ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 408/17

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 8. septembri 2022. aasta otsus (Bundesfinanzhof eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Finanzamt R versus W-GmbH

(Kohtuasi C-98/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 2 lõige 1, artikli 9 lõige 1, artikkel 167 ja artikli 168 punkt a - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Mõiste „maksukohustuslane“ - Valdusühing - Tütarettevõtjate osakapitali tehtava mitterahalise sissemaksega seotud kulud - Asjaolu, et need kulud ei ole osa üldkuludest - Tütarettevõtjate tegevus, mis on enamasti maksuvaba)

(2022/C 408/18)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Finanzamt R

Vastustaja kassatsioonimenetluses: W-GmbH

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 168 punkti a koostoimes selle direktiivi artikliga 167 tuleb tõlgendada nii, et

valdusühingul, kes osutab oma tütarettevõtjatele maksustatavaid teenuseid, ei ole õigust maha arvata sisendkäibemaksu neilt teenustelt, mida ta ostab kolmandatelt isikutelt ja mille ta annab üldkasumi jaotamise õigust andva sissemaksena üle tütarettevõtjatele, kui esiteks on ostetud teenused otseselt ja vahetult seotud mitte valdusühingu enda müügitehingutega, vaid tütarettevõtjate peamiselt maksuvabade müügitehingutega, teiseks ei moodusta need teenused osa tütarettevõtjatele osutatud maksustatavate teenuste hinnast ning kolmandaks ei kuulu need teenused valdusühingu enda majandustegevuse üldkulude hulka.

(1) ELT C 182, 10.5.2021.
4.

Direktiivi 93/13 tuleb tõhususe põhimõttest lähtudes tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt kümneaastane aegumistähtaeg, mis on kohaldatav tarbija hagile, millega nõutakse müüjale või teenuste osutajale laenulepingus sisaldunud ebaõiglase tingimuse rakendamisel alusetult tasutud summade väljaandmist, hakkab kulgema selle tarbija igakordse soorituse kuupäeval, isegi kui tarbija ei olnud sel kuupäeval võimeline ise hindama lepingutingimuse ebaõiglust või ei teadnud, et see tingimus on ebaõiglane, ning arvestamata asjaolu, et lepingul oli tagasimaksetähtaeg – käesoleval juhtumil kolmkümmend aastat, mis on oluliselt pikem kui seadusjärgne kümneaastane aegumistähtaeg.
1.

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, mida on muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 2 lõiget 4 ja artikli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et neis sätetes ette nähtud teo kahepoolse karistatavuse tingimus on täidetud olukorras, kus Euroopa vahistamismäärus on tehtud sellise vabadusekaotusliku karistuse täideviimiseks, mis on mõistetud tegude eest, mis kujutavad endast vahistamismääruse teinud liikmesriigis süütegu, mis eeldab, et need teod kahjustavad ühte selles liikmesriigis kaitstavat õigushüve, kui need teod on ka vahistamismäärust täitva liikmesriigi õiguse kohaselt kuritegu, mille puhul ei ole selle kaitstava õigushüve kahjustamine üks koosseisutunnus.
1.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsus VW vs. komisjon (T-243/18, ei avaldata, EU:T:2020:619), 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsus BT vs. komisjon (T-315/19, ei avaldata, EU:T:2020:622) ja 16. detsembri 2020. aasta kohtuotsus RN vs. komisjon (T-442/17 RENV, EU:T:2020:618).
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 6. oktoobri 2022. aasta otsus (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismase eelotsusetaotlus – Leedu) – UAB „Vittamed technologijos“ (likvideerimisel) versus Valstybinė mokesčių inspekcija

(Kohtuasi C-293/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Kaubad ja teenused, mida maksukohustuslane kasutab kapitalikaupade tootmiseks - Artiklid 184 – 187 - Mahaarvamise korrigeerimine - Kohustus korrigeerida käibemaksu mahaarvamist maksukohustuslase likvideerimise ja käibemaksukohustuslaste registrist kustutamise korral)

(2022/C 451/05)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Põhikohtuasja pooled

Apellant: UAB „Vittamed technologijos“ (likvideerimisel)

