ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10. augustil 2021 esitatud hagi – Tralux jt versus parlament

(Kohtuasi T-488/21)

(2021/C 422/27)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: Tralux, Société Générale de travaux – Luxembourg Sàrl (Leudelange, Luksemburg), Eric Soldermann, René-Pierre Ortiz, Rodrigue Thiemann, Richard Lang, Marie Real, Olivier Lingelser, Architectes Associés, Aea Architectes (Mulhouse, Prantsusmaa), Energie & Environnement – Ingénieurs Conseils (Niederanven, Luksemburg), Edeis (Ivry-sur-Seine, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat G. Krieger)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— võtta käesolev hagi vorminõuetele vastavana menetlusse;

— tunnistada hagi sisuliselt põhjendatuks;

seega

— tühistada Euroopa Parlamendi 20. juuli 2021. aasta otsus, millega lükati hagejate 16. aprilli 2021. aasta pakkumus tagasi.

Väited ja peamised argumendid

Põhjendamaks hagi otsuse peale, millega lükati tagasi pakkumus, mille nad esitasid hankemenetluses nr 06D10/2020/SI2KAD-01, mis puudutab Euroopa Elamuskeskuse ja konverentsikeskuse kavandamist ja ehitamist Luksemburgi, esitavad hagejad üheainsa väite, mille kohaselt on rikutud määruse 2018/1046 (1) artiklit 51. Hagejad põhjendavad seda väidet mitme argumendiga. Esiteks leiavad nad, et nad vastavad valikukriteeriumidele, sh minimaalse töötajate arvu kriteeriumile. Teiseks väidavad hagejad, et hanke alusdokumentides ei olnud märgitud, et tuleb esitada tõendid, kuna vastasel juhul ei võeta pakkumust vastu. Nad lisavad lõpetuseks, et hankija nõudel võis pakkumusi täpsustada pärast nende esitamist. Igal juhul ei olnud need täpsustused hagejate hinnangul sellised, mis oleksid esitatud dokumente oluliselt muutnud.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrus (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1).
Kolmas väide, et on rikutud harta artiklit 21; see rikkumine mis seisneb võimu kuritarvitamises ja harta artiklis 49 sätestatud seaduslikkuse põhimõtte rikkumises, kuna määruse teaduslik alus sisuliselt puudub.

Sellega seoses märgitakse, et SARS-CoV-2 viiruse leviku tõkestamiseks mõeldud vaktsiinide katsetamine ja müügiloa andmine ei olnud kunagi suunatud sellele, et vältida vaktsineeritute nakkusohtlikkust. Vaktsiinide kasutusala laiendamine väljapoole katsetamise ja loa andmise konteksti on ebaseaduslik. On olemas arvukad, ümberlükkamatud ja vaidlustamata dokumentaalsed tõendid, mis põhinevad statistikal nakatumissuundumuste kohta Euroopas ja kogu maailmas, mis näitavad, et riikides, kus vaktsineerimise tase on kõrgeim, on ka kõige rohkem nakatumisi ja et vaktsineeritud inimesed soodustavad tüvede, eriti Delta tüve levikut. On olemas tõendid selle kohta, et COVID-19st tingitud suremus on kõrgem vaktsineeritute hulgas.

Neljas väide, et on rikutud harta artiklit 20 koostoimes artikliga 35, kuna määrus ei ole kooskõlas WHO ja ECDC suunistega tampoonide kasutamise kohta. Võimu kuritarvitamine.
1.

Esimese väite kohaselt rikuvad vaidlustatud meetmed tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet. Hageja väidab, et nõukogu on rikkunud nõukogu määruse artikli 8a lõiget 2 sellega, et jättis hagejale saatmata personaalse teatise tema suhtes võetavate meetmete kohta. Hageja lisab, et alates 18. juunist 2012 on tema nimi Open Joint Stock Company „BELAZ“ – Management Company of Holding „BELAZHOLDING“. Kuna vaidlustatud meetmes on kasutatud nimetust Belarusski Avtomobilnyi Zavod (BelAZ)/OJSC „BELAZ“, mida hageja ei ole – ei täispikkuses ega lühendatult – kasutanud enda ametliku registreeritud ärinimena, siis ei ole vaidlustatud meetmetes silmas peetud üksust korrektselt identifitseeritud. Selle tulemusel ei olnud hagejal võimalik kindlaks teha vaidlustatud meetmete täpset ulatust.
—

tühistada vaidlustatud otsus osas, milles on märgitud, et taotletav kaubamärk on varasema kaubamärgiga sarnane;
5.

