ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/15

Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. veebruari 2013. aasta otsus (Finanzgericht Rheinland-Pfalzi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Helga Petersen ja Peter Petersen versus Finanzamt Ludwigshafen

(Kohtuasi C-544/11) (1)

(Teenuste osutamise vabadus - Töötajate vaba liikumine - Liikmesriigi õigusnormid, mis võimaldavad teises liikmesriigis arenguabi raames tehtud tööde eest saadud tulu maksust vabastamist - Tingimused - Tööandja asumine riigi territooriumil - Keeldumine juhul, kui tööandja asub teises liikmesriigis)

2013/C 114/20

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Helga Petersen, Peter Petersen

Kostja: Finanzamt Ludwigshafen

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Rheinland-Pfalz — ELTL artikli 56 tõlgendamine — Liidusisese teenuste osutamise vabaduse piirangud — Liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt võib maksust vabastada välisriigis arenguabi raames töötamise eest saadud tulu — Selle maksuvabastuse piiramine juhtudega, mil tööandja asub oma riigi territooriumil

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on selle liikmesriigi residendist maksumaksja, kellel on täieulatuslik maksukohustus, palgatulu maksuvaba vaid siis, kui tema tööandja asub nimetatud liikmesriigis, kuid mitte siis, kui tööandja asub teises liikmesriigis.

(1) ELT C 25, 28.1.2012
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/13

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 28. veebruari 2013. aasta otsus (High Court of Ireland — Iirimaa eelotsusetaotlus) — Margaret Kenny jt versus Minister for Justice, Equality and Law Reform jt

(Kohtuasi C-427/11) (1)

(EÜ artikkel 141 - Direktiiv 75/117/EMÜ - Meestöötajate ja naistöötajate töötasu võrdsus - Kaudne diskrimineerimine - Objektiivne põhjendus - Tingimused)

2013/C 114/18

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Ireland

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

Kostjad: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

Ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Ireland — ELTL artikli 157 ja nõukogu 10. veebruari 1975. aasta direktiivi 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides (EÜT L 45, lk 19; ELT eriväljaanne 05/01, lk 179) [asendatud direktiiviga 2006/54/EÜ] tõlgendamine — Mõiste „objektiivne põhjendamine” kaudse diskrimineerimise kontekstis, mis esineb avalikus teenistuses töötavate meeste ja naiste vahel — Kriteeriumid

Resolutsioon

EÜ artiklit 141 ja nõukogu 10. veebruari 1975. aasta direktiivi 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta tuleb tõlgendada selliselt, et:

— töötajad teevad sama tööd või samaväärset tööd, kui kõiki selliseid asjaolusid nagu töö iseloom, koolitus- ja töötingimused arvesse võttes võib neid pidada sarnases olukorras olevaks, mis tuleb kindlaks teha siseriiklikul kohtul;

— kaudse diskrimineerimisega töötasude puhul tuleb tööandjal esitada objektiivsed tõendid seoses selliste töötajate, kes leiavad, et neid on diskrimineeritud, ja nende võrdlusisikute vaheliste tuvastatud palgaerinevustega;

— tööandja põhjendus sellise palgaerinevuse kohta, mille puhul on prima facie tegemist soolise diskrimineerimisega, peab puudutama võrdlusisikuid, keda seetõttu, et nende olukorda kajastavad kehtivad statistilised andmed, mis puudutavad piisavat arvu inimesi, ei puuduta üksnes juhuslikke või lühiajalisi olukordi ja andmed näivad olevat üldiselt märkimisväärsed, võeti siseriiklikus kohtus selle erinevuse tuvastamisel arvesse, ja

— siseriiklik kohus võib häid töösuhteid arvesse võtta muude selliste tegurite seas, mis võimaldavad tal hinnata, kas kahe töötajate rühma töötasu erinevused tulenevad objektiivsetest faktoritest, mis ei ole seotud soolise diskrimineerimisega ja on kooskõlas proportsionaalsuspõhimõttega.

(1) ELT C 311, 22.10.2011
1.

