ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Teatava aine, mis on kantud direktiivi 67/548 ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta I lisasse kui ülitundlikkust tekitav aine, tootjate esitatud tühistamishagi neile suunatud komisjonipoolse keeldumise peale teha regulatiivkomiteele direktiivi 67/548 kahekümne üheksandat korda tehnika arenguga kohandamise menetluse käigus hagejate soovitud muudatusettepanek selle aine ümberliigitamiseks on vastuvõetamatu.

Sellest, et ühenduse institutsioon saadab vastusena adressaadi esitatud taotlusele talle kirja, ei piisa, et seda kirja saaks lugeda otsuseks EÜ artikli 230 tähenduses, kuna aktid, mille suhtes saab esitada tühistamishagi EÜ artikli 230 tähenduses, on üksnes siduvaid õiguslikke tagajärgi tekitavad meetmed, mis puudutavad hageja huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis.

Vaidlustatud akt tehti asjaomaste ainete omaduste esialgses uurimismenetluses, mis ei ole kaugeltki mitte suunatud asjassepuutuvate ettevõtjate individuaalsetele huvidele ega valmista ette neid ettevõtteid puudutavat üksikotsust: tegemist on vaid üldakti, st direktiivi muutmise ettepaneku ettevalmistamise esialgse etapiga vastavalt direktiivi 67/548 artiklis 29 ette nähtud korrale. Lisaks oleks eespool kirjeldatud põhimõtetega vastuolus see, kui üksikisikutel oleks võimalik muuta menetlus, mis viib direktiivi 67/548 muutvate üldmeetmete vastuvõtmiseni, individuaalset laadi menetluseks, saates komisjonile kirjaliku taotluse, millele too on kohustatud vastama vastavalt EÜ artikli 21 kolmanda lõiguga kehtestatud hea halduskäitumise üldeeskirjale. Isegi kui selline vastus on laadilt lõplik, ei saa see muuta ainete liigitamise või ümberliigitamise menetluse õiguslikku olemust ning üksnes sellest ei piisa selleks, et anda kirja adressaadile õigust olla kohtumenetluses pool.

Peale selle on ühenduse institutsiooni keeldumine akti tagasivõtmisest või muutmisest iseenesest akt, mille seaduslikkust saab EÜ artikli 230 alusel kontrollida vaid juhul, kui nimetatud sätte alusel saab vaidlustada seda akti ennast, mida ühenduse institutsioon keeldus tagasi võtmast või muutmast. Samas on direktiivi muudatusettepanek, mida hagejad taotlesid, on samuti akt, mida ei saa vaidlustada EÜ artikli 230 tähenduses, kuna see on vaid vahepealne ettevalmistavat laadi akt, kuivõrd mitmeastmelise menetluse käigus tehtavate aktide ja otsuste puhul võivad tühistamishagi esemeks põhimõtteliselt olla vaid meetmed, mis väljendavad institutsiooni lõplikku seisukohta kõnealuses menetluses, seevastu vahemeetmete peale, millega valmistatakse ette lõppotsust, ei saa hagi esitada.

(vt punktid 56, 60, 63, 64, 66)
Keywords

Summary



Keywords

Menetlus – Menetlusse astumine – Vastuvõetavuse tingimused – Huvi kohtuasja tulemuse vastu – Kohtuvaidlus, mis puudutab komisjoni sellise otsuse tühistamist, milles sedastatakse EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumine, tühistamist – Hagejale määratud trahvide tühistamise või vähendamisega piiratud kohtuvaidlus – Menetlusse astujale antud täieliku puutumatuse kahtluse alla seadmata jätmine – Huvi puudumine

(Euroopa Kohtu põhikiri, artkli 40 teine lõik ja artikli 53 esimene lõik)

Summary

Mõistet „huvi kohtuasja tulemuse vastu” Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu mõttes, mida nimetatud põhikirja artikli 53 esimese lõigu alusel kohaldatakse Esimese Astme Kohtu menetluses, tuleb määratleda vastavalt kohtuasja esemele ja käsitleda seda otsese ja tegeliku huvina nõuete endi suhtes ja mitte huvina esitatud väidete ja argumentide suhtes. Kohtuasjas tuleb „tulemusena” mõista kohtult palutud lõplikku otsust, nii nagu see on väljendatud kohtuotsuse resolutiivosas. Selleks, et otsustada, kas menetlusse astumise avaldus on vastuvõetav, on vaja eelkõige kontrollida, et vaidlustatud akt puudutaks menetlusse astujat otseselt ja tema huvi kohtuasja tulemuse vastu oleks tuvastatud. Selles kontekstis tuleb eristada menetlusse astumise taotlejaid, kellel on otsene huvi konkreetse akti tulemuse vastu, mille tühistamist taotletakse, nendest isikutest, keda nende poolte vahel esinevate olukordade sarnasuse tõttu õigustab üksnes kaudne huvi kohtuasja tulemuse vastu.

