ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Loodusliku linnustiku kaitse – Direktiiv 79/409 – Erikaitsealade valik ja nende piiride määramine

(Nõukogu direktiiv 79/409, artikli 4 lõiked 1 ja 2, ning direktiiv 92/43, artikli 6 lõige 4)

2. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Ajaline kohaldamine

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõiked 3 ja 4)

Summary

1. Valides direktiivi 79/409 loodusliku linnustiku kaitse kohta artikli 4 lõigete 1 ja 2 alusel erikaitsealaks klassifitseerimiseks kõige sobivamaid alasid ei puuduta liikmesriikidele antud hindamisruum mitte võimalust klassifitseerida erikaitsealadena ornitoloogiliste kriteeriumide alusel kõige sobivamateks osutuvad alad, vaid üksnes nende kriteeriumide rakendamist eesmärgiga tuvastada alad, mis on kõige sobivamad I lisas loetletud liikide kaitsmiseks.

Peale selle ei saa liikmesriigid erikaitseala valikul ja piiritlemisel võtta arvesse majanduslikke nõudmisi ei linnudirektiivis sätestatud ökoloogilisest eesmärgist tähtsama üldise huvina ega üldiste huvide seisukohast eriti mõjuvate põhjustena, nagu need on loetletud direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 4 esimeses lõigus.

(vt punktid 33 ja 40)

2. Keskkonda oluliselt mõjutada võivate projektide keskkonnamõju hindamise põhimõtet ei kohaldata olukorras, kus projekti kohta loa taotluse esitamise kuupäev on varasem kuupäevast, millal möödus direktiivi ülevõtmise tähtaeg.

See formaalne kriteerium on ainsana kooskõlas õiguskindluse põhimõttega ja võimaldab säilitada direktiivi kasuliku mõju. Selline tõdemus on tingitud asjaolust, et direktiiv 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta puudutab enamasti laiaulatuslikke projekte, mille elluviimiseks on väga sageli vaja palju aega. Nõnda ei ole otstarbekas, et menetlusi, mis on juba liikmesriigi tasandil keerulised ja mida ametlikult alustati enne mainitud direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist, koormataks ja muudetaks aeganõudvamaks direktiivi spetsiifiliste nõuetega ning et sellega mõjutataks juba väljakujunenud olukordi.

(vt punktid 56 ja 57)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikkel 8, lõige 1, punkt b)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Esimese Astme Kohtule esitatud faktiliste asjaolude hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58, esimene lõik)

Summary

1. Kahe tähise, mis ei ole visuaalselt ega kontseptuaalselt sarnased, kuid millel teatavates maades on kõlaline sarnasus, segiajamise tõenäosuse hindamisel määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses ei ole välistatud, et ka üksnes see sarnasus võib tekitada segiajamise tõenäosuse nimetatud sätte tähenduses. Sellegipoolest tuleb niisuguse tõenäosuse esinemine vaadeldavate tähiste kontseptuaalse, visuaalse ja kõlalise sarnasuse osas tuvastada nende tähiste igakülgse hindamise raames. Sellest seisukohast on võimaliku kõlalise sarnasuse hindamine üksnes üks olulistest teguritest nimetatud igakülgse hindamise raames ning seega ei esine tõenäosus tingimata igal juhul, kui tuvastatakse kahe tähise kõlaline sarnasus.

Lisaks tuleneb nimetatud igakülgsest hindamisest, et kahe kaubamärgi kontseptuaalsed ja visuaalsed erinevused võivad neutraliseerida nende kõlalised sarnasused vähemalt niivõrd, kui ühel neist märkidest on asjaomase avalikkuse jaoks selge ja kindlaksmääratud tähendus, nii et avalikkus seda kohe mõistab.

