45

Neil asjaoludel otsustas Krajowa Izba Odwoławcza (riiklik vaidlustuskomisjon, Poola) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas […] direktiivi 2014/24[…] artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõte ning läbipaistvuse põhimõte võimaldavad direktiivi 2014/24 artikli 21 lõiget 1 ja […] direktiivi […] 2016/943 […] artikli 2 punkti 1, eelkõige neis esitatud määratlusi „see ei ole kogumis või üksikosade täpses paigutuses ja kokkupanus üldteada või kergesti kättesaadav“ ja „sellel on kaubanduslik väärtus selle salajasuse tõttu“ ning täpsustutust, et „avaliku sektori hankija [ei avalikusta] talle ettevõtjate poolt edastatud konfidentsiaalsena märgitud teavet“, tõlgendada nii, et ettevõtja võib tunnistada ärisaladuseks mis tahes teabe põhjendusel, et ta ei soovi seda avaldada konkureerivatele ettevõtjatele? 2. Kas direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõte ning läbipaistvuse põhimõte võimaldavad direktiivi 2014/24 artikli 21 lõiget 1 ja direktiivi 2016/943 artikli 2 punkti 1 tõlgendada nii, et selle tulemusel võivad pakkujad hankemenetluses käsitleda täielikult või osaliselt ärisaladusena direktiivi 2014/24 artiklites 59 ja 60 ning selle direktiivi XII lisas osutatud dokumente, eelkõige omandatud kogemust, viiteid varem täidetud lepingutele, hankelepingu täitmisse kaasatavate isikute nimekirja ja nende kutsekvalifikatsiooni, nende ettevõtjate, kelle võimalusi kavatsetakse kasutada, või allhankijate nimede ja pädevuse loetelu, kui neid dokumente nõutakse selleks, et tõendada vastavust hankemenetluses osalemise tingimustele või hinnata pakkumusi hindamiskriteeriumide alusel või selleks, et kinnitada pakkumuse vastavust hankedokumentides (hanketeates ja hanke alusdokumentides) toodud muudele hankija nõuetele? 3. Kas direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõte ning läbipaistvuse põhimõte koostoimes selle direktiivi artikli 58 lõikega 1, artikli 63 lõikega 1 ja artikli 67 lõike 2 punktiga b lubavad hankijal samal ajal nõustuda ettevõtja avaldusega esiteks selle kohta, et tema käsutuses on hankija nõutud või tema enda deklareeritud personal, üksused, kelle võimalusi ta kavatseb kasutada, või allhankijad, mida ta vastavalt nimetatud õigusnormidele peab hankijale tõendama, ning teiseks avaldusega selle kohta, et ainuüksi neid isikuid või üksusi puudutavate andmete (nimed, ärinimed, kogemused, kvalifikatsioon) avaldamine konkureerivatele ettevõtjatele võib põhjustada nende isikute „üleostmise“ teiste pakkujate poolt, mistõttu neid andmeid on vaja käsitleda ärisaladusena konfidentsiaalselt? Kas eeltoodut arvestades võib neil asjaoludel niisugust ebaselget seost pakkuja ning nende isikute ja üksuste vahel pidada nende võimaluste kättesaadavust tõendavaks ja eelkõige anda pakkumuste hindamise kriteeriumide alusel ettevõtjale selle eest täiendavaid hindamispunkte? 4. Kas direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõte ning läbipaistvuse põhimõte võimaldavad selle direktiivi artikli 21 lõiget 1 ja direktiivi 2016/943 artikli 2 punkti 1 tõlgendada nii, et pakkujad võivad selle tulemusel tunnistada hankemenetluses ärisaladusena konfidentsiaalseks need dokumendid, mida nõutakse selle kontrollimiseks, kas nende pakkumus vastab hanke alusdokumentides hankija määratletud nõuetele (sealhulgas hankeobjekti kirjeldus), või selleks, et hinnata pakkumust pakkumuste hindamise kriteeriumide alusel, eelkõige juhul, kui need dokumendid on seotud vastavusega hankija nõuetele, mis on toodud hanke alusdokumentides, õigusnormides või muudes dokumentides, mis on avalikustatud või tehtud teatavaks huvitatud isikutele, eelkõige kui seda