Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa Kohus – Korraldamine – Kohtuasjade määramine suurkojale

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 16 kolmas lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 44 lõige 4)

2. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Puuvill – Tootmistoetus

(Kreeka Vabariigi ühinemisakt, protokoll nr 4; Nõukogu määrus nr 1782/2003 ja määrus nr 864/2004, artikkel 1)

3. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ artikkel 253; Nõukogu määrus nr 864/2004)

4. Tühistamishagi – Väited – Võimu kuritarvitamine

5. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Piirid

(Nõukogu määrus nr 864/2004)

6. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Puuvill – Tootmistoetus

(Kreeka Vabariigi ühinemisakt, protokoll nr 4, punkt 2; Nõukogu määrus nr 864/2004)

7. Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Mõju

(EÜ artikkel 231; Nõukogu määrus nr 1782/2003, IV jaotise 10a peatükk ja artikli 156 lõike 2 punkt g ning määrus nr 864/2004)

Summary

1. Kuigi Euroopa Kohtu põhikirja artikli 16 kolmanda lõigu kohaselt on Euroopa Kohus kohustatud kokku tulema suurkojana juhul, kui menetluse pooleks olev ühenduse institutsioon seda taotleb, on asja saatmine kodukorra artikli 44 lõike 4 kohaselt Euroopa Kohtule tagasi selleks, et asi määrataks läbivaatamiseks suuremale kohtukoosseisule, meede, mille üle ise omal algatusel otsustab kohtukoosseis, kellele kohtuasi on määratud. Kui pidada lubatavaks, et artikli 16 kolmanda lõigu alusel võib taotlust esitada menetluse hilises etapis, st pärast suulise menetluse lõppu ja otsuse tegemise etapis, võib see kaasa tuua olulise viivituse menetluse kulgemises ja seega tulemuse, mis on ilmselgelt vastuolus korrakohase õigusemõistmise kohustusega, mille kohaselt peab Euroopa Kohus tagama, et talle esitatud kohtuasjades tehakse otsus tõhusa menetluse tulemusena ja mõistlike tähtaegade jooksul.

(vt punktid 22 ja 23)

2. Kreeka Vabariigi ühinemisakti lisaks oleva protokolli nr 4 lõikes 3 sisalduva puuvilla tootmistoetuse mõiste ei ole vastuolus määruse nr 864/2004 artikli 1 punktiga 20 määrusesse nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) lisatud eritoetuse abikõlblikkuse tingimusega, st kohustusega hooldada külvipinda vähemalt kuni kuparde avanemiseni.

Protokollis nr 4 puudub tootmise mõiste määratlus ning mitte miski ei viita selle akti tekstis ega kontekstis sellele, et nimetatud protokollis oleks tootmise mõistel selle tavatähendusest erinev ulatus, arvestades et tavatähenduses tähendab tootmine jätkuvat ja mitmes etapis toimuvat protsessi. Seejuures ei tähenda puuvilla kui tooraine tähtsuse rõhutamine protokolli nr 4 preambulis, et nimetatud protokoll hõlmab ainult koristatud puuvilla, vaid selle äramärkimist preambuli tekstis tuleb mõista selliselt, et sellega üksnes rõhutatakse, et niisuguse tähtsuse tõttu ei tohi puuvilla abisüsteemil olla negatiivset mõju kaubandusele kolmandate riikidega. Pealegi, määruse nr 4006/87, millega muudetakse puuvilla käsitlevat protokolli nr 4, artikliga 1 tehtud täpsustus, et protokoll nr 4 puudutab kraasimata või kammimata puuvilla, mis kuulub koondnomenklatuuri rubriiki nr 5201 00, ei välista mingilgi viisil puuvilla, mis on kuparde avanemise staadiumis. Selles staadiumis, nagu ka koristamise hilisemates staadiumides, on puuvill definitsioonile vastavalt kraasimata ja kammimata.