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, mida on muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 4a lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui vahistamismäärust täitev õigusasutus kohaldab samas sättes täpsustatud juhtudel karistuse täitmisele pööramiseks tehtud Euroopa vahistamismääruse täitmise suhtes tingimust, et tagaselja tehtud süüdimõistvat otsust peab saama vahistamismääruse teinud liikmesriigis teista.
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/16

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. veebruari 2013. aasta otsus (Tribunal du travail de Bruxelles (Belgia) eelotsusetaotlus) — Patricia Dumont de Chassart versus Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

(Kohtuasi C-619/11) (1)

(Sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikkel 72, artikli 78 lõike 2 punkt b ja artikli 79 lõike 1 punkt a - Orvule ettenähtud perehüvitised - Kindlustus- ja töötamisperioodide liitmine - Üleelanud lapsevanema teises liikmesriigis täitunud perioodid - Arvestamata jätmine)

2013/C 114/22

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal du travail de Bruxelles

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Patricia Dumont de Chassart

Kostja: Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés (ONAFTS)

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal du travail de Bruxelles — EÜ artiklite 17, 39 ja 43 ning nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35), artikli 72 ja artikli 79 lõike 1 tõlgendamine — Elukohariigi antavad orvutoetused — Niisuguse liidu õiguse normi lubatavus, arvestades võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet, mis seab õiguse toetusele saamise tingimuseks selle, et surnud vanemal oleks täitunud teatavad kindlustusperioodid, ja välistab üleelanud vanema — Soodsam siseriiklik regulatsioon, mis võimaldab kindlustusperioodide samastamise norme laiendada ka üleelanud vanemale — Nendest üleelanud vanematest töötajate ebasoodsam kohtlemine, kes on kasutanud oma vaba liikumise õigust — Diskrimineerimine

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, selle nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud nõukogu 29. aprilli 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1399/1999, artiklit 72, artikli 78 lõike 2 punkti b ja artikli 79 lõike 1 teise lõigu punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui liikmesriigi siseriiklike õigusnormidega on sätestatud, et õigus saada orvuhüvitist võib tuleneda nii surnud lapsevanemast kui üleelanud lapsevanemast — eeldusel, et nad on käsitatavad töötajana —, siis nõuavad need sätted, et üleelanud lapsevanema teises liikmesriigis täitunud kindlustus ja töötamisperioodid tuleb esimeses nendest liikmesriikidest hüvitise saamise õiguse omandamiseks vajalike perioodide liitmisel arvesse võtta. Sellega seoses ei oma tähtsust, et üleelanud lapsevanem ei saa tugineda ühelegi selles liikmesriigis täitunud kindlustus ja töötamisperioodile kontrollperioodi jooksul, mis on nende siseriiklike õigusnormidega selle õiguse omandamiseks ette nähtud.

(1) ELT C 49, 18.2.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/11

Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. veebruari 2013. aasta otsus (Hof van Cassatie van België (Belgia) eelotsusetaotlus) — ProRail NV versus Xpedys NV, DB Schenker Rail Nederland NV, Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV, FAG Kugelfischer GmbH

(Kohtuasi C-332/11) (1)

(Määrus (EÜ) nr 1206/2001 - Koostöö tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades - Tõendite vahetu kogumine - Eksperdi määramine - Ülesanne, mis tuleb täita osaliselt eelotsusetaotluse esitanud kohtu asukoha liikmesriigis ja osaliselt teises liikmesriigis)

2013/C 114/15

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Cassatie van België

Põhikohtuasja pooled

Hageja: ProRail NV

Kostjad: Xpedys NV, DB Schenker Rail Nederland NV, Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV, FAG Kugelfischer GmbH

Ese

Eelotsusetaotlus — Hof van Cassatie van België — Nõukogu 28. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 174, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 121) artikli 1 ja artikli 17 ning nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (Brüsseli I määrus) (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 33 lõike 1 tõlgendamine — Tõendite vahetu kogumine hageja liikmesriigi kohtu poolt — Liikmesriigi kohtu poolt eksperdi nimetamine ja talle sellise ülesande andmine, mida tuleb täita osaliselt asjaomase kohtu tegevuspiirkonnas ja osaliselt mõne muu liikmesriigi territooriumil — Asjaolu, kas määruse nr 1206/2001 artiklis 17 ettenähtud korra kohaldamine on kohustuslik või mitte

Resolutsioon

Nõukogu 28. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 1 lõike 1 punkti b ja artiklit 17 tuleb tõlgendada nii, et ühe liikmesriigi kohus, kes soovib, et eksperdile usaldatud tõendite kogumine toimuks teise liikmesriigi territooriumil, ei ole tingimata kohustatud rakendama neid sätteid tõendite kogumise kohta selleks, et tal oleks võimalik määrata tõendite kogumine sellisel viisil.

