ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (teine koda) 14. oktoobri 2020. aasta otsus (Tribunale ordinario di Brescia eelotsusetaotlus – Itaalia) – JH versus KG

(Kohtuasi C-681/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2008/104/EÜ - Renditöö - Artikli 5 lõige 5 - Võrdne kohtlemine - Renditöö kuritarvitamise vältimiseks vajalikud meetmed - Liikmesriikide kohustus vältida üksteisele järgnevaid lähetusi - Riigisisestes õigusnormides piirangute sätestamata jätmine - Kooskõlalise tõlgendamise nõue)

(2020/C 423/02)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale ordinario di Brescia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: JH

Kostja: KG

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/104/EÜ renditöö kohta artikli 5 lõike 5 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis arvuliselt ei piira sama renditöötaja järjestikusi lähetusi samasse kasutajaettevõtjasse ega sea renditöö õiguspärasuse tingimuseks, et oleks ära märgitud selle kasutamise tehnilised, tootmisalased, organisatoorsed või töötaja asendamisega seotud põhjused. Seevastu tuleb seda sätet tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik ei võta ühtegi meedet renditöö ajutise olemuse säilitamiseks, ning sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis ei näe ette ühtegi meedet, et vältida sama renditöötaja järjestikust lähetamist samasse kasutajaettevõtjasse, mille eesmärk on hoida kõrvale direktiivi 2008/104 sätetest tervikuna.

(1) ELT C 35, 28.1.2019.
C 423/4

ET

Euroopa Kohtu (teine koda) 17. septembri 2020. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Stichting Schoonszicht versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-791/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Kapitalikaubana soetatud kinnisasi - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Esialgse mahaarvamise korrigeerimine - Mahaarvamise korrigeerimine ühekorraga täies ulatuses pärast kauba esmast kasutuselevõttu - Korrigeerimisperiood)

(2020/C 423/05)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Stichting Schoonszicht

Vastustaja: Staatssecretaris van Financiën

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 184–187 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on sätestatud kapitalikaupade suhtes kohaldatav korrigeerimise kord, mis näeb ette mitme aasta peale jagatud korrigeerimise ja mille kohaselt kauba esmase kasutuselevõtu aastal, mis vastab ka esimesele korrigeerimisaastale, korrigeeritakse selle kaubaga seotud esialgset mahaarvamist ühekorraga täies ulatuses, kui esmasel kasutuselevõtul selgub, et mahaarvamine ei vasta summale, mida maksukohustuslasel oli lubatud maha arvata kauba tegeliku kasutamise alusel.

(1) ELT C 122, 1.4.2019.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/17/EL elamukinnisvaraga seotud tarbijakrediidilepingute kohta ning millega muudetakse direktiive 2008/48/EÜ ja 2013/36/EL ja määrust (EL) nr 1093/2010, artikli 12 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis lubavad krediidiandjal nõuda laenuvõtjalt elamukinnisvaraga seotud krediidilepingu sõlmimisel antava individuaalse eelise eest vastusooritusena, et laenuvõtja kogu töötasu või sellega samastatud tulu laekuks selle krediidiandja juures avatud arvelduskontole otsekorralduse alusel, olenemata laenu suurusest, maksetähtaegadest ja kestusest. Seevastu tuleb seda sätet tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võib otsekorralduse alusel laekumise kohustuse kestus, juhul, kui see ei puuduta krediidisaaja kogu töötasu, olla kuni kümme aastat või kui see on lühem, siis võrduda krediidilepingu kestusega.
2.

Kuna Ungari võttis 2011. aasta seaduse nr CCIV riikliku kõrgharidustaseme õppe kohta (Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény) (muudetud 2017. aasta seadusega nr XXV, millega muudetakse 2011. aasta seadust nr CCIV riikliku kõrgharidustaseme õppe kohta (Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény)) § 76 lõike 1 punktis b ette nähtud meetme, mille kohaselt võivad välismaised kõrgharidusasutused tegutseda Ungaris üksnes siis, kui nad pakuvad kõrgharidustaseme õpet oma asukohariigis, on Ungari osas, milles see säte on kohaldatav Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmeks olevas kolmandas riigis asuvate kõrgharidusasutuste suhtes, rikkunud Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu, mis kirjutati alla Marrakechis ja kiideti heaks otsusega 94/800, lisas 1 B toodud teenustekaubanduse üldlepingu XVII artiklist tulenevaid kohustusi, ning osas, milles see säte on kohaldatav teises liikmesriigis asuvate kõrgharidusasutuste suhtes, rikkunud ELTL artiklist 49 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul artiklist 16 tulenevaid kohustusi.
Euroopa Kohtu (teine koda) 24. septembri 2020. aasta otsus – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl versus Euroopa Komisjon, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA

(Kohtuasi C-601/18 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Maa- ja veealuste elektrikaablite Euroopa turg - Projektide raames turu jagamine - Üks ja vältav rikkumine - Õiguslikult eraldiseisvate üksuste õigusjärglus - Rikkumise süükspandavus - Võrdse kohtlemise põhimõte - Tõendite moonutamine - Määrus (EÜ) nr 1/2003 - Artikkel 20 - Komisjoni kontrollipädevus keelatud kokkulepete valdkonnas - Õigus andmeid ilma eelneva hindamiseta kopeerida ja seejärel komisjoni ruumides läbi vaadata - Trahvid)

(2020/C 399/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (esindajad: esialgu avvocati C. Tesauro ja L. Armati, hiljem solicitors C. Firth ja C. Griesenbach)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: F. Castilla Contreras, C. Sjödin, T. Vecchi ja P. Rossi), The Goldman Sachs Group Inc. (esindajad: advokat J. Koponen ja avvocatessa A. Mangiaracina), Pirelli & C. SpA (esindajad: avvocati G. Rizza ja M. Siragusa)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Prysmian SpA ja Prysmian Cavi e Sistemi Srl-i kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

3. Jätta Pirelli & C. SpA kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
—

sellega on vastuolus, kui käsimüügiravimite internetimüügi teenuse sihtliikmesriik kohaldab teises liikmesriigis asuva nimetatud teenuse osutaja suhtes riigisiseseid õigusnorme, mis keelavad niisuguseid ravimeid müüvatel apteekidel kasutada tasulist viitamisteenust otsingumootorites ja hinnavõrdlejates, välja arvatud juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu menetluses nõuetekohaselt tõendatakse, et niisugused õigusnormid on rahvatervise kaitse eesmärgi saavutamiseks sobivad ega lähe kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta artikli 20 sätteid koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009, milles sätestatakse määruse nr 883/2004 rakendamise kord, artikliga 26, mis käsitleb plaanilist ravi, tuleb koostoimes ELTL artikliga 56 tõlgendada selliselt, et: — ravi, mida on saadud muus liikmesriigis kui see, kus kindlustatud isik elab, ainuüksi tema tahtest tulenevalt põhjusel, et tema arvates ei olnud see ravi või sama tõhus ravi elukohajärgses liikmesriigis meditsiiniliselt vastuvõetava aja jooksul kättesaadav, on hõlmatud mõistega „plaaniline ravi“ nende sätete tähenduses ning järelikult kehtib sellise ravi saamise suhtes muus liikmesriigis kui see, kus on kindlustatud isiku elukoht, määruses nr 883/2004 ette nähtud tingimustel põhimõtteliselt elukohariigi pädeva asutuse väljaantud loa nõue; — kindlustatud isikul, kes on saanud plaanilist ravi muus liikmesriigis kui elukohariik, ilma et ta oleks määruse artikli 20 lõike 1 alusel taotlenud luba pädevalt asutuselt, on õigus ravikulude hüvitamisele nimetatud määruses ette nähtud tingimustel, kui — esiteks oli see isik kuupäevast, mil ta pani kinni vastuvõtuaja arstliku läbivaatuse ja võimaliku ravi saamiseks teises liikmesriigis, kuni kuupäevani, mil talle osutati asjaomast ravi selles liikmesriigis, kuhu ta pidi suunduma, eelkõige tervisliku seisundi või kiireloomulise ravi saamise vajadustega seotud põhjustel olukorras, mis takistas tal pädevalt asutuselt sellist luba taotlemast või oodata ära selle taotluse kohta otsuse tegemist, ja — teiseks on lisaks täidetud muud tingimused sama määruse artikli 20 lõike 2 teise lause alusel mitterahaliste hüvitiste maksmiseks. Liikmesriigi kohus peab selles küsimuses tegema vajaliku kontrolli.
Euroopa Kohtu (viies koda) 17. septembri 2020. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – kriminaalmenetlus järgmise isiku suhtes: JZ

(Kohtuasi C-806/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Riigis ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmine - Direktiiv 2008/115/EÜ - Artikkel 11 - Sisenemiskeeld - Kolmanda riigi kodanik, kelle suhtes on kohaldatud sisenemiskeeldu, kuid kes ei ole asjasse puutuva liikmesriigi territooriumilt kordagi lahkunud - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad selle kodaniku kõnealuses liikmesriigis viibimise eest ette vangistuse, kui see kodanik teadis, et tema suhtes on kohaldatud sisenemiskeeldu)

