3

Direktiivi 2007/66 põhjendustes 3, 13, 14, 21, 26 ja 36 on ette nähtud: „(3) [...] tuleks [direktiiviga 89/665 ja nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiiviga 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 076, lk 14; ELT eriväljaanne 06/01, lk 315)] taotletud läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise tagatisi tugevdada, tagamaks et ühendus tervikuna saaks kasu riigihankelepinguid käsitlevate reeglite uuendamise ja lihtsustamise positiivsest mõjust, mis saavutati [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga] 2004/18/EÜ [ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga] 2004/17/EÜ [, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT L 134, lk 1; ELT eriväljaanne 06/07, lk 19)]. Seetõttu tuleks direktiividesse [89/665] ja [92/13] sisse viia olulised täpsustused, mis võimaldavad ühenduse õigusaktidega taotletud tulemusi saavutada. [...] (13) Et võidelda ebaseaduslike otselepingute sõlmimise vastu, mida Euroopa Kohus on nimetanud riigihankeid käsitlevate ühenduse õigusaktide kõige tõsisemaks rikkumiseks telliva asutuse või ostja poolt, tuleks ette näha tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused. Seetõttu tuleks ebaseadusliku otselepinguna sõlmitud leping tunnistada põhimõtteliselt tühiseks. Tühisus ei peaks olema automaatne, vaid selle peaks kindlaks tegema sõltumatu läbivaatamisasutus või see peaks tulenema sõltumatu läbivaatamisasutuse otsusest. (14) Tühiseks tunnistamine on kõige tõhusam viis konkurentsi taastamiseks ja uute ärivõimaluste loomiseks neile ettevõtjatele, kellelt on ebaseaduslikult võetud võimalus konkureerida. Otselepingud käesoleva direktiivi tähenduses peaksid hõlmama kõiki lepinguid, mis on sõlmitud ilma eelneva lepinguteate avaldamiseta Euroopa Liidu Teatajas direktiivi [2004/18] tähenduses. See vastab menetlusele ilma eelneva konkursiteate avaldamiseta direktiivi [2004/17] tähenduses. [...] (21) Lepingu tühiseks tunnistamist tagavate eeskirjade kehtestamisel on liikmesriikide eesmärk saavutada osapoolte lepinguga ettenähtud õiguste rakendamise ja kohustuste täitmise lõpetamine. Lepingu tühiseks tunnistamisest tulenevad tagajärjed tuleks kindlaks määrata siseriiklike õigusaktidega. Seega võib siseriiklikes õigusaktides ette näha näiteks lepinguliste kohustuste tagasiulatuva tühistamise (ex tunc) või vastupidi, piirata tühistamise ulatust kohustustega, mis alles vajavad täitmist (ex nunc). See ei peaks tähendama rangete karistuste puudumist juhul, kui lepingust tulenevad kohustused on juba täielikult või peaaegu täielikult täidetud. Sellisel juhul peaksid liikmesriigid ette nägema alternatiivsed karistused, samuti võtma arvesse seda, millises ulatuses jääb leping kehtima vastavalt siseriiklikele õigusaktidele. Samuti tuleb siseriiklikes õigusaktides kindlaks määrata tagajärjed seoses väljamakstud summade võimaliku tagasimaksmise ning võimaliku hüvitamise muude vormidega, sealhulgas rahalise hüvitamisega, kui mitterahaline hüvitamine ei ole võimalik. [...] (26) Lepingu tühisusest tuleneda võiva õiguskindluse puudumise vältimiseks peaksid liikmesriigid nägema ette erandi lepingu tühiseks tunnistamise suhtes, kui telliv asutus või ostja peab otselepingu sõlmimist ilma eelneva lepinguteate avaldamiseta Euroopa Liidu Teatajas lubatavaks vastavalt direktiividele [2004/18] ja [2004/17] ning on kohaldanud tõhusate heastamisvahendite kasutamist võimaldavat minimaalset ooteaega. Selline vabatahtlik avaldamine, mis käivitab nimetatud ooteaja, ei too kaasa direktiivist [2004/18] või [2004/17] tulenevate kohustuste laiendamist. [...] (36) Käesoleva direktiiviga tunnustatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas [edaspidi „harta”] tunnustatud põhimõtteid. Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada, et harta artikli 47 esimeses ja teises lõigus sätestatud õigusest tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele peetakse täielikult kinni.”