(1) ELT C 269, 10.9.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/14

Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. veebruari 2013. aasta otsus (Fővárosi Törvényszék, varem Fővárosi Bíróság, (Ungari) eelotsusetaotlus) — Banif Plus Bank Zrt. versus Csaba Csipai, Viktória Csipai

(Kohtuasi C-472/11) (1)

(Direktiiv 93/13/EMÜ - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Siseriikliku kohtu poolt omal algatusel lepingutingimuse ebaõiglase olemuse hindamine - Ebaõiglase lepingutingimuse tuvastanud siseriikliku kohtu kohustus teha enne selle tuvastuse kohta järelduse tegemist menetluspooltele ettepanek seisukohtade esitamiseks - Lepingutingimused, mida tuleb ebaõiglase olemuse hindamisel arvesse võtta)

2013/C 114/19

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Törvényszék

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Banif Plus Bank Zrt.

Kostjad: Csaba Csipai, Viktória Csipai

Ese

Eelotsusetaotlus — Fővárosi Bíróság — Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) artikli 7 lõike 1 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, milles on ette nähtud, et liikmesriigi kohtu kontroll nn liitumislepingute ebaõiglase olemuse üle on piiratud, kui pooled ei nõua sõnaselgelt selle ebaõiglase olemuse kindlakstegemist — Liikmesriigi kohtu võimalus juhul, kui ta on sellekohase konkreetse nõude puudumisel kindlaks teinud, et temale hindamiseks esitatud lepingu tüüptingimus on ebaõiglane, teha menetluspooltele ettepanek esitada nimetatud lepingutingimuse kohta oma seisukoht, selleks et kohus saaks hinnata, kas leping on eelnimetatud põhjusel tühine.

Resolutsioon

1. Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõiget 1 ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et siseriiklik kohus, kes on omal algatusel tuvastanud lepingutingimuse ebaõiglase olemuse, ei ole selleks, et ta võiks teha kindlaks kõik sellest tuvastusest lähtuvad tagajärjed, kohustatud ootama, et tarbija, keda on nendest õigustest teavitatud, esitaks nõude nimetatud lepingutingimuse tühisuse tunnustamiseks. Siiski tuleneb võistlevuse põhimõttest üldjuhul siseriiklikule kohtule, kes lepingutingimuse ebaõiglase olemuse omal algatusel tuvastas, kohustus sellest vaidluse pooli teavitada ning anda neile võimalus selle üle siseriiklikes menetluseeskirjades ettenähtud korras võistlevalt vaielda.

2. Siseriiklik kohus peab tema lahendada oleva nõude aluseks oleva lepingutingimuse võimalikku ebaõiglast olemust hinnates võtma arvesse ka kõiki teisi lepingutingimusi.

(1) ELT C 370, 17.12.2012.
2.

Neutraalse maksustamise, proportsionaalsuse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui arve saajal ei lubata kasutada õigust arvata maha sisendkäibemaksu, olgugi et selle arve väljastajale saadetud maksu korrigeerimise teates ei ole viimase deklareeritud käibemaksu korrigeeritud. Kui aga, võttes arvesse pettust või rikkumisi, mille on toime pannud arve väljastaja või mis on toime pandud enne selle tehingu toimumist, millele ta mahaarvamisõiguse saamiseks tugineb, leitakse, et see tehing ei ole tegelikult toimunud, tuleb tuvastada, võttes arvesse objektiivseid tõendeid ja nõudmata arve saajalt, et ta viiks läbi selliseid kontrolle, mida ei ole kohustatud tegema, kas arve saaja teadis või oleks pidanud teadma, et nimetatud tehing oli seotud käibemaksupettusega — asjaolu, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
2.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et direktiivi 2006/112 artikliga 167, artikli 168 punktiga a ja neutraalse maksustamise, õiguskindluse ning õiguspärase ootuse põhimõtetega ei ole vastuolus see, kui arve saajal ei lubata kasutada õigust arvata maha sisendkäibemaksu, olgugi et selle arve väljastajale saadetud maksu korrigeerimise teates ei ole viimase deklareeritud käibemaksu korrigeeritud. Kui aga, võttes arvesse pettust või rikkumisi, mille on toime pannud arve väljastaja või mis on toime pandud enne selle tehingu toimumist, millele ta mahaarvamisõiguse saamiseks tugineb, leitakse, et see tehing ei ole tegelikult toimunud, tuleb tuvastada, võttes arvesse objektiivseid tõendeid ja nõudmata arve saajalt, et ta viiks läbi selliseid kontrolle, mida ei ole kohustatud tegema, kas arve saaja teadis või oleks pidanud teadma, et nimetatud tehing oli seotud käibemaksupettusega — asjaolu, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
ET Euroopa Liidu Teataja C 86/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 31. jaanuari 2013. aasta otsus (High Court of Ireland (Iirimaa) eelotsusetaotlus) — H. I. D., B. A. versus Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Iirimaa, Attorney General

