ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
A –

liidu nende õigusnormide olulisusele, mis on rikkumise esemeks, st 21. märtsi 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ (1), asularoevee puhastamise kohta, artiklitele 3 ja 4, mis käsitlevad asulareovee kogumist, puhastamist ja ärajuhtimist ja ka teatavate tööstusvaldkondade reovee puhastamist ja ärajuhtimist. Direktiivi eesmärk on kaitsta keskkonda nimetatud reovete ärajuhtimisest tuleneva kahju eest. Komisjon on seisukohal, et puhastamata vee (st vee, mida ei ole üldse puhastatud integreeritud kogumissüsteemi ja/või asulareoveepuhastite puudumise tõttu) ärajuhtimine pinnavette toob kaasa keskkonnareostuse, mis väljendub hapniku tasakaalu kadumises, ning toitainete hulk (eelkõige lämmastiku- ja fosforiühendid) mõjutab oluliselt nende veekoguste kvaliteeti ja nendega seotud ökosüsteeme (seades ohtu näiteks kalad). Lisaks, mis puudutab puudulikult puhastatud asulareovett (puhastusseadmed, mis ei võimalda reovee bioloogilist puhastust või võimaldavad seda mitte nõuetele vastaval viisil), siis ei piisa ainult eelselitusest, et vältida reostuse ning vee kvaliteedi ja ümbritsevate ökosüsteemide olukorra halvenemise riski. Nimelt toitainete liigne ärajuhtimine (fosfori- ja lämmastikuühendid) pinnavette on oluline eutrofeerumise (vetikate ja veetaimestiku vohamine) suurenemise nähtust põhjustav tegur, mis suurendab vees hapniku tasakaalu kadumise, kalade ja muude veeorganismide kadumise ning ümbritsevate maapinnaökosüsteemidele kahjuliku mõju avaldamise riski. Just sel põhjusel on direktiivi 91/271/EMÜ artiklis 4 ette nähtud, et üle 15 000 EH-ga linnastust pärit asulareovesi peab enne ärajuhtimist läbima bioloogilise puhastuse või muu sellega võrdväärse puhastuse. Komisjon kinnitab, et arvestades eeltoodut on üle 15 000 EH-ga Kreeka linnastute kogu asulareovee kogumine ja puhastamine elulise tähtsusega pinnavee, otseselt nendest veekogudest sõltuvate vee ja maa ökosüsteemide kvaliteedi säilitamise ja parendamise aspektist, aga ka Euroopa Liidu muude direktiivide täieliku ja nõuetekohase kohaldamise tagamiseks. Kuid hoolimata tehtud jõupingutustest ja Kreeka ametiasutuste poolt viimastel aastatel võetud meetmetest on selge, et tänaseks ei vasta kuus üle 15 000 EH-ga linnastut kokku 23 linnastust, mis on 25. oktoobri 2007. aasta otsuse esemeks (millest viis Atika idaosas, mis on demograafilisest aspektist Kreeka üks kõige tihedamalt asustatud piirkondi) direktiivi 91/271/EMÜ artiklitele 3 ja 4. Nendes kuues linnastus on inimekvivalent 1 24 000 (16 000 Lefkimmis, 25 000 Nea Makris, 17 000 Markopoulos, 20 000 Koropis, 18 000 Rafinas ja 28 000 Artemidas).
1.

Kas nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ (1) artikli 2 lõiget 1 ja artikli 10 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et pileti väljastamist saab samastada veoteenuse tegeliku osutamisega ja et summad, mis lennuettevõtja jätab endale juhul, kui lennupileti omanik oma piletit ei kasutanud ja kui see pilet on aegunud, on käibemaksuga maksustatavad?
2.

