Liidetud kohtuasjad C-439/07 ja C-499/07

Belgische Staat

versus

KBC Bank NV

ja

Beleggen, Risicokapitaal, Beheer NV

versus

Belgische Staat

(eelotsusetaotlused, mille on esitanud Hof van beroep te Brussel ja Rechtbank van eerste aanleg te Brugge)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — EÜ artiklid 43 ja 56 — Direktiiv 90/435/EMÜ — Artikli 4 lõige 1 — Siseriiklik õigus, millega kaotatakse jaotatud kasumi topeltmaksustamine — Emaettevõtjale väljamakstud dividendide mahaarvamine maksubaasist vaid maksustatava kasumi ulatuses”

Euroopa Kohtu määrus (viies koda), 4. juuni 2009 I ‐ 4414

Kohtumääruse kokkuvõte

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Tõlgendus, mida on taotletud põhjusel, et siseriiklikku õigusesse üle võetud direktiivi sätted on kohaldatavad puhtalt riigisisestes olukordades

Direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 4 lõike 1 esimest taanet tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellise liikmesriigi õigus, kes selleks, et vabastada maksust dividendid, mis selles liikmesriigis asuv emaettevõtja saab teises liikmesriigis asuvalt tütarettevõtjalt, on ette näinud, et need dividendid loetakse emaettevõtja maksustatava tulu hulka, kuid need arvatakse sealt seejärel 95% ulatuses maha, kui asjassepuutuva maksustamisperioodi osas jääb pärast muude maksuvabade tulude mahaarvamist alles positiivne saldo, ja mille tagajärjel: — maksustatakse emaettevõtjat selle kasumi jaotamise osas hilisemal maksustamisperioodil, mil ta ei ole saanud maksustavat kasumit või piisavat maksustatavat kasumit maksustamisperioodil, mil talle kasumieraldis välja maksti, või — selle maksustamisperioodi kahjum kompenseeritakse kasumi jaotamisega ning seda kahjumit ei saa selle jaotatud kasumi ulatuses hilisemasse maksustamisperioodi enam üle kanda. (vt punkt 44, resolutsiooni punkt 1)

Direktiivi 90/435 eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 4 lõike 1 esimest taanet, koosmõjus sama artikli lõikega 2, tuleb tõlgendada nii, et see ei kohusta liikmesriike võimaldama seda, et selles liikmesriigis asuvale emaettevõtjale teises liikmesriigis asuva tütarettevõtja poolt makstud dividendid oleksid täies ulatuses mahaarvatavad emaettevõtja tulust sel maksustamisperioodil, ja et sellest tulenevat kahjumit peab saama üle kanda hilisemale maksustamisperioodile. Liikmesriigid peavad nii oma siseriikliku õiguskorra vajadusi kui ka nimetatud artikli 4 lõikes 2 ettenähtud võimalust arvestades kindlaks määrama korra, mille alusel sama artikli lõike 1 esimeses taandes kirjeldatud tulemus saavutatakse. Kui aga liikmesriik valib direktiivi 90/435 artikli 4 lõike 1 esimeses taandes sätestatud maksuvabastuse süsteemi ja kui selle liikmesriigi õigus lubab üldjuhul kahjumit üle kanda järgmistesse maksustamisperioodidesse, on selle sättega vastuolus liikmesriigi õigus, mille alusel piiratakse emaettevõtja ülekantav kahjum saadud dividendide summaga. (vt punktid 53 ja 54, resolutsiooni punkt 2)

Kui siseriiklikus õiguses järgitakse puhtalt siseriiklikku laadi olukordade reguleerimisel ühenduse õiguses sätestatut, tuleb EÜ artiklis 234 sätestatud siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu õigusemõistmise ülesannete jaotuse raames vaid siseriiklikul kohtul hinnata, milline on ühenduse õigusele tehtud viite täpne ulatus, kuna nende piiride arvestamine, mida siseriiklik seadusandja võis ette näha ühenduse õiguse kohaldamiseks puhtalt riigisiseste olukordade suhtes, kuulub siseriiklikku õigusesse ja on järelikult asjaomase liikmesriigi kohtute ainupädevuses. (vt punkt 60, resolutsiooni punkt 3)

Kui liikmesriigi siseriikliku õiguse kohaselt koheldakse kolmandas riigis asuvalt äriühingult saadud dividende ebasoodsamalt võrreldes dividendidega, mida jaotab samas liikmesriigis asuv äriühing, tuleb siseriiklikul kohtul, kes peab arvestama nii siseriikliku õiguse eesmärki kui ka siseriikliku kohtu menetluses oleva kohtuasja asjaolusid, kontrollida seda, kas EÜ artikkel 56 on kohaldatav ja vajaduse korral seda, kas selline erinev kohtlemine on nimetatud sättega vastuolus. Selles küsimuses tuleb märkida, et seda, millises ulatuses on liikmesriikidel õigus teatud kapitali liikumist piiravaid meetmeid kohaldada, ei saa määratleda, võtmata arvesse asjaolu, et kapitali liikumine kolmandatesse riikidesse ja kolmandatest riikidest toimub teistsuguses õiguslikus kontekstis kui ühendusesisene kapitali liikumine. Euroopa ühenduse liikmesriikide õiguse teatud integreerituse taseme tõttu, eeskätt selliste ühenduse õigusaktide olemasolu tõttu, mis näevad ette liikmesriikide maksuametite koostöö, nagu see on sätestatud nõukogu direktiivis 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas, ei sarnane liikmesriigi poolt ühendusesisese piiriülese majandustegevuse maksustamine alati liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelise majandustegevuse maksustamisega. Samas ei ole ka välistatud, et liikmesriik suudab tõendada, et kapitali liikumise piirang kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest on õigustatud teatud põhjusel asjaoludel, mille puhul seda põhjust ei käsitata piisavana kapitali liikumise piiramiseks liikmesriikide vahel. (vt punktid 72–74 ja resolutsiooni punkt 4)