Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid – Eeldus, et emaettevõtja avaldab tütarettevõtjatele otsustavat mõju, kui ta omab nende aktsia- või osakapitalis 100% osalust

(EÜ artikkel 81)

2. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Vastuväiteteatis – Kohustuslikud andmed

(EÜ artikkel 81; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 27 lõige 1)

3. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Väljaarvutamine – Arvesse võetav käive

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2)

4. Institutsioonide aktid – Suunised konkurentsieeskirjade rikkumise korral määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta – Akt, millel on väline mõju – Ulatus

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03)

5. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Rikkumised, mis liigitatakse väga rasketeks üksnes nende iseloomu alusel

(Nõukogu määrus nr 1/2003; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkt 1 A)

6. Konkurents – Trahvid – Trahvide määramise otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(EÜ artiklid 81 ja 253; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõiked 2 ja 3)

7. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Vastuväiteteatis – Kohustuslikud andmed

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 27)

8. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Komisjoni kaalutlusruum – Piirid – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine – Ulatus

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03)

9. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Trahvi hoiatav mõju

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 5 alapunkt b)

10. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Kokkuleppe tegelik elluviimata jätmine

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 1 A esimene lõik ja punkti 3 teine taane)

11. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Rikkumise lõpetamine kohe, kui komisjon sekkub – Ulatus

(EÜ artikli 81 lõige 1; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 3 kolmas taane)

12. Liidu õigus – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused

13. Põllumajandus – Konkurentsiõiguse normid – Määrus nr 26 – Kokkulepetele, otsustele ja tegevusele ette nähtud erandi kohaldamine EÜ artiklis 33 sätestatud eesmärkide saavutamiseks – Tingimused

(EÜ artikkel 33 ja EÜ artikli 81 lõige 1; nõukogu määrus nr 26, artikkel 2)

14. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Süüdistatud ettevõtja koostöö väljaspool koostööteatise kohaldamisala – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 3 kuues taane, ja komisjoni teatis 2002/C 45/03)

15. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Konkurentsiõiguse normide esmakordne kohaldamine teatud majandussektoris – Komisjoni kaalutlusruum

(Nõukogu määrus nr 1/2003; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkt 3)

16. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Asjaomase sektori halb rahaline olukord – Komisjoni kaalutlusruum

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03)

17. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c ja artikli 48 lõige 2)

18. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Trahvisumma vähendamine vastutasuna süüdistatud ettevõtja koostöö eest – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 2002/C 45/03, punkti 23 viimane lõik)

19. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Ühe rikkumise koostisosadeks olevad kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus

(EÜ artikli 81 lõige 1)

Summary

1. Konkurentsi valdkonnas võib tütarettevõtja tegevuse süüks arvata emaettevõtjale eelkõige siis, kui tütarettevõtja – olgugi et tal on eraldi õigusvõime – ei otsusta oma tegutsemise üle turul sõltumatult, vaid rakendab peamiselt talle emaettevõtja poolt antud juhiseid, arvestades eelkõige majanduslikke, organisatsioonilisi ja õiguslikke sidemeid, mis neid kahte õiguslikku üksust ühendavad. Sellises olukorras kuuluvad emaettevõtja ja tema tütarettevõtja samasse majandusüksusesse ja moodustavad seega ühe ettevõtja EÜ artikli 81 tähenduses ning komisjon võib adresseerida trahve määrava otsuse emaettevõtjale, ilma et oleks vaja tuvastada emaettevõtja isiklikku seotust rikkumisega.

Sellisel konkreetsel juhul, kus emaettevõtja osalus konkurentsieeskirju rikkunud tütarettevõtja kapitalis on 100%, võib esiteks see emaettevõtja tütarettevõtja tegevust otsustavalt mõjutada ja teiseks esineb ümberlükatav eeldus, et nimetatud emaettevõtja ka tegelikult avaldab otsustavat mõju oma tütarettevõtja tegevusele. Sel juhul võib komisjon eeldada, et emaettevõtja mõjutab otsustavalt tütarettevõtja tegevust, ilma et ta peaks täiendavalt tõendama, et emaettevõtja ka tegelikult sellist mõju avaldas või et ta oli teadlik rikkumisest või tütarettevõtja osalusest rikkumises. See on aga ümberlükatav eeldus, mille saab vastupidist kinnitavate tõenditega ümber lükata. Emaettevõtjal tuleb seega see eeldus ümber lükata tõendite abil, millest nähtub, et tema tütarettevõtja määrab sõltumatult kindlaks selle, kuidas ta turul tegutseb, ja et need kaks äriühingut ei moodusta üht majandusüksust. Vastasel juhul tõendab kontrolli asjaolu, et kogu kapitali esindamisest tulenevat eeldust ümber ei lükatud.

