ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute üldiste rakendussätete kohaldamine teises pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi ülekandmisel, mida taotleti enne nimetatud sätete vastuvõtmist, kuid mis viidi ellu pärast nende jõustumist, ei ole vastuolus personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2.

Üldtunnustatud põhimõtte kohaselt kohaldatakse tekkivate olukordade suhtes ning varasema õigusnormi kehtivusajal tekkinud, kuid väljakujunemata olukordade tulevastele tagajärgede suhtes kohe uut õigusnormi, kui ei ole ette nähtud teisiti. Teisiti on üksnes niisuguste olukordade puhul, mis on tekkinud ja lõplikult realiseerunud varasema normi kehtivusajal ja mis loovad omandatud õigusi. Õigust võib pidada omandatuks, kui selle aluseks olnud asjaolu ilmnes enne õigusnormide muutmist. See ei ole siiski nii õiguse puhul, mille aluseks olnud asjaolu ei teostunud muudatuse esemeks olnud õigusnormide kehtivusajal.

Samas tuleb märkida, et esiteks ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus niisugune uute üldiste rakendussätete kohene kohaldamine.

Teiseks ei muuda niisuguse teises pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi üle kandmise taotluse esitanud ametnikule või teenistujale pensioniõigusliku staažilisa ettepaneku edastamine või veelgi vähem sellise taotluse pelk esitamine asjaomase isiku õiguslikku olukorda ega tekita siduvaid õiguslikke tagajärgi. Seega ei olnud ametnikul või teenistujal omandatud õigusi, mida oleks saanud uute sätete kohaldamisega rikkuda.

Lisaks tekib ametniku või teenistuja õigus selle suhtes, et tema staažilisa aastaid tunnustatakse, täielikult alles pärast seda, kui tema teises skeemis omandatud pensioniõiguste kogumaksumus on liidu pensioniskeemi üle kantud.

Pealegi ei saa isikud tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele uue õigusnormi kohaldamise vaidlustamiseks ja seda eriti valdkonnas, kus seadusandjal on lai kaalutlusruum.

(vt punktid 25–28, 30 ja 36)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 151–154 ja 170 ning seal viidatud kohtupraktika.
Olgu meenutatud, et personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 kohaselt kuuluvad Euroopa Liidu Kohtu jurisdiktsiooni alla kõik liidu ja personalieeskirjadega hõlmatud isikute vahelised vaidlused, milles käsitletakse seda isikut kahjustava meetme õiguspärasust. Puudutatud isikut kahjustavaks meetmeks võib pidada üksnes tema õiguslikku olukorda vahetult ja koheselt mõjutavat meedet.

Staažilisa ettepanek ei too kaasa selle ettepaneku adressaadi õiguslikku olukorda vahetult ja koheselt mõjutavaid kohustuslikke õiguslikke tagajärgi, mis oluliselt muudaksid adressaadi õiguslikku olukorda, ning seega ei saa niisugust ettepanekut kvalifitseerida isikut kahjustavaks meetmeks personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 mõttes.

Teatavatel juhtudel tuleb liidu kohtule esitatud hagis sisalduvaid tühistamisnõudeid siiski tõlgendada nii, et neis taotletakse tegelikkuses selle lõppotsuse tühistamist, millega tunnustati huvitatud isiku pensioniõigusliku staaži lisa, mis tuleneb varem muu pensioniskeemi raames omandatud pensioniõigustest. Nii on see juhul, kui huvitatud isik andis oma heakskiidu enne teenistusse astumist omandatud pensioniõiguste ülekandmise menetluse jätkamiseks, väljendades nõusolekut talle esitatud ettepanekuga, tingimusel et seda menetlust tegelikkuses ka jätkati ning kui see päädis lõppotsuse vastuvõtmisega enne hagi esitamist.

(vt punktid 32, 34 ja 37)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtumäärus, 8.3.2007Strack vs. komisjon, C‑237/06 P EU:C:2007:156, punkt 62 ja seal viidatud kohtupraktika.