Kas nende „abiteenistujate” suhtes on kohaldatav kõnealuse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse sõlmitud raamkokkuleppe klausli 4 lõikes 4 sätestatud mittediskrimineerimise põhimõte, nii et tuleb tunnustada nende õigust saada tasu, mida makstakse teenistusstaaži eest alalistele ametnikele, tähtajatutele töötajatele, ajutistele teenistujatele ja tähtajalistele töötajatele, ja maksta neile see välja?
ET Euroopa Liidu Teataja C 253/22

Kreeka Vabariigi 13. juunil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 9. aprilli 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-150/12: Kreeka versus komisjon

(Kohtuasi C-296/14 P)

2014/C 253/29

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Apellant: Kreeka Vabariik (esindajad: I. Chalkias ja A. Vasilopoulou)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— rahuldada apellatsioonkaebus, tühistada vaidlustatud Euroopa Liidu Kohtu otsus esitatud põhjendustest lähtudes täies ulatuses, rahuldada Kreeka Vabariigi hagi, tühistada vaidlustatud Euroopa Komisjoni otsus ja mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Kreeka Vabariik märgib oma tühistamisväites, et on rikutud Euroopa Liidu õigust, kuna Üldkohus tõlgendas ja kohaldas selle suhtes, et vaidlusaluste asjaolude asetleidmise ajal olid Kreeka majanduse puhul täidetud erakorralised tingimused, vääralt ELTL artikli 107 lõiget 1 ja lõike 3 punkti b.

Täpsemalt väidab Kreeka Vabariik tühistamisväite esimeses osas, et arvestades erakorralisi tingimusi, milles Kreeka majandus asjaolude asetleidmise ajal oli, leidis Üldkohus ELTL artikli 107 lõiget 1 vääralt tõlgendades ja kohaldades, et vaidlusalused meetmed andsid abisaajatele valikulise majandusliku eelise, mis võib kahjustada liikmesriikide vahelist kaubandust; väite teises osas väidab Kreeka Vabariik, et Üldkohus tõlgendas ja kohaldas ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b vääralt, kuna ta kitsendas teatises „Ühenduse riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks” toodud tingimusi, kuigi erakorralised tingimused, milles Kreeka majandus asjaolude asetleidmise ajal oli, olid täidetud.
1.

Kas direktiivi 2010/64/EL (1) artikli 1 lõiget 2 ning artikli 2 lõikeid 1 ja 8 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus kohtumäärus, mis näeb Saksa Gerichtsverfassungsgesetz’i § 184 alusel ette, et süüdistatav peab esitama kaebuse kohtu töökeeles, käesoleval juhul saksa keeles, vastasel juhul jäetakse kaebus menetlusse võtmata?
4.

Kas põhikohtuasja asjaoludel võib direktiivi artiklit 179 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis näeb ette, et maksukohustuslane, kellele laieneb maksuvabastuse erikord ja kes on hilinemisega esitanud käibemaksukohustuslasena registreerimise taotluse, on kohustatud tasuma maksu, mis oleks tulnud temalt koguda, ilma et tal oleks õigust iga maksustamisperioodi eest mahaarvatavat maksusummat maha arvata, ja mahaarvamisõigust teostatakse edaspidi maksudeklaratsiooniga, mis esitatakse pärast käibemaksukohustuslasena registreerimist, millel võib olla tagajärgi kaasnevate kulude arvutamisel?
—

tuvastada, et kuna Madalmaade Kuningriik andis võimaluse saada sõidusoodustusi, mis on ühistranspordi kasutamisel ette nähtud Madalmaades oma õpingud läbivate üliõpilaste jaoks, üksnes nendele Madalmaade üliõpilastele, kes on immatrikuleeritud era- või avalik-õiguslikus õppeasutuse, ning üliõpilastele teistest liikmesriikidest, kes Madalmaades on majanduslikult aktiivsed või kellel on Madalmaades alaline elamisluba, siis on Madalmaade Kuningriik rikkunud ELTL artiklist 18 (koostoimes ELTL artiklitega 20 ja 21) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/38/EÜ (1), mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil, artikli 24 lõikest 2 tulenevaid kohustusi;
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, kas liikmesriigi kohtul on kohustus seda teha ka omal algatusel või ainult juhul, kui pool väidab konkreetselt, et liidu õigust on rikutud?
2.

