ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtuasi T‑482/16 RENV

(avaldamine väljavõtetena)

Oscar Orlando Arango Jaramillo jt

versus

Euroopa Investeerimispank

Avalik teenistus – EIP töötajad – Hagi esitamise tähtaeg – Mõistlik aeg – Pension – 2008. aasta reform – Töösuhte lepinguline iseloom – Proportsionaalsus – Põhjendamiskohustus – Õiguskindlus – Vastutus – Mittevaraline kahju

Kokkuvõte – Üldkohtu (teine koda) 13. detsembri 2017. aasta otsus

Ametnike hagid – Euroopa Investeerimispanga teenistujad – Tähtaeg – Mõistliku aja nõue – Personalieeskirjade artikli 91 lõike 3 analoogia alusel kohaldamine – Lubamatus – Hindamine iga juhtumi asjaolusid arvestades

(ELTL artikkel 260; ametnike personalieeskirjad, artikli 91 lõige 3; Euroopa Investeerimispanga personalieeskirjad, artikkel 41)

Olgu meenutatud, et ükski liidu õigusakt ei sisalda sätteid Euroopa Investeerimispanga ja tema teenistujate vahelistes vaidlustes kohaldatava hagi esitamise tähtaja kohta. Seevastu tasakaal ühelt poolt õiguse tõhusale kohtulikule kaitsele, mis kuulub liidu üldpõhimõtete hulka ning mille kohaselt peab õigussubjektil olema piisav aeg teda kahjustava meetme õiguspärasuse hindamiseks ja vajaduse korral hagi ettevalmistamiseks, ning teiselt poolt õiguskindluse nõude, mille järgi muutuvad teatud aja möödudes liidu organite vastuvõetud aktid lõplikuks, vahel eeldab, et need vaidlused esitataks liidu kohtu menetlusse mõistliku aja jooksul.

Seda, kas kulunud aeg on mõistlik, tuleb alati hinnata juhtumi kõigi asjaolude alusel, võttes eelkõige arvesse vaidluse olulisust asjaomase isiku jaoks, kohtuasja keerukust ning poolte käitumist. Seega ei saa eelnevalt kindlaks määratud ajavahemiku puhul üldjuhul eeldada, et tegemist on mõistliku ajaga.

Sellega seoses isegi kui personalieeskirjade artikli 91 lõikes 3 sätestatud kolmekuuline tähtaeg on kohaldatav üksnes liidu institutsioonide ja nende ametnike või teenistujate vahelistes vaidlustes, mitte aga panga ja tema teenistujate vahelistes puhtalt asutusesisestes vaidlustes, eelkõige vaidlustes, milles teenistujad taotlevad nende huve kahjustavate panga aktide tühistamist, on niisugune tähtaeg asjakohane lähtealus, kuna oma olemuselt on esimesena nimetatud vaidlused viimati mainitud vaidlustega sarnased ning mõlemad vaidlused alluvad vastavalt ELTL artiklile 270 kohtulikule kontrollile.

Mõistliku aja mõistet arvestades ei saa aga personalieeskirjade artikli 91 lõikes 3 ette nähtud kolmekuulist tähtaega analoogia alusel kohaldada kui panga teenistujate poolt nende huve kahjustavate panga aktide peale esitatavate hagide esitamise õigust lõpetavat tähtaega.

(vt punktid 61, 62 ja 64–66)
5.