Keelatud kokkuleppes osalenud ettevõtjal, kellele on komisjoni otsusega antud täielik puutumatus, kuna ta oli esimene, kes esitas uurimises otsustavaid tõendeid, puudub otsene ja tegelik huvi seoses teise keelatud kokkuleppes osalenud ettevõtja poolt komisjoni sama otsuse peale, millega viimane määrab osalemise eest trahvi ja mille raames see ettevõtja nõuab esimesena koostööd teinud ettevõtjana tunnustamist, esitatud tühistamishagiga. Kuna otsuse sätted, mis annavad menetlusse astujale täieliku puutumatuse, ei ole põhikohtuasja esemeks, ei mõjuta hagejat puudutavas osas otsust tühistav või muutev kohtuotsus otsuse sätteid, mis puudutavad menetlusse astujat.

(vt punktid 14, 19, 22)
Keywords

Summary



Keywords

Tühistamishagi – Hagi komisjoni otsuse vastu, millega ei võimaldatud tutvuda liikmesriigist pärit dokumendiga – Dokument, mis on lisatud hagiavaldusele, kuid millest väidetavalt ei ole hagejale teada antud – Esemeta hagi, silmas pidades juriidilise esindamise mõistet – Siseriiklike kutse-eetika nõuete mõju puudumine

(EÜ artikkel 230; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001)

Summary

Hageja esitatud hagi, millega nõutakse komisjoni otsuse tühistamist, millega hagejal ei võimaldatud tutvuda liikmesriigist pärit dokumendiga, on esemeta põhjusel, et see dokument oli esitatud hagiavalduse lisana.

Esimese Astme Kohus ei saa vastu võtta hageja advokaadi avaldust, mille kohaselt ta esitas kutse-eetikat järgides isiklikult selle dokumendi, mille avaldamist nõuti määrusele nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele toetudes.

Juriidiline esindamine, mis on Esimese Astme Kohtus kohustuslik, tähendab seda, et üks isik tegutseb õigusemõistmises teise isiku nimel ja tema eest, kuid õiguslikud tagajärjed saabuvad ainult viimase kasuks või kohustuseks. Esindaja, antud juhul advokaat, on vaid vahendaja esindatava isiku kasuks, kes on kohtuniku jaoks ainus menetluspool.

Lisaks ei ole Esimese Astme Kohtu ülesanne hinnata selle advokaadi poolt siseriiklike kutse-eetika nõuete järgimist, millele ta on allutatud.

(vt punktid 26, 28−32, 34)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Hagi lepingulise olemusega vaidluses – Määruse, mitte lepingu alusel vastuvõetud meede – Mõju puudumine lepingulise olemusega vaidlusele – Ühenduse kohtu pädevuse puudumine – Vastuvõetamatus

(EÜ artiklid 225, 230, 238, 240 ja 249)

2. Tühistamishagi – Varasemat otsust üksnes kinnitava otsuse peale esitatud hagi – Vastuvõetamatus

(EÜ artikkel 230)

Summary

1. Institutsioonide vastuvõetud aktid, mis on seotud üksnes lepinguga, millest nad on lahutamatud, ei ole oma olemuse tõttu EÜ artiklis 249 ettenähtud aktide hulgas, mille tühistamist saab ühenduse kohtutelt nõuda EÜ artikli 230 alusel. Vaidluse lepingulist olemust ei saa eitada ainult sellele tuginedes, et vaidlustatud meede võeti vastu määruse alusel, mitte aga tulenevalt lepingust, kuna selle määruse sätted kuuluvad pooltele siduva lepingu tingimustesse.

Esimese Astme Kohus on EÜ artikli 225 ja artikli 238 alusel pädev lahendama lepingulisi vaidlusi, mille esitavad talle füüsilised ja juriidilised isikud, üksnes vahekohtuklausli olemasolul. Vastasel juhul laieneks tema kohtulik pädevus ka sellistele kohtuvaidlustele, mille lahendamine on tema suhtes piiratud EÜ artikliga 240, sest nimetatud säte annab siseriiklikele kohtutele üldise õiguse kohaselt pädevuse vaidluste lahendamiseks, kus ühendus on üks pooltest.

(vt punktid 39 ja 40, 53, 58)

2. Otsus, mis üksnes kinnitab varasemat otsust, ei ole EÜ artikli 230 alusel vaidlustatav akt ja igasugune sellise otsuse peale esitatud hagi on seega vastuvõetamatu.