Vastustaja: Valstybinė mokesčių inspekcija

Menetlusosaline: Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 184–187

tuleb tõlgendada nii, et

maksukohustuslasel on kohustus korrigeerida kapitalikaupade tootmiseks soetatud kaupade ja teenuste eest tasutud sisendkäibemaksu mahaarvamist juhul, kui selle maksukohustuslase omaniku või ainuaktsionäri otsuse tõttu maksukohustuslane likvideerida, samuti asjaolu tõttu, et selle maksukohustuslase kustutamiseks käibemaksukohustuslaste registrist on esitatud avaldus, mis on rahuldatud, ei ole toodetud kapitalikaupu kasutatud ega hakata kunagi kasutama maksustatavas majandustegevuses. Põhjused, nagu pidevalt suurenev kahjum, tellimuste puudumine ja maksukohustuslase aktsionäri kahtlused kavandatava majandustegevuse kasumlikkuse suhtes, mis võimaldavad põhjendada maksukohustuslase likvideerimise otsust ja sellest tulenevalt kavandatud maksustatavast majandustegevusest loobumist, ei mõjuta maksukohustuslase kohustust korrigeerida asjaomase käibemaksu mahaarvamist, kui see maksukohustuslane on lõplikult otsustanud, et tal ei ole enam kavatsust kasutada neid kapitalikaupu maksustatavate tehingute tarbeks.

(1) ELT C 289, 19.7.2021.
C 451/5

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 6. oktoobri 2022. aasta otsus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Agenzia delle Entrate versus Contship Italia SpA

(Liidetud kohtuasjad C-433/21 ja C-434/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Otsesed maksud - Asutamisvabadus - Äriühingu tulumaks - Varifirmade maksustamise vältimise vastane maksusüsteem - Maksustatava tulu kindlaksmääramine eeldatava miinimumtulu põhjal - Riiklikel reguleeritud turgudel noteeritud äriühingute ja üksuste väljajätmine selle maksusüsteemi kohaldamisalast)

(2022/C 451/06)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Agenzia delle Entrate

Vastustaja: Contship Italia SpA

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis piiravad varifirmade maksustamise vältimise vastase maksusüsteemi kohaldamisalast väljajätmise aluse kohaldamist, hõlmates üksnes äriühinguid, mille väärtpaberitega kaubeldakse riigisisestel reguleeritud turgudel, ja jättes selle väljajätmise aluse kohaldamisalast välja teised kodu- või välismaised äriühingud, mille väärtpaberitega ei kaubelda riigisisestel reguleeritud turgudel, kuid mis on välisriigi reguleeritud turgudel noteeritud äriühingute ja üksuste kontrolli all.

(1) ELT C 422, 18.10.2021.
C 451/6

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 6. oktoobri 2022. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – flightright GmbH versus American Airlines, Inc.

(Kohtuasi C-436/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Lennutransport - Määrus (EU) nr 261/2004 - Artikli 3 lõike 1 punkt a - Kohaldamisala - Artikli 2 punktid f – h - Mõiste „pilet“ - Mõiste „broneering“ - Mõiste „ümberistumistega lend“ - Reisibüroo kaudu tehtud broneering - Artikkel 7 - Lennureisijatele lennu pikaajalise hilinemise eest antav hüvitis - Vedu, mis koosneb mitmest lennust, mida teostavad erinevad tegutsevad lennuettevõtjad - Liikmesriigis asuvast lennujaamast väljuv ümberistumistega lend, millel on vahemaandumine Šveitsis ja lõppsihtkoht kolmandas riigis)

(2022/C 451/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: flightright GmbH

Kostja: American Airlines, Inc.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 2 punkti h

tuleb tõlgendada nii, et

mõiste „ümberistumistega lend“ hõlmab vedu, mis koosneb mitmest lennust, mida teostavad erinevad tegutsevad lennuettevõtjad, kelle vahel ei ole eriomast õiguslikku suhet, kui need lennud on kokku pannud reisibüroo, kes on väljastanud koguhinnaga arve ja andnud selleks veoks välja ühtse pileti, mistõttu reisija, kes väljub liikmesriigi territooriumil asuvast lennujaamast ja kelle viimane lend sihtkohta pikaajaliselt hilineb, võib tugineda hüvitise saamise õigusele kõnealuse määruse artikli 7 alusel.