Õigusaktide ühtlustamine–Kemikaalide registreerimine, hindamine ja autoriseerimine–REACH määrus–Euroopa Kemikaaliametile (ECHA) võlgnetavad tasud ja haldustasud–Väljaarvutamine–Nende kulude arvesse võtmine, mille ECHA on kandnud registreerijast ettevõtja esitatud ekslike andmete alusel–Lubatavus–Tingimus, et ECHA peab tõendama, et taotleja esitas oma suuruse kohta eksitavaid andmeid tahtlikult–Puudumine (komisjoni määrus nr 340/2008, artikli 13 lõiked 3 ja 4) (vt punktid 84–88)
ELTL artikkel 266 kohustab tühistatud akti vastu võtnud institutsiooni vaid ulatuses, mis on vajalik selleks, et tagada tühistamisotsuse täitmine. Selles osas nõuab EÜ artikkel 233 asjaomaselt institutsioonilt selle vältimist, et ükski tühistatud akti asendav akt ei oleks mõjutatud samadest rikkumistest, mis tuvastati selles kohtuotsuses. Institutsioonidel on lai kaalutlusruum otsustamaks, milliseid meetmeid rakendada, et teha tühistavast või kehtetuks tunnistavast kohtuotsusest järeldused, kusjuures need meetmed peavad olema kooskõlas asjaomase kohtuotsuse resolutsiooni ja põhjendustega, mis kujutavad endast selle kohtuotsuse alust.

Nimelt võib asjaomane institutsioon vabalt tugineda põhjendusele, mida ta peab kõige asjakohasemaks, ilma et selle põhjenduse valikul tehtud ilmne viga takistaks teda hiljem tuginemast põhjendusele, millele ta oleks võinud tühistatud aktis tugineda. Asjaolu, et tühistatud akti raames seda põhjendust ei tõstatatud, ei takista komisjoni tõstatamast seda akti asendavas otsuses, kuna tühistatud akti koostaja võib tugineda oma uues otsuses muudele põhjendustele kui need, mille ta võttis aluseks oma esimesele otsusele.

(vt punktid 49, 59 ja 60)
Seega, kui valikukomisjon hindas hagejat ja teisi menetluses osalema oodatud kandidaate nii, et ta ei korraldanud kirjalikku katset, siis ei järginud valikukomisjon kõnesolevas vaba ametikoha teadaandes ette nähtud eeskirju, ehkki oli kohustatud neid järgima. Valikumenetluses rikuti järelikult õigusnormi.

Teave, mis sisaldus teenistujate töölevõtmist võimaldavate reservnimekirjade koostamiseks avaldatud vaba ametikoha teadaandes selle kohta, et tuli korraldada kirjalik katse, ning kandideerimisjuhistes sisalduv teave, millele oli vaba ametikoha teadaandes viidatud, olid ühisettevõttele Fusion for Energy siduvad ja valikukomisjonil ja teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutusel tuli neid seega järgida. Vaba ametikoha teadaandes oli sõnaselgelt viidatud kandideerimisjuhistele ja selle viite tõttu moodustas kandideerimisjuhistes kirjaliku katse korraldamise kohta sätestatu kõnesoleva vaba ametikoha teadaande lahutamatu osa.

Ühelt poolt on vaba ametikoha teadaande ülesanne teavitada huvitatud isikuid nii täpselt kui võimalik täidetavale ametikohale asumisele esitatud tingimustest, võimaldamaks neil hinnata, kas nad saavad kandideerida, ning teisalt määrata kindlaks õiguslikud piirid, mille raames hakkab institutsioon võrdlevalt hindama kandidaatide teeneid.

Tühistavat kohtuotsust täites tuleb põhimõtteliselt ennistada õiguslik olukord, kus hageja oli enne valikukomisjoni toimepandud õigusnormide rikkumist.

Kui varasema olukorra ennistamine tähendab aga, et lisaks hagejale adresseeritud ja teda kahjustava otsuse tühistamisele tuleb tühistada ka hilisemad, kolmandatele isikutele adresseeritud ja neid soodustavad otsused, siis tühistatakse hilisemad otsused hagejale adresseeritud otsuse tühistamisest tulenevalt üksnes juhul, kui muu hulgas arvestades toime pandud õigusnormide rikkumist, kolmandate isikute huve ja teenistuse huve, ei tundu tühistamine ülemäärasena.

Mis puudutab kolmandate isikute huve, siis olgu meenutatud, et arvestades proportsionaalsuse põhimõtet ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, tuleb arvestada nende õiguspärast ootust, mis võib seonduda kas ootusega, et nende nimi kantakse reservnimekirja ja et neid nimetatakse täidetavale ametikohale, või siis otsusega, milles neile tehakse tööpakkumine.