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 110 ja 139.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus, 4.9.2008, Lafili vs. komisjon, F‑22/07, EU:F:2008:104, punkt 30 ja seal viidatud kohtupraktika.
Kuigi on tõsi, et kui konkursi kandidaat esitab hagi reservnimekirja kandmata jätmise otsuse peale, on tal õigus tugineda konkursi käigus toimunud rikkumistele, sealhulgas nendele, mis tulenevad konkursiteate enda tekstist, sealhulgas konkursiteate lahutamatuks osaks olevast juhendist, tuleb siis, kui puudub otsene seos vaidlustatud otsuse enda põhjenduse ja konkursiteate või sellega seotud juhendi õigusvastasusest tuleneva väite vahel, mida ei ole õigeaegselt vaidlustatud, tunnistada see väide vastuvõetamatuks.

(vt punkt 62)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 23.1.2013, Katrakasas vs. komisjon, F‑24/11, EU:F:2013:4, punkt 71, ja 21.3.2013, Taghani vs. komisjon, F‑93/11, EU:F:2013:40, punkt 38.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (kolmas koda)

17. november 2015

Antonio Ayres de Abreu

versus

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK)

„Avalik teenistus — Ilmselge vastuvõetamatus — Esindamine advokaadi poolt — Hageja, kes on ise advokaat — Hageja võimatus kasutada esindajana advokaati, kes ei ole menetluses kolmas isik”

Ese:

ELTL artikli 70 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega A. Ayres de Abreu palub sisuliselt tühistada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) 10. veebruari 2015. aasta otsuse, millega jäeti rahuldamata tema pensionile minemise taotlus.

Otsus:

Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta Ayres de Abreu kohtukulud tema enda kanda.

Sisukord

Menetlus — Hagimenetluse algatusdokument — Vorminõuded — Hagiavaldus, mis ei ole esitatud advokaadi kaudu — Hageja, kel on advokaadina siseriiklikus kohtus esindamise õigus — Mõju puudumine — Vastuvõetamatus

(Euroopa Kohtu põhikiri, artiklid 3 ja 4; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 45 lõige 2 ning artiklid 55 ja 57)

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmandast lõigust, eriti mõistest „esindama” ning Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 45 lõike 2 esimesest lõigust nähtub, et Avaliku Teenistuse Kohtusse hagi esitamisel peab selle artikli tähenduses „pool” kasutama sellise kolmanda isiku teenuseid, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus, ning Avaliku Teenistuse Kohtusse saab nõuetekohaselt pöörduda ainult kolmanda isiku allkirjastatud hagiavaldusega. Sellest kohustusest ei näe erandit ette ei Euroopa Kohtu põhikiri ega Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord ning hagiavalduse, millele on alla kirjutanud hageja ise – isegi kui tema puhul on tegemist liikmesriigi kohtus esinemise õigusega advokaadiga –, esitamisest ei piisa hagi esitamiseks.

Selline puudus ei kuulu nende puuduste hulka, mida saab Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 50 alusel kõrvaldada, ning seetõttu on hagi ilmselgelt vastuvõetamatu.

(vt punktid 6–8, 12 ja 13)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtumäärused, 5.12.1996, Lopes vs. Euroopa Liidu Kohus, C‑174/96 P, EU:C:1996:473, punktid 8–11, ja 27.11.2007, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret ja Akar vs. komisjon, C‑163/07 P, EU:C:2007:717, punktid 25 ja 26.

Esimese Astme Kohus: kohtumäärus, 13.1.2005, Sulvida vs. komisjon, T‑184/04, EU:T:2005:7, punktid 4 ja 8.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärused, 30.10.2008, Ortega Serrano vs. komisjon, F‑48/08, EU:F:2008:131, punkt 41, mis jäeti apellatsiooni korras muutmata Euroopa Liidu Üldkohtu 9. märtsi 2010. aastamäärusega Ortega Serrano vs. komisjon, T‑583/08 P, EU:T:2010:79, ja 13.2.2012, Ayres de Abreu vs. EMSK, F‑123/11, EU:F:2012:17, punktid 11 ja 17.
Kuigi personalieeskirjade artikli 91 lõike 3 kolmas taane näeb ette, et „kui kaebus lükatakse tagasi otsese otsusega pärast selle tagasilükkamist kaudse otsusega, kuid enne kaebuse esitamise tähtaja möödumist, algab uus kaebuse esitamise tähtaeg”, ei ole see säte kohaldatav taotluse etapis enne kaebuse esitamist. Seda konkreetset sätet, mis käsitleb hagi esitamise tähtaegade arvutamise üksikasjalikke eeskirju, tuleb tõlgendada sõnasõnalt ja kitsalt. Sellest tuleneb, et taotluse otsene rahuldamata jätmine pärast sama taotluse kaudse rahuldamata jätmise otsuse tegemist, mis on puhtalt kinnitav otsus, ei võimalda asjaomasel ametnikul kasutada kohtueelset menetlust, mis annab talle uue tähtaja kaebuse esitamiseks.

