ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Määruse nr 2201/2003 artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et kui üks või mitu selles ammendavalt toodud viiest alternatiivsest kriteeriumist lapse ja muu liikmesriigi kui tema hariliku viibimiskoha liikmesriigi erilise sideme tuvastamiseks on täidetud, võib selle määruse artikli 8 järgi pädev kohus asja arutamise üle anda kohtule, kus on temale lahendamiseks esitatud asja arutamiseks tema arvates paremad võimalused, kuid ta ei pea seda tegema. Kui pädev kohus jõuab järeldusele, et side lapse ja tema hariliku viibimiskoha liikmesriigi vahel on tugevam kui side teise liikmesriigiga, on see piisav, et mitte kohaldada selle määruse artiklit 15.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 15. juuli 2019. aasta määrus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) eelotsusetaotlus — Portugal) — Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(kohtuasi C-438/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise, varade üleandmise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatav ühine maksustamissüsteem - Direktiiv90/434/EMÜ - Artiklid 4 ja 11 - Direktiiv 2009/133/EÜ - Artiklid 4 ja 15 - Ühinemine „emaühingu ühendamise teel“ - Maksustamissüsteem, mille kohaselt juhul, kui toimub ühinemine „emaühingu ühendamise teel“, ei ole emaettevõtja kantud kulud, mis kaasnesid ühendava tütarettevõtja aktsiate omandamiseks sõlmitud laenulepinguga, mille emaettevõtja võib maha arvata, tütarettevõtja jaoks mahaarvatavad)

(2019/C 319/22)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/434/EMÜ eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise, varade üleandmise ja osade või aktsiate vahetamise ning Euroopa äriühingute (SE) või Euroopa ühistute (SCE) registrijärgse asukoha teise liikmesriiki üleviimise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta, mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt ei saa ühendav äriühing maksualaselt maha arvata kulusid, mida ühendatav äriühing võis enne kõnealuste äriühingute ühinemist maha arvata ja mis oleks olnud mahaarvatavad, kui seda ühinemist ei oleks toimunud.

(1) ELT C 319, 10.9.2018.
Kohtu (üheksas koda) 16. mai 2019. aasta määrus (Vilniaus apygardos teismase eelotsusetaotlus — Leedu) — TE, UD, YB ja ZC versus Luminor Bank AB

(kohtuasi C-8/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 ja artikkel 99 - Teenuste osutamise vabadus - Finantsinstrumentide turud - Füüsiline isik, kes on ostnud pangalt tuletisinstrumendi - Selle füüsilise isiku kvalifitseerimine liidu õiguse tähenduses)

(2019/C 288/04)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vilniaus apygardos teismas

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hagejad: TE, UD, YB ja ZC

Kostja: Luminor Bank AB

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiivi 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL tuleb tõlgendada nii, et need ei ole kohaldatavad selliste võlakirjade ostmise suhtes, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui ost on aset leidnud enne 1. novembrit 2007.

Esimene ja teine küsimus on ilmselgelt vastuvõetamatud osas, milles need käsitlevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiivi 2001/34/EÜ, mis käsitleb väärtpaberite ametlikku noteerimist väärtpaberibörsil ja nende väärtpaberite kohta avaldatavat teavet; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta ning komisjoni 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 809/2004, millega rakendatakse direktiivi 2003/71, mis puudutab prospektides sisalduvat informatsiooni nagu ka selliste prospektide formaati, andmete esitamist viidetena ja selliste prospektide avaldamist ning reklaamide levitamist.