hindamist ei viida läbi objektiivselt võrreldaval viisil ega matemaatiliselt või füüsiliselt mõõdetavate ja võrreldavate näitajate alusel, vaid hankija individuaalse hinnangu põhjal? Kas direktiivi 2014/24 artikli 21 lõiget 1 ja direktiivi 2016/943 artikli 2 punkti 1 võib sellest tulenevalt tõlgendada nii, et huvitatud isiku ärisaladuseks võib pidada pakkuja poolt pakkumuses esitatud avaldust, mille kohaselt ta täidab kõnealuse hankelepingu eseme vastavalt hankija poolt hanke alusdokumentide tingimustele hankija kontrolli all ja mida hankija hindab nende tingimuste täitmise seisukohast, isegi kui pakkuja ülesanne on valida meetodid hankija nõutud (hankelepingu eseme) tulemuse saavutamiseks? 5. Kas direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõte ning läbipaistvuse põhimõte koostoimes selle direktiivi artikli 67 lõikega 4 – mille kohaselt edukaks tunnistamise kriteeriumid ei või jätta hankijale piiramatut valikuvabadust ning need peavad tagama toimiva konkurentsi võimaluse ja võimaldama pakkujate esitatud teavet tõhusalt kontrollida, et hinnata, kui hästi vastavad pakkumused edukaks tunnistamise kriteeriumitele – annavad hankijale õiguse määrata konkreetse pakkumuste hindamiskriteeriumi, täpsemalt sellise, mida ta hindab oma äranägemise järgi, kuigi selle kriteeriumi määratlemise ajal on teada, et pakkujad käsitlevad selle kriteeriumiga seotud teavet oma pakkumuses konfidentsiaalsena, millele hankija vastu ei vaidle, mistõttu ei saa konkureerivad pakkujad kontrollida oma konkurentide pakkumusi ega võrrelda neid oma pakkumustega ja võib jääda mulje, et hankija kasutab pakkumuste kontrollimisel ja hindamisel piiramatut kaalutlusõigust? 6. Kas direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 väljendatud ettevõtjate võrdse ja mittediskrimineeriva kohtlemise põhimõtet ning läbipaistvuse põhimõtet koostoimes selle direktiivi artikli 67 lõikega 4 – mille kohaselt edukaks tunnistamise kriteeriumid ei või jätta hankijale piiramatut valikuvabadust ning need peavad tagama toimiva konkurentsi võimaluse ja võimaldama pakkujate esitatud teavet tõhusalt kontrollida, et hinnata, kui hästi vastavad pakkumused edukaks tunnistamise kriteeriumitele – tuleb tõlgendada nii, et need annavad hankijale õiguse määrata pakkumuste hindamise kriteeriumid, mis kujutavad endast, nagu käesolevas menetluses, „projektide väljatöötamise kava“ ja „hankelepingu täitmise viisi kirjeldust“? 7. Kas [direktiivi 89/665] artikli 1 lõiked 1 ja 3 – milles on kehtestatud liikmesriikide kohustus tagada pakkujatele tõhus õiguskaitsevahend hankijate otsuste vastu ja võimaldada õiguskaitsevahendeid kasutada igaühel, kellel on või on olnud huvi konkreetse lepingu vastu või kes on väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võivad kahju kannatada – tuleb tõlgendada nii, et kui otsustuspädevusega organ asub seisukohale, et asjaomases menetluses pakkujate poolt konfidentsiaalseteks peetavad dokumendid ei kujuta endast ärisaladust, mistõttu hankija peab need avalikustama ja võimaldama konkureerivatel pakkujatel nende dokumentidega tutvuda – kui selline tagajärg ei tulene otseselt seadusest –, siis on otsustuspädevusega organ kohustatud tegema otsuse, mis võimaldab pakkujal esitada uue vaidlustuse – ulatuses, mis tuleneb nende dokumentide sisust, mida ta varem ei teadnud ja mille tõttu ta ei saanud tõhusalt õiguskaitsevahendit kasutada – toimingu peale, mida ei ole võimalik vaidlustada vaidlustamistähtaja möödumise tõttu, ja nõuda näiteks, et tühistataks otsus nende pakkumuste kontrollimise ja hindamise kohta, millega on seotud kõnealused ärisaladusena konfidentsiaalsetena käsitletavad dokumendid?“