Seega kaebuse puhul, mis on esitatud enam kui kolm kuud pärast vaikimisi tehtud otsust taotluse tagasilükkamise kohta, ei saa olla tegemist ametisse nimetava asutuse poole eelnevalt nõuetekohase pöördumisega, mis võimaldab hagi kohtueelset menetlust.

Lisaks tuleb märkida, et kui möönda, et taotluse tagasilükkamise otsusega pelgast teatamisest selle tagasilükkamise põhjustest võiks uuesti hakata kulgema hagi esitamise tähtajad, siis kõikide administratsiooni vaikimisi tehtud otsuste kohta, mis olemuse poolest on põhjendamata, saab igal hetkel paluda täiendavaid põhjendusi, mis võimaldavad ametnikel või teenistujatel määrata endale uue tähtaja kaebuse esitamiseks kolme kuu jooksul täiendava põhjenduse saamisest, samal ajal kui personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses otsuse ebapiisava põhjendamise võib ja isegi peab just nimelt tõstatama kaebuse raames ning seega peab vajaduse korral olema administratsiooni poolt nõuetekohaselt parandatud otsuses sellise kaebuse kohta.

(vt punktid 24, 25 ja 28)

Esimese Astme Kohus: kohtumäärus, 17.11.2000, Martinelli vs. komisjon, T‑200/99, EU:T:2000:269, punkt 11.

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsused, 7.7.2011, Longinidis vs. Cedefop, T‑283/08 P, EU:T:2011:338, punkt 72, ja 21.5.2014, Mocová vs. komisjon, T‑347/12 P, EU:T:2014:268, punkt 35.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärused, 8.7.2009, Sevenier vs. komisjon, F‑62/08, EU:F:2009:88, punkt 33, ja 22.4.2015, ED vs. ENISA, F‑105/14, EU:F:2015:33, punkt 41.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

30. september 2015

Carlos Nunes

versus

Euroopa Kontrollikoda

„Avalik teenistus — Lepinguline töötaja — Teenistusse võtmise tingimuste vaidlustamine — Hilinenult esitatud kaebus — Kohtueelse menetluse järgimata jätmine — Ilmselge vastuvõetamatus”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega C. Nunes palub esiteks tühistada Euroopa Liidu Kontrollikoja 19. jaanuari 2015. aasta otsuse jätta rahuldamata C. Nunese 5. detsembri 2014. aasta kaebus, milles nõuti, et tühistataks 29. aprilli otsus, millega ühepoolselt muudeti kaebaja töötasu ja tema kui lepingulise töötaja teenistustingimusi, ja teiseks kohustada kontrollikoda kohaldama tagasiulatuvalt alates aprillist 2009 tema kui lepingulise töötaja töötasu.

Otsus:

Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta C. Nunesi kohtukulud tema enda kanda.

Kokkuvõte

Ametnike hagid — Eelnev halduskaebus — Tähtaeg — Õiguskord — Uurimine kohtu algatusel

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

Personalieeskirjade artikli 90 lõikes 2 ettenähtud kolmekuuline kaebuse esitamise tähtaeg isikut kahjustava meetme peale põhineb avalikul huvil, mitte ei ole poolte või kohtu võimuses, kuna see on suunatud õiguslike olukordade selguse ja turvalisuse, samuti õiguskindluse tagamisele. Liidu kohus peab seega omal algatusel kontrollima, kas seda tähtaega on järgitud.

Lepingulise töötaja töölevõtmise otsust käsitlev kaebus, mis on esitatud rohkem kui viis aastat pärast selle otsuse tegemist, on niisiis esitatud ilmselgelt hilinenult. Isegi kui selle kaebuse rahuldamata jätmise otsust käsitada mitte kaebuse, vaid personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel esitatud taotluse rahuldamata jätmise otsusena, oleks huvitatud isikul vastavalt personalieeskirjade artikli 90 lõikele 2 seejärel olnud aega kolm kuud, et esitada kaebus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel esitatud taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale.