Asjaolu, et tütarettevõtjal on oma kohapealne juhatus ja oma vahendid, ei tõenda iseenesest seda, et ta otsustab oma tegevuse üle turul emaettevõtjast sõltumatult. See, et igapäevase tegevuse juhtimine antakse 100% osalusega tütarettevõtja kohalikule juhtkonnale, on tegelikult täiesti tavapärane käitumine ja sellega ei saa järelikult tõendada tütarettevõtjate reaalset sõltumatust.

(vt punktid 92–94, 103, 106)

2. Konkurentsi valdkonnas on kaitseõiguse tagamiseks nõutav, et uurimise all olev ettevõtja peab saama haldusmenetluses esitada tõhusalt oma seisukoha nende väidetavate faktiliste asjaolude ja dokumentide tõelevastavuse ning asjakohasuse kohta, millele komisjon viitab selleks, et põhjendada oma väidet asutamislepingu rikkumise toimepanemise kohta.

Seda põhimõtet väljendab määruse nr 1/2003 artikli 27 lõige 1, kuna selles on sätestatud, et huvitatud isikutele tuleb saata vastuväiteteatis, mis sisaldab selgelt kõiki peamisi asjaolusid, millele komisjon menetluse selles staadiumis tugineb, et nad teaksid, millist käitumist komisjon neile ette heidab ja et end enne komisjoni lõpliku otsuse tegemist igakülgselt kaitsta. Eeltoodud nõue on täidetud, kui otsuses ei panda isikule süüks vastuväiteteatises märgitust erinevaid rikkumisi ega esitata muid faktilisi asjaolusid kui need, mille kohta huvitatud isikul on olnud võimalus oma selgitusi anda.

Kuid see teave võib olla esitatud kokkuvõtlikult ja lõplik otsus ei pea olema vastuväiteteatise koopia, sest see teatis on ettevalmistav dokument, milles faktilistele ja õiguslikele asjaoludele antud hinnangud on ainult esialgsed. Nii võib võrreldes vastuväiteteatisega esitada täiendusi, arvestades isikute antud vastuseid, mille argumendid tõendavad, et nad on tegelikult saanud oma kaitseõigusi teostada. Komisjon võib haldusmenetluses esitatut silmas pidades ka muuta või täiendada vastuväidete põhjenduseks esitatud faktilisi või õiguslikke argumente.

Lisaks, mis puudutab tütarettevõtjate toime pandud rikkumise süükspandavust emaettevõtjale, kellele kuulub nendes tütarettevõtjates 100% osalus, siis ei ole komisjon kohustatud vastuväiteteatise staadiumis esitama muid tõendeid kui need, mis puudutavad emaettevõtja osalust tütarettevõtjate kapitalis.

(vt punktid 115–117, 123)

3. Määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 ette nähtud ülempiiri 10% käibest tuleb arvutada kõikide nende äriühingute kogukäibe põhjal, kes moodustavad ühe majandusüksuse, mis tegutseb ettevõtjana EÜ artikli 81 tähenduses, sest üksnes kõikide nende äriühingute kogukäive näitab selle ettevõtja suurust ja majanduslikku suutlikkust.

(vt punktid 129 ja 130)

4. Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta on vahend, mille eesmärk on täpsustada hierarhiliselt kõrgemal asetsevat õigust silmas pidades kriteeriumid, mida komisjon kavatseb kasutada määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 sätestatud kaalutlusõiguse teostamisel trahvide määramisel. Suunised ei ole trahve määrava otsuse õiguslik alus – selleks on määrus nr 1/2003 –, kuid need määravad siiski üldiselt ja abstraktselt metodoloogia, mida komisjon peab selle otsusega trahvisummade määramisel järgima, ning tagavad seetõttu ettevõtjate õiguskindluse.