Kas ELTL artiklist 49 jj ning artiklist 56 jj, tõlgendatuna vastavalt Euroopa Liidu Kohtu eespool nimetatud otsusele, tuleb aru saada nii, et nendega on vastuolus käsitada lubade lõpptähtaegade ajalise kokkulangemise nõuet sobiva õigustusena sellele, et load, mille kohta hankemenetlus välja kuulutati, on lühema kestusega kui need, mis anti varem?
1.

Kas põhikohtuasjas käsitletavaga sarnastel asjaoludel tuleb direktiivi 2010/13/EL (1) artikli 19 lõiget 1 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriikliku õigusnormi tõlgendus, mille kohaselt ekraani jagamist (split screen) ei peeta audiovisuaalset saadet telereklaamist eristavaks pausimärguandeks, kui osa ekraanist on jäetud saate lõputiitritele ja osa äriühingu telekanali tulevase saatekava tutvustusele ning ei jagatud ekraanil ega ka pärast seda ei esitata nimetatud reklaamipausi algust tähistavat heli- või pilditunnust?
2.

Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, kas siis tuleb määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 98 lõike 2 teist lauset tõlgendada nii, et liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid on juhul, kui riigihankelepinguid käsitlevate eeskirjade järgimata jätmise korral kohaldatakse neid struktuurifondidest kaasrahastatavate kulutuste suhtes, haldusmeetmed määruse (EÜ) nr 2988/1995 artikli 4 tähenduses või halduskaristused sama määruse artikli 5 punkti c tähenduses?
8.

Kas ELL artikliga 6 ja isikute rassist ja etnilisest päritolust sõltumatut võrdset kohtlemist käsitleva direktiivi 2000/78 (1) artikli 2 lõike 2 punktiga b ning Euroopa Liidu Kohtu praktikaga on vastuolus liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsus, milles sedastatakse seaduse põhiseadusele vastavust kontrollides, et pensioni ja töötasu samaaegse saamise õigus on ainult volitusega ametisse määratud isikutel, nii et sellisest õigusest jäävad ilma elukutselised kohtunikud, kellel on keelatud saada rohkem kui 30 aasta jooksul tehtud isiklike osamaksete alusel kogunenud pensioni põhjendusel, et nad teevad endiselt ülikooli õigusteaduse õppejõu tööd?
I.

Määruskaebuse põhjendamiseks, mis esitati Üldkohtu määruse peale, millega tunnistati hagi vastuvõetamatuks: I.1- Hagi esitamise õiguse puudumine. Õigusnormi rikkumine: ELTL artikli 263 neljanda lõigu ja EIÕK artiklite 6 ja 13, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47, otsuse K(2010) 4456 artikli III.8 lõike 2 ning ELTL artikli 296 teise lõigu rikkumine ja/või väär kohaldamine puuduliku ja/või vastuolulise põhjenduse ning otsuse tegemata jätmise tõttu, ning ELTL artikli 107 ja artikli 108 lõike 3 rikkumine ja/või väär kohaldamine. — määruse ebaseaduslikkus, kuna selles ei võetud arvesse asjaolu, et SABCO osaleb projekti kaasrahastamises, on vastutav kogu investeeringu eest ja on projekti peatöövõtja ning et talle laienevad seetõttu kõik vaidlustatud otsuse tagajärjed nii asjaolu suhtes, et tehtud investeeringuid ei saada tagasi kui ka tagastatavate summade suhtes, samuti põhjusel, et otsuses esitatud vastuväited puudutavad apellandi kogu tegevust; — ELTL artiklite 107 ja 108 rikkumine, kuna Üldkohus ei võtnud arvesse asjaolu, et ENAC-i kaasrahastamise tagastamise nõue tuleneb liidu õigusest, kui tegemist ei ole õigusvastase riigiabi tagastamisega; — määruse ebaseaduslikkus, kuna selles ei võetud arvesse SABCO rolli menetluses, mille lõpus võeti vastu vaidlustatud otsus; — määruse ebaseaduslikkus, kuna selles ei võetud arvesse SABCO hagi esitamise õigust seoses kahjuga, mis tekkis vaidlustatud otsusest tuleneva tema maine kahjustamise tõttu. I.2- Teatavaks tehtud akti peale hagi esitamise võimatus. Õigusnormi rikkumine: ELTL artikli 263 neljanda lõigu rikkumine ja/või väär kohaldamine, rahastamisotsuse artiklite III.3.6 ja III.3.9 rikkumine ning ELTL artikli 296 teise lõigu rikkumine ja/või väär kohaldamine vastuoluliste põhjenduste tõttu. — määruse ebaseaduslikkus, kuna selles ei võeta arvesse, et otsuses on juba selgelt ja lõplikult määratletud finantseeritav summa ja tagastatavad summad, mistõttu sisaldab see juba iseendast tagastamiskohustust; — määruse ebaseaduslikkus, kuna selles ei võetud arvesse asjaolu, et vaidlustatud otsus on akt, millega lõpetati lõplikult rahastamise vähendamise menetlus, mis on eraldiseisev ja sõltumatu menetlus võrreldes hilisema tegeliku tagasinõudmise etapiga.
3.