Viies väide, et kostja eeldas vääralt, et tegevusloa äravõtmise alus on olemas ja esitas selle kohta ebapiisavad põhjendused.
8. septembril 2021 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Papouis Dairies (Papouis Halloumi)

(Kohtuasi T-565/21)

(2021/C 452/56)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindaja: advokaat C. Milbradt)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Papouis Dairies LTD (Nikosia)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa Papouis Halloumi Papouis Dairies LTD PAP since 1967 sisaldava värvilise ELi kujutismärgi taotlus – registreerimistaotlus nr 11 176 344

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 29. aprilli 2021. aasta otsus asjas R 575/2019-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista hageja kohtukulud välja EUIPO-lt ja apellatsioonikoja menetluse teiselt poolelt.

Väide
7. septembril 2021 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Papouis Dairies (fino)

(Kohtuasi T-558/21)

(2021/C 452/55)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindaja: advokaat C. Milbradt)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Papouis Dairies LTD (Nikosia)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi fino Cyprus Halloumi Cheese taotlus – registreerimistaotlus nr 11 180 791

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 29. aprilli 2021. aasta otsus asjas R 578/2019-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista hageja kohtukulud välja EUIPO-lt ja apellatsioonikoja menetluse teiselt poolelt.

Väide
2.

Teine väide, et rikutud on põhjendamiskohustust. — Hageja leiab, et vaidlustatud akt ei andnud hagejale piisavalt teavet, mille alusel oleks võimalik otsustada, kas akt on nõuetekohaselt põhjendatud või on sellel puudus, mis võib võimaldada akti vaidlustamist Euroopa Liidu kohtutes ning teiseks võimaldaks neil kohtutel hinnata selle akti õiguspärasust.
2.

Teine väide, et on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet, kuna kostja kohaldas alusetu rikastumise põhimõtet, nagu seda on käsitletud kohtupraktikas, erinevalt sama põhimõtte rakendamisest teistes institutsioonides olukordades, mis on siiski täpselt samasugused.
2.

Teine väide, mis tugineb ELTL artiklis 116 ette nähtud korrale. Nimelt väidavad hagejad eelkõige, et liikmesriikide õigusnormid on erinevad ja see moonutab konkurentsitingimusi siseturul. Hagejate hinnangul kujutab see, et erinevalt Prantsusmaa professionaalsest jalgpalliliigast peab Hispaania professionaalse jalgpalliliiga reeglite kohaselt olema palkade ja tulude vahekord 70 %, endast niisugust moonutust, mis paneb FC Barcelona praktikas ebasoodsasse olukorda.
C 431/42

ET

16. juulil 2021 esitatud hagi – Veen versus Europol

(Kohtuasi T-436/21)

(2021/C 431/50)

Kohtumenetluse keel: slovaki

Pooled

Hageja: Leon Leonard Johan Veen (Oss, Madalmaad) (esindaja: advokaat T. Lysina)

Kostja: Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Amet (Europol)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista Euroopa Liidult, keda esindab Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Amet (Europol) hageja kasuks välja 50 000 eurot;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 268 ja 340 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2016/794 (1) tuginedes üheainsa väite, mille kohaselt kostja on tema isikuandmeid õigusvastaselt töödelnud.

Oma väites toob hageja esile, et kostja esitas tema suhtes Slovaki Vabariigis toimuvas kriminaalmenetluses uurimistoimikusse tõendina kostja koostatud raporti, mis sisaldab hageja kohta negatiivset, väära ja tõendamata teavet, mis teda kahjustas. Hageja väidab, et selliselt toimimine kahjustas tema au ja reputatsiooni ning tema õigust perekonnaelule. Hageja on niisuguse kahjustava sündmuse tõttu seega kandnud mittevaralist kahju, mille suurust ta hindab 50 000 eurole.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/794, mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK (ELT 2016, L 135, lk 53).
5.