(Kohtuasi C-175/11) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa ühine varjupaigasüsteem - Kolmanda riigi kodaniku taotlus pagulasseisundi saamiseks - Direktiiv 2005/85/EÜ - Artikkel 23 - Võimalus kohaldada varjupaigataotlustele eelisjärjekorras läbivaatamise menetlust - Siseriiklik menetlus, mille kohaselt vaadatakse eelisjärjekorras läbi varjupaigataotlused, mille on esitanud isikud, kes kuuluvad teatud kategooriasse, mis on määratletud kodakondsuse või päritoluriigi alusel - Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile - Direktiivi artikkel 39 - Mõiste „kohus” selle artikli tähenduses)

2013/C 86/04

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Ireland

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: H. I. D., B. A.

Kostjad: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Iirimaa, Attorney General

Ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Ireland — Nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta (ELT L 326, lk 13) artiklite 23 ja 39 tõlgendamine — Kolmanda riigi kodaniku varjupaigataotlus — Sellise siseriikliku meetme kooskõla Euroopa Liidu õigusega, mille kohaselt võib taotleda, et teatavasse kategooriasse kuuluvaid varjupaigataotlusi, mis on määratletud päritoluriigi või kodakondsuse alusel, vaadatakse läbi eelisjärjekorras või kiirendatud korras — Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile — Mõiste „kohus” ELTL artikli 267 tähenduses

Resolutsioon

1. Nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta artikli 23 lõikeid 3 ja 4 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik kohaldab sama direktiivi II peatükis sätestatud üldpõhimõtteid ja tagatisi järgides teatavat liiki varjupaigataotlustele, mis on määratletud varjupaigataotleja kodakondsuse või päritoluriigi alusel, kiirendatud või eelisjärjekorras läbivaatamise menetlust.

2. Direktiivi 2005/85 artiklit 39 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik õigusnorm, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis lubab varjupaigataotlejal esitada tuvastava asutuse otsuse peale kaebuse sellisele kohtule nagu Refugee Appeals Tribunal (Iirimaa) ja kaevata viimase otsus edasi niisugusele kõrgemale kohtule nagu High Court (Iirimaa) või vaidlustada sama asutuse otsuse õiguspärasus High Courtis, kelle otsuste peale saab edasi kaevata Supreme Courtile (Iirimaa).

(1) ELT C 204, 9.7.2011.
2.

Määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti b ja artiklit 9 tuleb tõlgendada nii, et juhul kui lend tühistatakse „erakorraliste asjaolude” tõttu, mille kestus on selline nagu põhikohtuasjas, tuleb nendes sätetes ette nähtud lennureisijate eest hoolitsemise kohustust täita, ilma et see mõjutaks nimetatud sätete kehtivust. Sellegipoolest võib lennureisija selle alusel, et lennuettevõtja ei ole täitnud oma kohustust pakkuda määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punktis b ja artiklis 9 ette nähtud hoolitsust, nõuda tagasi ainult need summad, mis iga üksikjuhtumi asjaolusid arvestades näivad lennuettevõtja poolt nimetatud reisija eest hoolitsemise kohustuse täitmata jätmise korvamiseks vajalikud, asjakohased või mõistlikud, mida peab hindama siseriiklik kohus.
1.

