Liidetud kohtuasjad T‑307/12 ja T‑408/13

Adib Mayaleh

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

„Ühine välis‑ ja julgeolekupoliitika — Süüria vastu suunatud piiravad meetmed — Rahaliste vahendite külmutamine — Süüria Keskpanga juhataja ametipositsioon — Tühistamishagi — Piiravaid meetmeid sisaldavast aktist teatamine — Hagi esitamise tähtaeg — Vastuvõetavus — Kaitseõigused — Õiglane kohtulik arutamine — Põhjendamiskohustus — Tõendamiskoormis — Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele — Proportsionaalsus — Omandiõigus — Õigus era‑ ja perekonnaelu austamisele — Liikmesriigi kodaniku riiki lubamisele kehtestatud piirangud — Liidu kodanike õigus liikumisvabadusele”

Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (üheksas koda laiendatud koosseisus), 5. november 2014

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Süüria vastu võetud piiravad meetmed tsiviilelanikevastaste vägivaldsete repressioonide vastu võitlemiseks – Akt, millega võetakse piiravad meetmed või jäetakse need jõusse – Hagejale teatavaks tegemata jätmine – Mõju puudumine, välja arvatud juhul, kui hageja õiguste rikkumine on tõendatud

Vt otsuse tekst. (vt punktid 47–49)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 56–58)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 59–66)

Kui selleks, et hagi esitamise tähtaeg hakkaks kulgema, tuleb aktist teada anda, peab see teatamine olema suunatud selle akti adressaadile, mitte teda esindavatele advokaatidele. Nimelt loetakse hageja esindajale teatamist adressaadile teatamiseks ainult siis, kui sellises vormis teatamine on eeskirjades või pooltevahelise kokkuleppega sõnaselgelt ette nähtud. (vt punkt 74)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 85)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 86–88, 93 ja 94)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 96)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 102, 103, 110–113 ja 120)

Otsuse 2012/739, rakendusmääruse nr 363/2013 ja otsuse 2013/255 (mis puudutavad Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid) vastuvõtmise puhul, millega hageja nimi jäeti loeteludesse, mis sisaldavad nende isikute nimesid, kellele kohaldatakse piiravaid meetmeid, ei saa siiski põhimõtteliselt tõhusalt tugineda nimetatud meetmete üllatusliku mõju argumendile. Õigus olla ära kuulatud enne sellise akti vastuvõtmist, millega jäetakse kehtima piiravad meetmed nende isikute suhtes, kellele neid meetmeid juba on kohaldatud, eeldab siiski, et nõukogu lähtus nende isikute puhul uutest asjaoludest. Hageja nime jätmisel nende isikute loeteludesse, kellele kohaldatakse Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid, ei võtnud nõukogu arvesse uusi asjaolusid, mida ei oleks olnud hagejale pärast tema esmakordset kandmist asjaomastesse loeteludesse teatavaks tehtud, ning hageja ei ole seda võimalust kasutanud, oli hagejal võimalus esitada nõukogule omal algatusel oma seisukoht, ilma et enne iga järgmise akti vastuvõtmist oleks kutsutud teda seda tegema, kui ei ole uusi tema vastu kasutatavaid asjaolusid. Hagejal oli mitme kuu jooksul võimalus esitada nõukogule oma seisukoht ning vaidlustada nende põhjuste põhjendatus, mis on piisavalt selgelt märgitud aktides, mis viisid tema nime kandmiseni ja allesjätmiseni nende isikute loetelusse, kellele kohaldatakse piiravaid meetmeid. Seega ei saa tuvastada ühtegi hageja õiguse olla ära kuulatud rikkumist. (vt punktid 114–119 ja 123)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 122)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 127–129)