(2020/C 390/06)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

JZ

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel, ja eelkõige selle artiklit 11 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, milles on ette nähtud, et riigis ebaseaduslikult viibivale kolmanda riigi kodanikule, kelle suhtes on direktiivis ette nähtud tagasisaatmismenetlus lõpule viidud, ilma et asjaomane isik oleks tegelikult liikmesriikide territooriumilt lahkunud, kohaldatakse vangistust, kui kuriteoks tunnistatud käitumine on määratletud viitega ebaseaduslikule riigis viibimisele, kui isik on teadlik sisenemiskeelust, mis kehtestati eelkõige varasema kriminaalkorras karistatuse tõttu või ohu tõttu, mida ta endast kujutab avalikule korrale või riigi julgeolekule, tingimusel et kuriteoks tunnistatud käitumist ei ole määratletud viitega sisenemiskeelu rikkumisele ja et need õigusnormid on piisavalt kättesaadavad ja täpsed ning kohaldamise seisukohast ettenähtavad, et vältida omavoli ohtu; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 122, 1.4.2019.
3.

Direktiivi 2006/123 artikli 9 lõike 1 punkte b ja c tuleb tõlgendada nii, et riigisisesed õigusnormid – mis eesmärgiga tagada piisav eluruumide pakkumine pikaajaliseks üürimiseks taskukohase hinnaga allutavad teatud tegevuse, mis seisneb möbleeritud eluruumide tasu eest korduvas ja lühiajalises üürileandmises ajutistele kasutajatele, kellele see ei muutu elukohaks, eelneva loa andmise korrale teatud kohalikes omavalitsusüksustes, kus surve üürile on eriti suur – on põhjendatud olulise avaliku huviga seotud põhjusega, milleks on püüd võidelda üürieluasemete nappuse vastu, ja proportsionaalsed taotletava eesmärgiga, kuna seda ei ole võimalik saavutada vähem piirava meetmega, eelkõige põhjusel, et tagantjärele tehtav kontroll toimuks liiga hilja selleks, et olla tõeliselt tõhus.
C 390/3

ET

Euroopa Kohtu (suurkoda) 22. septembri 2020. aasta otsus – Austria Vabariik versus Euroopa Komisjon jt

(Kohtuasi C-594/18 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - ELTL artikli 107 lõike 3 punkt c - ELTL artiklid 11 ja 194 - Euratomi lepingu artikkel 1, artikli 2 punkt c ja artikli 106a lõige 3 - Abi, mida kavatsetakse anda Hinkley Point C tuumaelektrijaamale (Ühendkuningriik) - Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks - Ühise huvi eesmärk - Euroopa Liidu keskkonnaeesmärgid - Keskkonnakaitse põhimõte, saastaja maksab põhimõte, ettevaatuspõhimõte ja säästlikkuse põhimõte - Asjaomase majandustegevuse kindlaksmääramine - Turutõrge - Abi proportsionaalsus - Investeerimis- või tegevusabi - Abi elementide kindlaksmääramine - Garantiide teatis)

(2020/C 390/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Austria Vabariik (esindajad: G. Hesse, hiljem F. Koppensteiner ja M. Klamert, keda abistas Rechtsanwalt H. Kristoferitsch)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: É. Gippini Fournier, T. Maxian Rusche, P. Němečková ja K. Herrmann), Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller ja I. Gavrilová), Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas ja P. Dodeller, hiljem P. Dodeller ja T. Stehelin), Luksemburgi Suurhertsogiriik (esindajad: D. Holderer, hiljem T. Uri, keda abistas avocat P. Kinsch), Ungari (esindajad: M. Z. Fehér, keda abistas ügyvéd P. Nagy), Poola Vabariik (esindaja: B. Majczyna), Slovaki Vabariik (esindaja: B. Ricziová), Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: Z. Lavery ja M. S. Brandon, keda abistasid A. Robertson, QC, ja barrister T. Johnston)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Austria Vabariigi kohtukulud apellatsioonimenetluses tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

3. Jätta Tšehhi Vabariigi, Prantsuse Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Ungari, Poola Vabariigi, Slovaki Vabariigi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
2.