Viies väide, mille kohaselt on hagejatele määratud rahatrahv ebaproportsionaalselt suur. Eelkõige väidavad hagejad, et kostja eksis hagejate rikkumisega seotud kergendavatele asjaoludele hinnangut andes. Hagejad väidavad lisaks, et kostja ei arvestanud piisavalt asjaolu, et hagejate osalus ühes katkematus rikkumises oli vähem ulatuslik ning raske, kui 2016. aasta otsuses tuvastatu – nagu leidis Üldkohus kohtuasjas T-105/17: HSBC vs. komisjon. (1) Seega paluvad hagejad Üldkohtul määrata tunduvalt madalam rahatrahv, milles peegeldub piisaval määral hagejate tegevus.
1.

Esimene väide: ilmselge hindamisviga Kostja tegi ilmselge hindamisvea, kui ta asus vaidlustatud otsuses seisukohale, et Saksamaa abikava „Allgemeine Bundesregelung Schadensausgleich, COVID-19“ (föderaalne üldine abikava kahju hüvitamiseks: COVID-19) on ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b kohaselt siseturuga kooskõlas. Abikavast toetuse taotlejate ringi piiramine selliselt, et taotleda saab ainult selline mitme tegevusvaldkonnaga ettevõtja, kes saavad vähemalt 80 % oma käibest tegevusvaldkondadest, mida pandeemia-aegne sulgemine vahetult mõjutas, on meelevaldne ja abikavale loa andmine on ebaproportsionaalne. 80 % lävend kaotab ilma sisulise põhjenduseta põhjusliku seose sulgemiskorralduste ja neist tuleneva kahju vahel mitme tegevusvaldkonnaga ettevõtjate kahjuks, sest kuigi sellised ettevõtjad on riiklikest meetmetest ning nendega kaasnevast märkimisväärsest kahjust vahetult ja oluliselt mõjutatud, võivad nad olenevalt olukorrast jääda täielikult hüvitiseta. See toob kaasa konkurentsi moonutamise nii võrreldes konkurentidega, kelle tegevusvaldkonda COVID-19 on mõjutanud, kui ka konkurentidega, kelle tegevusvaldkonda COVID-19 ei ole mõjutanud.
—

Hageja väidab sellega seoses, et kohtuasjas T-727/19, Basaglia vs. komisjon (23. septembri 2020. aasta kohtuotsus, ei avaldata, EU:T:2020:446) tühistas Üldkohus Euroopa Komisjoni otsuse vähendada ühepoolselt hageja taotlust tutvuda dokumentidega; täpsemalt kinnitati, et komisjoni tegevus oli õigusvastane, kui ta ühepoolselt piiras hageja õigust taotletud dokumentidega tutvuda; Euroopa Komisjon on oma uue otsusega, mille ta tegi pärast eelmise otsuse tühistamist, jätnud täitmata Üldkohtu 23. septembri 2020. aasta otsuse ja on uuesti rikkunud hageja õigust dokumentidega tutvuda.
—

tuvastada, et taotleja on kaubamärkide õiguspärane omanik ja need on tema intellektuaalne omand;
C 462/54

ET

14. septembril 2021 esitatud hagi – Guangdong Camel Apparel versus EUIPO – Worldwide Brands (CAMEL CROWN)

(Kohtuasi T-590/21)

(2021/C 462/65)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Guangdong Camel Apparel Co. Ltd (Foshan City, Hiina) (esindajad: advokaadid C. Bercial Arias ja F. Codevelle)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Worldwide Brands, Inc. Zweigniederlassung Deutschland (Köln, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi CAMEL CROWN taotlus – registreerimistaotlus nr 17 882 201

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 23. juuni 2021. aasta otsus liidetud asjades R 159/2020-5 ja R 184/2020-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— rahuldada hagi;

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista hageja kohtukulud välja EUIPO-lt ja menetlusse astujalt, kui ta menetlusse astub.

Väide
—

mõista kostjalt välja hüvitis hageja mittevaralise kahju eest, mis ex aequo et bono hinnates on 15 000 eurot;
1.

