Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Suhtelised kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgi kasutamine, mille võib keelata vastavalt varasemale õigusele – Õigus nimele

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 52 lõike 2 punkt a)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Õigusnormi rikkumine – Sellise siseriikliku sätte rikkumine, mida kohaldatakse vaidluses määruse nr 40/94 artikli 52 lõikes 2 esitatud viite alusel

(ELTL artikkel 256, lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik, nõukogu määrus nr 40/94, artikli 63 lõige 2 ja artikli 52 lõike 2 punkt a, komisjoni määrus nr 2868/95, artikli 1 eeskiri 37)

3. Ühenduse kaubamärk – Apellatsioonimenetlus – Liidu kohtusse esitatud hagi – Üldkohtu võimalus muuta vaidlustatud otsust – Piirid

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 63 lõiked 2 ja 3)

Summary

1. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 52 lõike 2 sõnastuse ja ülesehituse alusel ei saa, juhul kui viidatakse õigusele nimele, piirata selle sätte kohaldamist ainult olukordadega, kus ühenduse kaubamärgi registreerimine on vastuolus õigusega, millega kaitstakse ainuüksi nime kui huvitatud isiku isiklikku õigust.

Selle sätte kohaselt võib ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistada huvitatud isiku nõudel „vastavalt muule varasemale õigusele”. Sellise varasema õiguse olemuse täpsustamiseks nimetab see säte neli õigust, kasutades määrsõna „eelkõige”, mis näitab, et see loetelu ei ole ammendav. Sellest mitteammendavast loetelust selgub, et näitena toodud õigustega soovitakse kaitsta erinevat liiki huve. Nende hulgast mõne puhul – nagu autoriõigus ja tööstusomandiõigus – on majanduslikud huvid kaitstud kaubanduslikul eesmärgil ärakasutamise vastu nii siseriiklikes õiguskordades kui ka liidu õigusega.

(vt punktid 34–36)

2. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 52 lõike 2 sõnastusest ilmneb, et kuna see käsitleb olukorda, kus varasem õigus võimaldab keelata ühenduse kaubamärgi kasutamise, siis eristub see selgelt neist kahest olukorrast, kus varasem õigus on kaitstud ühenduse õigusnormidega või siseriikliku õigusega.

Mis puudutab selle taotluse suhtes, mis on esitatud määruse nr 40/94 artikli 52 lõike 2 alusel ja põhineb siseriikliku õigusega kaitstud varasemal õigusel, määruse nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94, sätestatud menetluskorda, siis selles osas tuleb märkida, et määruse nr 2868/95 eeskiri 37 paneb taotlejale kohustuse esitada Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) lisaks tõenditele, mis näitavad, et ta vastab neile siseriikliku õiguse tingimustele, mille kohaldamist ta taotleb ja mis võimaldavad tal keelata ühenduse kaubamärgi kasutamise varasema õiguse alusel, ka tõendid, mis näitavad asjaomase õigusakti sisu.

Sellises olukorras, kus ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus on esitatud siseriikliku õigusega kaitstud varasema õiguse alusel, peavad ühtlustamisameti pädevad üksused kõigepealt hindama taotleja poolt selle õigusnormi sisu tõendamiseks esitatud tõendite usaldusväärsust ja ulatust. Teiseks saab vastavalt määruse nr 40/94 artikli 63 lõikele 2 olla apellatsioonikoja otsuse peale Üldkohtule edasikaebamise aluseks asutamislepingu, määruse nr 40/94 või nende rakendusnormide rikkumine. Sellest tulenevalt on Üldkohtul õigus teostada täielikku õiguspärasuse kontrolli ühtlustamisameti hinnangu suhtes, mis puudutab taotleja poolt selleks esitatud tõendeid, et tõendada siseriikliku õigusakti sisu, millele ta tugineb.

Euroopa Kohtul on õigus hinnata apellatsioonimenetluses nende Üldkohtu järelduste kontrollimisel, mis puudutavad asjaomast siseriiklikku õigust, talle esitatud dokumentide ja muude tõendite alusel eelkõige seda, kas Üldkohus on moonutanud asjaomaste siseriiklike õigusnormide või sellega seotud kohtupraktika või õigusdoktriine puudutavate teoste sõnastust, ja veel seda, kas Üldkohus on nende tõendite kohta teinud järeldusi, mis on ilmselgelt nende sisuga vastuolus ja lõpuks seda, kas Üldkohus on kõigi tõendite hindamisel käsitletava siseriikliku õiguse sisu väljaselgitamiseks omistanud mõnele neist sellise tähenduse, mis ei sobi kokku muude tõenditega niivõrd, kuivõrd see tuleneb ilmselgelt toimikus esitatud dokumentidest.

(vt punktid 48–53)

3. Üldkohtu poolt määruse nr 40/94 artikli 63 alusel teostatav kontroll seisneb Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontrollimises ja et tema võib hagi esemeks oleva otsuse tühistada või seda muuta üksnes juhul, kui selle vastuvõtmise hetkel kehtis selle suhtes üks määruse artikli 63 lõikes 2 nimetatud tühistamis- või muutmisalustest.

Järelikult ei anna Üldkohtu õigus muuta vaidlustatud otsust talle pädevust asendada apellatsioonikoja põhjendus enda omaga ega ka viia läbi hindamist, mille kohta see koda ei ole veel seisukohta võtnud. Muutmisõiguse teostamine on seega põhimõtteliselt piiratud üksnes olukordadega, kus Üldkohtul on pärast apellatsioonikoja läbiviidud hindamise ulatuse kontrollimist õigus otsustada tõendatud faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel, millise otsuse apellatsioonikoda oleks pidanud tegema.

(vt punktid 71 ja 72)