(vt punktid 13, 15 ja 16)

Viide:

Üldkohus: kohtumäärus, 7.9.2005,Krahl vs. komisjon, T‑358/03, EU:T:2005:301, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika.
Kui ametnikul oli personalieeskirjade valimise ajal valija staatus ja kui ta tugineb sellele staatusele valimiste tulemuse kohtuliku kontrollimise nõudes, siis ei kaota ta põhjendatud huvi hagi esitamise vastu pelgalt asjaolu tõttu, et võib juhtuda, et nende valimistega antud personalikomitee mandaat lõpeb menetluse jooksul.

Igal valijal on seoses personali ja muude töötajate esindusorgani valimistega ja võimalusega esitada tühistamishagi või selles menetluses osaleda otsene ja tegelik huvi, et valimine toimuks selliste tingimuste ja valimissüsteemi kohaselt, mis on kooskõlas vastavat valimiskorda reguleerivate personalieeskirjade sätetega.

ELTL artikliga 278 kehtestatakse põhimõte, et hagi esitamine ei peata õigusakti toimet, kuna liidu institutsioonide võetud aktide suhtes kehtib õiguspärasuse eeldus. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik võib seega ainult erandkorras määrata põhimenetluses vaidlustatud akti kohaldamise peatamise. Seetõttu ei tohi kiireloomulisuse tingimust ja täpsemalt täitmise peatamise tingimuseks olevat vajadust, et hageja viitaks tõepoolest esinevale olulise ja hüvitamatu kahju tekkimise ohule, segi ajada nõudega, et hageja peab personalieeskirjade artiklite 90 ja 91 alusel nõuetekohase hagi esitamiseks tõendama, et tal on vaidlustatud akti tühistamise vastu isiklik huvi.

Sellega seoses ei piisa asjaolust, et hagejal on personalikomitee valimiste ajal valija staatus ja et ta – nagu kõik teisedki valijad – on huvitatud sellest, et tema esindajad valitaks kehtivaid tingimusi järgides, selleks et tõendada olulise ja hüvitamatu kahju tekkimise ohtu, mis õigustaks vaidlustatud otsuse täitmise peatamist.

Lisaks, kuigi Euroopa põhiõiguste harta artikliga 47 on kõigile isikutele tagatud õigus tõhusale õiguskaitsevahendile, on see õigus seotud vaikimisi lubatud piirangutega, kuna loomuldasa eeldab see reguleerimist ega saa niisiis kalduda kõrvale ELTL artikli 278 sätetest, millest tuleneb, et täitmise kohaldamise võib peatada ainult juhul, kui on tõendatud olulise ja hüvitamatu kahju tekkimise oht.

(vt punktid 26, 27 ja 29)

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtumäärus, 27.4.2010, parlament vs. U, T‑103/10 P(R), EU:T:2010:164, punkt 34.
Personalieeskirjade artikli 24 eesmärk on anda ametnikele ja teenistujatele nii oleviku kui ka mineku suhtes kindlustunne, et nad saaksid oma töökohustusi teenistuse huvides paremini täita. Institutsiooni abistamiskohustusega peetakse seega silmas nii tema töötajate kaitset kui ka tema enda huvide kaitsmist ning see tugineb järelikult ühiste huvide eeldusele. Seega ei pea administratsioon aitama ametnikku, keda kahtlustatakse oma ametikohustuste tõsise rikkumises, mille eest võib algatada distsiplinaarmenetluse. Samamoodi paneb personalieeskirjade artikkel 24 administratsioonile kohustuse sekkuda teenistuskorda ja rahu häiriva vahejuhtumi korral piisavalt jõuliselt. Veel täpsemalt näeb personalieeskirjade artiklis 24 viidatud abistamiskohustus ette ametnike kaitsmise nende institutsiooni poolt kolmandate isikute tegevuse eest, mitte institutsiooni enda aktide eest, mille kontrollimine on hõlmatud teiste personalieeskirjade sätetega.