Esimene väide, et komisjon tegi ilmse vea, kui ta leidis, et Česká pošta ristsubsideerimine ei kujuta endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. — Konkreetselt väidab hageja, et Česká pošta ristsubsideerimine on ELTL artikli 107 lõikega 1 kokkusobimatu eraldiseisev riigiabi, mis leidis aset juba vähemalt ajavahemikus 2013–2017 (ja väga tõenäoliselt isegi varem) ja mida komisjon oleks seega pidanud põhjalikult analüüsima eraldi haldusmenetluses, mitte aga menetluse kõrvalküsimusena asjas SA.55208 (2020/C), mis piirdub ajavahemikuga 2018–2022. Seda argumenti toetab komisjoni varasem otsustuspraktika. Siiski järeldas komisjon valesti, et kõnealune ristsubsideerimine ei kujuta endast üldse riigiabi.
1.

Esimene väide: et vaidlustatud rakendusotsus rikub määruse (EÜ) nr 507/2006 (1) artikli 2 punkte 1 ja 2. Ainuüksi põhjusel, et lastel on SARS-CoV-2 viirusesse nakatumisel oht nullilähedane, ei saa tervetel lastel kasulikkuse ja riski suhe olla positiivne. Kõnealuse eksperimentaalse geenitehnoloogial põhineva aine kasutamine on seega EL õigusega täiesti vastuolus. Pealegi ei ole WHO ega EL nõuetekohaselt tuvastanud kriisiolukorda, mis oleks ohuks rahvatervisele.
2.

Teises väites leiab hageja, et kostja on rikkunud õiguskindluse põhimõtet. Hageja väidab, et erandi lubamise menetluse algatanud haldusteatise koostas kostja osakonnajuhataja, mistõttu ei ole selge, kas menetluse algatas pädev ametiisik. Lisaks puuduvad tõendid selle koha, et kostja direktor selle haldusteatise heaks kiitis. Hageja väidab veel, et selge ei ole isegi see, kas teenistuse huvide hindamise kriteeriumid on kehtestanud pädev ametiisik.
2.

Teine väide, et kui komisjoni viidatud erand oli kohaldatav, siis eksis komisjon keeldudes tunnustamast, et hageja oli taotlus oli tingitud erakordsetest asjaoludest ja komisjon eksis asudes seisukohale, et taotletud teabe avalikustamise vastu puudub ülekaalukas avalik huvi. Niisiis väidab hageja, et komisjoni otsus on vastuolus määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmanda taandega. — Iirimaa poolt EL-i sisesele reisimisele kohaldatud äärmuslikud meetmed riivasid liidu ajaloos täiesti seninägematul viisil kodanikuvabadust ja põhiõigusi. Need on avaldanud tõsist mõju isikute vaba liikumise õigusele, õigusele teises liikmesriigis töötada ja õigusele saada õiguskaitset. Hageja väidab, et kui pidada silmas kohaldatud meetmete ennenägematut olemust koos põhiõiguste ränga rikkumisega, siis oli tema taotlus tingitud erakodsetest asjaoludest, mida komisjon ei võtnud arvesse taotletud teabe avalikustamisest keeldumise otsuse tegemisel. Lisaks leiab hageja, et asjaolu, et komisjon asetas kõnealuses asjas esikohale konfidentsiaalsuse, rikub kohustust tagada puudutatud avalikkuse õigus õiguskaitsele ja olla ära kuulatud mõistliku aja jooksul. — Keeldumine võimaldada tutvuda kõnealuste dokumentidega paneb puudutatud kodanikud väga ebasoodsasse olukorda ja see keeldumine kahjustas tõsiselt nende võimalust tõhusalt vaidlustada EL-is reisimise põhiõiguse peatamise põhjenduseks toodud väiteid. Lisaks leiab hageja, et taotletud dokumentide avalikustamata jätmisega on komisjon põhjendamatult takistanud puudutatud EL-i kodanike võimalust nõuda oma valitsuselt vastutamist neile EL-i õigusega antud õiguste raskete rikkumiste eest ja juba see asjaolu iseenesest oleks pidanud üles kaaluma aluslepingutes ja määruses nr 1049/2001 ette nähtud läbipaistvuse põhimõtte järgimise. — Lõpuks väidab hageja, et üldtunnustatud on see, et teabe saamise õigus on oluline vahend EL-i põhiõiguste ja vabaduste kaitsmiseks, õiguskaitse kättesaadavuse tagamiseks nii üldiselt kui ka keskkonnaasjades, nagu käesoleval juhul, ja valitsuselt vastutamise nõudmisel. Käesoleval juhul võivad taotletud dokumendid käsitleda olulist kasu rahvatervisele (nagu on märgitud nõukogu soovitustes), mis õigustab koroonaviirushaiguse vastu võitlemiseks võetud meetmeid, või ei käsitle seda. Kuna võetud meetmed on ennenägematud, äärmuslikud ja piiravad neist puudutatud EL-i kodanike jaoks, kes soovivad kasutada oma õigust vabalt liikuda ja/või EL-is töötada, siis on õigus tutvuda taotletud dokumentidega ülekaalukas avalik huvi, mis võimaldab asjaomasel avalikkusel kasutada ja kaitsta oma põhiõigusi ja nõuda Iirimaa valitsuselt võetud meetmete eest vastutuse võtmist.
—

