Kohtuasi T-613/97

Union française de l'express (UFEX) jt

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Riigiabi — Postisektor — Üldist majandushuvi esindava teenuse tagamiseks kohustatud riigi osalusega äriühing — Reserveeritud sektoris mittetegutsevale tütarettevõtjale osutatud logistiline ja ärialane abi — Apellatsioonkaebus — Esimesse kohtuastmesse tagasisaatmine Euroopa Kohtu poolt”

Esimese Astme Kohtu otsus (kolmas koda laiendatud koosseisus), 7. juuni 2006 II-1537

Kohtuotsuse kokkuvõte

Asutamislepingu artikliga 190 (muutunud artikliks 253) nõutud põhjendused peavad vastama asjaomase akti olemusele ning neist peab selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel võetud meetme põhjuseid mõista ja pädeval kohtul järelevalvet teostada. Põhjendamise nõuet tuleb hinnata koos antud asja asjaoludega, nimelt akti sisu, põhjenduste olemuse ja huviga, mis võib olla akti adressaatidel või teistel otseselt ja isiklikult aktiga seotud isikutel selgituste saamiseks. Ei ole nõutud, et põhjendused täpsustaksid kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuna otsuse põhjenduste vastavust EÜ asutamislepingu artikli 190 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja asjaomase valdkonna õiguslikku regulatsiooni silmas pidades. Konkreetsemalt peab komisjoni otsus, milles tehakse järeldus kaebuse esitaja poolt teatatud väidetava riigiabi puudumise kohta, esitama piisaval viisil kaebuse esitajale need põhjused, mille tõttu kaebuses välja toodud õiguslikest ja faktilistest asjaoludest ei piisa riigiabi olemasolu tõendamiseks. Sellegipoolest ei pea komisjon võtma seisukohta asjaolude suhtes, mis on asjasse mittepuutuvad, tähtsusetud või ilmselgelt teisejärgulised. (vt punktid 63 ja 64)

Juhul, kui komisjonil on oma ülesannete täitmiseks kaalutlusõigus, on ühenduse õiguskorra poolt haldusmenetluses tagatud õiguste järgimine veelgi põhjapanevama tähtsusega. Nende tagatiste seas on muu hulgas pädeva institutsiooni kohustus hoolikalt ja erapooletult uurida antud asja asjaolusid ning oma otsuseid piisaval moel põhjendada. (vt punkt 65)

Isegi kui komisjon ei ole konkurentsieeskirjade kohaldamiseks otsuseid tehes kohustatud põhjenduste hulgas käsitlema kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid ega kaalutlusi, mis on viinud otsuse tegemisele, on ta tulenevalt asutamislepingu artiklist 190 (muudetuna EÜ artikkel 253) siiski kohustatud vähemalt mainima neid faktilisi asjaolusid ja kaalutlusi, mis on tema otsuse seisukohalt määrava tähtsusega, andes niiviisi ühenduse kohtule ja huvitatud pooltele teada põhjustest, millest lähtuvalt ta asutamislepingut kohaldas. Välja arvatud juhul, kui tegemist on erandlike asjaoludega, peab põhjendus sisalduma otsuse põhiosas; seda ei saa esimest korda ja a posteriori selgitada alles kohtus. Põhimõtteliselt tuleb põhjendus huvitatud isikule edastada samaaegselt otsusega. Põhjenduse puudumist ei saa parandada sellega, kui huvitatud isik saab põhjendustest teada menetluse käigus ühenduse kohtus. Seega, kui asutamislepingu artikli 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) kohaldamise otsus on oluliste puudustega, ei saa komisjon neid kõrvaldada sel teel, et esitab Esimese Astme Kohtule arvud ja teised analüütilised andmed, mille alusel võib järeldada, et ta kohaldas asutamislepingu artiklit 92 õigesti, vähemalt mis puutub analüüsiandmetesse, mida kumbki pool ei ole vaidlustanud eelneva haldusmenetluse raames. Sellest tuleneb, et komisjoni esindajate poolt Esimese Astme Kohtus esitatud argumentatsioon ei saa parandada vaidlustatud otsuse ebapiisavaid põhjendusi. Otsuse resolutiivosa ja põhjendused, mis asutamislepingu artikli 190 kohaselt peavad olema põhistatud, moodustavad lahutamatu terviku, nii et komisjoni liikmete kolleegium võtab need vastavalt kollegiaalsuspõhimõttele vastu üheaegselt ning igasugune põhjenduste muutmine peale puhtortograafiliste ja grammatiliste paranduste on kolleegiumi ainupädevuses. Selles osas peab ühenduse kohus asutamislepingu artikli 173 (muudetuna EÜ artikkel 230) alusel esitatud tühistamis-hagi läbivaatamisel piirduma vaidlustatud otsuse õiguspärasuse kontrollimisega. Seetõttu ei ole Esimese Astme Kohtu pädevuses võimaliku põhjendatuse puudumise kompenseerimine või komisjoni põhjenduste täiendamine vaidlustatud otsusest enesest mittetulenevate asjaolude lisamise või asendamise teel. (vt punktid 66-70)