Direktiivi 2002/20, mida on muudetud direktiiviga 2009/140, artikleid 12 ja 13 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, millega elektroonilise side jaoks vajaliku taristu või võrgu omanikest ettevõtjatele, kes kasutavad neid telefoni- ja internetiteenuse osutamiseks, kehtestatakse maks, mille summa määratakse kindlaks ainuüksi brutotulu alusel, mida need ettevõtjad on aastas teeninud asjaomase liikmesriigi territooriumil.
1.

Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (mis kirjutati alla Århusis (Taani) 25. juunil 1998 ja mis kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega 2005/370/EÜ) artikli 9 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui konventsiooni artikli 2 lõikes 4 nimetatud „üldsuse“ esindajatel kui sellistel ei ole võimalust pöörduda kohtusse, et vaidlustada otsus, mis kuulub konventsiooni artikli 6 kohaldamisalasse. Seevastu on nimetatud konventsiooni artikli 9 lõikega 3 vastuolus see, kui need isikud ei saa pöörduda kohtusse, et kasutada neile ainult liikmesriigi keskkonnaõigusega antud ulatuslikumaid õigusi osaleda otsustusprotsessis.
1.

Ungari on rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel artiklist 5, artikli 6 lõikest 1, artikli 12 lõikest 1 ja artikli 13 lõikest 1, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artiklist 6, artikli 24 lõikest 3, artiklist 43 ja artikli 46 lõikest 5 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded artiklitest 8, 9 ja 11 tulenevaid kohustusi: — nähes ette, et rahvusvahelise kaitse taotlusi, mille esitavad kolmandate riikide kodanikud või kodakondsuseta isikud, kes Serbiast saabudes soovivad tema territooriumil kasutada õigust rahvusvahelise kaitse menetlusele, saab esitada üksnes Röszke (Ungari) ja Tompa (Ungari) transiiditsoonis, rakendades samas juurdunud ja üldist haldustava, mis drastiliselt piirab iga päev nendesse tsoonidesse siseneda lubatavate taotlejate arvu; — kehtestades rahvusvahelise kaitse taotlejate üldise kinnipidamise süsteemi Röszke ja Tompa transiiditsoonis, järgimata direktiivi 2013/32 artikli 24 lõikes 3 ja artiklis 43 ning direktiivi 2013/33 artiklites 8, 9 ja 11 ette nähtud tagatisi; — lubades välja saata kõik tema territooriumil ebaseaduslikult viibivad kolmanda riigi kodanikud, välja arvatud need, keda kahtlustatakse süüteo toimepanemises, järgimata direktiivi 2008/115 artiklis 5, artikli 6 lõikes 1, artikli 12 lõikes 1 ja artikli 13 lõikes 1 ette nähtud menetlusi ja tagatisi; — seades direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 5 kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvahelise kaitse taotlejate õigusele jääda tema territooriumile tingimused, mis on liidu õigusega vastuolus.
4.

Määruse nr 715/2007 artikli 5 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selline katkestusseade, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis süstemaatiliselt parandab sõidukite saastekontrollisüsteemi tulemuslikkust tüübikinnitusmenetluses, selleks et järgida selles määruses kindlaks määratud heitkoguste piirväärtusi ja seega et saada nende sõidukite tüübikinnitus, ei või kuuluda selles sättes ette nähtud keelust kasutada selliseid seadmeid tehtud erandi alla, mis puudutab mootori kaitsmist kahju või õnnetusjuhtumi eest ning sõiduki ohutut kasutamist, isegi kui kõnealune katkestusseade aitab vältida mootori vananemist või määrdumist.
C 44/3

ET

Euroopa Kohtu (suur koda) 8. detsembri 2020. aasta otsus – Ungari versus Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-620/18) (1)

(Tühistamishagi - Direktiiv (EL) 2018/957 - Teenuste osutamise vabadus - Töötajate lähetamine - Töötingimused - Töötasu - Lähetuse kestus - Õigusliku aluse kindlaksmääramine - ELTL artiklid 53 ja 62 - Olemasoleva direktiivi muutmine - ELTL artikkel 9 - Võimu kuritarvitamine - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Vajalikkus - Proportsionaalsuse põhimõte - Teenuste osutamise vabaduse põhimõtte ulatus - Autovedu - ELTL artikkel 58 - Määrus (EÜ) nr 593/2008 - Kohaldamisala - Õiguskindluse ja õigusselguse põhimõte)

(2021/C 44/03)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari (esindajad: M. Z. Fehér, G. Tornyai ja M. M. Tátrai)