(vt punktid 19–22 ja 35)

2. Nagu on sätestatud EÜ artikli 225 lõike 1 teises lõigus ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimeses lõigus, saab Euroopa Kohtusse edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Seega on Esimese Astme Kohtul ainupädevus tuvastada ja hinnata antud asjas olulisi faktilisi asjaolusid ning analüüsida tõendeid. Välja arvatud juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud, ei ole kõnealuste asjaolude ja tõendite hindamine seega niisugune õiguslik küsimus, mis kuuluks Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele.

(vt punktid 28 ja 41)
Keywords

Summary



Keywords

1. Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid – Direktiiv 86/653

(Nõukogu direktiiv 86/653, artikli 17 lõige 2 ja artikkel 19)

2. Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid – Direktiiv 86/653

(Nõukogu direktiiv 86/653, artikli 17 lõige 2)

Summary

1. Direktiivi 86/653 füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklit 19 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud direktiivi artikli 17 lõike 2 kohaldamisest tulenevat lahkumishüvitist ei või kollektiivlepingu alusel asendada hüvitisega, mis määratakse kindlaks muude kriteeriumide kohaselt kui need, mis ette nähtud viimasena nimetatud sättes, välja arvatud juhul, kui on tuvastatud, et sellise kollektiivlepingu kohaldamine tagab kaubandusagendile kõikidel juhtudel viidatud artikli kohaldamise tulemusena saadavast hüvitisest suurema või sellega võrdse hüvitise.

(vt punktid 25, 27, 36, resolutiivosa punkt 1)

2. Kuigi direktiivi 86/653 füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikliga 17 kehtestatud kord on imperatiivne ja sellega luuakse raamistik, ei anna see siiski täpsemaid juhiseid, kuidas arvutada lahkumishüvitist, millele kaubandusagendil võib õigus olla.

Artikli 17 lõikega 2 loodud raamistiku piires on liikmesriikidele antud kaalutlusõigus, mida neil on lubatud teostada eelkõige õigluse põhimõtte kohaselt.

(vt punktid 34, 36, resolutiivosa punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sotsiaalpoliitika – Töötajate tervise ja ohutuse kaitse – Direktiiv 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte – Õigus iga-aastasele tasulisele puhkusele

(Nõukogu direktiiv 93/104, artikli 7 lõige 1)

2. Sotsiaalpoliitika – Töötajate tervise ja ohutuse kaitse – Direktiiv 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte – Õigus iga-aastasele tasulisele puhkusele

(Nõukogu direktiiv 93/104, artikkel 7)

3. Sotsiaalpoliitika – Töötajate tervise ja ohutuse kaitse – Direktiiv 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte – Õigus iga-aastasele tasulisele puhkusele

(Nõukogu direktiiv 93/104, artikkel 7)

Summary

1. Direktiivi 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, artikli 7 lõikega 1 on vastuolus see, kui töötajale makstakse puhkusetasu ühe osana tema töötasust, ilma et töötajale iga-aastase puhkuse eest eraldi täiendavat tasu makstaks. Selle õiguse suhtes kokkuleppel erandeid teha ei saa.

(vt punkt 52, resolutiivosa punkt 1)

2. Direktiivi 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, artikliga 7 on vastuolus see, kui minimaalse iga-aastase puhkuse tasu selle direktiivi mõttes makstakse vastava tööaasta jooksul osade kaupa koos töötasuga, mitte konkreetselt selle aja eest, mil töötaja tegelikult puhkab.

(vt punkt 63, resolutiivosa punkt 2)

3. Direktiivi 93/104, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte, artikliga 7 ei ole põhimõtteliselt vastuolus see, kui summasid, mida on makstud lisaks töötasule läbipaistval ja arusaadaval moel iga-aastase minimaalse puhkuse tasuna – selle direktiivi mõttes – vastava tööaasta jooksul osade kaupa koos töötasuga, käsitletakse tasuna konkreetse puhkuseperioodi eest, mil töötaja tegelikult puhkab.

Sellegipoolest peavad liikmesriigid võtma asjakohased meetmed, et tagada, et direktiivi artikliga 7 vastuolus olev praktika ei jääks püsima.