Sellega seoses kontekstis, kus institutsioon on tsiviilhageja kriminaalmenetluses, mis on ametniku suhtes algatatud siseriiklike asutuste poolt faktiliste asjaolude alusel, mis võivad endast kujutada ühenduse eelarve pettust, on institutsioonil asjaomase ametniku huvist vastupidine huvi. Järelikult ja sõltumata sellest, milline on kolmandate isikute roll selles menetluses, võib institutsioon ilma personalieeskirjade artiklit 24 rikkumata keelduda nimetatud ametniku abistamisest kriminaalmenetluses, mis algatati viimase suhtes ja selle raames esitatud süüdistuste ja vastu võetud aktide tõttu.

(vt punktid 32 ja 33)

Euroopa Kohus: kohtuotsused, 17.12.1981, Bellardi‑Ricci jt vs. komisjon, 178/80, EU:C:1981:310, punkt 23, ja 12.6.1986, Sommerlatte vs. komisjon, 229/84, EU:C:1986:241, punkt 19.

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus, 27.6.2000, K vs. komisjon, T‑67/99, EU:T:2000:169, punkt 35.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 23.11.2010, Wenig vs. komisjon, F‑75/09, EU:F:2010:150, punkt 49; 20.7.2011, Gozi vs. komisjon, F‑116/10, EU:F:2011:124, punkt 12, ja 26.3.2015, CW vs. parlament, F‑124/13, EU:F:2015:23, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T‑309/15 P.
Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 24.9.2009, Brown vs. komisjon, F‑37/05 , EU:F:2009:121 , punkt 28 , ja 4.2.2010, Wiame vs. komisjon, F‑15/08 , EU:F:2010:7 , punkt 20 .

Hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu, kuna see on esitatud esialgse otsuse peale.

Kui kandidaat, kelle konkursile lubamise taotlus on tagasi lükatud, taotleb selle otsuse läbivaatamist administratsioonile siduva konkreetse sätte alusel, siis on personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 või vajadusel artikli 91 lõike 1 tähenduses ametniku huve kahjustavaks aktiks konkursikomisjoni poolt läbivaatamise järel langetatud otsus.

Konkursikomisjoni ülesanne on üksikjuhtumite kaupa hinnata, kas iga kandidaadi esitatud töökogemus vastab konkursiteates nõutud tasemele. Konkursikomisjonil on seejuures konkursimenetlusi käsitlevate personalieeskirjade sätete kohaselt ulatuslik kaalutlusõigus hinnata nii kandidaatide varasema töökogemuse laadi ja pikkust kui ka seda, kui otseselt või kaudselt on need täidetava ametikoha nõuetega seotud. Avaliku Teenistuse Kohus peab oma õiguspärasuse kontrolli puhul seega piirduma selle kontrollimisega, kas kaalutlusõiguse kasutamisel ei tehtud ilmset hindamisviga. Selle kontrolli raames peab liidu kohus võtma arvesse seda, et konkursikandidaat peab esitama konkursikomisjonile kogu teabe ja dokumendid, mida ta peab vajalikuks selleks, et konkursikomisjonil oleks võimalik kontrollida, kas ta täidab konkursiteates esitatud tingimusi ning seda veelgi enam, kui tal paluti sõnaselgelt ja ametlikult seda teha. Kui konkursikomisjon teeb otsuse konkureerivate kandidaatide konkursile lubamise kohta, on tal seega lubatud piirduda oma analüüsis ainult kandideerimistaotlustega ja nendele lisatud dokumentidega.

Selleks et konkursikomisjoni ulatusliku kaalutlusõiguse olemasolul teha kindlaks, kas ta on teinud asjaolude hindamisel ilmselge vea, mis õigustaks tehtud otsuse tühistamist, peavad tõendid, mille esitamise kohustus on hagejal, olema piisavad, et asjaomase konkursikomisjoni antud hinnang muutuks ebausutavaks.

(vt punktid 35–38)

Euroopa Kohus: kohtuotsus, 12.7.1989, Belardinelli jt vs. Euroopa Kohus, 225/87, EU:C:1989:309, punktid 13 ja 14.