(1) ELT C 452, 8.12.2021.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 29. septembri 2022. aasta otsus (High Courti (Ireland) eelotsusetaotlus – Iirimaa) – FS versus Chief Appeals Officer, The Social Welfare Appeals Office, The Minister for Employment Affairs, The Minister for Social Protection

(Kohtuasi C-3/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimine - Perehüvitised - Tagasiulatuv maksmine - Hüvitisesaaja kolimine teise liikmesriiki - Artikkel 81 - Mõiste „taotlus“ - Artikli 76 lõige 4 - Vastastikuse teavitamise ja koostöö kohustus - Täitmata jätmine - 12 kuu pikkune aegumistähtaeg - Tõhususe põhimõte)

(2022/C 432/04)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court (Ireland)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: FS

Vastustajad: Chief Appeals Officer, The Social Welfare Appeals Office, The Minister for Employment Affairs, The Minister for Social Protection

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta artiklit 81 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „taotlus“ selle artikli tähenduses hõlmab üksnes taotlust, mille on esitanud vaba liikumise õigust kasutanud isik sellise liikmesriigi asutustele, kes ei ole määruses ette nähtud kollisiooninormide alusel pädev. Järelikult ei hõlma see mõiste algset taotlust, mille on liikmesriigi õigusnormide alusel esitanud isik, kes ei ole veel kasutanud oma õigust vabalt liikuda, ega seda, kui selle liikmesriigi ametiasutused maksavad perioodiliselt hüvitist, mida peaks sel ajal tegelikult maksma teine liikmesriik.

2. Liidu õigusega ja täpsemalt tõhususe põhimõttega ei ole vastuolus selliste riigisiseste õigusnormide kohaldamine, mis näevad lapsetoetuse taotluse tagasiulatuva mõju suhtes ette 12 kuu pikkuse aegumistähtaja, kui see tähtaeg ei muuda asjaomastele võõrtöötajatele määrusega nr 883/2004 antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks.

(1) ELT C 138, 19.4.2021.
C 424/12

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Genti eelotsusetaotlus – Belgia) – The Escape Center BVBA versus Belgische Staat

(Kohtuasi C-330/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 98 - Liikmesriikide õigus kohaldada teatavate kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes vähendatud käibemaksumäära - III lisa punkt 14 - Mõiste „spordirajatiste kasutamine“ - Spordisaalid - Personaal- või rühmatreening)

(2022/C 424/13)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen Afdeling Gent

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: The Escape Center BVBA

Vastustaja: Belgische Staat

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 98 lõiget 2 tuleb koostoimes selle direktiivi III lisa punktiga 14

tõlgendada nii, et

teenustele, mis seisnevad spordisaali spordirajatiste kasutamises ja personaal- või rühmatreeningu pakkumises, võib kohaldada vähendatud käibemaksumäära, kui treening on seotud spordirajatiste kasutamisega ja on spordi või kehakultuuriga tegelemiseks vajalik või kui treening on nende rajatiste kasutamise õiguse või tegeliku kasutamise kõrvalteenus.

(1) ELT C 338, 23.8.2021.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiiviga 2011/83/EL, koostoimes tõhususe põhimõtte ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis reguleerivad advokaaditasude sissenõudmise lihtmenetlust ja mille kohaselt tarbijast kliendi vastu esitatud nõude kohta teeb määruse kohtuväline ametivõim, kusjuures kohtulik sekkumine on nähtud ette alles selle määruse peale esitatud võimaliku kaebuse korral, ilma et kohus, kelle poole on sel juhul pöördutud, saaks vajaduse korral omal algatusel kontrollida, kas tingimused lepingus, mille alusel advokaaditasu sisse nõutakse, olid ebaõiglased, ega lubada pooltel esitada muid dokumentaalseid tõendeid kui kohtuvälise ametivõimu poolt juba esitatud dokumentaalsed tõendid.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 23 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 45 lõikega 4 ja võttes arvesse õigust heale haldusele käsitlevat liidu õiguse üldpõhimõtet ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud, et kui rahvusvahelise kaitse andmise taotluse rahuldamata jätmise või sellise seisundi äravõtmise otsus põhineb teabel, mille avalikustamine ohustaks asjaomase liikmesriigi julgeolekut, saavad asjaomane isik või tema esindaja selle teabega tutvuda alles pärast seda, kui neile on selleks antud luba, neile ei edastata isegi mitte nende põhjuste sisu, millel sellised otsused põhinevad, ning nad ei saa mingil juhul kasutada haldus- või kohtumenetluses teavet, millega neil oleks võinud olla võimalus tutvuda.
4.