(vt punktid 67, 69, resolutiivosa punkt 3)
Keywords

Summary



Keywords

Liikmesriigid – Kohustused – Koostöökohustus

(EÜ artikkel 10)

Summary

EÜ artiklist 10 tulenev koostöö põhimõte ei kohusta siseriiklikku kohut jätma kohaldamata siseriiklikke menetlusnorme selleks, et jõustunud kohtuotsus uuesti läbi vaadata ja tühistada, kui selgub, et see on vastuolus ühenduse õigusega. Selleks et tagada nii õiguse ja õigussuhete stabiilsus kui ka korrakohane õigusemõistmine, on oluline, et kohtulahendeid, mis on jõustunud peale olemasolevate edasikaebevõimaluste ammendamist või selleks sätestatud tähtaegade möödumist, ei oleks enam võimalik vaidlustada.

(vt punkt 20 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus – Kohaldatavad õigusaktid – Isik, kes on samaaegselt töötaja ühe liikmesriigi territooriumil ja füüsilisest isikust ettevõtja teise liikmesriigi territooriumil

(EÜ asutamisleping, artiklid 48 ja 52 (muudetuna EÜ artiklid 39 ja 43); nõukogu määrus nr 1408/71, artikli 14c alapunkt b, mida on muudetud määrusega nr 1606/98)

Summary

Mis puudutab isikut, kes on samaaegselt töötaja ühe liikmesriigi territooriumil ja füüsilisest isikust ettevõtja teise liikmesriigi territooriumil, siis tuleb asutamislepingu artikleid 48 ja 52 (muudetuna EÜ artiklid 39 ja 43) ja määruse nr 1408/71, muudetud ja kaasajastatud määrusega nr 118/97, mida on muudetud määrusega nr 1606/98, artikli 14c punkti b tõlgendada selliselt, et sellega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis loevad sotsiaalkindlustusmaksete arvutamise aluse hulka ka intressid, mida maksab ühes liikmesriigis asuv äriühing teises liikmesriigis elavale esimese liikmesriigi kodanikule, kelle suhtes vastavalt nimetatud direktiivile ja arvestades tema töö iseloomu kohaldatakse mõlema riigi sotsiaalkindlustusalaseid õigusnorme.

Eeldusel, et sotsiaalkindlustusmakse kahekordse tasumise keeld, mis tuleneb määruse nr 1408/71 artikli 14c alapunktist b, mille kohaselt kumbki liikmesriik võib sisse nõuda maksed ainult tema territooriumil saadud tulu pealt, ei kehti üksnes töötasust ja füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemisest saadud tulu suhtes, vaid laieneb ka kõigile muudele selles sättes nimetatud isikute tuludele, ei takista asjaolu, et selles määruses ei sisaldu kriteeriumi selles liikmesriigis, kus töötaja tegutseb, teenitud intressitulu seotuse kohta, selle tulu maksustamist sotsiaalkindlustusmaksuga selles liikmesriigis, kus töötaja elab ja tegutseb teisel alusel.

Selles suhtes ei taga asutamisleping töötajale, et tema tegevuse laiendamine mitmesse liikmesriiki või tegevuse üleviimine teise liikmesriiki ei mõjutaks tema sotsiaalkindlustust. Sõltuvalt erinevustest liikmesriikide sotsiaalkindlustusalaste õigusnormide vahel, mis tuleneb sellest, et ühenduse tasandil ühtlustamise puudumise korral määratakse sotsiaalkindlustussüsteemi raames kindlustamise õiguse ja kohustuse tingimused ning kindlustatud isikute poolt tasumisele kuuluvate maksete tase, võib selline tegevuse laiendamine või üleviimine olla töötaja jaoks seoses sotsiaalkindlustusega erinevatel juhtudel enamal või vähemal määral soodsam või ebasoodsam. Sellest tulenevalt on ka ebasoodsamad liikmesriigi õigusnormid asutamislepingu artiklite 48 ja 52 sätetega kooskõlas, kui need ei sea asjaomast töötajat ebasoodsamasse olukorda võrreldes nende töötajatega, kes tegutsevad ainult selles liikmesriigis, kus need normid kehtivad, või võrreldes nendega, kelle suhtes need normid kehtisid juba varem ning kui need ei kohusta tasuma kasutuid sotsiaalkindlustuse makseid.