(vt punktid 41‑45 ja 49)

3. EÜ artiklis 253 nõutud põhjendus peab olema kohandatud asjaomase õigusakti laadiga ja sellest peab selgelt ja ühemõtteliselt ilmnema õigusakti autoriks oleva institutsiooni arutluskäik selliselt, et huvitatud isikuil oleks võimalik teada saada võetud meetme põhjused ja et ühenduse kohtul oleks võimalik teostada kohtulikku kontrolli. Ei ole nõutud, et põhjendus täpsustaks kõiki olulisi faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuivõrd küsimust, kas õigusakti põhjendus vastab EÜ artikli 253 nõuetele, tuleb hinnata mitte üksnes lähtuvalt selle sõnastusest, vaid samuti selle kontekstist ning puudutatud valdkonda reguleerivate õigusaktide kogumist. Kui tegemist on üldkohaldatava õigusaktiga, võib põhjendustes piirduda viitamisega ühelt poolt määruse vastuvõtmist tinginud olukorrale tervikuna ja teiselt poolt akti üldistele eesmärkidele. Pealegi, kui vaidlustatud õigusaktist ilmnevad ametiasutuse taotletavad olemuslikud eesmärgid, oleks kohatu nõuda, et erinevad tehnilised valikud oleks eraldi põhjendatud.

Määrus nr 864/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühised eeskirjad ja teatavad talupidajatele ettenähtud toetuskavad, vastab neile tingimustele. Nimetatud määruse preambulis on läbipaistvalt ja selgelt esitatud olukord, millest lähtudes ühenduse seadusandja kõnealuse akti vastu võttis, ning samuti selle akti üldised eesmärgid. Lisaks nähtub põhjendustest 5 ja 6 põhiline taotletav eesmärk, mida uue puuvilla abisüsteemi kehtestamisel on silmas peetud. Seetõttu ei olnud ühenduse seadusandja kohustatud sellele lisaks täpsemalt põhjendama erinevaid tehnilisi valikuid, nagu näiteks see, et puuvilla eritoetuse maksmise abikõlblikkuse tingimuseks on seatud puuvilla kasvatamine kuni kuparde avanemiseni.

(vt punktid 57–60, 64 ja 65)

4. Õigusakti puhul on võimu kuritarvitamisega tegemist vaid siis, kui objektiivsete, asjakohaste ja vastavate tõendite põhjal selgub, et õigusakt on vastu võetud eranditult või peamiselt teiste eesmärkide saavutamiseks kui need, mida välja toodi, või asutamislepingus spetsiaalselt antud juhtumi lahendamiseks ette nähtud menetluse vältimiseks.

(vt punkt 69)

5. Kui ettevaatlik ja mõistlik ettevõtja võib ette näha tema huve mõjutada võiva ühenduse õigusnormi vastuvõtmist, ei saa ta tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, kui see meede on juba vastu võetud. Kuigi nimetatud põhimõte kuulub ühenduse aluspõhimõtete hulka, ei saa ettevõtjatel olla õiguspärast ootust status quo säilimise osas, kuna ühenduse institutsioonid võivad oma kaalutlusõigust kasutades seda olukorda muuta, eriti sellises valdkonnas nagu ühine turukorraldus, mille eesmärk on majandusliku olukorraga pidev kohanemine.

Ettevaatlik ja mõistlik ettevõtja võis ette näha määruse nr 864/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühised eeskirjad ja teatavad talupidajatele ettenähtud toetuskavad, vastuvõtmist ning selles käsitletava puuvillatoetuste süsteemi ümberkorraldamist. See reform on osa laiematest ümberkorraldustest, millest on poliitilisel tasandil räägitud alates 1992. aastast ja mida tutvustati põhjalikult ühes komisjoni 2003. aasta teatises, milles tehti ettepanek määruse nr 1782/2003 muutmiseks, ning mille kohta avaldati teadaanne Euroopa Liidu Teatajas. Pealegi on puuvillasektori abisüsteemi varem juba korduvalt oluliselt muudetud.

(vt punktid 81, 83 ja 84)

6. Arvestades ühenduse seadusandjale ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas antud ulatuslikku kaalutlusõigust, siis võib sellises valdkonnas võetud meetme õiguspärasust mõjutada vaid selle meetme ilmselge ebasobivus võrreldes pädevate institutsioonide püstitatud eesmärgiga. Selline õigus, mille teostamise üle tehtav kohtulik kontroll on piiratud, ei kehti mitte ainult vastuvõetavate sätete olemuse ja ulatuse suhtes, vaid teataval määral ka alusandmete valimise suhtes. Siiski nõuab selline kohtulik kontroll, vaatamata selle piiratusele, et ühenduse institutsioonid suudaksid Euroopa Kohtus tõendada, et kõnealune akt on vastu võetud neile kuuluva kaalutlusõiguse teostamise raames, mis eeldab kõigi nende elementide ja asjaolude arvesse võtmist, mis on kõnealuse akti reguleerimiseseme valdkonnas asjakohased.