Kuigi suuniseid ei saa lugeda õigusnormideks, mida ametiasutus igal juhul peab järgima, sätestavad need siiski praktikat väljendava käitumisnormi, mida ametiasutus konkreetsel juhtumil ei või põhjendusi esitamata eirata.

Suuniste vastuvõtmisest tulenev komisjoni kaalutlusõiguse piiramine tema enda poolt ei ole aga vastuolus komisjoni olulise kaalutlusruumi säilimisega. Asjaolu, et komisjon on suunistes täpsustanud rikkumise raskuse hindamise lähtekohti, ei takista selle teguri hindamist tervikuna kõigi asjassepuutuvate asjaolude põhjal, sealhulgas asjaolude põhjal, mida suunistes sõnaselgelt ei ole märgitud.

(vt punktid 141–143)

5. Suunistest määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta tuleneb, et horisontaalseid kartelle, mille eesmärk on hindade kindlaksmääramine, võib kvalifitseerida „väga rasketeks” rikkumisteks ainuüksi nende laadi tõttu, ilma et komisjon peaks tõendama rikkumise tegelikku mõju turule ja ilma et seda kvalifitseerimist takistaks geograafilise turu väiksus. Seda järeldust kinnitab asjaolu, et kuigi raskete rikkumiste näidiskirjelduses on otseselt mainitud mõju turule ja suurele osale ühisturust, ei mainita väga raskete rikkumiste kirjelduses ei tegelikku mõju turule ega teatava geograafilise ala mõjutamist.

Konkurentsiõiguse normide rikkumise raskusastme hindamisel on otsustav teada, kas kartelliliikmed tegid kõik, mis oli nende võimuses, et nende kavatsused saaksid konkreetselt ellu viidud. Seda, mis toimus seejärel tegelike turuhindega – mida võisid mõjutada teised tegurid, mis ei allunud kartelliliikmete kontrollile –, ei saa kartelli liikmed enda kasuks esile tuua, pöörates välised tegurid, mis nende jõupingutustele vastu töötasid, nende trahvi vähendamist õigustavateks asjaoludeks.

Komisjonilt ei saa nõuda, et kui kartellikokkuleppe täitmine on tuvastatud, peab ta süstemaatiliselt tõendama, et kokkulepped võimaldasid ettevõtjatel ka tegelikult saavutada kõrgema tehinguhinna taseme, või ostukartellide puhul väiksema hinnataseme sellest, mis oleks kehtinud kartelli puudumisel. Sellise tõendamise nõudmine oleks ebaproportsionaalne ja võtaks olulisi vahendeid, kuna kasutada tuleks oletuslikke arvutusi, mis tuginevad sellistele majandusmudelitele, mille täpsust on liidu kohtul raske kontrollida ja mille eksimatust ei ole kuidagi tõendatud.

Lisaks ei ole geograafilise turu ulatus üks sõltumatu kriteerium selles tähenduses, et üksnes suuremat osa liikmesriike puudutavaid rikkumisi saab kvalifitseerida „väga raskeks”. Asutamisleping, määrus nr 1/2003, suunised ega kohtupraktika ei võimalda järeldada, et niisuguseks rikkumiseks saab kvalifitseerida üksnes geograafiliselt väga ulatuslikke konkurentsipiiranguid. Samuti võivad kokkulepped, mille eesmärk on ostuhindade või ostetavate koguste kindlaksmääramine, ainuüksi oma laadi tõttu tuua kaasa kvalifitseerimise väga raskeks rikkumiseks, ilma et oleks vaja, et kõnealust käitumist iseloomustaks teatud geograafiline ulatus. Seega ei ole asjassepuutuva geograafilise turu suurus – isegi kui eeldada, et see on väike – takistuseks tuvastatud rikkumise kvalifitseerimisel „väga raskeks” rikkumiseks.

(vt punktid 148 ja 149, 168 ja 169, 172)

6. Konkurentsiõiguse rikkumise eest trahvide kindlaksmääramisel on põhjendamiskohustus täidetud, kui komisjon esitab oma otsuses kaalutluse aluseks olevad asjaolud, mis võimaldasid tal hinnata rikkumise raskust ja kestust.