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused, 12.12.1996, AIUFFASS et AKT vs. komisjon, T‑380/94, EU:T:1996:195, punkt 59; 13.3.2002, Martínez Alarcón vs. komisjon, T‑357/00, T‑361/00, T‑363/00 ja T‑364/00, EU:T:2002:66, punkt 76; 25.3.2004, Petrich vs. komisjon, T‑145/02, EU:T:2004:91, punkt 37, ja 12.2.2008, BUPA jt vs. komisjon, T‑289/03, EU:T:2008:29, punkt 221.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 25.11.2008, Iordanova vs. komisjon, F‑53/07, EU:F:2008:148, punkt 34 et sseal viidatud kohtupraktika, ja 24.4.2013, Demeneix vs. komisjon, F‑96/12, EU:F:2013:52, punktid 42–45 ja seal viidatud kohtupraktika.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

28. aprill 2016

José Manuel Silva Rodriguez

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Ametnikud — Pension — Pensioniõiguste arvutamine — Hüvitis määratud palgaastmest või -järgust kõrgemal palgaastmel või -järgul töötamise eest — Kodukorra artikkel 81”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega José Manuel Silva Rodriguez palub Avaliku Teenistuse Kohtul esiteks tunnistada, et antud juhule ei kohaldata Euroopa Komisjoni sisejuhist, käesoleval juhul haldusjuhtide järeldust 240/05, mis kiideti heaks 16. juunil 2005 ja mis sisuliselt puudutas kõrgemale ametijärgule tõusmist, mis oli alates 1. maist 2004 ette nähtud üksuse juhatajatele, direktoritele ja peadirektoritele, ning tühistada komisjoni 29. oktoobri 2014. aasta otsus, millega määrati kindlaks tema vanaduspensioni õigused, ning teiseks mõista komisjonilt tema kasuks välja vanaduspension, mida tal on õigus saada ja millest arvatakse maha tegelikult makstud pension, koos seadusjärgsete viivitusintressidega.

Otsus:

Jätta José Manuel Silva Rodriguezi hagi osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Jätta J. M. Silva Rodriguezi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnike hagid — Väited — Väide, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet — Viitamine väidetavale diskrimineerimisele seetõttu, et teistele ametnikele on õigusvastaselt antud eelis — Tulemusetu väide

(Personalieeskirjad, artikkel 91)

Võrdse kohtlemise põhimõtte tagamisel tuleb arvestada seaduslikkuse põhimõtte tagamisega, mille kohaselt ei saa keegi enda nõude toetuseks tugineda kellegi teise huvides toime pandud õigusvastasele teole. Järelikult on tulemusetu väide, et on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet seoses eelisega, mida on teistele ametnikele antud õigusvastaselt.

(vt punkt 38)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtuotsused, 4.7.1985, Williams vs. kontrollikoda, 134/84, EU:C:1985:297, punkt 14, ja 2.6.1994, de Compte vs. parlament, C‑326/91 P, EU:C:1994:218, punktid 51 ja 52.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 1.7.2010, Časta vs. komisjon, F‑40/09, EU:F:2010:74, punkt 88, ja 21.1.2014, Van Asbroeck vs. parlament, F‑102/12, EU:F:2014:4, punktid 37 ja 38.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(ainukohtunik)

24. veebruar 2016

Vassiliki Labiri

versus

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK)

„Vaidluse lahendamine kompromissiga — Kodukorra artikli 91 lõige 1 — Poolte kokkulepe Avaliku Teenistuse Kohtu algatusel — Registrist kustutamine”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega V. Labiri palub sisuliselt esiteks tühistada vaikimisi tehtud 20. veebruari 2015. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema kaebus Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) ametisse nimetav asutuse süülise tegevusetuse peale, mis seisnes selles, et viimane ei võtnud 26. veebruari 2013. aasta kohtuasja Labiri vs. EMSK (F‑124/10, EU:F:2013:21) täitmiseks meetmeid, ning teiseks mõista EMSK-lt välja hüvitis väidetavalt tekitatud mittevaralise kahju eest.

Otsus:

Kustutada Avaliku Teenistuse Kohtu registrist kohtuasi F‑33/15 tulenevalt Vassiliki Labiri ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) vahelisest kokkuleppest. Vassiliki Labiri ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) kannavad kohtukulud vastavalt kokkuleppele.

Kokkuvõte

Ametnike hagid — Vaidluse lahendamine kompromissiga Avaliku Teenistuse Kohtus — Registrist kustutamine

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 91 lõige 1)

(vt punkt 7)