Juhul, kui esimesele küsimusele vastatakse, et liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid on halduskaristused, kas siis olukorras, kus riigihankelepinguid käsitlevate eeskirjade järgimata jätmise korral kohaldatakse finantskorrektsioone struktuurifondidest kaasrahastatavate kulutuste suhtes, on määruse (EÜ) nr 2988/1995 artikli 2 lõikega 2 koosmõjus määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 98 lõike 2 teise lausega vastuolus see, kui liikmesriik kohaldab finantskorrektsioone, mis on reguleeritud siseriikliku õigusaktiga, mis jõustus pärast riigihankelepinguid käsitlevate eeskirjade väidetavat rikkumist?
5)

Kui neljandale küsimusele antav vastus on jaatav, siis (i) kas artiklit 13 tuleb tõlgendada nii, et isik, kelle vastu tagasivõitmise nõue on esitatud, peab näitama, et artiklis 13 nimetatud seadus ei sisalda üldisi ega muid sätteid ja põhimõtteid, mille kohaselt esitatud faktiliste asjaolude põhjal oleks tagasivõitmine võimalik, ja (ii) kas artikli 13 kohaselt on võimalik, et kohus – olles saanud nimetatud poolelt piisavalt selgitusi – võib otsustada, et teine osapool peab viitama niisugusele artiklis 13 nimetatud teise liikmesriigi kui menetlust algatava liikmesriigi pankrotiseaduse või toimingule kohaldatava üldise õiguse sättele või põhimõttele, mille alusel oleks tagasivõitmine siiski võimalik.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/23

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d'État (Prantsusmaa) 4. juunil 2014 – LFB Biomédicaments, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) versus Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

(Kohtuasi C-271/14)

2014/C 282/28

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d'État

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: LFB Biomédicaments, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France)

Vastustajad: Ministre du travail, de l’emploi et de la santé (töö-, tööhõive ja tervishoiuminister), Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (eelarve-, riigi rahanduse ja riigireformi minister)

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/105/EMÜ, mis käsitleb inimtervishoius kasutatavate ravimite hinnakujundust reguleerivate meetmete läbipaistvust ja nende hõlmamist siseriiklike tervisekindlustussüsteemidega (1), artikli 6 punkt 5 nõuab sellise otsuse põhjendamist, millega kustutatakse ravimpreparaat loetelust, mis hõlmab tervishoiuasutustes ravil olevatele patsientidele antavaid ravimeid, mida saab hüvitada kohustuslike haiguskindlustussüsteemidega lisaks haiglaraviteenustele, mida hüvitatakse diagnoosipõhiste kompleksteenuste kaupa kehtestatud voodipäeva ja ravi piirhindade raames?