EÜ artikli 81 rikkumiste analüüsi raames ei saa tõlgendada EÜ artiklit 253 nii, et see kohustab komisjoni selgitama oma otsustes põhjusi, miks ta trahvisumma arvutamisel ei lähtunud muust arutluskäigust kui see, millest ta vaidlustatud otsuses tegelikult lähtus.

(vt punktid 175, 177)

7. Ettevõtja õigus olla ära kuulatud on tagatud, kui komisjon märgib vastuväiteteatises expressis verbis , et ta kaalub asjassepuutuvale ettevõtjale trahvi määramist ja märgib trahvi määramise aluseks olevad peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, nagu väidetava rikkumise raskusaste ja kestus, ning selle, kas asjaomane rikkumine pandi toime „tahtlikult või ettevaatamatuse tõttu”. Nii annab komisjon talle võimaluse end kaitsta mitte ainult rikkumise tuvastamise, vaid ka trahvi määramise suhtes.

Kuid komisjonil ei ole trahvisumma arvutamise aluseks olevatele faktilistele ja õiguslikele asjaoludele viidates kohustust täpsustada, millisel moel ta igat asjaolu trahvisumma suuruse kindlaksmääramisel arvesse võttis. Lisaks võib komisjon, arvestades haldusmenetlust, oma otsuses muuta või täiendada faktilisi või õiguslikke argumente, mis toetavad tema esitatud vastuväiteid.

Järelikult tagab komisjon trahvisummade kindlaksmääramisel asjassepuutuvate ettevõtjate kaitseõiguse sellega, et ta annab neile võimaluse esitada oma seisukoht neile etteheidetud faktiliste asjaolude kestuse, raskuse ja konkurentsivastase laadi kohta.

(vt punktid 180–182)

8. Komisjoni poolt konkurentsiõiguse rikkumise eest karistuse määramiseks algatatud menetluses tähendab proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamine, et tuleb järgida, et trahvid ei oleks ebaproportsionaalsed võrreldes seatud eesmärkidega, st võrreldes nende õigusnormide järgimise eesmärgiga, ja et konkurentsiõiguse normide rikkumise eest ettevõtjale määratud trahvi suurus oleks proportsionaalne rikkumisega, mida tuleb hinnata tervikuna, arvestades muu hulgas rikkumise raskust. Täpsemalt, proports ionaalsuse põhimõttest tuleneb, et komisjon peab määrama trahvi proportsionaalselt asjaoludega, mida ta võttis rikkumise raskusastme hindamiseks arvesse, ning et ta peab neid asjaolusid hindama seostatult ning objektiivselt põhjendatult.

Määrusest nr 1/2003 ega suunistest määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta ei nähtu, et trahv tuleb määrata otseselt puuudutatud turu suuruse alusel, sest see tegur ei ole kohustuslikult arvessevõetav aspekt, vaid rikkumise raskusele hinnangu andmiseks arvessevõetav üks asjassepuutuv aspekt teiste seas. Need sätted ei kehtesta seega iseenesest komisjonile kohustust võtta arvesse kaubaturu väiksust.

Kohaldatavas õiguses puudub üldkohaldatav põhimõte, mille kohaselt peab karistus olema proportsionaalne ettevõtja käibega asjassepuutuvatel kaubaturgudel. Trahvi kindlaksmääramisel on lubatud arvesse võtta nii ettevõtja kogukäivet, mis on üks, olgugi et ligikaudne ja ebatäiuslik näitaja ettevõtja suuruse ja majandusliku suutlikkuse kohta, kui ka käibe seda osa, mis tuleneb rikkumise esemeks olnud kaupade müügist, mis võib näidata rikkumise ulatust. Kummalegi käibele ei tohi omistada tähtsust, mis võrreldes teiste hindamiselementidega oleks ebaproportsionaalne, ja seetõttu ei saa sobiva trahvisumma kindlaksmääramine olla üksnes kogukäibel põhineva arvutuse tulemus. Eriti on see nii siis, kui asjassepuutuvad kaubad moodustavad vaid väikese osa sellest käibest. Lisaks, kuna lõpliku trahvi summa ei ületa 10% puudutatud ettevõtja rikkumise viimase aasta kogukäibest, ei saa trahvi käsitleda ebaproportsionaalsena üksnes asjaolu tõttu, et trahv ületab asjaomasel turul saadud käivet.