(1) ELT C 152, 30.4.2018.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 4. juuni 2019. aasta määrus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte eelotsusetaotlus — Itaalia) — Consorzio versus Gruppo Torinese Transporti Gtt SpA

(kohtuasi C-425/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Hankemenetlused vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris - Direktiiv 2004/18/EÜ - Artikli 45 lõike 2 esimese lõigu punkt d - Kõrvaldamise alused - Ametialaste käitumisreeglite raske rikkumine - Konkurentsieeskirjade rikkumine)

(2019/C 288/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Consorzio Nazionale Servizi Società Cooperativa (CNS)

Kostja: Gruppo Torinese Transporti Gtt SpA

menetluses osalesid: Consorzio Stabile Gestione Integrata Servizi Aziendali GISA, La Lucente SpA, Dussmann Service Srl, So.Co.Fat. SC

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 45 lõike 2 esimese lõigu punkti d tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline riigisisene õigusnorm nagu põhikohtuasjas käsitletav, mida on tõlgendatud nii, et see jätab „raske eksimuse“ alt, mille ettevõtja on pannud toime „ametialaste käitumisreeglite vastu“, välja käitumise, mis kujutab endast konkurentsieeskirjade rikkumist, mille riigi konkurentsiamet on tuvastanud ja mille eest ta on karistanud otsusega, mille kohus on jätnud muutmata, mille tõttu ei saa hankijad neid rikkumisi sõltumatult hinnata, et kõrvaldada see ettevõtja vajaduse korral riigihankemenetlusest.

(1) ELT C 399, 5.11.2018.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 15. mai 2019. aasta määrus (Amtsgericht Kamenzi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — MC versus ND

(kohtuasi C-827/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 ja artikkel 99 - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus, kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil-ja kaubandusasjades - Lugano II konventsioon - Artikli 22 punkt 1 - Vaidlused kinnisvaraga seotud asjaõiguste või kinnisasja üüri- või rendi õiguste üle - Enne omandi üleminekut kinnisasja üürimisel või rentimisel saadud viljade tagastamine)

(2019/C 288/10)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Amtsgericht Kamenz

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: MC

Kostja: ND

Resolutsioon

30. oktoobril 2007 allkirjastatud tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise konventsiooni, mis on ühenduse nimel heaks kiidetud nõukogu 27 novembri 2008. aasta otsusega 2009/430/EÜ, artikli 22 punkti 1 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et nõudega, mille objektiks on „kinnisvaraga seotud asjaõigused või kinnisvara rendi õigused“ selle sätte tähenduses, ei ole tegemist juhul, kui kinnisasja omandaja on esitanud hagi, et saada tagasi summa, mille kolmas isik andis müüjale rendi- või üüritasuna ajal, mil omandaja oli saanud asja küll hakata kasutama, aga kohaldamisele kuuluvate liikmesriigi õigusnormide kohaselt ei olnud ta veel õiguspärane omanik.

(1) ELT C 103, 18.3.2019.
1.

Liikmesriigi vastutuse suhtes kahju eest, mis on tekkinud viimases astmes asja lahendava liikmesriigi kohtu lahendi tõttu, mis rikub liidu õigusnormi, kehtivad tingimused, mis Euroopa Kohus on välja töötanud eelkõige 30. septembri 2003. aasta kohtuotsuse Köbler (C-224/01, EU:C:2003:513) punktis 51, ilma et oleks siiski välistatud, et selle riigi vastutus võiks riigisisese õiguse kohaselt tekkida vähem piiravatel tingimustel. Seda vastutust ei välista asjaolu, et kohtulahend on jõustunud. Vastutuse kohaldamisel peab hüvitisnõuet lahendav liikmesriigi kohus kõiki asjaomasele olukorrale iseloomulikke asjaolusid arvesse võttes hindama, kas viimases astmes asja lahendav liikmesriigi kohus on toime pannud liidu õiguse piisavalt selge rikkumise, ilmselgelt eirates kohaldatavat liidu õigust, sealhulgas asjakohast Euroopa Kohtu praktikat. Samas on liidu õigusega vastuolus riigisisene õigusnorm, mis niisugusel juhul jätab hüvitamisele kuuluva kahju hulgast üldiselt välja kulud, mis on poolele tekkinud riigisisese kohtu tehtud kahjustava lahendi tõttu.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. detsembri 2019. aasta määrus (Landesverwaltungsgericht Steiermarki eelotsusetaotlus – Austria) – NE versus Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