Käesoleva kohtuasja asjaoludel ei saa kandidaadid, kelle nimed olid reservnimekirja kantud, sh ühisettevõttelt Fusion for Energy tööpakkumise saanud kandidaadid, tugineda õiguspärasele ootusele. Nimelt oli vaba ametikoha teadaandes ette nähtud, et toimub ka kirjalik katse. Reservnimekirjad koostati ja tööpakkumised saadeti aga ilma, et kandidaatidele oleks kirjalikku katset korraldatud.

Arvestades õigusnormide rikkumise laadi, ei saa ka asuda seisukohale, et reservnimekirjade ja nende otsuste tühistamine, millega edukaks osutunud kandidaadid reservnimekirjadesse kanti, oleks teenistuse huve arvestades ülemäärane. Esiteks mõjutas õigusnormide rikkumine kõigi kandidaatide hindamist ja seda ei saa seega korvata, võttes meetmeid üksnes hageja suhtes. Teiseks on kõnealune valikumenetlus üksnes väga piiratud ulatusega.

(vt punktid 65–69)
Mis puutub kaubamärgi kvalifitseerimisse „asendimärgiks“, siis olgu märgitud, et ei määruses nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta ega määruses nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, ei ole sellist kaubamärgi erikategooriat nimetatud. Kuna määruse nr 207/2009 artikkel 4 (hiljem määruse 2017/1001 artikkel 4) ei sisalda ELi kaubamärgina registreeritavate tähiste ammendavat loetelu, siis ei ole sel asjaolul siiski „asendimärkide“ registreeritavuse osas tähtsust.

Lisaks sarnanevad „asendimärgid“ kujutismärkide ja ruumiliste märkide kategooriatele, kuna nendega kantakse kauba pinnale kujutis- või ruumilisi elemente. Nimetatud kohtupraktikast nähtub, et „asendimärgi“ kvalifitseerimine kujutismärgiks või ruumiliseks märgiks või kaubamärkide erikategooriaks ei oma selle eristusvõime hindamisel tähtsust.

Peale selle olgu märgitud, et kohtupraktikas on tunnistatud võimalust, et kujutismärgid on tegelikult „asendimärgid“.

(vt punktid 32–34)
Personalieeskirjade VIII lisa pensioniõiguste ülekandmist käsitlevate artiklite 11 ja 12 üldiste rakendussätete, mille komisjon on vastu võtnud, artikli 7 lõikest 1 tuleneb seoses liidu pensioniskeemi nende pensioniõiguste ülekandmisega, mille ametnik on omandanud riigisiseses või rahvusvahelises pensioniskeemis, et staažilisa tunnustamise otsused põhinevad taotluse registreerimise kuupäeva seisuga ülekantava kapitali summal, mille pädev liikmesriigi või rahvusvaheline asutus on teatanud ametisse nimetajale ja millest on olenevalt olukorrast maha arvatud summa, mis kajastab kapitali ümberhindamist taotluse registreerimise kuupäevast kuni tegeliku ülekandmise kuupäevani. Sellest nähtub lisaks, et üksnes juhul, kui pädeval liikmesriigi või rahvusvahelisel ühingul on võimatu teatada pensioniõiguste väärtust taotluse registreerimise kuupäeva seisuga, arvatakse tegelikult ülekantud ajakohastatud summast maha lihtintress. Seega juhul, kui pädev liikmesriigi või rahvusvaheline asutus on ametisse nimetajale teatanud pensioniõiguste väärtuse taotluse registreerimise seisuga, ei või ametisse nimetaja sellest summast teha mingeid mahaarvamisi ja personalieeskirjadel põhineva pensioniõigusliku staaži aastate arvutamine peab toimuma kogu nimetatud summa alusel.