Kostjad: Euroopa Parlament (esindajad: M. Martínez Iglesias, L. Visaggio ja A. Tamás), Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: A. Norberg, M. Bencze ja E. Ambrosini, hiljem A. Norberg, E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda ja Zs. Bodnár)

Euroopa Parlamendi toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: J. Möller ja S. Eisenberg), Prantsuse Vabariik (esindajad: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser ja R. Coesme), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. K. Bulterman, C. Schillemans ja J. Langer), Euroopa Komisjon (esindajad: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ja A. Szmytkowska)

Euroopa Liidu Nõukogu toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: J. Möller ja S. Eisenberg), Prantsuse Vabariik (esindajad: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères, C. Mosser ja R. Coesme), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. K. Bulterman, C. Schillemans ja J. Langer), Rootsi Kuningriik (esindajad: C. Meyer-Seitz, H. Shev ja H. Eklinder), Euroopa Komisjon (esindajad: L. Havas, M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ja A. Szmytkowska)

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Jätta Ungari kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud.

3. Jätta Saksamaa Liitvabariigi, Prantsuse Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Rootsi Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
C 44/4

ET

Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. detsembri 2020. aasta otsus – Poola Vabariik versus Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-626/18) (1)

(Tühistamishagi - Direktiiv (EL) 2018/957 - Teenuste osutamise vabadus - Töötajate lähetamine - Töötingimused - Töötasu - Lähetuse kestus - Õigusliku aluse kindlaksmääramine - ELTL artiklid 53 ja 62 - Olemasoleva direktiivi muutmine - ELTL artikkel 9 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Vajalikkus - Proportsionaalsuse põhimõte - Määrus (EÜ) nr 593/2008 - Kohaldamisala - Autovedu - ELTL artikkel 58)

(2021/C 44/04)

Kohtumenetluse keel: poola

Pooled

Hageja: Poola Vabariik (esindajad: B. Majczyna ja D. Lutostańska)

Kostjad: Euroopa Parlament (esindajad: M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, A. Pospíšilová Padowska ja L. Visaggio, hiljem M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, L. Visaggio ja A. Tamás), Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: E. Ambrosini, K. Adamczyk Delamarre ja A. Norberg, hiljem E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda, Z. Bodnar ja A. Norberg)

Euroopa Parlamendi toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: J. Möller ja T. Henze, hiljem J. Möller), Prantsuse Vabariik (esindajad: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères ja R. Coesme), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. K. Bulterman, C. Schillemans ja J. Langer), Euroopa Komisjon (esindajad: M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ja A. Szmytkowska)

Euroopa Liidu Nõukogu toetuseks menetlusse astujad: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: J. Möller ja T. Henze, hiljem J. Möller) Prantsuse Vabariik (esindajad: E. de Moustier, A.-L. Desjonquères ja R. Coesme), Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. K. Bulterman, C. Schillemans ja J. Langer), Rootsi Kuningriik (esindajad: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg ja H. Eklinder, hiljem C. Meyer-Seitz, H. Shev ja H. Eklinder), Euroopa Komisjon, (esindajad: M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ja A. Szmytkowska)

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Jätta Poola Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud.

3. Jätta Saksamaa Liitvabariigi, Prantsuse Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Rootsi Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 4, 7.1.2019.
C 35/3

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 26. novembri 2020. aasta otsus (Högsta förvaltningsdomstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Skatteverket versus Sögård Fastigheter AB

(Kohtuasi C-787/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette käibemaksu mahaarvamise korrigeerimise teise maksukohustuslase poolt kui see, kes tegi esialgse mahaarvamise - Äriühingu poolt eraõiguslikele isikutele sellise kinnisasja müük, mille on andnud üürile nii see äriühing kui ka äriühing, kes oli varem kinnisasja omanik - Käibemaksukohustuse lõppemine kinnisasja eraõiguslikele isikutele müümise ajal)

(2021/C 35/03)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta förvaltningsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Skatteverket

Vastustaja: Sögård Fastigheter AB

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis küll sätestavad nimetatud direktiivi artikli 188 lõike 2 alusel, et kinnisasja võõrandaja ei ole kohustatud mahaarvatud sisendkäibemaksu korrigeerima, kui omandaja kasutab seda kinnisasja üksnes mahaarvamisõigust andvateks tehinguteks, ent panevad samal ajal omandajale kohustuse seda mahaarvamist korrigeerida korrigeerimisperioodi ülejäänud kestuse osas, kui ta omakorda võõrandab kinnisasja kolmandale isikule, kes ei kasuta seda niisugusteks tehinguteks.

(1) ELT C 72, 25.2.2019.