutused võtavad eriolukorras kindlustatute ja kindlustushüvitiste saamise õigusega isikute kaitseks tema territooriumil teenuste osutamise vabaduse alusel tegutseva otsekindlustusandja, kes ei tegele elukindlustusega, suhtes meetmeid, nagu keeld sõlmida selle riigi territooriumil uusi lepinguid, põhjendusega, et üks kindlustusega tegelemiseks tegevusloa andmise subjektiivne tingimus, nimelt reputatsioonitingimus, on järelevalveameti kaalutlusõigusel antud hinnangu kohaselt algusest peale täitmata olnud või hiljem ära langenud. Samas ei ole nimetatud direktiiviga vastuolus see, kui viidatud liikmesriik teeb oma eriolukorras kasutatavaid õigusi teostades kindlaks, kas teatud puudused või kahtlused asjassepuutuva kindlustusandja juhtkonna laitmatu reputatsiooni osas kujutavad endast tegelikku ja vahetut ohtu, et eiratakse eeskirju kindlustatute või kindlustushüvitiste saamise õigusega muude isikute huve kahjustavalt, ja kui need seda endast kujutavad, võtab viivitamata kohaseid meetmeid, milleks võib vajaduse korral olla keeld sõlmida uusi lepinguid tema territooriumil.

(1) ELT C 38, 1.2.2016.