Põhjendus, mille alusel kanti hageja vaidlustatud õigusaktide lisas olevasse loetellu, ei vasta ELTL artikli 296 lõike 2 nõuetele. Põhjendus on ebamäärane ja ebatäpne. Esiteks ei nähtu põhjendustest selgelt, millist väidetavat riigiabi sai hageja „Bremino-Orsha“ erimajandustsooni väljaarendamise eest. Põhjendus, mille kohaselt hageja on saanud „mitmeid finants- ja maksusoodustusi ja muid hüvitisi“, on samuti liiga ebatäpne, et saada aru, milliseid soodustusi sellega on mõeldud. Väide, et Bremino-Grupp OOO osanikud on „Bremino-Orsha omanikud“, on juba iseenesest väär, kuna õiguslikult ei ole võimalik olla majandustsooni omanik. Pealegi on etteheide, et kõik kolm hageja osanikku kuuluvad „Lukašenkaga seotud ettevõtjate siseringi“, liiga üldine ega saa olla piisav alus põhjendamaks piiravate meetmete kehtestamist.
—

Põhjendus, mille alusel kanti hageja vaidlustatud õigusaktide lisas olevasse loetellu, ei vasta ELTL artikli 296 lõike 2 nõuetele. Põhjendus on ebamäärane ja ebatäpne. Kasutatud on selliseid põhjusi nagu „tänu sidemetele Lukašenka perekonnaga“ ja „oma ettevõttele kasumlike lepingute saamine“, samuti põhjendust, et Viktar Lukašenka toetas hagejat, mis on liiga üldised ja ebamäärased. Väide, et Bremino-Grupp OOO, mille osanik hageja tõepoolest on, on saanud lubamatut riigiabi „Bremino-Orsha“ erimajandustsooni väljaarendamise eest, samuti „mitmeid finants- ja maksusoodustusi“, on liiga ebatäpne, et saada aru, mille poolest selle majandustsooni kohtlemine erineb teiste vabamajandustsoonide kohtlemisest Valgevenes.
2.

Teine väide: kombineeritud nomenklatuuri rubriik 9506 on rubriik, kuhu on võimalik Mesh Lounge klassifitseerida, kuna see on muu veespordiinventar ja seda saab täpselt võrrelda täispuhutavate õlarõngastega, mille kohta on kostja juba otsustanud, et tegemist on rubriiki 9506 29 00 kuuluvate kaupadega. Otsustava tähtsusega ei ole see, kas Mesh Lounge’i kasutatakse sporditegevuseks.
1.

Esimene väide: määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 1 punkti a kolmanda taande rikkumine, mis on tingitud õigusnormide väärast kohaldamisest — Eeldus, et rahvusvahelised suhted on selle sätte tähenduses kahjustatud põhjusel, et sisemiste strateegiliste kaalutluste avalikustamine võib ohustada lepingu rakendamisega seotud käimasoleva teabevahetuse edukat lõpuleviimist, on ekslik. — Eeldus, et see kahjustab rahvusvahelisi suhteid selle sätte tähenduses, kuna kasutatud teavet võivad kolmandad riigid kasutada ELi vastu, on ekslik. — Ekslik on ka rahvusvaheliste suhete kahjustamise eeldus selle sätte tähenduses põhjendusega, et vastasel juhul võib koostöö Kanadaga sattuda ohtu.
5.