Mis puutub nende isikute suhtes võetud piiravatesse meetmetesse, kes toetavad Süüria režiimi, siis kuigi mõistet „režiimi toetamine” ei ole asjassepuutuvates sätetes, see on otsuse 2011/782 artikli 18 lõikes 1, artikli 19 lõikes 1, otsuse 2012/739 artikli 24 lõikes 1 ja otsuse 2013/255 artikli 27 lõikes 1 ja artikli 28 lõikes 1, määratletud, ei võimalda miski neist järeldada, et piiravaid meetmeid võidakse kohaldada ainult isikute vastu, kes toetavad Süüria režiimi konkreetse eesmärgiga võimaldada tal jätkata oma represseerivat tegevust tsiviilelanikkonna vastu. Nimelt, võttes arvesse, et nõukogul ei ole võimalik kontrollida, mis eesmärgil sellele režiimile antud vahendeid kasutatakse, oli vaja vastu võtta meetmed, mis on suunatud igat liiki toetuse vastu. Isikut, kes täidab selliseid ametiülesandeid, mis annavad talle juhtimispädevuse sellise üksuse suhtes, millele kohaldatakse piiravaid meetmeid, saab üldiselt lugeda ka ennast seotuks sellise tegevusega, mistõttu vaatlusaluse üksuse vastu piiravate meetmete võtmine on põhjendatud. Nõukogu võis proportsionaalsuse põhimõtet rikkumata tugineda isiku, käesoleval juhul Süüria Keskpanga, mille peamine ülesanne oli olla selle riigi valitsuse pank, juhataja ametiülesannetele, et leida, et tal oli võimu‑ ja mõjupositsioon selles osas, mis puudutas Süüria Keskpanga poolt rahalise toetuse andmist Süüria režiimile ja järelikult samuti õigustatult leida, et piiravate meetmete võtmine nimetatud isiku vastu aitas kaasa surve avaldamisele sellele režiimile, et teha võimalikult lõpp tsiviilelanikevastastele repressioonidele või neid leevendada. Piiravad meetmed on Süüria vastu kehtestatud vastuseks selle riigi ametiasutuste vägivaldsetele repressioonidele tsiviilelanikkonna vastu ning kui piiravad meetmed oleksid puudutanud ainult Süüria režiimi juhte, mitte aga seda režiimi toetavaid isikuid, siis oleks nõukogu taotletavad eesmärgid sattunud ohtu, kuna need juhid võivad kergesti saada toetust, eelkõige rahalist toetust, mis neil on vaja nimetatud repressioonide läbiviimiseks, teiste Süüria riigi peamistes institutsioonides kõrgetel positsioonidel olevate isikute kaudu. Lisaks tuleb arvesse võtta nende liidu eesmärkide tähtsust, mis on seotud rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamise ning tsiviilelanikkonna kaitsega. (vt punktid 135–137, 143, 147 ja 148)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 146)

Nende isikute, kelle kohta on kindlaks tehtud, et nad toetavad Süüria režiimi, vaidlustatud aktidega kehtestatud rahaliste vahendite ja muude majandusressursside külmutamise meede kujutab endast alalhoidlikku meedet, mida ei loeta selliseks, mis jätab nimetatud isikud omandist ilma. Asjaomased meetmed toovad endaga siiski vaieldamatult kaasa omandiõiguse kasutamise piirangu. Need meetmed on siiski esiteks seadusega ette nähtud, arvestades asjaolu, et need on kehtestatud aktides, mis on eelkõige üldkohaldatavad aktid ja millel on liidu õiguses selge õiguslik alus, ning asjaolu, et need on sõnastatud piisavalt täpselt selles osas, mis puudutab nii nende sisu kui ka nende kohaldatavust hagejale. Teiseks, mis puutub sellesse, kas asjaomased meetmed on kohased, siis võttes arvesse rahvusvahelise üldsuse jaoks nii olulist üldise huviga eesmärki nagu tsiviilelanikkonna kaitse ning rahvusvahelise rahu ja julgeoleku tagamine, ei saa need iseenesest olla ebaadekvaatsed. Mis puutub kolmandaks kõnealuste meetmete vajalikkusesse, siis alternatiivsed või vähem piiravad meetmed, nagu eelneva loa kord või kohustus ülekantud rahaliste vahendite kasutamist tagantjärele põhjendada, ei võimalda sama tõhusalt saavutada taotletavat eesmärki, milleks on surve avaldamine Süüria režiimi toetajatele, kes kasutavad tsiviilelanike suhtes vägivalda, arvestades eeskätt võimalust kehtestatud piirangutest kõrvale hoida. Lisaks sellele näevad Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid puudutavate otsuse 2011/782 artikli 19 lõiked 3–7, otsuse 2012/739 artikli 25 lõiked 3–11, otsuse 2013/255 artikli 28 lõiked 3–11 ja määruse nr 36/2012 artiklid 16–18 ette võimaluse ühest küljest lubada kasutada külmutatud rahalisi vahendeid põhivajaduste katmiseks või teatavate kohustuste täitmiseks ja teisest küljest anda spetsiifilisi lubasid, mis võimaldavad vabastada rahalisi vahendeid, muud finantsvara või muid majandusressursse. Viimaks, hageja nime jätmine vaidlustatud aktidele lisatud loeteludesse vaadatakse teatavate ajavahemike tagant uuesti läbi, selleks et tagada, et isikud ja üksused, kes ei vasta enam asjaomases loetelus esinemise tingimustele, sellest kustutataks. (vt punktid 172 ja 175–181)