ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Sotsiaalpoliitika – Mees- ja naistöötajad – Töö saamine ja töötingimused – Võrdne kohtlemine

(Nõukogu direktiiv 76/207, artikli 2 lõiked 1, 3 ja 4 ning artikkel 5)

Summary

Direktiivi 76/207 meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega artikli 2 lõikeid 1, 3 ja 4 ning artiklit 5 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune siseriiklik meede, mis näeb ette, et naissoost töötajad, kes on emad ja kellel on palgatöötaja staatus, võivad esimese üheksa kuu jooksul pärast lapse sündi saada erineval viisil puhkust, samas kui meessoost töötajad, kes on isad ja kellel on sama staatus, saavad sama puhkust vaid siis, kui lapse emal on samuti palgatöötaja staatus.

Kuna puhkust võib võtta ühtmoodi nii palgatöötajast isa kui palgatöötajast ema, mis tähendab seda, et toitmine ja lapsele pühendatud aeg võivad olla tagatud võrdselt nii isa kui ema poolt, näib, et seda puhkust antakse töötajatele, kes on lapsevanemad. Niisiis ei saa seda puhkust käsitleda nii, nagu see tagaks naise rasedusest tuleneva bioloogilise seisundi või ema ja lapse vahelise erilise suhte kaitse. Pealegi, asjaolul, et palgatöötaja staatusega isadele keelduti andmast nimetatud puhkust üksnes sel põhjusel, et lapse emal ei olnud kõnealust staatust, võib olla selline tagajärg, et naine, kes on füüsilisest isikust ettevõtja, on sunnitud oma kutsealast tegevust piirama ning kandma üksi seda vastutust, mis kaasneb lapse sünniga, saamata selleks abi lapse isalt. Järelikult niisugune meede ei ole käsitletav ei meetmena, millega kõrvaldatakse või vähendatakse olemasolevat ebavõrdsust, mis võib naiste suhtes esineda reaalses ühiskondlikus elus direktiivi 76/207 artikli 2 lõike 4 tähenduses, ega ka meetmena, mille eesmärk on saavutada mitte vormiline, vaid sisuline võrdõiguslikkus, vähendades ühiskondlikus elus esineda võivat olemasolevat ebavõrdsust, ja seeläbi vastavalt ELTL artikli 157 lõikele 4 hoida ära või heastada halvemused asjaomaste isikute tööalases karjääris.

(vt punktid 31, 37–39 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Asjade ja ehitustööde riigihangete vaidlustusmenetlused – Direktiiv 89/665 – Liikmesriikide kohustus kehtestada vaidlustuste esitamise ja läbivaatamise kord

(Nõukogu direktiiv 89/665)

Summary

Direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 92/50) tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, millega seatakse hankija õigus saada riigihankealase õiguse rikkumise eest kahjutasu sõltuvusse selle rikkumise süülisest iseloomust, kaasa arvatud juhul, kui selle õigusnormi kohaldamine põhineb hankija süü eeldamisel ning sellel, et hankija ei või viidata individuaalse kvalifikatsiooni puudumisele ja seega väidetava rikkumise subjektiivse etteheidetavuse puudumisele.

Direktiivi 89/665 artikli 2 lõike 1 punktis c kahju hüvitamiseks ette nähtud õiguskaitsevahend saab nimelt olla vajaduse korral selline menetluslik alternatiiv, mis on kooskõlas tõhususe põhimõttega, millel põhineb kõnealuse direktiiviga järgitav tõhususe eesmärk, vaid tingimusel, et võimalus saada riigihankeid reguleerivate ühenduse õigusnormide rikkumise korral kahjutasu ei ole seatud hankijapoolse süü tuvastamisest suuremal määral sõltuvusse kui muud kõnealuse artikli 2 lõikes 1 sätestatud õiguskaitsevahendid. Selles osas on vähetähtis asjaolu, et õigusnorm ei pane hankija süü tõendamiskoormist mitte kannatanud isikule, vaid kohustab hankijat lükkama ümber talle pandud süü presumptsiooni, piirates sel eesmärgil kasutada olevaid põhjendusi.