(kohtuasi C-645/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Teenuste osutamise vabadus - Töötajate lähetamine - ELTL artikkel 56 - Direktiiv 2014/67/EL - Artiklid 9 ja 20 - Töötajate deklareerimine - Palgadokumentide säilitamine - Sanktsioonid - Proportsionaalsus - Kindlaksmääratud miinimumtrahvid - Kumulatsioon - Ülempiiri puudumine - Menetluskulud)

(2020/C 68/20)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebuse esitaja: NE

Vastustaja: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

Menetlusosaline: Finanzpolizei

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/67/EL, mis käsitleb direktiivi 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) jõustamist ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd („IMI määrus“), artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud, et tööõigusest tulenevate kohustuste rikkumise korral – näiteks seoses töötajate deklareerimise ja palgadokumentide säilitamisega – kohaldatakse kõrgeid rahatrahve:

— mis ei või olla madalamad eelnevalt kindlaksmääratud summast;

— mis määratakse kumulatiivselt iga asjaomase töötaja kohta ja millel puudub ülempiir ning

— millele lisanduvad menetluskulud 20 % trahvi summast, kui trahvi määramise otsuse peale esitatud kaebus jäetakse rahuldamata.

(1) ELT C 122, 1.4.2019.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 20. novembri 2019. aasta määrus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus - Itaalia) – Indaco Service Soc. coop. sociale, kes tegutseb enda nimel ja Coop. sociale il Melograno esindajana versus Ufficio Territoriale del Governo Taranto

(kohtuasi C-552/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Riigihanked - Direktiiv 2014/24/EL - Artikli 57 lõike 4 punktid c ja g - Teenuste riigihanked - Fakultatiivseid kõrvalejätmise põhjused - Raske ametialane eksimus - Ettevõtja aususe küsitavaks muutumine - Eelnev leping - Täitmine - Kohustuste rikkumine - Ülesütlemine - Kohtule esitatav kaebus - Lepingu rikkumise hindamine hankija poolt - Takistus kuni kohtumenetluse lõpuni)

(2020/C 45/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja menetluse pooled

Apellandid: Indaco Service Soc. coop. sociale, kes tegutseb enda nimel ja Coop. sociale il Melograno esindajana

Vastustaja: Ufficio Territoriale del Governo Taranto

Menetluses osales: Cometa Società Cooperativa Sociale

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 57 lõike 4 punkte c ja g tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt takistab see, kui ühe hankija poolt lepingu täitmise ajal tehtud otsus öelda hankeleping „raske ametialase eksimuse tõttu“ üles on kohtus vaidlustatud, jätta hankijal, kes korraldab uue hankemenetluse, pakkujate valimise staadiumis ettevõtja usaldusväärsusele antava hinnangu alusel see ettevõtja kõrvale.

(1) ELT C 436, 3.12.2018.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 24. oktoobri 2019. aasta määrus (Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois’ eelotsusetaotlus - Prantsusmaa) – LC, MD versus easyJet Airline Co. Ltd

(kohtuasi C-756/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukord - Artikkel 99 - Lennutransport - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Lennu pikaajaline hilinemine - Reisijate õigus hüvitisele - Tõend reisija registreerimisele ilmumise kohta - Lennuettevõtja kinnitatud broneering)

(2020/C 45/07)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hagejad: LC, MD

Kostja: easyJet Airline Co. Ltd

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, ja eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et hilinenud lennu reisijatele, kellel on sellele lennule kinnitatud broneering, ei või keelduda määruse alusel hüvitist maksmast ainuüksi põhjusel, et nad ei ole hüvitisnõuet esitades tõendanud – eeskätt pardakaardiga – selle lennu registreerimisele ilmumist, välja arvatud juhul, kui tõendatakse, et neid reisijaid ei transporditud kõnealuse hilinenud lennuga, ning seda peab kontrollima liikmesriigi kohus.