(vt punkt 23)
Üldkohtu (viies koda) 26. jaanuari 2018. aasta otsus – Centro Clinico e Diagnostico G. B. Morgagni vs. komisjon

(kohtuasi T‑172/16)

Riigiabi – Itaaliat tabanud loodusõnnetuste piirkonnas asuvate ettevõtjate poolt tasumisele kuuluvate maksude ja kindlustusmaksete vähendamine – Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see tagasi nõudma – Tühistamishagi – Võimalik abisaaja, kellel on omandatud õigus – Otsene ja isiklik puutumus – Vastuvõetavus – Võrdne kohtlemine – Õiguspärane ootus

1. Tühistamishagi–Liidu kohtu pädevus–Nõue anda liidu õigusakti kokkusobitav tõlgendus–Vastuvõetamatus (ELTL artikli 256 lõiked 1 ja 3; komisjoni otsus 2016/195, artikli 4 lõige 5) (vt punktid 37–39)

2. Tühistamishagi–Füüsilised või juriidilised isikud–Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid–Otsene puutumus–Kriteeriumid (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punkt 57)

3. Tühistamishagi–Füüsilised või juriidilised isikud–Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid–Isiklik puutumus üldaktiga–Tingimused–Komisjoni otsus, millega keelatakse sektoriaalne abikava–Hagi, mille esitanud ettevõtja ei saanud kava alusel individuaalset abi, kuid oli omandanud õiguse nõuda vaidlusaluse meetme kohaldamist–Vastuvõetavus (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 62–66, 71, 74–79)

4. Euroopa Liidu õigus–Põhimõtted–Võrdne kohtlemine–Mõiste–Piirid (vt punkt 106)

Ese

Esimese võimalusena nõue „tõlgendada kokkusobitavalt“ komisjoni 14. augusti 2015. aasta otsust (EL) 2016/195 riigiabimeetmete SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses loodusõnnetustega (kõik sektorid peale põllumajanduse), ja SA.33083 (12/C) (ex 12/NN) kohta, mida Itaalia rakendas, nähes ette maksude ja kindlustusmaksete vähendamise seoses maavärinaga Abruzzos aastal 2009 (kõik sektorid peale põllumajanduse) (ELT 2016, L 43, lk 1), ja teise võimalusena ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue see otsus tühistada.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
3.

Euroopa Liidu institutsioonid–Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega–Määrus nr 1049/2001–Dokumendiga tutvumise võimaldamisest keeldumine seetõttu, et kõnealusel institutsioonil see dokument puudub või seda ei ole alles hoitud–Puudumise eeldamine, mis põhineb asjaomase institutsiooni sellekohasel kinnitusel–Lihtne eeldus, mis on asjakohaste ja kooskõlas olevate tõendite alusel kummutatav (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 2 lõige 3) (vt punktid 34–37)
Kui apellatsioonkaebuses esitatakse väide, et esimeses kohtuastmes lahendi teinud kohtu koosseis ei olnud nõuetekohane, ning see väide ei ole esmapilgul ilmselgelt tõsiselt võetamatu, peab apellatsioonikohus kontrollima kõnealuse kohtukoosseisu nõuetekohasust. Väide, et kohtukoosseis ei olnud nõuetekohane, on nimelt avalikul huvil põhinev väide, mida kohus peab analüüsima omal algatusel, ja seda ka juhul, kui esimeses kohtuastmes seda väidet ei esitatud.

Nagu tuleneb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõigu esimesest lausest, on üks kohtukoosseisu puudutavatest nõuetest, et kohtud peavad olema sõltumatud, erapooletud ja moodustatud seaduse alusel.

See nõue, mida tuleb tõlgendada nii, et kohtute koosseis ja nende pädevus peavad olema eelnevalt seadusega kindlaks määratud, tuleneb seaduse alusel moodustatud kohtu põhimõttest, mille eesmärk on tagada kohtuvõimu sõltumatus täitevvõimust.

Põhiõiguste harta artikli 52 lõike 3 esimese lause kohaselt on hartas sisalduvate selliste õiguste tähendus ja ulatus, mis vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduse kaitse konventsiooniga (edaspidi „EIÕK“) tagatud õigustele, samad, mis neile nimetatud konventsiooniga ette on nähtud.