(vt punktid 189 ja 190, 196 ja 197, 199)

9. Konkurentsiõiguse normide rikkumise eest määratava trahvi arvutamisel on trahvil hoiatav eesmärk selleks, et suunata ettevõtjate käitumist liidus, ning hoiatamise tegurit tuleb hinnata mitme asjaolu alusel, mitte ainult asjassepuutuva ettevõtja konkreetse olukorra alusel.

Komisjonil ei ole kohustust trahvisumma kindlaksmääramisel arvestada ettevõtja halba majanduslikku olukorda, kuna sellise kohustuse tunnustamine viiks turutingimustega halvemini kohandunud ettevõtjatele õigustamatu konkurentsieelise andmiseni. Nii ei saa äriühing vastu vaielda hoiatamise eesmärgil kordaja kohaldamisele, tuginedes asjaolule, et tal tekkisid keelatud kokkuleppe täitmise ajal kahjumid, mis viisid selleni, et alates menetluse algatamisest oli tema tegevus kokkuleppe esemeks oleval turul lõppenud.

Lisaks see, et institutsiooni võetud meede põhjustab ettevõtja pankroti või lõpetamise, ei ole iseenesest liidu õigusega keelatud. Nimelt, isegi kui ettevõtja likvideerimine tema antud õiguslikus vormis kahjustab omanike, aktsionäride või osanike rahalisi huve, ei tähenda see sugugi, et ettevõtja esindatavad isiklikud, varalised ja mittevaralised vahendid kaotaksid ühtlasi oma väärtuse.

(vt punktid 221–224)

10. Suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 teises taandes ette nähtud kergendav asjaolu, mis puudutab rikkumise esemeks oleva kokkuleppe või tegevuse tegelikku täide viimata jätmist, sõltub iga ettevõtja individuaalsest käitumisest. Sellest tuleneb, et selle kergendava asjaolu hindamiseks tuleb arvestada mitte rikkumisest kui tervikust tulenevat mõju – mida tuleb arvesse võtta rikkumisega turule avaldatud tegeliku mõju hindamisel, et hinnata rikkumise raskust (suuniste punkti 1 A esimene lõik) –, vaid iga ettevõtja individuaalset tegevust, et uurida iga ettevõtja rikkumises osalemise suhtelist raskusastet.

Suuniste punkti 3 teise taande kohaldamiseks peavad rikkumise toimepanijad igal juhul tõendama, et nad käitusid turul konkureerivalt, või vähemalt seda, et nad on selgelt ja märgatavalt rikkunud kartellikokkuleppega kehtestatud kohustusi niivõrd, et see häiris kokkuleppe toimimist, ning et nad ei jätnud lepinguga liitumise muljet ega õhutanud seega teisi ettevõtjaid kartellikokkulepet täitma.

(vt punktid 273, 275)

11. Vastavalt suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 kolmandale taandele võidakse komisjoni poolt määratud trahvi põhisummat vähendada, kui ettevõtja lõpetab rikkumise kohe, kui komisjon sekkub.

Kuid niisugune trahvi vähendamine ei toimu automaatselt, vaid sõltub konkreetse juhtumi asjaolude hindamisest komisjoni poolt tema kaalutlusõiguse raames. Konkreetse juhtumi asjaolud võivad seega kaasa tuua selle, et komisjon otsustab õigusvastase kokkuleppe pooleks oleva ettevõtja trahvi põhisummat mitte vähendada.

Kergendava asjaolu arvessevõtmisega nõustumine olukorras, kus ettevõtja on pooleks ilmselgelt ebaseaduslikus kokkuleppes, mille suhtes ta teadis või pidi teadma, et tegemist on rikkumisega, võib julgustada ettevõtjaid jätkama salajast kokkulepet nii kaua kui võimalik lootuses, et nende käitumist mitte kunagi ei avastata, kuid samas teades, et kui nende käitumine avastatakse, võidakse nende trahvi vähendada, kui nad rikkumise lõpetavad. Selline nõustumine võtaks määratavalt trahvilt kogu hoiatava mõju ja kahjustaks EÜ artikli 81 lõike 1 kasulikku mõju.

