Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusvastasuse väide – Repliigi staadiumis esitatud väide – Vastuvõetamatus

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõige 1 ja artikli 48 lõige 2)

2. Tühistamishagi – Väited – Vaidlustatud õigusakti autoriks oleva institutsiooni pädevuse puudumine – Avalikul huvil põhinev väide – Sellise õigusakti, mis kujutab endast vaidlustatud õigusakti õiguslikku alust, autoriks oleva institutsiooni pädevuse puudumine – Väide, mis ei põhine avalikul huvil

(EÜ artikkel 230)

3. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Määruse nr 2454/93 artikli 907 esimese lõigu kohase „ekspertrühma” ja otsuse 1999/468 artikli 5 kohase „regulatiivkomitee” eristamine

(EÜ artiklid 7 ja 249; komisjoni määrus nr 2454/93, artikli 907 esimene lõik; nõukogu otsus 1999/468)

4. Tühistamishagi – Väited – Menetlusnormide rikkumine – Institutsiooni poolt oma kodukorra rikkumine – Väide, mille esitab füüsiline või juriidiline isik – Vastuvõetamatus

(EÜ artikkel 230)

5. Euroopa Ühendus – Keelekasutuse kord – Komisjoni poolt liikmesriigile dokumendi saatmine muus keeles kui selle riigi ametlik keel – Lubamatus – Dokument, mis on saadetud liikmesriikide esindajatest koosnevale ekspertrühmale, mis teeb isiku taotluse kohta otsuse – Taotluse esitaja, kes ei või tugineda keelekasutuse korra võimalikule rikkumisele

(Nõukogu määrus nr 1, artikkel 3)

6. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Komisjoni otsustusõigus – Kaitseõiguse tagamine – Asjaomase ettevõtja õigus olla ära kuulatud – Ulatus – Õigus ärakuulamisele – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 906a)

7. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Asjaolud, mis ei hõlma asjaomase isiku poolset „pettust ega ilmset hooletust” – Mõiste „ilmne hooletus” – Kitsas tõlgendamine – Kriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 220 ja artikli 239 lõige 1)

8. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Läbivaatamise menetlus – Ese

(Nõukogu määrus nr 384/96, artikli 11 lõige 8)

9. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Eriolukorra esinemine – Asjaolud, mis ei hõlma asjaomase isiku poolset „pettust ega ilmset hooletust” – Kumulatiivsed tingimused

(Komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 905)

10. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmise või vähendamise taotluse rahuldamata jätmine

(EÜ artikkel 253; nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239)

Summary

1. Õigusvastasuse väide on repliigi staadiumis vastuvõetamatu, välja arvatud siis, kui see põhineb mõnel õiguslikul või faktilisel asjaolul, mis oleks menetluse käigus ilmsiks tulnud Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 48 lõike 2 tähenduses, kuna vaidluse õiguslik raamistik määratakse kindlaks hagiavalduses.

(vt punkt 51)

2. Kuigi Esimese Astme Kohus peab omaalgatuslikult tuvastama vaidlustatud õigusakti autori ebapädevuse, ei pea ta omaalgatuslikult uurima, kas institutsioon, mis võttis vastu vaidlusaluse otsuse õiguslikuks aluseks oleva sätte, ületas oma volitusi.

(vt punkt 52)

3. Ekspertrühm, mis tuleb määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 907 esimese lõigu kohaselt kokku [tolliseadustiku] komitee raames, ei kujuta endast regulatiivkomiteed otsuse 1999/468, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, artikli 5 tähenduses.

Selle otsuse põhjendusest 7 ja artiklist 5 tuleneb, et regulatiivkomitee menetlust kasutatakse „üldmeetmete puhul, mis on mõeldud rakendama põhiaktide olulisi sätteid”.

Arvata, et eespool nimetatud otsuse artikli 5 kohane regulatiivkomitee on pädev esitama arvamust tollimaksude tagasimaksmise või vähendamise üksikotsuse ettepaneku kohta, tähendaks samastada täielikult ja lihtsalt otsuse ja üldakti mõisted, mis on EÜ artikli 249 kohaselt ometi funktsionaalselt erinevad, ning järelikult rikkuda seda sätet nagu ka EÜ artiklit 7 ja otsust 1999/468.

Seda järeldust kinnitab määruse nr 2454/93 artikli 907 esimese lõike sõnastus. Väljend „komitee raames” peegeldab asjaolu, et artiklis 907 nimetatud ekspertrühm on ilmselgelt funktsionaalses mõttes tolliseadustiku komiteest erinev üksus. Kui seadusandja oleks tahtnud, et vähendamise või tagasimaksmise eraldi menetluste raames konsulteeritaks tolliseadustiku komiteega, oleks ta kasutanud väljendit „pärast komiteega konsulteerimist”.

(vt punktid 55, 57–59)

4. Tolliseadustiku komitee kodukorra artikli 4 lõike 1 eesmärk on tagada selle komitee sisemine toimimine, järgides täielikult selle liikmete eesõigusi. Sellest tuleneb, et füüsilised ja juriidilised isikud ei saa tugineda selle eeskirja väidetavale rikkumisele, kuna see ei ole mõeldud eraisikute kaitse tagamiseks.