Vastavalt ELL artikli 6 lõike 1 kolmandale lõigule ja põhiõiguste harta artikli 52 lõikele 7 tuleb hartas sätestatud õiguste tõlgendamisel liidu kohtutes asjakohaselt arvesse võtta harta tõlgendamise juhendina koostatud selgitusi.

Sellest järeldub, et põhiõiguste harta artikli 47 teise lõigu esimese lause tõlgendamisel tuleb arvesse võtta EIÕK artikli 6 lõike 1 esimeses lauses ette nähtud tagatist, mis näeb ette ka seaduse alusel moodustatud kohtu põhimõtte.

Arvestades seda, kui vajalik on kohtunike ametisse nimetamist reguleerivate eeskirjade järgimine õigussubjektide ja avalikkuse usalduse jaoks kohtute sõltumatuse ja erapooletuse vastu, ja seda, et nõukogu väljus tahtlikult õiguslikest raamidest, mis tulenevad avalikust kandideerimiskutsest ja Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunike ametisse nimetamist reguleerivatest eeskirjadest, ei saa kõnealust kohtunikku pidada seaduse alusel moodustatud kohtu liikmeks põhiõiguste harta artikli 47 teise lõigu esimese lause tähenduses.

(vt punktid 66–71, 77 ja 78)
Keeruliste hinnangute korral on Euroopa Liidu ametiasutustel teatavates valdkondades ulatuslik kaalutlusõigus, mistõttu peab nende hinnangute kontroll liidu kohtus piirduma menetlus- ja põhjendamisnormide järgimise, vaidlustatud otsuse tegemise aluseks olevate asjaolude sisulise õigsuse ja nende faktiliste asjaolude hindamisel ilmsete hindamisvigade või võimu kuritarvitamise puudumise kindlakstegemisega.

Teadusuuringu teadusliku tipptaseme hindamine Euroopa Teadusnõukogu (ERC) eksperdirühma ja asjaomase distsipliini üksikhindajate poolt kuulub samuti keeruliste hinnangute kategooriasse. Selles osas tuleb märkida, et võimalik erinevus individuaalsete hindamiste kokkuvõtte ja nimetatud eksperdirühma lõpphinnangu vahel ei ole tõend sellest, et taotleti tipptasemel teadusuuringust erinevat eesmärki, et rikuti ERC eeskirju või tehti ilmne hindamisviga. Nimelt kuulub üksikhindajate enamuse seisukohtade ja eksperdirühma arvamuse võimalik erinevus teadusuuringu ettepaneku teadusliku huvi ja väärtuse hindamise tavapärase menetluse juurde. Seega, välja arvatu juhul, kui tõendatakse, et tehti faktivigu või ilmne hindamisviga, kuulub võimalus, et arutelu käigus on ainult ühes individuaalses hinnangus tõstatatud tegur eksperdirühma jaoks veenev, teadusliku hindamise tavapärase menetluse juurde ega ole vastuolus ERC eeskirjadega.

(vt punktid 70, 71, 76, 77 ja 80)
Tühistamishagi saab esitada vaid selliste aktide peale, mis tekitavad siduvaid õiguslikke tagajärgi hageja huve puudutaval viisil, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis. Selle väljaselgitamisel, kas tühistamisnõude esemeks olev akt on vaidlustatav, tuleb keskenduda akti sisule, kuna akti vorm ei oma selles osas põhimõtteliselt tähtsust.

Sama kehtib ka arvete kohta, mis on lisatud Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) otsusele, millega kohustatakse aine registreerimistaotluse esitajat tasuma maksmata osa suurettevõtjatele kohaldatavast tasust koos haldustasuga, kui mõlemale punktile vastavad summad on arvetel kirjas. Üldjuhul loetakse lisasid selle dokumendi osaks, millele need on lisatud, mistõttu on nende normatiivne jõud identne põhidokumendi sätetega. Miski ei lahuta seda otsust sellele lisatud arvetest, vaid need moodustavad koos ühtse akti, mis koosneb kahest osast ehk halduslikust osast (otsus ise) ja raamatupidamislikust osast (otsusele lisatud arved), kusjuures see ühtne akt väljendab ECHA tuvastatud asjaolu, et õigusnormidega nõutavaid tõendeid ei olnud esitatud, ja annab tunnistust ECHA tahtest võtta asjakohased meetmed, pannes hagejale rahalised kohustused. See ühtne akt tekitab siduvaid õiguslikke tagajärgi hageja huve puudutaval viisil, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis, sest selle tagajärjel ei saa hageja tugineda väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele kohaldatavale vähendatud tasumäärale, vaid peab tasuma maksmata osa suurettevõtjatele kohaldatavast tasust, ning õigusnormidega sellise olukorra jaoks ette nähtud haldustasule.