(vt punktid 39, 40, 45 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Sotsiaalpoliitika – Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel – Direktiiv 2000/78 – Vanuse alusel diskrimineerimise keeld – Professorid

(Nõukogu direktiiv 2000/78, artikli 6 lõige 1)

Summary

Direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik regulatsioon nagu põhikohtuasjas käsitletav, mis näeb ette 68‑aastaseks saanud professorite kohustuslikus korras pensionilesaatmise ja nende tegevuse jätkamise pärast 65‑aastaseks saamist vaid tähtajaliste töölepingute alusel, mis sõlmitakse üheks aastaks ja mida võib järjestikku uuesti sõlmida kuni kaks korda, kui sellel regulatsioonil on eelkõige tööhõivepoliitika ja tööjõuturuga seonduv õiguspärane eesmärk – näiteks kvaliteetsete õppemeetodite väljatöötamine ja professorikohtade optimaalne jaotamine põlvkondade vahel, ning kui see regulatsioon võimaldab selle eesmärgi saavutada sobivate ja vajalike vahenditega. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas need tingimused on täidetud.

Avalik‑õigusliku üksuse ja üksikisiku vahelises kohtuvaidluses peab siseriiklik kohus juhul, kui niisugune siseriiklik regulatsioon nagu põhikohtuasjas käsitletav ei vasta direktiivi 2000/78 artikli 6 lõikes 1 sätestatud tingimustele, jätma selle regulatsiooni kohaldamata.

(vt punktid 68, 73 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Kuuenda direktiiviga ette nähtud maksuvabastused – Artikli 13 B osa punkti d alapunktis 3 loetletud pangatehingud

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 13 B osa punkti d alapunkt 3)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega kehtestatud maksuvabastuse kohaldamisalasse ei kuulu niisuguse teenuse osutamine, mis koosneb sisuliselt sellest, et teenuse osutaja taotleb kolmanda isiku pangalt „otsekorraldussüsteemi” kaudu oma kliendi arvelduskontole sellise summa ülekandmist, mille nimetatud isik teenuse osutaja kliendile võlgneb, saadab kliendile saadud summade kohta teatise, võtab ühendust kolmanda isikuga, kellelt teenuse osutaja ei ole makset saanud, ja lõpuks annab teenuse osutaja pangale korralduse kanda saadud summad, millest on maha arvatud teenuse osutaja tasu, üle kliendi arvelduskontole.

Nimelt on see teenus hõlmatud mõistega „võlgade sissenõudmine” kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tähenduses ega ei kuulu seega maksuvabastuste hulka, kuna selle teenuse eesmärk on see, et teenuseosutaja kliendid saaksid kätte raha, mida neile on kohustatud maksma kolmandad isikud, ehk niisiis võlgade sissenõudmine. Võttes endale kohustuse nõuda võlgnevused sisse õigustatud isiku eest, vabastab teenuseosutaja oma kliendid ülesandest, mida ilma tema sekkumiseta peaksid kliendid võlausaldajatena ise täitma ning mis kujutaks endast võlgnetavate summade sissenõudmist „otsekorraldussüsteemi” kaudu.

(vt punktid 28, 32, 33, 36 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid

(ELTL artikkel 267)

2. Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid – Direktiiv 86/653

(Nõukogu direktiiv 86/653, artikli 17 lõike 2 punkt a)

3. Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid – Direktiiv 86/653

(Nõukogu direktiiv 86/653, artikli 18 punkt a)

Summary

1. Kui siseriiklike kohtute esitatud küsimused puudutavad liidu õigusnormi tõlgendamist, siis peab Euroopa Kohus põhimõtteliselt otsuse tegema. ELTL artikli 267 sõnastusest ega selle artikliga kehtestatud menetluse eesmärgist ei tulene, et asutamislepingu autorid soovisid jätta Euroopa Kohtu pädevusest välja eelotsusetaotlused liidu õigusnormi kohta juhul, kui liikmesriigi siseriiklik õigus viitab sellele õigusnormile, et määratleda selle riigi puhtalt siseriiklikku laadi olukorrale kohaldatavad eeskirjad. Juhul kui siseriiklikus õiguses järgitakse puhtalt siseriiklikku laadi olukordade reguleerimisel liidu õiguses sätestatut, selleks et vältida eelkõige diskrimineerimist või mis tahes konkurentsimoonutusi, siis on lahknevate tõlgenduste vältimiseks tulevikus ilmselt liidu huvides liidu õigusest tulenevate sätete ja mõistete ühetaoline tõlgendamine, olenemata sellest, millistel asjaoludel neid kohaldatakse.