Direktiivi 2009/16 (muudetud direktiiviga 2017/2110) artiklit 19 tuleb tõlgendada nii, et kui on kindlaks tehtud, et laevu, mida kasutatakse tegelikult süstemaatiliseks merel ohtu või hätta sattunud inimeste otsingu- ja päästetegevuseks, kuigi need on lipuriigi staatusega liikmesriigi poolt klassifitseeritud ja sertifitseeritud kaubalaevadena, on käitatud viisil, mis ohustab isikuid, vara või keskkonda, ei või sadamariigi staatusega liikmesriik seada selliste laevade kinnipidamisest vabastamise või kinnipidamise tühistamise tingimuseks, et neil on selle tegevuse jaoks kohandatud tunnistused ja nad järgivad kõiki vastavaid nõudeid. Seevastu võib see liikmesriik määrata konkreetseid parandusmeetmeid, mis on seotud meresõiduohutuse, reostuse vältimise ning elu- ja töötingimustega laeva pardal, kui need parandusmeetmed on põhjendatud selliste puuduste olemasoluga, mis kujutavad endast ilmselget ohtu meresõiduohutusele, tervisele või keskkonnale ning mille tõttu on võimatu navigeerida meresõiduohutuse tagamiseks sobivates tingimustes. Lisaks peavad sellised parandusmeetmed olema selleks sobivad, vajalikud ja proportsionaalsed. Peale selle peab nende kohaldamine ja elluviimine sadamariigi poolt toimuma lojaalses koostöös lipuriigiga, järgides nende riikide vastavaid volitusi.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 15. septembri 2022. aasta otsus (Spetsializiran nakazatelen sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – kriminaalmenetlus järgmise isiku suhtes: DD

(Kohtuasi C-347/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Direktiiv (EL) 2016/343 - Süütuse presumptsiooni teatavate aspektide ja õiguse viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul tugevdamine - Artikli 8 lõige 1 - Süüdistatava õigus viibida kohtulikul arutelul - Süüdistuse poole tunnistaja ülekuulamine ilma süüdistatava kohalviibimiseta - Võimalus menetluse hilisemas etapis heastada õiguse rikkumine - Sama tunnistaja täiendav ülekuulamine - Direktiiv 2013/48/EL - Õigus kaitsjale kriminaalmenetluses - Artikli 3 lõige 1 - Süüdistuse poole tunnistaja ülekuulamine ilma süüdistatava kaitsja kohalviibimiseta)

(2022/C 418/13)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Spetsializiran nakazatelen sad

Põhikohtuasja menetluse pool

DD

Menetluses osales: Spetsializirana prokuratura

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul, artikli 8 lõiget 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiivi 2013/48/EL, mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses ning õigust lasta teavitada vabaduse võtmisest kolmandat isikut ja suhelda vabaduse võtmise ajal kolmandate isikute ja konsulaarasutustega, artikli 3 lõiget 1

tuleb tõlgendada nii, et

kui liikmesriigi kohus peab selleks, et tagada süüdistatava õigus viibida kohtulikul arutelul ja õigus kaitsjale, süüdistuse poole tunnistaja täiendavalt üle kuulama, kuna oma tahtest sõltumatutel põhjustel ei saanud süüdistatav ja tema kaitsja osaleda selle tunnistaja eelmisel ülekuulamisel, siis on piisav, et süüdistatav ja tema kaitsja saavad seda tunnistajat vabalt küsitleda, tingimusel et enne täiendavat ülekuulamist on süüdistatavale ja tema kaitsjale edastatud koopia sama tunnistaja eelmise ülekuulamise protokollist. Neil asjaoludel ei ole vaja tervikuna korrata ülekuulamist, mis toimus ilma süüdistatava ja tema kaitsja kohalviibimiseta, tuues endaga kaasa ülekuulamisel sooritatud menetlustoimingute kehtetuse.

(1) ELT C 338, 23.8.2021.
1.

ELTL artikli 123 lõiget 1 ning protokolli (nr 4) Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta artiklit 21.1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et Euroopa Keskpankade Süsteemi kuuluv riigi keskpank vastutab oma vahenditega kahju eest, mis on tekkinud selliste finantsinstrumentide endistele omanikele, mille see keskpank tühistas, kui ta otsustas rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. aprilli 2001. aasta direktiivi 2001/24/EÜ krediidiasutuste saneerimise ja likvideerimise kohta tähenduses saneerimismeetmeid, kui hilisemas kohtumenetluses ilmneb, et selline tühistamine ei olnud finantssüsteemi stabiilsuse tagamiseks vajalik või et need endised finantsinstrumentide omanikud kandsid selle tühistamise tõttu suuremat kahju kui see, mida nad oleksid kandnud asjaomase finantsasutuse pankroti korral, tingimusel et kõnealune keskpank vastutab ainult siis, kui ta ise või isikud, keda ta on volitanud enda nimel tegutsema, on rikkunud raskelt oma hoolsuskohustust.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 27. oktoobri 2022. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus – Portugal) – Instituto do Cinema e do Audiovisual IP versus NOWO Communications SA