(vt punktid 18–21 ja 25–27)
2.

Euroopa Liidu kaubamärk–Kolmandate isikute märkused ja vastulause–Vastulause menetlemine–Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine–Kui kaubamärgi taotleja on selle küsimuse tõstatanud, on vaja see lahendada enne vastulause kohta otsuse tegemist–Tagajärg (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 42 lõige 2) (vt punktid 25 ja 26)
Kuna Euroopa Aatomienergiaühendus ei ole keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni osaline, ei ole määruses nr 1367/2006 nimetatud konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes sätestatud kohustused tema jaoks kohustuslikud, kui ei ole sätestatud vastupidi.

Euratomi asutamislepingu rakendamiseks vastu võetud õigusaktid ei ole tingimata seotud Euroopa Liidu raames kohaldatavate kohustustega. Euroopa Aatomienergiaühendus ja Euroopa Ühendus, nüüd Euroopa Liit, on erinevad organisatsioonid, mis on asutatud erinevate asutamislepingute alusel ja millel on erinev õigusvõime ning mille mõlema suhtes kehtivad spetsiifilised õigusnormid. Nii on Euroopa Aatomienergiaühenduse raames kohaldatavad õigusnormid ette nähtud Euratomi asutamislepingus. Nende normide hulgas on EA artikli 106a lõige 1, millest tulenevalt Euroopa Aatomienergiaühenduse toimimise eesmärgil on kohaldatavad EL-i asutamislepingust ja ELTL-ist tulenevad õigusnormid, eelkõige ELTL artikkel 15, varem EÜ artikkel 255, mis on määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele aluseks. See määrus, mis põhineb Euroopa Aatomienergiaühenduses kohaldataval sättel ja milles on ette nähtud institutsioonide dokumentidega tutvumise üldine korraldus, on kohaldatav selles valdkonnas tegutsevate institutsioonide ja asutuste valduses olevatele dokumentidele.

Viimaks, määruse nr 1367/2006 tekstis on konkreetselt silmas peetud Euroopa Ühenduse institutsioone ja asutusi, ilma et oleks ette nähtud selle kohaldamist muudele üksustele, näiteks Euroopa Aatomienergiaühenduse juurde kuuluvatele institutsioonidele ja asutustele.

(vt punktid 46–48 ja 50)
Tühistaval kohtuotsusel on ex tunc-mõju ning sellega kõrvaldatakse seega tühistatud akt õiguskorrast tagasiulatuvalt.

Tühistava kohtuotsuse täitmiseks ja selle täieulatuslikuks rakendamiseks peab tühistatud akti vastu võtnud institutsioon järgima mitte üksnes kohtulahendi resolutsiooni, vaid ka selle aluseks olevaid põhjendusi, mis on selle toetamiseks vajalikud selles mõttes, et need on resolutsioonis otsustatu täpse sisu mõistmiseks vältimatult vajalikud. Nimelt määratlevad just sellised põhjendused ühelt poolt täpse sätte, mida peetakse õigusvastaseks, ja teiselt poolt näitavad ära resolutsioonis tuvastatud õigusvastasuse täpsed põhjused, ning just neid peab asjaomane institutsioon tühistatud akti asendamisel arvesse võtma.

(vt punktid 37 ja 38)
Ta leidis, et kaubamärgid on sarnased, kui need on asjaomase avalikkuse silmis vähemalt osaliselt samased ühe või mitme asjaomase aspekti osas.