Need põhimõtted on kohaldatavad ka juhul, kus seadusandlus, millega direktiiv, mille tõlgendust on palutud, on üle võetud, ei reguleeri otseselt kõne all olevat olukorda, kuid seda kohaldatakse selle suhtes siseriikliku kohtupraktika kohaselt analoogia alusel.

(vt punktid 10, 24–26)

2. Vastavalt direktiivi 86/653 (füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 17 lõike 2 punkti a teisele taandele on kaubandusagendil õigus saada hüvitist ainult siis ja ulatuses, kui selle hüvitise maksmine on kõiki asjaolusid arvesse võttes õiglane. Seetõttu ei saa välistada, et nimetatud agendi käitumist saab arvesse võtta analüüsi raames, millega tehakse kindlaks, kas talle hüvitise maksmine on õiglane.

(vt punkt 44)

3. Direktiivi 86/653 (füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 18 punktiga a on vastuolus see, kui füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev kaubandusagent jääb ilma lahkumishüvitisest, kuna esindatav tuvastab pärast lepingu korralisest ülesütlemisest etteteatamist ja enne lepingu lõppemist, et kaubandusagent on toime pannud rikkumise, mis andis õiguse kõne all olev leping viivitamatult lõpetada.

(vt punkt 45 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Ühine tollitariifistik – Tariifirubriik – Küüslaugumugulad, mille veesisaldus ei ole täielikult kõrvaldatud

(Nõukogu määrus nr 2658/87, I lisa, komisjoni määrus nr 1810/2004)

Summary

Määruse nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud nõukogu määrusega nr 1810/2004) I lisas olevat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et küüslauk, mida on spetsiaalse töötlemisprotsessi käigus intensiivselt kuivatatud ja selle tulemusel on tootest kõrvaldatud kogu või peaaegu kogu veesisaldus, kuulub kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 0712 90 90, kuid osaliselt kuivatatud küüslauk, millel on säilinud värske küüslaugu omadused ja tunnused, kuulub kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 0703 20 00.

Selleks et küüslaugumugulad saaks klassifitseerida rubriiki 0712, peab küüslaugu kuivatamine tingima olulise ja pöördumatu muutuse, nii et kaup minetab oma loomuliku olemuse.

Seega peab veesisalduse kõrvaldamine oluliselt muutma kauba objektiivseid omadusi ja tunnuseid nii, et see tingib klassifitseerimise muusse tariifirubriiki kui rubriik 0703, millesse kuulub värske või jahutatud köögivili.

(vt punktid 25, 26, 35 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Äriühinguõigus

(ELTL artiklid 49 ja 63; nõukogu direktiiv 68/151)

Summary

Esimest direktiivi 68/151 tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseks, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt määratakse telekanalite toimimist reguleerivate õigusnormide ja käitumisreeglite rikkumise puhuks ette nähtud trahve mitte ainult äriühingule, kellel on telekanali asutamise ja käitamise luba, vaid temaga solidaarselt ka kõikidele aktsionäridele, kellele kuulub üle 2,5% aktsiatest.

Seevastu ELTL artikleid 49 ja 63 tuleb tõlgendada nii, et nendega on niisugune siseriiklik õigusnorm vastuolus.

