Euroopa Komisjoni 3. detsembril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 24. septembri 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-586/14 RENV: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings versus komisjon

(kohtuasi C-884/19)

(2020/C 54/42)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Flynn, A. Demeneix, T. Maxian Rusche)

Teised menetlusosalised: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH

Apellandi nõuded

— tühistada Üldkohtu (viies koda) 24. septembri 2019. aasta otsus kohtuasjas T-586/14 RENV, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd vs. komisjon;

— lükata põhjendamatuse tõttu tagasi esimeses kohtuastmes esitatud hagi esimene väide;

— saata asi Üldkohtule tagasi esimeses kohtuastmes esitatud hagi teise kuni neljanda väite uuesti läbivaatamiseks;

— jätta edaspidiseks otsuse tegemine käeoleva menetluse ja varasemate, nimelt esialgse kohtuotsuse aluseks olevate seotud menetluste kulude kohta.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon esitab apellatsioonkaebuse toetuseks kolm väidet.

Esiteks on rikutud õigusnormi vaidlustatud kohtuotsuse punktides 55-61. Üldkohus on valesti tõlgendanud algmääruse (1) artikli 2 lõike 7 punkti b ja artikli 2 lõike 7 punkti c kolmandat taanet. Üldkohus on neid sätteid tõlgendanud nii, et turumajandusliku kohtlemise kohaldamisest saab keelduda üksnes siis, kui komisjon tuvastab, et turumajandusliku kohtlemise kohaldamist taotlenud ettevõtja suhtes algmääruse artikli 2 lõigete 1-6 kohaldamise tagajärjeks saadaks kunstlikud tulemused. Teisisõnu peab hindamise tulemusel selguma ettevõtja raamatupidamisandemetes tuvastatud moonutuse täpne mõju. Ent kohustus tõendada hinnamoonutuse mõju hindadele, kuludele ja sisenditele on olemas ainult algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c esimese taande esimese tingimuse puhul, kus seda nõuet on otseselt mainitud. Kohtuotsuses nõukogu vs. Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group tugines kohus selle nõude puhul just sellele sõnastusele. Seda põhjenduskäiku ei saa analoogia alusel laiendada kõigile viiele turumajandusliku kohtlemise kohaldamise tingimusele, mis on ette nähtud algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c.

Teiseks on kohtuotsuse punktides 62-73 tegemist mitme õigusnormi rikkumisega. Esiteks on kapitalikulu samasugune tootmistegur kui tööjõukulud. Niisiis on kaks toetuskava otseselt seotud tootmiskuludega. Teiseks ei ole Üldkohus käsitlenud hinnangut, mille komisjon andis kahe toetuskava mõjule esimeses kohtuastme hageja suhtes nii asjaomase ajavahemiku määratlemise kui ka saadud toetuse kogusuuruse seisukohalt. Selle asemel asendas Üldkohus komisjoni majandusliku hinnangu enda omaga.

Kolmandaks on vaidlustatud kohtuotsuses rikutud menetlusnorme. Hageja esimeses kohtuastmes ei vaidlustanud seda, kuidas komisjon tõlgendas algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c, vaid ei nõustunud üksnes sellega kuidas seda sätet oli kohaldatud asjaolude suhtes. Niisiis tegi Üldkohus otsuse ultra vires. Lisaks sellele ei andnud Üldkohus komisjonile võimalust esitada oma seisukoht algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c uudse tõlgenduse kohta, mis kohtuotsuses esitati, ja seega rikkus kohus komisjoni õigust olla ära kuulatud.

(1) Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT 2009, L 343, lk 51, parandus ELT 2016, L 44, lk 20).