Lisaks ei saa tahtlikult toime pandud rikkumise lõpetamist lugeda kergendavaks asjaoluks, kui selle lõpetamise tingis komisjoni sekkumine.

(vt punktid 282–284)

12. Õigus tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele eeldab, et täidetud on kolm tingimust. Esiteks peavad ametiasutused olema andnud huvitatud isikule pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest pärit täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi. Teiseks peavad need tagatised olema laadilt sellised, mis tekitavad isikule, kellele need on adresseeritud, õiguspärase ootuse. Kolmandaks peavad antud tagatised olema kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega.

Konkurentsi valdkonnas ainuüksi ei tähenda veel asjaolu, et komisjon luges oma varasemas otsustuspraktikas trahvisumma kindlaksmääramisel teatavad asjaolud kergendavateks asjaoludeks, et ta peaks sama hinnangu andma hilisemates otsustes. Seega ei saa ettevõtja õiguspärasele ootusele tuginemiseks kasutada oma argumentatsioonis asjaolu, et teatud kergendavat asjaolu kohaldati teistes rikkumiste asjades.

(vt punktid 289, 291)

13. Määrus nr 26, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandussaaduste ja toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes, eriti selle artikkel 2, kehtestab EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamatuse erandi kokkulepete, otsuste ja tegevuste suhtes, mis on seotud EÜ lepingu I lisas loetletud nende toodete tootmise või turustamisega, mis moodustavad siseriikliku turukorralduse lahutamatu osa või mida on vaja EÜ artiklis 33 sätestatud eesmärkide saavutamiseks.

Mis puudutab erandit EÜ artikli 81 lõike 1 üldkohaldatavuse reeglist, siis määruse nr 26 artiklit 2 tuleb tõlgendada kitsendavalt. Lisaks kohaldatakse määruse nr 26 artikli 2 lõike 1 esimest lauset, milles on ette nähtud nimetatud erand, vaid siis, kui asjassepuutuv kokkulepe soodustab kõikide EÜ artikli 33 eesmärkide saavutamist. Lõpuks, nagu nähtub määruse nr 26 artikli 2 lõike 1 esimese lause tekstist endast, peab kokkulepet olema „vaja” nende eesmärkide saavutamiseks.

Teavitamise ja ametliku menetluse puudumisel ei saa väita ettevõtja, kes osales EÜ artikli 81 ilmses ja väga raskes rikkumises, mis pandi toime toortubaka sektoris, et tal tekkis kahtlus võimaluse suhtes, et asjassepuutuv kokkulepe võib kuuluda määruses nr 26 ette nähtud erandi kohaldamisalasse. Lisaks on välistatud sellise süsteemi puhul, nagu on ette nähtud määruses nr 26, et erakapitalil põhinevad ettevõtjad võiksid asendada komisjoni hinnangu enda omaga meetmete osas, mis on kõige kohasemad EÜ artiklis 33 sätestatud eesmärkide saavutamiseks, ja nii võtta õigusvastaseid meetmeid, mida õigustaks asjaolu, et nendega soovitakse saavutada nimetatud eesmärke. Lisaks, tõhusa konkurentsi säilitamine põllumajandustoodete turul kuulub ühise põllumajanduspoliitika ja turgude ühiskorralduse eesmärkide hulka. Nimetatud ettevõtja ei saa seega väita, et selgelt konkurentsivastaste kokkulepetega sooviti saavutada EÜ artikli 33 lõikes 1 ette nähtud eesmärke.

(vt punktid 298–300, 303, 305)

14. Vastavalt suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 kuuendale taandele võib ettevõtja trahvi põhisummat vähendada menetlustes tehtud tõhusa koostööd eest, mis jääb välja selle teatise kohaldamisalast, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul. Seda konkreetset kergendavat asjaolu kohaldatakse ainult rikkumistele, mis ei kuulu koostööteatise kohaldamisalasse.