(vt punktid 29–32, 34, 40 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Euratom – Asutamisleping – Kohaldamisala

(EA artikkel 31; nõukogu direktiiv 89/618, artikkel 5)

Summary

Kuna Euratomi asutamislepingus puudus mis tahes erand, millega sätestatakse tingimused, mille kohaselt võivad liikmesriigid kasutada ja kaitsta riikliku julgeolekuga seotud olulisi huve, siis jäävad sõjalise valdkonnaga seotud tegevused EA asutamislepingu kohaldamisalast välja.

Kuna teisese õiguse sätete kohaldamisala ei või kehtetuse ähvardusel olla laiem kui nende õigusliku aluse kohaldamisala, siis tähendab see, et EA artiklit 31, mille alusel võeti vastu direktiiv 89/618 elanikkonna teavitamise kohta kiirgushädaolukorra puhul rakendatavatest tervisekaitsemeetmetest ja kasutatavatest abinõudest, ei kohaldata sõjalistele tegevustele, paratamatult seda, et ka nimetatud direktiivi ei kohaldata nendele tegevustele.

Tuumaallveelaeva remondi puhul, kui on teada, et tuumaenergia allikas on sõjalist päritolu, tähendaks selle tunnistamine, et liikmesriikidel on siiski direktiivi artiklist 5 tulenev kohustus teavitada elanikkonda, keda kiirgushädaolukord tõenäoliselt ohustab, nende suhtes rakendatavatest tervisekaitsemeetmetest, et Euratomi asutamislepingu tervise kaitset ja ohutust puudutavatel sätetel ja iseäranis EA artiklil 31 on teistsugune kohaldamisala kui selle lepingu ülejäänud sätetel.

(vt punktid 19, 23, 24, 27, 29)
Keywords

Summary



Keywords

1. Kaupade vaba liikumine – Erandid – Õigusaktide ühtlustamist käsitlevate direktiivide olemasolu

(EÜ artiklid 28 ja 30; nõukogu direktiiv 89/104, artikkel 3)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Kaubamärgid – Direktiiv 89/104 – Registreerimisest keeldumine või kehtetuks tunnistamine

(Nõukogu direktiiv 89/104, artikli 3 lõike 1 punktid b ja c)

3. Kaupade vaba liikumine – Tööstus- ja kaubandusomand – Kaubamärgiõigus

(EÜ artiklid 28 ja 30)

Summary

1. Siseriiklikku meedet peab valdkonnas, mis on ühenduse tasandil ammendavalt ühtlustatud, hindama selle ühtlustamismeetme sätteid, mitte esmast õigust silmas pidades. Järelikult tuleb seda, kas siseriikliku kaubamärgi registreerimine on vastuolus ühenduse õigusega, hinnata direktiivi 89/104 kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta sätete – täpsemalt artikli 3, mis käsitleb kaubamärgi andmisest keeldumise või tühistamise põhjuseid –, mitte EÜ artiklite 28 ja 30 alusel.

(vt punktid 20 ja 21)

2. Direktiivi 89/104 kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punktidega b ja c ei ole vastuolus see, kui liikmesriigis registreeritakse siseriikliku kaubamärgina sõna, mis on laenatud teises liikmesriigis räägitavast keelest, milles sellel puudub eristusvõime või milles see kirjeldab kaupu või teenuseid, mille jaoks registreerimist taotletakse, välja arvatud juhul, kui asjaomane avalikkus, kes asub liikmesriigis, kus registreerimist taotletakse, on võimeline selle sõna tähendusest aru saama.