(1) ELT C 54, 11.2.2019.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 15 oktoobri 2019. aasta määrus (Tribunal Superior de Justicia de Galicia eelotsusetaotlus – Hispaania) – OH (C-439/18), ER (C-472/18) versus Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

(liidetud kohtuasjad C-439/18 ja C-472/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 97/81/EÜ - Osalist tööaega käsitlev raamkokkulepe - Klausel 4 - Mees- ja naistöötajad - Meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõte tööhõive ja elukutse küsimustes - Direktiiv 2006/54/EÜ - Artikli 14 lõige 1 - Tööpäeva vertikaalse korraldusega osalise tööajaga töötaja - Tööstaaži tunnustamine - Kolme tööaasta lisatasu arvutamise meetod - Mittetöötatud ajavahemike väljaarvamine)

(2020/C 45/05)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Põhikohtuasja menetluse pooled

Apellandid: OH (C-439/18), ER (C-472/18)

Vastustaja: Agencia Estatal de la Administración Tributaria (AEAT)

Resolutsioon

Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta lisas sisalduv 6. juunil 1997 sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klausli 4 lõikeid 1 ja 2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes artikli 14 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid ja niisugune äritava, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui need võtavad tööpäeva vertikaalse korraldusega osalise tööajaga töötaja puhul kolme tööaasta lisatasu saamiseks nõutava tööstaaži arvutamisel arvesse üksnes tegelikult töötatud ajavahemikud ja arvavad seega välja mittetöötatud ajavahemikud, samas kui täistööajaga töötajate puhul selliseid õigusnorme ega äritava ei kohaldata.

(1) ELT C 373, 15.10.2018.
C 313/2

ET

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 6. veebruari 2020. aasta määrus (Landgericht Dresdeni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – hapeg dresden gmbh versus Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

(Kohtuasi C-137/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Teenuste osutamise vabadus - Direktiiv 2006/123/EÜ - Liikmesriigi õigusnormid, millega nähakse ette inseneride ja arhitektide tasude miinimummäär)

(2020/C 313/02)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Dresden

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: hapeg dresden gmbh

Kostja: Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul artikli 15 lõiget 1, lõike 2 punkti g ja lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et selle artikliga on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt ei ole arhitekti või inseneriga sõlmitavas lepingus lubatud kokku leppida tasus, mis on väiksem, kui neis õigusnormides ette nähtud arhitekti- ja inseneriteenuste tasu määrade alusel kindlaks määratud miinimumtasu.

(1) ELT C 268, 30.7.2018.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 28. mai 2020. aasta määrus – (Špecializovaný trestný súd eelotsusetaotlus – Slovakkia) – kriminaalasi UL, VM süüdistuses

(Kohtuasi C-709/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 ja artikkel 99 - Direktiiv (EL) 2016/343 - Artiklid 3 ja 4 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 47 ja 48 - Avalikud seisukohavõtud süü kohta - Liikmesriigi kohus - Kohtumäärusega sellega nõustumine, et kahest kaassüüdistatavast üks süüdistatav tunnistab end süüdistusaktis nimetatud kuritegudes süüdi - End mitte süüdi tunnistanud teise kaassüüdistatava süü hindamine - Süüdimõistmine sama kohtu poolt, kes nõustus süü omaksvõtuga)

(2020/C 287/22)

Kohtumenetluse keel: slovakkia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Špecializovaný trestný súd

Põhikohtuasja menetluse pooled

UL, VM

Menetluses osales: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul, artiklit 3 ja artikli 4 lõiget 1 tuleb koostoimes sama direktiivi põhjendusega 16 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõiguga ja artikliga 48 tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui kahe isiku suhtes alustatud kriminaalmenetluses nõustub liikmesriigi kohus kõigepealt määrusega esimese isiku süü omaksvõtuga süüdistusaktis nimetatud kuritegudes, mille esimene isik pani väidetavalt toime koos teise isikuga, kes end süüdi ei tunnistanud, ning otsustab seejärel pärast teisele isikule süüks pandud tegude kohta tõendite kogumist selle isiku süü üle, kui esiteks, teise isiku mainimine väidetavate kuritegude kaastäideviijana on vajalik end süüdi tunnistanud isiku õigusliku vastutuse kvalifitseerimiseks, ja kui teiseks, samas kohtumääruses ja/või süüdistusaktis, millele kohtumäärus viitab, on selgelt märgitud, et teise isiku süü ei ole seaduse kohaselt tõendatud ja selle kohta kogutakse tõendid ja tehakse otsus eraldi.