Püsivaid palgakulusid – nagu põllumajandustootjate ja nende perekonnaliikmete tööjõukulud – ei arvestatud ning seega ei võetud neid ka arvesse komisjoni poolt koostatud võrdlevas uuringus, mis käsitles puuvilla kasvatamise tulevast kasumlikkust uue, määrusega nr 864/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühised eeskirjad ja teatavad talupidajatele ettenähtud toetuskavad, kehtestatud abisüsteemi raames, ning mis oli puuvilla eritoetuse summa arvutamise alus. Sellegipoolest on asjaomaste palgakulude asjakohasusele puuvilla tootmise kulude ja selle põllukultuuri kasvatamise tõenäolise kasumlikkuse väljaarvestamisel raske vastu vaielda.

Pealegi ei ole uuritud puuvilla abisüsteemi reformi mõjusid toorpuuvillatehaste majanduslikule olukorrale. Puuvilla tootmine on majanduslikult võimatu, kui tootmispiirkondade läheduses ei ole vabrikuid, mis tegutsevad majanduslikult stabiilsetes tingimustes, kuna puuvillal ei ole enne töötlemist turuväärtust ja seda ei ole võimalik kaugele transportida. Sellest lähtuvalt näivad puuvilla tootmine ja selle töötlemine toorpuuvillatehastes lahutamatult seotuna. Seetõttu kujutab puuvilla abisüsteemi reformi potentsiaalne mõju toorpuuvillatehaste majanduslikule olukorrale endast selliseid alusandmeid, mida tuleb puuvilla kasvatamise kasumlikkuse hindamisel arvesse võtta.

Nõukogu, kes võttis vastu määruse nr 864/2004, ei ole Euroopa Kohtule tõendanud, et selle määrusega kehtestatud uus puuvilla abisüsteem on kehtestatud talle kuuluva kaalutlusõiguse raames, mis eeldab kõigi käesolevas kohtuasjas tähtsust omavate elementide ja asjaolude arvesse võtmist. Sellest tuleneb, et Euroopa Kohtul ei ole ühenduse institutsioonide esitatud andmete põhjal võimalik välja selgitada, kas ühenduse seadusandjal oli võimalik talle selles valdkonnas kuuluva ulatusliku kaalutlusõiguse piire ületamata jõuda järeldusele, et puuvilla eritoetuse määramine 35 %-le varasemast abisüsteemi raames saadaval olnud toetustest on piisav, et tagada määruse nr 864/2004 põhjenduses 5 esitatud ja Kreeka Vabariigi ühinemisakti lisaks oleva protokolli nr 4 lõikes 2 toodud eesmärgi täitmine, milleks on tagada selle kultuuri kasvatamise kasumlikkus ja seega selle jätkuv kasvatamine. Niisiis on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet

(vt punktid 98, 117, 121, 122, 124, 126, 128, 131‑135)

7. Vastavalt määruse nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühised eeskirjad ja teatavad talupidajatele ettenähtud toetuskavad, artikli 156 lõike 2 punktile g, mis lisati määruse nr 864/2004 artikli 1 punktiga 28, kohaldatakse määruse nr 1782/2003 IV jaotise 10a peatükis ette nähtud uut puuvilla abisüsteemi alates 1. jaanuarist 2006 külvatud puuvilla puhul. Seetõttu on võimalik, et asjaomaste liikmesriikide põllumajandustootjad on juba võtnud teatud meetmeid uue süsteemiga kohandumiseks, et oleks võimalik selle raames toetust saada, või vähemasti peaksid lähiajal seda tegema. Lisaks on võimalik, et nimetatud liikmesriikide pädevad ametiasutused on juba võtnud nimetatud süsteemi rakendamiseks vajalikke meetmeid või peavad need meetmed varsti võtma. Arvestades neid asjaolusid ning soovides vältida õiguslikku ebakindlust puuvillasektoris antavate toetuste suhtes kohaldatava süsteemi küsimuses pärast määruse nr 1782/2003 IV jaotise 10a peatüki tühistamist, kohaldatakse nimetatud määrust jätkuvalt kuni uue määruse vastuvõtmiseni, mis peab toimuma mõistliku aja jooksul.

(vt punktid 139‑141)