(vt punktid 26, 32 ja resolutiivosa)

3. Asutamisleping ei mõjuta kaupade vaba liikumise põhimõtte kohaldamisel liikmesriigi õigusaktides tunnustatud intellektuaalomandialaste õiguste olemasolu, vaid vastavalt asjaoludele ainult piirab nende õiguste teostamist. Kaupade vaba liikumise põhimõte ei keela seega liikmesriigil registreerida siseriikliku kaubamärgina tähist, millel teise liikmesriigi keeles puudub eristusvõime või milles see kirjeldab registreerimistaotluses märgitud kaupu või teenuseid.

(vt punktid 28–30)
Keywords

Summary



Keywords

Sotsiaalpoliitika – Õigusaktide ühtlustamine – Äriühingute üleminek – Töötajate õiguste kaitse – Direktiiv 77/187

(Nõukogu direktiiv 77/187, artikli 3 lõige 1)

Summary

Direktiivi 77/187 äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui juhtudel, mil töölepingus viidatakse võõrandaja jaoks siduvale kollektiivlepingule, ei ole omandaja, kes ei ole selle kollektiivlepingu pool, seotud pärast ettevõtte üleminekut sõlmitud hilisemate kollektiivlepingutega.

Tegelikult ei nähtu direktiivi sõnastusest, et ühenduse seadusandja oleks mõelnud, et omandaja suhtes kehtivad muud kollektiivlepingud peale ülemineku toimumise ajal kehtinu, ning et järelikult tuleb töötingimusi seoses uue, pärast üleminekut sõlmitud kollektiivlepingu, mille pooleks omandaja ei ole, kohaldamisega hiljem muuta. Seesugune hinnang on kooskõlas kõnealuse direktiivi eesmärgiga, milleks on töötajate nende õiguste ja kohustuste kaitsmine, mis kehtisid ülemineku toimumise ajal, ning millena ei olnud mõeldud ootuste ning kollektiivlepingutesse edaspidi tehtavatest muudatustest tulenevate võimalike soodustuste kaitse, jättes tähelepanuta omandaja huvid, kes peab olema suuteline läbi viima tegevuse jätkamiseks vajalikke kohandusi ja muudatusi.

(vt punktid 29, 31, 37 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Maksuõigus

(EÜ asutamisleping, artikkel 52 (muudetuna EÜ artikkel 43); EMP leping, artikkel 31)

Summary

EÜ asutamislepingu artiklit 52 (muudetuna EÜ artikkel 43) ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklit 31 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis maksustamisel välistavad selles riigis täismaksukohustusega emaettevõtja poolt tütarettevõttes osalemiseks tehtud finantseerimiskulutuste mahaarvamise, kui need kulutused on seotud dividendidega, mis on maksust vabastatud põhjusel, et need on saadud teises liikmesriigis või nimetatud lepingus osalevas riigis asutatud kaudselt tütarettevõtjalt, samas kui selliste kulutuste mahaarvamine on lubatud, kui need on seotud emaettevõtjaga samas liikmesriigis asutatud kaudse tütarettevõtja poolt makstud dividendidega, mis tegelikult on samuti maksuvabad.

(vt punkt 50 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatav summa – Kauba import

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 29; nõukogu direktiiv 77/388, artikli 2 lõige 2 ja artikli 11 B‑osa lõige 1)

2. Ühine tollitariifistik – Tolliväärtus – Tehinguväärtus – Kindlaksmääramine

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 29)

Summary

1. Kuna Jersey saar on ühenduse tolliterritooriumi lahutamatu osa, kuid on kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta eeskirjade tähenduses kolmas territoorium, siis kujutab Jersey äriühingu poolt Ühendkuningriigi elanikest klientidele kaupade tarnimine endast importimist kuuenda direktiivi artikli 2 lõike 2 tähenduses. Selle direktiivi artikli 11 B‑osa lõike 1 alusel on maksustatav summa „tolliväärtus”, mis määratakse kindlaks kooskõlas määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikliga 29.

