ET Euroopa Liidu Teataja C 86/7

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 7. detsembril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 28. septembri 2016. aasta otsuse peale kohtuasjas T-476/15: European Food SA versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

(Kohtuasi C-634/16 P)

(2017/C 086/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: M. Rajh)

Teised menetlusosalised: European Food SA, Société des produits Nestlé SA

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

— mõista EUIPO kohtukulud välja European Food SA-lt.

Väited ja peamised argumendid

Esiteks jättis Üldkohus arvesse võtmata, et määrus nr 207/2009 (1) ja määrus nr 2868/95 (2) näevad EUIPO menetluste suhtes ette kahte liiki tähtajad: need, mis on kindlaks määratud õigusnormides ja mida EUIPO ei saa pikendada, ning need, mille määrab menetluste nõuetekohaseks läbiviimiseks igal konkreetsel juhul kindlaks EUIPO ning mida iga konkreetse asja asjaoludele vastavalt saab poole taotlusel vajaduse korral pikendada. Seetõttu on väär Üldkohtu seisukoht, et absoluutsetel kehtetuks tunnistamise põhjustel põhinevate menetluste suhtes puudub tähtaeg.

Teiseks eksis Üldkohus määruse nr 207/2009 artikli 76 lõike 2 tähenduse ja mõju suhtes. See artikkel on kohaldatav EUIPO kõigi menetluste ning kõigi kohaldatavate tähtaegades suhtes, nimelt i) need, mis on sõnaselgelt sätestatud määruses nr 207/2009 ja määruses nr 2868/95 ning ii) need, mille EUIPO määrab kindlaks, kasutades vastavate menetluste korraldamise pädevust.

Kolmandaks, keskendudes määruse nr 2868/95 eeskirja 50 lõike 1 kolmandale lõigule, jättis Üldkohus arvestamata nimetatud eeskirja peamise sisuga, mis tuleneb selle esimesest lõigust, nimelt et apellatsioonikojale kehtivad samad menetlusnormid, mis kehtivad edasikaevatud otsuse teinud talitusele. Esimene lõik ei ole kohaldatav üksnes vastulausemenetlusele, vaid kohaldub kõigi, sealhulgas tühistamismenetluste suhtes.

Neljandaks rikuti edasikaevatud otsuses määruse nr 207/2009 artikli 76 lõiget 2, kuna i) Üldkohus ei kohaldanud seda sätet EUIPO kindlaks määratud tähtaegade suhtes ning ii) ta võttis apellatsioonikojalt määruse nr 207/2009 artikli 76 lõikest 2 tuleneva pädevuse hinnata, kas esimest korda esitatud tõend on „uus“ ning sellest tulenevalt võttis temalt kaalutlusõiguse otsustada, kas see tõend on vastuvõetav.

Kolmandaks viis Üldkohus poolte vastavad menetlusõigused tasakaalust välja, andes kehtetuks tunnistamise menetluse mistahes poolele tingimusteta õiguse esitada tõendeid EUIPO menetluse mistahes staadiumis, kaasa arvatud apellatsioonistaadiumis. See jätab vastaspoole ühest halduskontrolli astmest ilma, juhul kui kehtetuks tunnistamise taotleja teadlikult ei esita tühistamisosakonnas ühtki – või ühtki asjakohast – asjaolu või tõendit. Peale selle rikutakse sellega, kui kehtetuks tunnistamise menetluses antakse mistahes poolele tingimusteta õigus esitada menetluse mistahes staadiumis tõendeid, menetlusökonoomia ja hea halduse põhimõtteid.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1).

(2) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1995, L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189).