Põhikohtuasjas esinenud asjaoludel ei ole ELTL artiklitega 49 ja 54 vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad residendist emaettevõtja jaoks, pärast ühinemist teises liikmesriigis asuva tütarettevõtjaga, kelle tegevus on lõpetatud, võimaluse arvata oma maksustatavast tulust maha tütarettevõtja ühinemiseelsete majandusaastate kahjumid, samas kui seadus lubab seda ühinemise korral residendist tütarettevõtjaga. Sellised õigusnormid on siiski Liidu õigusega vastuolus, kui emaettevõtjale ei anta võimalust tõendada, et mitteresidendist tütarettevõtja on ammendanud võimalused kahjumeid arvesse võtta ja et mitteresidendist tütarettevõtja kahjumeid ei ole võimalik järgnevatel maksustamisperioodidel võtta arvesse tema enda või kolmandate isikute poolt.
ET Euroopa Liidu Teataja C 114/11

Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. veebruari 2013. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Hispaania eelotsusetaotlus) — Concepción Salgado González versus Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Kohtuasi C-282/11) (1)

(ELTL artikkel 48 - Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 ja määrus (EÜ) nr 883/2004 - Vanadus- ja toitjakaotuskindlustus - Vanaduskindlustust puudutavate siseriiklike õigusnormide üksikasjalikud rakenduseeskirjad - Hüvitiste arvutamine)

2013/C 114/14

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Concepción Salgado González

Kostjad: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — ELTL artikli 48, nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) artikli 3 ja VI lisa D osa punkti 4 (praegu punkt G) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta (ELT L 166, lk 1; ELT eriväljaanne 05/05, lk 72) artikli 87 lõike 5 ja XI lisa punkti 2 alapunkti a tõlgendamine — Vanadus- ja toitjakaotuskindlustus — Vanaduskindlustust puudutavate siseriiklike õigusnormide rakenduseeskirjad — Kindlustusmaksete arvutamine — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt määratakse kindlustusmakse kindlaks 15 aasta jooksul tasutud keskmise alusel

Resolutsioon

ELTL artiklit 48, nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, selle nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 629/2006, artiklit 3, artikli 46 lõike 2 punkti a ja artikli 47 lõike 1 punkti g, ning selle määruse VI lisa H osa punkti 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille alusel arvutatakse nii võõrtöötajast kui kohalikust töötajast füüsilisest isikust ettevõtja vanaduspensioni teoreetiline suurus, lähtudes eranditult selle töötaja poolt tehtud sissemaksetest kindlaksmääratud alusperioodi jooksul, mis vahetult eelnes selle liikmesriigi sotsiaalkindlustusele viimase sissemakse tasumisele, kohaldades nende sissemaksete suhtes kindlaksmääratud jagajat, ilma et selle perioodi kestust või seda jagajat oleks võimalik muuta, et võtta arvesse asjaolu, et kõnealune töötaja teostas oma õigust vabalt liikuda.

(1) ELT C 269, 10.9.2011
ET Euroopa Liidu Teataja C 164/4

Euroopa Kohtu (neljas koda) 18. aprilli 2013. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Saksamaa eelotsusetaotlus) — L versus M

(Kohtuasi C-463/11) (1)

(Direktiiv 2001/42/EÜ - Konkreetsete kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine - Artikli 3 lõiked 4 ja 5 - Tõenäoliselt olulise keskkonnamõjuga planeeringute liigi kindlaksmääramine - „Asulasisese arendamise” detailplaneeringud, mis on siseriikliku õiguse alusel keskkonnamõju hindamisest vabastatud - „Asulasisese arendamise” kvalitatiivse tingimuse vale hindamine - Detailplaneeringu kehtivusele mõju puudumine - Direktiivi kasuliku mõju kahjustamine)

2013/C 164/06

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof Baden- Württemberg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: L

Kostja: M

Ese

Eelotsusetaotlus — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 197, lk 30; ELT eriväljaanne 15/06, lk 157) artikli 3 lõigete 4 ja 5 tõlgendamine — Kohaldamisala — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad selliste detailplaneeringute vastuvõtmisel, milles määratakse kindlaks väikese piirkonna kasutamine kohalikul tasandil ja mis täidavad teatud kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid tingimusi, kiirendatud menetluse ilma keskkonnamõju hindamiseta — Kvalitatiivsete tingimuste ebaõige hindamine

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 3 lõiget 5 koostoimes artikli 3 lõikega 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune siseriiklik õigusnorm nagu põhikohtuasjas, mille kohaselt sellise kvalitatiivse tingimuse rikkumine, mis on seda direktiivi ülevõtva normiga kehtestatud selleks, et vabastada konkreetset liiki detailplaneeringu vastuvõtmine selle direktiivi kohasest keskkonnamõju hindamisest, ei mõjuta kõnealuse planeeringu kehtivust.

(1) ELT C 355, 3.12.2011.