Kui tegemist on tehinguga, mis koosneb mitmest osast, siis ei saa kohtupraktikas esitatud põhimõtteid liikmesriigis käibemaksuga maksustatava tehingu ulatuse kohta vahetult kasutada tolliseadustiku artikli 29 kohaldamisel arvestatavate tehingu osade kindlaksmääramisel.

(vt punktid 17, 22 ja resolutiivosa punkt 2)

2. Määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artiklit 29 tuleb tõlgendada nii, et selliste asjaomaste teenuste eest nagu kontaktläätsedega seoses tehtav nägemiskontroll, nõustamine ja nõudmisel järelkontroll ning selliste asjaomaste kaupade tarnimise eest nagu kontaktläätsed, kontaktläätsevedelikud ja kontaktläätsevutlarid kokku makstav tasu moodustab tolliseadustiku artikli 29 tähenduses „tehinguväärtuse” ja on seega maksustatav kui pakkumine on terviklik ja selle eest makstav hind on üks.

(vt punktid 34–35 ja resolutiivosa punkt 1)
Keywords

Summary



Keywords

1. Institutsioonide aktid – Määrused – Põhimäärused ja rakendusmäärused – Nõukogu poolt antud rakendusvolitused

(Nõukogu otsus 1999/468, artikkel 2)

2. Institutsioonide aktid – Määrused – Põhimäärus ja rakendusmäärused – Nõukogu poolt antud rakendusvolitused

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2152/2003, artikkel 17; Nõukogu otsus 1999/468, artikli 2 punktid a ja b)

Summary

1. Kuigi nõukogu otsuse 1999/468, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, artiklis 2 sätestatud kriteeriumid ei ole siduvad, peab ühenduse seadusandja põhjendama oma valikut, kui ta kaldub komiteemenetluse valikul nendest kõrvale.

(vt punkt 32)

2. Nõukogu otsuse 1999/468, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, artikli 2 punkti b kohaselt tuleb regulatiivkomitee menetlus valida siis, kui on vaja vastu võtta üldmeetmed, mis on mõeldud rakendama põhiakti olulisi sätteid. Selle mõiste vastand on sama artikli punktis a esitatud mõiste „korraldusmeetmed”. Nimetatud meetmete hulka kuuluvad eelkõige sellised meetmed, mis on seotud oluliselt eelarvet mõjutavate programmide rakendamisega. Kui üksikmeetmed kuuluvad üksnes teise komitoloogia otsuse artikli 2 punkti a kohaldamisalasse, siis üldmeetmed võivad kuuluda selle artikli mõlema punkti kohaldamisalasse.

Arvestades neid erinevusi, tuleb „korraldusmeetmeteks, mis on seotud programmide rakendamisega” kõnesoleva artikli 2 punkti a tähenduses lugeda esiteks sellel eesmärgil kehtestatud üksikmeetmeid ja teiseks üldmeetmeid, mis on nendega tihedalt seotud ning mis paigutuvad põhiaktiga piisavalt välja arendatud raamistikku.

Määrus nr 2152/2003 metsade ja keskkonna vastastikuse mõju seire kohta ühenduses sisaldab Forest Focuse programmi olulisi sätteid. Järelikult ei ole ühenduse seadusandja kaldunud kõrvale otsuse 1999/468 artikli 2 punkti b esimeses lõigus sätestatud kriteeriumidest, kui ta kohaldas nende Forest Focuse tegevuskava rakendusmeetmete vastuvõtmisele regulatiivkomitee menetlust, kuna alusmäärus loob laia ja üldise tegevusraami ega esita piisavalt täpselt selle programmi olulisi sätteid, mis võimaldaks vastu võtta korraldusmeetmeid selle otsuse artikli 2 punkti a tähenduses.

(vt punktid 34–35, 38, 41 ja 43–45)