Selline õigusnorm avaldab nimelt investoritele pärssivat mõju, kahjustab nende juurdepääsu äriühingute osaluste turule ning piirab nii asutamisvabadust kui ka kapitali vaba liikumist. Isegi kui niisuguse piirangu õiguspärane eesmärk on tagada õigusnormide ja ajakirjanike eetikakoodeksi järgimine televisioonisektori äriühingute poolt, selleks et vältida olukorda, kus kahjustatakse selliste isikute au või eraelu, kelle pilt ilmub ekraanile või kelle nime mainitakse, ei saa seda piirangut käsitada sobivana taotletava eesmärgi saavutamise tagamiseks ega eelkõige sellisena, mis ei lähe kaugemale, kui on vaja eesmärgi saavutamiseks.

(vt punktid 46, 56, 60, 63, 65, 70 ning resolutsiooni punktid 1 ja 2)
Keywords

Summary



Keywords

Euroopa Liit – Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades – Raamotsus Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta – Euroopa vahistamismääruse täitmata jätmise vabatahtlikud alused

(Nõukogu raamotsus 2002/584, artikli 4 punkt 6, ja artikli 5 punktid 1 ja 3)

Summary

Nõukogu raamotsuse 2002/584 Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta artikli 4 punkti 6 ja artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui asjassepuutuv vahistamismäärust täitev liikmesriik on rakendanud oma siseriiklikus õiguskorras selle raamotsuse artikli 5 punkte 1 ja 3, siis võib nimetatud artikli 5 punkti 1 tähenduses kohaldada tagaselja määratud karistuse täitmiseks tehtud Euroopa vahistamismääruse täitmise suhtes tingimust, et isik, kes on vahistamismäärust täitva liikmesriigi kodanik või elab seal, tuuakse tagasi sellesse riiki, et ta kannaks seal vajaduse korral karistust, mis mõistetakse talle vahistamismääruse teinud liikmesriigis asja uue läbivaatamise tulemusel, mille juures ta viibis.

Kuna sellise isiku olukord, kes mõisteti süüdi tagaseljaotsusega ja kellel on veel võimalus esitada asja läbivaatamise taotlus, on ju sarnane sellise isiku olukorraga, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus kohtu alla andmiseks, siis ei takista ükski objektiivne põhjus seda, et vahistamismäärust täitev õigusasutus, kes rakendab raamotsuse 2002/584 artikli 5 punkti 1, kohaldaks raamotsuse artikli 5 punktis 3 toodud tingimust.

(vt punktid 57, 61 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem – Ühtne otsemaksete kava – Toetuskõlblikkus – Maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõiguste kasutamine

(Nõukogu määrus nr 1782/2003, artikkel 46, artikli 54 lõige 6, artikkel 57 ja artikli 63 lõige 1)

2. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem – Ühtne otsemaksete kava – Maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõiguste kasutamine

(Komisjoni määrus nr 796/2004, artikli 50 lõige 4 ja artikkel 51)

Summary

1. Määruse nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) artikli 54 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja võib saada toetust tema käsutuses olevate toetusõiguste alusel – sealhulgas maa‑ala eest, mis ei ole maa tootmisest kõrvale jätmiseks toetuskõlblik – vaid siis, kui ta on enne kõik oma maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigused aktiveerinud.

Määruse nr 1782/2003 ülesehitusest ja eesmärkidest tuleneb, et kohustus, mille järgi tuleb vastavalt määruse artikli 54 lõikele 6 taotleda maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõiguseid enne muude toetusõiguste taotlemist, on selles mõttes absoluutne kohustus, et see kehtib asjassepuutuva põllumajandustootja kogu maa‑ala suhtes. Selleks et säilitada kõnealuse sätte kasulik mõju, on oluline, et maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigused oleksid aktiveeritud enne mis tahes muid õigusi, olenemata sellest, kas nende aluseks on maa tootmisest kõrvale jätmiseks toetuskõlblikud hektarid või mitte. Vastupidisel juhul seataks ohtu põllumajandusmaade tegelik tootmisest kõrvale jätmine, kuivõrd üks osa maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigustest jääks kasutamata kas seetõttu, et mõned põllumajandustootjad on osa oma hektareid, mis on maa tootmisest kõrvale jätmiseks toetuskõlblikud, üle andnud või siis seetõttu, et nad on saanud üleandmise teel – vastavalt määruse artiklile 46 koostoimes artikliga 57 ühtse otsemaksete kava jaotamise korral piirkondades määruse artikli 63 lõike 1 kohaselt – maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigused ilma sellega seotud maata.