(Kohtuasi C-411/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 56 - Teenuste osutamise vabadus - Filmikunsti- ja audiovisuaalteoste loomise ja tootmise teenused - Tasulise televisiooniteenuse operaatorid - Tasulise televisiooniteenuse operaatorite makstav abonementtasu - Tasust saadava tulu sihtotstarbeline kasutamine - Piirang - Liiga juhuslik või liiga kaudne mõju)

(2022/C 472/21)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal Administrativo

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Instituto do Cinema e do Audiovisual IP

Vastustaja apellatsioonimenetluses: NOWO Communications SA

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, millega on kehtestatud tasu filmikunsti- ja audiovisuaalteoste edendamise ja levitamise rahastamiseks, juhul kui selle tasu võimalik mõju vabadusele osutada niisuguste teoste tootmise teenuseid on liiga juhuslik ja liiga kaudne, et kujutada endast piirangut kõnealuse sätte tähenduses.

(1) ELT C 452, 8.11.2021.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 910/2014 e-identimise ja e-tehingute jaoks vajalike usaldusteenuste kohta siseturul ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 1999/93/EÜ artikli 25 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui edokumendi vormis koostatud haldusakt tunnistatakse kehtetuks juhul, kui see on allkirjastatud e-allkirjaga, mis ei vasta osutatud määruses selle kohta kehtestatud nõuetele, mille põhjal saaks seda käsitada määruse artikli 3 punkti 12 tähenduses „kvalifitseeritud eallkirjana“, tingimusel et selle akti kehtetust ei tuvastata ainuüksi seetõttu, et sellel antud allkiri on elektroonilisel kujul.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 2 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et neid ei kohaldata riigisisestele õigusnormidele, mis – nagu neid on tõlgendatud siduvas riigisiseses kohtupraktikas – viivad selleni, et pärast nende õigusnormide jõustumist tööle võetud teatud kohtunike töötasu on madalam kui enne nende õigusnormide jõustumist tööle võetud kohtunike töötasu, kuna sellest ei tulene mingit otsest või kaudset diskrimineerimist vanuse alusel.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse nr 987/2009, milles sätestatakse määruse nr 883/2004 rakendamise kord, artikli 60 lõike 1 kolmandat lauset tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis annavad võimaluse nõuda tagasi perehüvitisi, mis on määratud – kuna vanem, kellel on kõnealuste õigusnormide alusel õigus neid hüvitisi saada, taotlust ei esitanud – teisele vanemale, kelle taotlust võttis pädev asutus selle sätte kohaselt arvesse ja kes kannab faktiliselt üksinda lapse ülalpidamisega seotud kulud.
2.

Direktiivi 2006/112 artiklit 183 tuleb käibemaksu neutraalsuse põhimõtet arvestades tõlgendada nii, et juhul, kui maksukohustuslane, kellele teine maksukohustuslane osutas teenuse, võib nõuda otse maksuhaldurilt sellise summa tagastamist, mis vastab käibemaksule, mille see teenuse osutaja on märkinud alusetult temale esitatud arvele ja riigikassasse tasunud, siis on maksuhalduril kohustus sellelt summalt intressi maksta, kui ta ei ole seda summat vastava taotluse esitamisel mõistliku aja jooksul tagastanud. Selle summa pealt intresside tasumise üksikasjalikud eeskirjad kuuluvad liikmesriikide menetlusautonoomia valdkonda, millele kohaldatakse võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtteid, arvestades, et liikmesriigi õigusnormide, eelkõige nende, mis käsitlevad võimaliku tasumisele kuuluva intressi arvutamist, tagajärg ei tohi olla, et maksukohustuslane jääb ilma piisavast hüvitisest kahju eest, mis on tekkinud sama summa hilinenud tagastamisest. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tegema kõik, mis on tema pädevuses, et tagada artikli 183 täielik õigusmõju, tõlgendades liikmesriigi õigust kooskõlas liidu õigusega.