Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Grondwettelijk Hof (Belgia) 8. aprillil 2019 — Centraal Israëlitisch Consistorie van België jt, Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België jt, Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW jt, menetlusse astujad: LI, Vlaamse regering, Waalse regering, Kosher Poultry BVBA jt, Centraal Israëlitisch Consistorie van België jt, Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

(kohtuasi C-336/19)

(2019/C 270/16)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Grondwettelijk Hof

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Centraal Israëlitisch Consistorie van België jt, Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België jt, Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW jt.

Menetlusse astujad: LI, Vlaamse Regering, Waalse Regering, Kosher Poultry BVBA jt, Centraal Israëlitisch Consistorie van België jt, Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA)

Eelotsuse küsimus

1. Kas nõukogu 24. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1099/2009 loomade kaitse kohta surmamisel (1) artikli 26 lõike 2 esimese lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid võivad viidatud määruse artikli 4 lõikes 4 sätestatud erandist kõrvale kaldudes võtta loomade heaolu parandamise eesmärgil vastu selliseid õigusnorme, nagu on sätestatud Flaami piirkonna 7. juuli 2017. aasta dekreedis, millega muudetakse 14. augusti 1986. aasta seadust loomade kaitse ja heaolu kohta seoses loomade lubatud tapmisviisidega (Decreet van het Vlaamse Gewest van 7 juli 2017 houdende wijziging van de wet van 14 augustus 1986 betreffende de bescherming en het welzijn der dieren, wat de toegelaten methodes voor het slachten van dieren betreft), mis esiteks kehtestavad loomade ilma uimastamiseta tapmise keelu, mis kehtib ka usulise riituse raames toimuva tapmise suhtes, ja teiseks näevad usulise riituse raames toimuva tapmise jaoks ette alternatiivse uimastamismeetodi, mida kasutades peab uimastamine olema tagasipööratav ja ei tohi põhjustada looma surma?

2. Juhul kui esimesele eelotsuse küsimusele tuleb vastata jaatavalt: kas eespool nimetatud määruse artikli 26 lõike 2 esimese lõigu punkt c on esimeses eelotsuse küsimuses viidatud tõlgenduse korral vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 10 lõikega 1?

3. Juhul kui esimesele eelotsuse küsimusele tuleb vastata jaatavalt: kas eespool nimetatud määruse artikli 26 lõike 2 esimese lõigu punkt c koosmõjus artikli 4 lõikega 4 on esimeses eelotsuse küsimuses viidatud tõlgenduse korral vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 20, 21 ja 22, kuna loomade tapmisel teatud usuliste riituste tõttu eriliste tapmisviisidega on looma uimastamise kohustusest ette nähtud vaid tingimustega seonduv erand (artikli 4 lõige 4 koosmõjus artikli 26 lõikega 2), samal ajal kui loomade surmamiseks jahipidamise, kalapüügi, kultuuri- või spordisündmuste ajal on määruse põhjendustes esitatud põhjustel ette nähtud kord, mille kohaselt ei kuulu nimetatud toimingud määruse kohaldamisalasse või ei kehti nende puhul loomade surmamisel nende uimastamise kohustus (artikli 1 lõike 1 teine lõik ja lõige 3)?

(1) ELT 2009, L 303, lk 1.