(1) ELT C 44, 4.2.2019.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 21. jaanuari 2020. aasta määrus (Tribunal Tributário de Lisboa eelotsusetaotlus – Portugal) – Estado do Canadá versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(kohtuasi C-613/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Kapitali kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest liikumise piirangud - Otsesed maksud - Juriidiliste isikute tulumaks - Portugali residentidest äriühingute poolt jaotatud kasum - Maksubaasi vähendamine)

(2020/C 77/11)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Tributário de Lisboa

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja: Estado do Canadá

Vastustaja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt maksustatakse residendist äriühingu väljamakstud dividendi maksuga, mille tegelik määr on juhul, kui dividendi saab kolmanda riigi residendist juriidiline isik, kelle põhitegevusala ei ole kaubandus, tööstus ega põllumajandus, kõrgem kui juhul, kui sellist dividendi saab selle liikmesriigi residendist juriidiline isik. See on teisiti üksnes juhul, kui 14. juunil 1999 allakirjutatud Kanada ja Portugali Vabariigi vahelise topeltmaksustamise vältimise ja maksudest hoidumise tõkestamise lepingu kohaldamine võimaldab neutraliseerida selle liikmesriigi õigusnormidest tuleneva erineva kohtlemise tagajärjed, ning seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 445, 10.12.2018.
C 44/38

ET

Euroopa Kohtu presidendi 14. oktoobri 2020. aasta määrus (First-tier Tribunal (Tax Chamber) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Healthspan Limited versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Kohtuasi C-703/18) (1)

(2021/C 44/44)

Kohtumenetluse keel: inglise

Euroopa Kohtu president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

(1) ELT C 25, 21.1.2019.
1.

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui hageja pöördub abielu lahutamise nõudes abikaasade ühise kodakondsuse liikmesriigi kohtusse, samas kui nende ühine viibimiskoht on teises liikmesriigis, tuleneb kohtualluvus selle nõude arutamiseks nimetatud sätte punktist b. Kuna kostja nõusolek ei ole vajalik, ei pea kontrollima, kas see, kui kostja ei ole esitanud kohtualluvuse puudumise vastuväidet, kujutab endast vaikivat nõusolekut asja arutava kohtu alluvusele.
C 320/16

ET

Euroopa Kohtu presidendi 14. veebruari 2020. aasta määrus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Via Lattea Scrl jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Kohtuasi C-337/18) (1)

(2020/C 320/24)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Euroopa Kohtu president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

(1) ELT C 285, 13.8.2018.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 19. novembri 2019. aasta määrus – (Korkein oikeuse eelotsusetaotlus – Soome) – kriminaalasjas järgmiste isikute suhtes: A, B

(kohtuasi C-486/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Riigiabi - Maiustustele, jäätisele ja karastusjookidele kohaldatav maks - Samalaadsete toodetega seoses antud maksuvabastus, mis võib endast kujutada riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses - Õigus määrata kriminaalkaristus selle maksuga seotud kohustuste täitmata jätmise korral)

(2020/C 45/09)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pooled

A, B

Resolutsioon

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, et kriminaalkorras karistatakse teatud toodete tarbimisele kohaldatavat sellist maksu, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, tasuma kohustatud ettevõtja nimel tegutsevat füüsilist isikut, kes on jätnud täitmata selle maksu tasumisega seotud kohustused, või määratakse talle liikmesriigi õiguse alusel kriminaalkaristus isegi juhul, kui maksuvabastust, mida on kasutanud muud ettevõtjad samalaadsete toodetega seoses, tuleb pidada riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

(1) ELT C 295, 2.9.2019.