(vt punktid 35, 39, 43, 44, resolutsiooni punkt 1)

2. Määruse nr 796/2004 (millega kehtestatakse määruses nr 1782/2003 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus‑ ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, muudetud määrusega nr 659/2006) artiklit 51 koostoimes artikli 50 lõikega 4 tuleb tõlgendada nii, et õiguskindluse põhimõttest lähtudes ei ole artikli 51 lõikes 1 ette nähtud sanktsioon kohaldatav põllumajandustootja suhtes, kes, olles jätnud maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigused täies ulatuses aktiveerimata põhjusel, et tema käsutuses ei olnud piisaval arvul hektareid, mis on maa tootmisest kõrvale jätmiseks toetuskõlblikud, on aktiveerinud püsikarjamaaga seotud toetusõigused.

(vt punkt 53, resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

Ühine tollitariifistik – Tollimaksud – Ühenduse tariifikvoodid

(Nõukogu määrus nr 2658/87, lisa I, komisjoni määrused nr 1864/2004 ja nr 1719/2005)

Summary

Määruse nr 1719/2005 (millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva määruse nr 2658/87 I lisa) alusel kohaldatava koguselise tollimaksu summa 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kogutakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus kuuluvate konserveeritud seente impordilt, mis toimub määrusega nr 1864/2004 (millega avatakse kolmandatest riikidest imporditavate konserveeritud seente tariifikvoodid ja sätestatakse nende haldamine, muudetud määrusega nr 1995/2005) avatud kvoodi väliselt, on proportsionaalsuse põhimõtet arvestades kehtiv.

Selleks et hinnata, kas põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa, mis järgib nii ühise kaubanduspoliitika kui ühise põllumajanduspoliitika eesmärke, on kehtiv, tuleb kontrollida, kas see meede on ilmselgelt ebaproportsionaalne viidatud eesmärkide saavutamiseks. Arvestades Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames peetud läbirääkimistel eelneva kindlaksmääramise keerukust, millise suurusega koguseline tollimaks muudab kõnealuse impordi majanduslikult ebahuvitavaks, ei saa väita, et asjaomased liidu institutsioonid oleksid sellel alal ületanud oma laia kaalutlusõigust, määrates liidu tollimaksu ülempiiri 222 eurole 100 kg vedelikuta netomassi kohta. Seega ei saa nimetatud summat pidada ilmselgelt ebaproportsionaalseks. Samuti ei saa asjaolu põhjal, et põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa muudab kvoodivälise impordi majanduslikult täiesti mõttetuks, jõuda järeldusele, et see summa on ilmselgelt ebaproportsionaalne taotletavate eesmärkidega võrreldes, kuna üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe 1994 artiklis 1 sätestatud enamsoodustusrežiimi kohaselt ei ole lubatud määrata WTO igale liikmele koguselist tollimaksu iga kord erinevas suuruses. Argument, mille kohaselt takistab koguselise tollimaksu suurus kolmanda riigi päritoluga seente müüki ühenduses, arvestades nende seente tootmiskulusid, ei tõenda, et liidu seadusandja oleks ületanud oma laia hindamispädevust, määrates koguselise tollimaksu summa 222 eurole 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kohaldatakse kvoodivälisele impordile WTO kõigist liikmesriikidest.

(vt punktid 27, 31–35 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Toidu märgistamine ja esitlemine – Direktiivid 79/112, 2000/13 ja 2000/36 – Kakao- ja šokolaaditooted

(Euroopa Parlamendi ja nõukodu direktiiv 2000/13, artikli 2 lõike 1 punkt a ja direktiiv 2000/36, artikli 3 lõiked 1 ja 5, nõukogu direktiiv 79/112)

Summary

Liikmesriik, kelle õigusaktid näevad ette võimaluse täiendada nende šokolaaditoodete müüginimetusi, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, omadussõnaga „puhas”, on rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2000/36 inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta artikli 3 lõikest 1 koosmõjus direktiivi 2000/13 toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 2 lõike 1 punktiga a ning direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 5.