Otsuse põhjendamise kohustuse ulatust tuleb hinnata lähtuvalt antud asja asjaoludest, mis vajadusel nõuavad üksikasjalikumat põhjendamist. Üksikasjalikumat põhjendamist õigustavaks asjaoluks on see, et tegemist on ühega esimestest otsustest, mis riigiabi sätete kohaldamise valdkonnas käsitleb sellist keerukat majanduslikku küsimust nagu reserveeritud turul mittetegutsevale tütarettevõtjale logistilist ja ärialast abi osutava, tavalise posti reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja kuluarvestus. Samuti oleks asjaolu, et kaebajad esitasid sama menetluse käigus mitmeid majandusuuringuid, pidanud viima komisjoni oma otsust hoolikalt ette valmistama, vastates kaebajate olulistele küsimustele, mis tuginesid neile uuringutele. Neil asjaoludel ei vasta asutamislepingu artikli 190 (muudetuna EÜ artikkel 253) nõuetele sellise otsuse põhjendused, mis piirduvad komisjoni poolt kasutatud kulude hindamise meetodi ja saadud tulemuse väga üldise kirjeldamisega, seostamata nõutava täpsusega emaettevõtja poolt tütarettevõtjale logistilise ja ärialase abi osutamisega kaasnenud erinevaid kulusid või postivõrgu kasutamisega kaasnenud püsikulusid ja täpsustamata tasu omakapitali eest. (vt punktid 96-98)

Hinnang, mille komisjon annab küsimusele, millisel viisil arvutatakse reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja poolt oma tütarettevõtjale, kes ei tegutse reserveeritud turul, logistilise ja ärialase abi osutamisega kaasnenud kulusid analüütilise raamatupidamisarvestuse puudumisel, eeldab keeruka majandusanalüüsi teostamist. Samas on komisjonil keerulist majandusanalüüsi eeldava õigusakti vastuvõtmisel suur kaalutlusõigus ja selle akti kohtulik kontroll peab, olgugi et põhimõtteliselt on meetme asutamislepingu artikli 92 lõike 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) kohaldamisalasse kuulumise osas tegemist „igakülgse” kontrolliga, piirduma põhjendamist puudutavate menetlus- ja põhjendamisnormide järgimise, vaidlustatud otsuse tegemise aluseks olevate asjaolude sisulise õigsuse, ilmsete hindamis-vigade puudumise nende faktiliste asjaolude hindamisel või võimu kuritarvitamise puudumise kindlakstegemisega. Täpsemalt ei kuulu Esimese Astme Kohtu pädevusse otsuse autori majandushinnangu asendamine iseenda omaga. Selles osas, kuna emaettevõtja tegutseb tavalise posti sektoris, ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, valides lineaarse tagasiulatuva ümberarvestus-meetodi. Argument, mille kohaselt see meetod ei arvesta mastaabiefekti tõttu kasvavat kasumit, kuna kullerposti tegevuse toodangu ühikuhind peab tootmismahu kasvades vähenema, viitab oma tegevust alustava eraettevõtja juhtumile, täpsemalt juhule, kui see eraettevõtja ehitab oma jaotusvõrgu üles algusest peale. See ei kehti, kui asutakse tegelema uue tegevusvaldkonnaga, mis moodustab üksnes väikese osa juba olemasolevast tegevusvaldkonnast ja millega kaasnevaid enamikku püsikulusid kantakse juba niikuinii. See argument ei kehti sellises sektoris nagu tavalise posti sektor, kus püsikulud on väga suured, kuid on tingitud reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja sellesama võrgu olemasolust, sõltumatult tütarettevõtja tegevusest. (vt punktid 128, 130 ja 131)