Erinevalt sarnasuse mõistest tähendab identsuse mõiste põhimõtteliselt, et kaks võrreldavat elementi on kõigis aspektides samad. Kuna ühelt poolt tuleb identsuse tajumist hinnata piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepaneliku ja aruka keskmise tarbija seisukohast ning teiselt poolt ei tajuta identsust kõigi võrreldavate elementide omaduste vahetu võrdluse tulemusena, siis ei välista väheoluliste erinevuste olemasolu, mis võivad jääda keskmisel tarbijal märkamata, siiski võrreldavate tähiste identsust. Tähis on kaubamärgiga identne üksnes siis, kui see taasesitab ilma muudatuste või lisanditeta kõik kaubamärgi koostisosad, või siis, kui tervikuna vaadelduna on selle erinevused nii väheolulised, et võivad keskmisel tarbijal märkamata jääda.

(vt punktid 56 ja 57)
Määruse nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, eeskirja 50 ning määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 76 lõike 2 tõlgendusest hoolimata ei vabasta Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametil (EUIPO) oma üleannete täitmisel olev ulatuslik kaalutlusõigus teda kohustusest koondada kõik faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis on tema kaalutlusõiguse teostamiseks vajalikud olukorras, kus teatavate hilinenult esitatud asjaolude arvessevõtmisest keeldumisega läheks ta hea halduse põhimõttega vastuollu.

Apellatsioonikoda rikub hea halduse põhimõtet eirates menetlusnormi, kui ta kehtetuks tunnistamise menetluses keeldub võtmast arvesse määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 tähenduses varasema kaubamärgi maine kohta esitatud tõendit, mis on esitatud hilinenult, kuid mis oleks saanud muuta vaidlustatud otsuse sisu.

Arvestades EUIPO-l lasuvat kohustust võtta arvesse sarnaste taotluste kohta tehtud otsuseid ning uurida eriti tähelepanelikult, kas tuleb teha samaväärne otsus või mitte, on sama apellatsioonikoja otsus, milles tehti kindlaks, et varasem kaubamärk on omandanud kogu Euroopa Liidus „suure maine“, ilmselgelt kaudne tõend selle kohta, et varasem kaubamärk võib olla määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 tähenduses mainekas. Kui apellatsioonikoda keeldus tõendi analüüsimisest põhjusel, et see on esitatud hilinenult, jättis ta kontrollimata asjaolu, mis võis selle sätte kohaldamisel olla asjakohane. Seetõttu oleks apellatsioonikoda pidanud kooskõlas oma kohustusega lähtuda hea halduse põhimõttest võtma esimest korda tema menetluses esitatud tõendid varasema kaubamärgi maine kohta vastu ning need kas või seejärel ümber lükkama.

(vt punktid 65–68, 77 ja 79)
Mis puudutab otsust, millega nimetatakse krediidiasutuse haldusnõukogu esimees selle krediidiasutuse tegelikuks juhiks, peab Euroopa Keskpank määruse nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, artikli 4 lõike 3 järgi kohaldama mitte ainult direktiivi 2013/36, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, artikli 13 lõiget 1, vaid ka selle sätte riigisisesesse õigusse üle võtnud sätet.

Määruse nr 1024/2013 artikli 4 lõikes 3 on nimelt sätestatud, et EKP kohaldab talle selle määrusega antud ülesannete täitmisel ja järelevalve kõrgete standardite tagamise eesmärki silmas pidades kogu asjakohast liidu õigust ja kui kõnealusteks liidu õigusaktideks on direktiivid, neid direktiive riigisisesesse õigusse ülevõtvaid õigusakte. Seega tuleneb kõnealuse määruse artikli 4 lõikest 3 paratamatult, et nende otsuste õiguspärasust, millega keeldutakse lubamast, et haldusnõukogu esimees nimetatakse ka krediidiasutuse tegelikuks juhiks, hindab liidu kohus nii direktiivi 2013/36 artikli 13 lõike 1 kui ka asjasse puutuva riigisisese sätte seisukohast.

(vt punktid 47–49)