Viies väide, et pädevus ettevõtjat kõrvale jätta määruse 2018/1046 artikli 136 tähenduses on aegunud ja on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. — Hageja väidab sellega seoses, et eelarvevahendite käsutaja pädevus jätta hageja kõrvale ja see kõrvalejätmine avaldada on aegunud. — Kõrvalejätmine ja selle avaldamine rikuvad proportsionaalsuse põhimõtet.
—

tuvastada, et amet on piisavalt selgelt rikkunud kohustusi, mis tulenevad määruse 2016/1624 artiklitest 16, 22, 26, 28, 34 ja 72, standardse töökorra etappidest 1–5 ja käitumisjuhendi artiklist 4, millega on antud hagejatele õigused, mis on ette nähtud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 1, 4, 18, 19, 24, 41 ja 47, ning seetõttu on amet tekitanud hagejatele otseselt kahju;
3.

Kolmas väide, et on rikutud ÜRO 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni, 9. juuli 2004. aasta Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooni ning lepingute heas usus täitmise põhimõtet. Hageja väidab, et EMKVF määruse artiklid 17, 18 ja 19 on vastuolus eelnimetatud konventsioonides ette nähtud kohustustega, mis on seotud ülepüügi vastase võitlusega ning mereressursside kaitsega. Parlament ja nõukogu on vaidlustatud sätete vastuvõtmisega väidetavalt rikkunud lepingute heas usus täitmise põhimõtet.
1.

Esimene väide, et pikendamise otsus on õigusvastane, kuna see tuleneb ENISA alustatud ümberkorraldamise protsessist, mis väidetavalt ei ole läbi viidud teenistuse huvides – personalieeskirjade artikli 7 lõike 1 rikkumine, läbipaistvuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtete rikkumine ning haldusnõukogu otsuse MB/2018/14 artikli 18 lõike 1 ja artikli 20 lõike 2 punkti a rikkumine. — Ümberkorraldamise protsessis ei ole selgust ja läbipaistvust, on rikutud õiguskindluse põhimõtet, tehtud ilmne hindamisviga ning on rikutud otsuse MB/2020/5 põhimõtet 6. — Ümberkorraldamise protsess ei ole põhjendatud. — Ümberkorraldamise protsess on läbi viidud haldusteatise lisa 1 rikkudes. — Ümberkorraldamise protsess on läbi viidud, rikkudes otsuse MB/2020/5 põhimõtteid 7 ja 8, hea halduse põhimõtet, põhiõiguste harta artiklit 41 ja hoolitsemiskohustust.
1.

Esimene väide, et tegevdirektori büroo (EDO) otsus ja sisetugiteenuste (CSS) otsus on õigusvastased, kuna need on tehtud 5. augusti 2020. aasta tulemusel, millega avaldati kaks vaba ametikoha teadet tegevdirektori büroo ja sisetugiteenuste üksuse juhataja ametikohale, mis on samuti õigusvastased.
2.

Teine väide, et on rikutud ELTL artiklit 266, sealhulgas on jäetud: a) tekitatud kahju hüvitamata nõuetekohaselt, mitte õigluse alusel (eelkõige ex aequo et bono); b) hagejale määramata hüvitis ebasoodsate olukordade/kahju eest, sealhulgas hüvitis võimaluse kaotuse eest, mis tekkis seetõttu, et EKP ei ole võimeline viima juurdlust uuesti läbi, ning samuti vastavalt proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõttele; ja c) hüvitamata tühistatud otsuste varasemate tagajärgede eest.
2.

Teine väide, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu rikkus õigusnormi, kui ta väitis, et ta kohaldab ühtse kriisilahenduskorra määruse artikli 70 lõiget 4 tagasivõtmatute maksekohustuste suhtes, kuigi see säte puudutab ainult ex ante rahalisi osamakseid ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ajab segi rahalised osamaksed ja rahalised tagatised, mis on seotud tühistamatute maksekohustustega.