(1) EÜT L 40, lk 8; ELT eriväljaanne 05/01, lk 345.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/23

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d'État (Prantsusmaa) 5. juunil 2014 – Pierre Fabre Médicament versus Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé

(Kohtuasi C-273/14)

2014/C 282/29

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d'État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Pierre Fabre Médicament

Vastustaja: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État (eelarve-, riigi rahanduse ja riigireformi minister), Ministre des affaires sociales et de la santé (sotsiaal- ja tervishoiuminister)

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/105/EMÜ, mis käsitleb inimtervishoius kasutatavate ravimite hinnakujundust reguleerivate meetmete läbipaistvust ja nende hõlmamist siseriiklike tervisekindlustussüsteemidega (1), artikli 6 punktid 3 ja 5 on kohaldatavad selliste otsuste suhtes, millega kustutatakse ravimpreparaat loetelust, mis hõlmab tervishoiuasutustes ravil olevatele patsientidele antavaid ravimeid, mida saab hüvitada kohustuslike haiguskindlustussüsteemidega lisaks haiglaraviteenustele, mida hüvitatakse diagnoosipõhiste kompleksteenuste kaupa kehtestatud voodipäeva ja ravi piirhindade raames?

(1) EÜT L 40, lk 8; ELT eriväljaanne 05/01, lk 345.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/16

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof (Austria) 7. aprillil 2014 – MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH versus Bundesvergabeamt

(Kohtuasi C-166/14)

2014/C 282/22

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: MedEval – Qualitäts-, Leistungs- und Struktur-Evaluierung im Gesundheitswesen GmbH

Vastustaja: Bundesvergabeamt

Teised menetlusosalised: Bundesminister für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft; Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger; Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Liidu õigust, eelkõige võrdväärsuse ja tõhususe üldpõhimõtteid ning nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ (1) riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ (2), millega muudetakse nõukogu direktiive 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ riigihankelepingute sõlmimise läbivaatamise korra tõhustamise osas, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt tuleb riigihankeid reguleerivate sätete rikkumise tuvastamise taotlus esitada kuue kuu jooksul alates hankelepingu sõlmimisest, kui riigihankeid reguleerivate sätete rikkumise tuvastamine ei ole eeldus mitte üksnes hankelepingu tühisuse tuvastamiseks, vaid ka kahju hüvitamise nõude esitamiseks?

(1) EÜT L 395, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 246.

(2) ELT L 335, lk 31.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/19

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Audiencia Nacional (Hispaania) 2. juunil 2014 – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) versus Tyco Integrated Security S.L. ja Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

(Kohtuasi C-266/14)

2014/C 282/25

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Nacional – Sala de lo Social

Põhikohtuasja pooled

Avalduse esitaja: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones Obreras (CC.OO.)

Vastustajad: Tyco Integrated Security, S.L., Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios, S.A.

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 2003/88/EÜ (1) artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et aeg, mis kulub teekonnale, mille tööpäeva alguses ja lõpus läbib püsivat töötamiskohta mitte eviv töötaja, kel tuleb siirduda iga päev oma elukohast ettevõtja kliendi juurde, kes on iga päev erinev, ja tulla teise kliendi juurest, kes on samuti iga päev erinev, (kusjuures kliendid asuvad alati kas suuremal või väiksemal geograafilisel alal) tagasi oma elukohta (järgides teekonnalehte või nimekirja, mille talle on eelmisel päeval kokku pannud ettevõtja), kujutab endast põhikohtuasja asjaoludel, mida on selgitatud käesoleva eelotsusetaotluse põhistuses, „tööaega” vastavalt selle mõiste määratlusele direktiivi viidatud artiklis – või siis, kas seda tuleb lugeda, vastupidi, „puhkeajaks”?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (ELT L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381).
1