Suuniste punkti 3 kuuenda taande kohaldamise tagajärg ei saa olla koostööteatise kasuliku mõju kõrvaldamine. Koostööteatises esitatakse nimelt raamistik komisjoni uurimise käigus tehtava koostöö kompenseerimiseks sellistele ettevõtjatele, kes osalevad või on osalenud liidu huve kahjustavates salajastes kartellides. Seega nähtub selle teatise sõnastusest ja ülesehitusest, et ettevõtjate trahvi võib üldjuhul nende koostöö eest vähendada üksnes siis, kui nad täidavad selles teatises ette nähtud ranged tingimused.

Seega, säilitamaks koostööteatise kasuliku mõju, võib komisjon üksnes erandlikes olukordades suuniste punkti 3 kuuenda taande alusel ettevõtja trahvi vähendada. Niisuguse olukorraga on tegemist näiteks juhul, kui ettevõtja koostöö, mis küll ületab tema õiguslikku koostöökohustust, kuid ei anna talle siiski õigust trahvi vähendamisele koostööteatise alusel, on komisjonile objektiivselt vajalik.

(vt punktid 327–330)

15. Suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta ei ole sõnaselgelt ette nähtud ühtegi kergendavat asjaolu, mis oleks seotud varasemate otsustega rikkumist puudutava turu kohta. Suuniste punkti 3 viimases taandes on aga sätestatud komisjoni õigus võtta arvesse muid asjaolusid kui need, millele on viidatud trahvi põhisumma vähendamise alustena eelmistes taanetes. Selles suhtes on komisjonil kergendavate asjaolude kohaldamisel kaalutlusruum. Täpsemalt, komisjon ei ole kohustatud trahvi vähendama, kui ta uurib esimest korda tegevust teatud majandussektoris.

(vt punktid 342 ja 343)

16. Kui komisjon määrab trahvi konkurentsiõiguse normide rikkumise eest, ei ole ta kohustatud kergendava asjaoluna arvesse võtma turu asjassepuutuva majandussektori halba majanduslikku olukorda. Nimelt sõlmitakse keelatud kokkulepped üldjuhul ajal, mil tegevussektor on raskustes. Seega, kui komisjon oleks kohustatud neid raskusi arvesse võtma, tuleks trahvi vähendada peaaegu kõigis keelatud kokkuleppeid puudutavates asjades.

Kuigi on tõsi, et komisjoni otsustuspraktikas on mõnikord kergendava asjaoluna võetud arvesse turu ülesehituslikku kriisi, ei tähenda see, et varasemates juhtumites on komisjon tegevussektori majanduslikku olukorda kergendava asjaoluna arvesse võtnud, et ta peab kindlasti seda tegema ka hilisemates asjades.

(vt punktid 352 ja 353)

17. Õiguskindluse ja korrakohase õigusmõistmise tagamise eesmärgil peavad selleks, et hagi oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad õiguslikud ja faktilised asjaolud kas või kokkuvõtlikult, ent seostatult ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist. Kuigi hagiavalduse teksti saab konkreetsete punktide osas põhjendada ja täiendada viidetega hagiavaldusele lisatud dokumentide kindlatele osadele, ei saa üldine viide muudele dokumentidele, isegi kui need on hagiavaldusele lisatud, kompenseerida hagiavalduse õigusliku argumentatsiooni oluliste elementide puudumist, mis peavad eespool viidatud sätete alusel hagiavalduses esinema. Pealegi ei ole hagi alusena käsitletavate väidete ja argumentide väljaotsimine ja kindlakstegemine selle lisadest Üldkohtu ülesanne, kuna lisadel on üksnes tõenduslik ja abistav funktsioon.

Kui seega nõustuda, et vastuvõetav on väide, mida on hagis puudulikult kirjeldatud, kuid milles viidatakse hagiavalduses kaudselt viidatud teises asjas teise isiku poolt teoreetiliselt esitatud väidetele, võimaldaks see kõrvale hoiduda Üldkohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktis c sätestatud kohustuslikest nõuetest.