(vt punkt 79)

5. Määruse nr 1 artikli 3 eesmärk on tagada, et ühenduse institutsiooni poolt liikmesriigile või liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvale isikule institutsiooni poolt saadetavad dokumendid koostatakse selle riigi keeles. Kui komisjon saadab need dokumendid liikmesriikide esindajatest koosnevale ekspertrühmale, kelle ülesanne on otsustada eraisiku taotluse põhjendatuse üle, ei saa viimane, kuna ta ei ole nende dokumentide adressaat, tugineda eespool nimetatud artikli 3 väidetavale rikkumisele.

(vt punkt 86)

6. Kaitseõiguse tagamise põhimõte nõuab, et iga isik, kelle kahjuks võidakse teha otsus, saaks esitada oma seisukoha vähemalt nende tõendite kohta, mis komisjonil tema vastu on ja millele ta oma otsuse rajab.

Neil juhtudel, mil komisjon teeb määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 239 kohaselt otsused imporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise kohta, on vähendamise taotleja kaitseõigus tagatud määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele nr 2913/92, artiklis 906a kirjeldatud menetlusega.

Mis puudutab vähendamise taotleja õigust olla ära kuulatud, siis ei anna ei kõnesolevat haldusmenetlust käsitlev spetsiifiline säte, nimelt rakendusmääruse artikkel 906a, ega ka kaitseõiguse tagamise üldpõhimõte vähendamise taotlejale õigust niisugusele ärakuulamisele.

Lisaks ei ole selle otsuse erilise laadi tõttu, mille komisjon tolliseadustiku artikli 239 alusel tegi, tingimata vaja anda vähendamise taotlejale võimalus esitada oma märkused suuliselt lisaks sellele, et ta esitab oma seisukoha kirjalikult.

(vt punktid 105, 106, 108 ja 109)

7. Hindamaks, kas tegemist on ilmse hooletusega tolliseadustiku artikli 239 tähenduses, tuleb eelkõige arvestada eeskirjade keerukust, mille täitmata jätmine põhjustab tollivõla tekkimise, ning ettevõtja hoolsust ja erialast kogemust.

Sellega seoses on komisjonil kaalutlusõigus siis, kui ta teeb otsuse selle artikli alusel. Lisaks, imporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine, mida võidakse teha ainult teatavatel tingimustel ja konkreetselt ette nähtud juhtudel, on üks erand tavapärasest impordi- ja ekspordikorrast ning järelikult tuleb niisugust tagasimaksmist reguleerivaid sätteid tõlgendada kitsalt. Kuna just ilmse hooletuse puudumine on imporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise taotlemisel sine qua non tingimus, tähendab see, et antud mõistet tuleb tõlgendada selliselt, et tagasimaksmise või vähendamise juhtude arv on piiratud.

Mis puudutab võimalikku viga, mis viis tollivõla tekkimiseni, siis ettevõtja ei vabane omaenese vastutusest, kui ta viitab oma maaklerite veale, olgu see tegelik või mitte. Igal juhul ei saa sellist viga kinni maksta ühenduse eelarvest.

Ettevõtja kutsealase kogemusega seoses tuleb teha kindlaks, kas tegemist on ettevõtjaga, kelle kutsetegevus seisneb peamiselt impordi- ja eksporditehingutes, ja kas ta on juba omandanud teatava kogemuse nende tehingute tegemisel.

Ettevõtja hoolsusega seoses, kui viimasel on kahtlusi, kas ta on õigesti kohaldanud sätteid, mille täitmata jätmine võib tekitada tollivõla, on tema ülesanne hankida teavet ja püüda saada kõiki võimalikke selgitusi, et mitte minna nende sätetega vastuollu.

(vt punktid 135–137, 139–142)

8. Dumpinguvastase alusmääruse nr 384/96 artikli 11 lõikes 8 ette nähtud läbivaatamise menetlus algatatakse siis, kui muutuvad andmed, mis võimaldasid kehtestada väärtused, mida rakendati dumpinguvastased tollimaksud kehtestavas määruses. Niisiis on selle eesmärk kohandada kehtestatud tollimakse nende maksude aluseks olnud asjaolude muutumisele ning see eeldab nende asjaolude muutust.

(vt punkt 145)

9. Määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 905 sõnastusest nähtub, et imporditollimaksu tagasimaksmine sõltub kahe kumulatiivse tingimuse samaaegsest esinemisest, st esiteks eriolukorra olemasolust ning teiseks asjaomase isiku poolse pettuse või ilmse hooletuse puudumisest. Järelikult piisab tollimaksu tagasimaksmisest keeldumiseks, kui üks kahest tingimusest ei ole täidetud.

(vt punkt 148)

10. EÜ artiklis 253 nõutud põhjendusest peab selgelt ja ühemõtteliselt ilmnema õigusakti autoriks oleva institutsiooni arutluskäik selliselt, et huvitatud isikuil oleks võimalik teada saada võetud meetme põhjused ja et ühenduse kohtul oleks võimalik teostada kohtulikku kontrolli. Samas ei nõuta, et põhjendus täpsustaks kõiki olulisi faktilisi ja õiguslikke asjaolusid. Küsimust, kas otsuse põhjendus vastab nendele nõuetele, tuleb hinnata mitte üksnes lähtuvalt selle sõnastusest, vaid samuti selle kontekstist ning asjaomast valdkonda reguleerivate õigusaktide kogumist.

Mis puudutab määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 239 alusel vähendamise taotluste rahuldamata jätmise otsuseid, siis komisjoni põhjendamiskohustus seisneb kohustuses selgitada põhjuseid, miks ei ole täidetud selles õigusnormis ette nähtud tingimused.

(vt punktid 156 ja 157)