Esimene väide: vaidlustatud otsuse adressaadi ekslik määratlemine Esimese väitega vaidlustab Italmobiliare seisukoha, millega Üldkohus nõustus ja mille kohaselt võib mõistlikult eeldada, et küsitud teave on Italmobiliare valduses. Ühtlasi on Üldkohus fakte oluliselt moonutanud ja kohaldanud vääralt õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna ta ei asunud seisukohale, et komisjoni varasem käitumine ja kirjalikud kinnitused võisid tekitada õiguspärase ootuse, et vaidlustatud otsus ei tekita kohustusi Italmobiliarele. Lõpuks ei ole Üldkohtu otsuses esitatud ühtki põhjendust diskrimineerimiskeelu väidetava rikkumise küsimuses, kuna see ei käsitle apellandi argumente, millega ta näitab, et Italmobiliare on ainus finantsvaldusettevõtja, kes on kaasatud menetlusse kui määruse nr 1/2003 (1) artikli 18 alusel esitatava teabenõude adressaat.
—

tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik nõuab prantsuskeelse või saksakeelse piirkonna kohaliku tasandi avalikku teenistusse kandideerijalt, kelle diplomilt või tunnistuselt ei nähtu, et ta läbis õpingud vastavas keeles, et viimane teeks SELOR-i korraldatava eksami ja esitaks selle asutuse väljastatud tunnistuse, kusjuures eespool kirjeldatu on ainus viis kõnesolevate ametikohtade saamiseks oma keeleoskust tõendada, siis on Belgia Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad talle ELTL artiklist 45 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määrusest (EL) nr 492/2011, töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires (1);
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (edaspidi „määrus nr 1896/2006”) (1), tuleb tõlgendada nii, et kostjal on õigus taotleda Euroopa maksekäsu läbivaatamist vastavalt määruse nr 1896/2006 artikli 20 lõikele 2 ka juhul, kui maksekäsk on talle küll nõuetekohaselt kätte toimetatud, kuid selle andis nõude esitaja avalduses kohtu pädevuse kohta märgitud andmetest lähtudes välja kohus, kes ei olnud pädev asja lahendama?
4.

Kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 45 ja 49 ning 7. septembri 2005. aasta direktiiv 2005/36 on käesolevas kohtuasjas kohaldatavad, siis kas neid õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui Cour de cassation’i referendikohtade täitmiseks läbiviidava konkursi hindamiskomisjon seab sel konkursil osalemise sõltuvusse tingimusest, et kandidaadil peab olema õigusteaduse doktori- või litsentsiaadidiplom, mille on välja andnud mõni Belgia ülikool, või et haridusküsimustes pädevust omav prantsuskeelne kogukond peab olema tunnistanud hagejale Prantsusmaal asuva Poitiers’ ülikooli poolt välja antud magistrikraadi akadeemiliselt vastavuses olevaks mõne Belgia ülikooli antud doktori-, litsentsiaadi- või magistrikraadiga õiguse valdkonnas?
1.

Kas asjakohaseid liidu õigusnorme, eelkõige nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiivi 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (1) artikli 1 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid või tavad, mille kohaselt ei võeta töötajate arvu määramisel viidatud sätte tähenduses arvesse kapitaliühingu juhatuse liiget, isegi kui ta tegutseb selle äriühingu mõne muu organi juhtimise ja kontrolli all, saab selle tegevuse eest tasu ning ei ole ise selle äriühingu osanik?
8.

Kas otsus 2013/448/EL on kehtetu ja rikub direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõiget 5 osas, milles sellega on hõlmatud ainult nende käitiste heitkogused, mis sisaldusid ühenduse süsteemis alates 2008. aastast, nii et sellest on välja jäetud need heitkogused, mis on seotud ühenduse süsteemis alates 2008. aastast sisalduvate tegevusaladega (direktiivi 2003/87/EÜ muudetud I lisas) juhul, kui vastavad tegevused toimusid käitistes, mis sisaldusid ühenduse süsteemis juba enne 2008. aastat?