Igal juhul peab Üldkohus jätma vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata talle esitatud hagiavalduse nõude, kui selle hagiavalduse tekstist endast ei nähtu ühtselt ja arusaadavalt faktilised ja õiguslikud asjaolud, millel see nõue põhineb, sest nende asjaolude puudumist hagiavalduses ei saa korrigeerida nende esitamisega kohtuistungil.

(vt punktid 366, 371 ja 372)

18. Selle teatise loogikale, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul, on omane, et mõju, mida viidatud teatisega soovitakse saavutada, on ebakindla õhustiku loomine kartelli sees, julgustades nendest komisjoni teavitama. See ebakindlus tuleneb täpsemalt asjaolust, et kartellikokkuleppes osalejad teavad, et ainult üks nende seast võib saada trahvi eest täieliku kaitse, kui ta annab üles teised rikkumises osalejad, tekitades seega viimastele ohu, et neile määratakse trahvid. Selle süsteemi raames ja sama loogika kohaselt on koostööd kiiremini alustanud ettevõtjatel võrreldes aeglasemalt koostööd tegevate ettevõtjatega õigus ulatuslikumale trahvi vähendamisele kui see, mis neile muidu määrataks. Keelatud kokkuleppe poolte pakutud koostöö ajaline järjestus ja kiirus on seega koostööteatisega kehtestatud süsteemi põhielemendid.

Seega peab koostööteatise sätte eesmärgi tõlgendus olema kooskõlas selle teatise enda loogikaga. Seda arvestades tuleb koostööteatise punkti 23 viimast lõiku tõlgendada nii, et selles on sätestatud vastutasu sellisele ettevõtjale, kes küll ei olnud esimene, kes asjassepuutuva keelatud kokkuleppe osas esitas trahvide eest kaitse saamise taotluse, oli esimene, kes esitas komisjonile tõendeid talle enne teadmata olnud asjaolude kohta, mis mõjutasid otseselt kokkuleppe raskust või kestust. Teisisõnu, kui ettevõtja esitatud tõendid puudutavad faktilisi asjaolusid, mis võimaldavad komisjonil muuta sel ajahetkel keelatud kokkuleppe raskusele või kestusele antud hinnangut, antakse neid tõendeid esitanud ettevõtjale vastutasuks kaitse nendele faktilistele asjaoludele antud hinnangute suhtes, mida need tõendid saavad tõendada.

Nii ei puuduta koostööteatise punkti 23 viimane lõik juhtumeid, kus ettevõtja lihtsalt esitas uusi või täiuslikumaid tõendeid nende faktiliste asjaolude kohta, millest komisjon on juba teadlik. See lõik ei ole ka kohaldatav juhtudel, kus ettevõtja annab teada uutest faktilistest asjaoludest, mis ei ole aga sellised, mis muudaksid komisjoni hinnangut rikkumise raskuse või kestuse kohta. See säte on kohaldatav ainult juhul, kui täidetud on kaks tingimust: esiteks on ettevõtja esimene, kes tõendab faktilisi asjaolusid, millest komisjon ei olnud varem teadlik, ja teiseks võimaldavad need faktilised asjaolud, mis mõjutavad otseselt kahtlustatava keelatud kokkuleppe raskust või kestust, komisjonil jõuda rikkumise osas uutele järeldustele.

(vt punktid 379–382)

19. Ettevõtja, kes osaleb oma käitumisega sellises rikkumises, mis vastab konkurentsivastase eesmärgiga kokkuleppe mõistele või kooskõlastatud tegevusele EÜ artikli 81 lõike 1 tähenduses ning kui tema käitumise eesmärk on aidata kaasa rikkumise toimepanemisele tervikuna, on ühtlasi selle rikkumise eest vastutav selle rikkumise raames teiste ettevõtjate poolt toime pandud käitumise eest kogu tema osaluse ajal.

Lisaks võib ettevõtjat pidada vastutavaks keelatud kokkuleppe eest tervikuna, isegi kui on tõendatud, et ta on otseselt osalenud vaid selle kokkuleppe ühes või mitmes osas, kui esiteks ta teadis või pidi kindlasti teadma, et kokkumäng, milles ta osales, kuulus tervikplaani, ja teiseks, kui see tervikplaan hõlmas keelatud kokkuleppe kõiki osi.

(vt punktid 394 ja 395)