Direktiiv 2000/36 ühtlustab täieulatuslikult šokolaaditoodete müüginimetused, sest ühenduse seadusandja nägi ette, et taimse rasva asendamise korral ei pea asjaomaste toodete puhul kasutama muid nimetusi, kuid etiketil peab olema täiendav teave. Seega sellistele kakao- ja šokolaaditoodetele, mis sisaldavad selles direktiivis nõutud minimaalsel määral kakaovõid, muude taimsete rasvade kui kakaovõi lisamisega ei tohi muuta nende toodete omadusi oluliselt sellisel määral, et need on muutunud mõneks muuks tooteks. Selleks et oleks tagatud, et tarbija saab õiget teavet, piisab märgistuse mõnel muul osal sellise neutraalse ja objektiivse märke esitamisest, mis teavitab tarbijat sellest, et toode ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi.

(vt punktid 29, 32, 39, 41, 45, 49 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamise üleminekukord

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkt ii, artikli 20 esimene lõik ja artikli 138 lõige 1)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamise üleminekukord

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 2 lõike 2 punkt b)

Summary

1. Direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 20 esimest lõiku ja artikli 138 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et tehingu kvalifitseerimine ühendusesiseseks tarneks või soetamiseks ei saa sõltuda mingi tähtaja järgimisest, mille jooksul kauba vedu tarnimiskoha liikmesriigist sihtkohaliikmesriiki peab algama või lõppema. Kuid selleks, et niisuguse kvalifikatsiooni saaks anda ja soetamise koha kindlaks teha, tuleb tuvastada ajaline ja sisuline seos kauba tarne ja veo vahel ning teatav järjepidevus tehingu kulgemises.

Erijuhul, kui on tegu uue veovahendi soetamisega selle direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkti ii tähenduses, tuleb see, kas tegu on ühendusesisese tehinguga, kindlaks teha, hinnates kogumis kõiki tähtsust omavaid objektiivseid asjaolusid ja soetaja kavatsusi, kui neid kinnitavad objektiivsed asjaolud, mille alusel saab tuvastada liikmesriigi, kus toimub kauba kavandatav lõpptarbimine. Selles osas võib lisaks kaubaveo ajalisele kulule omada asjas teatavat tähtsust nimelt see, kus antud veovahend on registreeritud ja kus seda tavaliselt kasutatakse, kus on soetaja elukoht ning kas soetajal on või ei ole sidemeid tarnimiskoha liikmesriigi või mõne muu liikmesriigiga. Purjeka soetamise erijuhul võib ühtlasi osutuda oluliseks see, millise liikmesriigi lipu all laev sõidab, ja koht, kus purjekas tavaliselt seisab või on ankrus ja kus seda talvel hoitakse.

Mingil juhul ei saa ühendusesisese soetamise korral nõuda, et veovahendi vedu toimuks kohe pärast selle tarnimist, et see oleks katkestamatu ja et seda kaupa ei kasutataks üldse ei enne vedu ega selle kestel. Oluline on määratleda, millises liikmesriigis toimub veovahendi lõplik ja kestev tarbimine. Selles mõttes vältab veovahendi kasutamine veo ajal, olgugi et vaba aja veetmise eesmärgil, vaid täiesti tähtsusetu ajavahemiku veovahendi üldisest kasutusajast.

(vt punktid 33, 45, 46, 48, 50, 51, resolutsiooni punkt 1)

2. Seda, kas ühendusesiseselt soetatud veovahend on uus direktiivi 2006/112 (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 2 lõike 2 punkti b tähenduses, hinnatakse hetkel, mil müüja tarnib kauba soetajale, st hetkel, mil õigus vara omanikuna käsutada läheb üle müüjalt soetajale.

(vt punktid 55, 57, resolutsiooni punkt 2)