(vt punkt 62)
Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Koondumised – Koondumise käsitlemise suunamine liikmesriigi pädevatele ametiasutustele – Mõju – Siseriiklike ametiasutuste ainupädevus teha koondumist puudutav otsus – Komisjonil võimaluse puudumine teostada otsest kontrolli – Kontrollivõimalus läbi liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse

(EÜ artikkel 226; nõukogu määrus nr 4064/89, artikli 9 lõige 8)

2. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Komisjoni keeldumine esitada liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Välistamine

(EÜ artikkel 226 ja EÜ artikli 230 neljas lõik)

Summary

1. Määrus nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle ei näe ette sellist liikmesriigi siseriiklikele ametiasutustele koondumise käsitlemise suunamise järgset pädevuse jagamise erikorda, mis erineks asutamislepinguga ette nähtud korrast. Määruse nr 4064/89 artikli 9 lõige 8 ei välista otseselt komisjoni pädevust kontrollida, et liikmesriigid täidavad neile ühenduse konkurentsieeskirjadega pandud kohustusi, mille järgimisest neid sellise suunamisega ei vabastata. Kuigi kõnealuses sättes kehtestatakse asjassepuutuvale liikmesriigile kohustus, ei näe ei asutamisleping ega teisene õigus ette erilist kontrollimenetlust, mida komisjon peaks järgima.

Komisjon võib seega kontrollida selle kohustuse täitmist üksnes vastavalt asutamislepinguga ette nähtud menetlusele, kui küsimus on selle liikmesriigi pädevusse kuuluvast koondumisest. Kui koondumise käsitlemine on suunatud siseriiklikele ametiasutustele ja kui juhtum ei ole enam komisjoni otsese kontrolli all, siis on viimasel ainult võimalus toetuda EÜ artiklile 226 ja vajadusel esitada selle liikmesriigi vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi.

(vt punktid 40, 42−43)

2. Üksikisikutel ei ole õigust vaidlustada komisjoni keeldumist esitada liikmesriigi vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi. Seega ei ole komisjonil kohustust esitada liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi, vaid tal on selles osas diskretsiooniõigus, mis välistab nii üksikisikute õiguse nõuda, et komisjon väljendaks oma seisukohta teatud kindlal kujul, kui ka õiguse esitada hagi komisjoni keeldumise peale tegutseda.

(vt punkt 44)
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 91 punktist b nähtub, et kulud kuuluvad hüvitamisele siis, kui esiteks olid need seotud Esimese Astme Kohtu menetlusega ja teiseks olid need sel eesmärgil vältimatud.

Põhimõtteliselt ei saa menetluse tarvis vältimatuteks pidada advokaadi reisikulusid kliendiga isiklikult viimase elukohas kohtumiseks ega hageja reisikulusid suuliste seisukohtade ärakuulamiseks korraldatud kohtuistungil Luxembourgis isiklikult viibimiseks, kui Esimese Astme Kohus ei ole tema kohalolekut palunud ega asjaolud seda nõudnud, ega poole advokaadi reisikulusid pärast suulise menetluse lõppu, nimelt Esimese Astme Kohtu otsuse kuulutamisel Luxembourgis isiklikult viibimiseks.

(vt punktid 30 ja 52)
Kirja puhul, millega komisjon teatas, et tehakse tasaarvestus teatavate saadaolevate summade, mis hõlmavad tagasimakstavaid summasid ja viivisintresse, mis on seotud ERF-i poolt sellisetele teatud projektidele antud rahalise abi tühistamisega, mille lõppsaaja oli piirkondlik üksus, ja komisjoni poolt liikmesriigile võlgnetavate summade vahel, on tegemist otsusega, mille tegelik adressaat on asjaomane liikmesriik, kuigi komisjon oli selle kirja ametlikult adresseerinud nimetatud piirkondlikule üksusele ja teadmiseks asjaomase liikmesriigi majandus- ja rahandusministeeriumile.

Esiteks kuuluvad asjaomased võlgnetavad ja saadaolevad summad tegelikult liikmesriigile ja teiseks on liikmesriigil kaalutlusõigus ning ta võib otsustada asjaomaselt piirkondlikult üksuselt mitte nõuda selles kirjas märgitud summade – nii põhisumma kui ka viivisintressi – täielikult või osaliselt talle tagastamist.

Järelikult ei saa asjaomast piirkondlikku üksust pidada sellest otsusest otseselt puudutatuks ja tema esitatud hagi tuleb jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

(vt punktid 43–47)
52

Järgnevalt tuleb kohe tõdeda kolmanda taotluse osas, mis puudutab „nPB lisamise komisjoni poolt direktiivi 67/548 kahekümne üheksandasse tehnika arenguga kohandamisse kuni põhikohtuasjas otsuse tegemiseni” peatamist, et selle sõnastus on väga segane. Tegelikult, kuna „nPB lisamine [...] direktiivi 67/548 kahekümne üheksandasse tehnika arenguga kohandamisse” võib otsesõnu toimuda vaid selle teksti lõpliku vastuvõtmisega, tundub, et kolmandat taotlust tuleb tõlgendada nii, et sellega taotletakse komisjoni poolt heakskiidetud lõpliku teksti kohaldamise peatamist. Ometi on viidatud taotluse teatud kohtadest võimalik aru saada nii, et sama taotlusega taotlevad hagejad tegelikult seda, et ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik takistaks komisjoni ja/või regulatiivkomiteed nende seadusandliku pädevuse teostamisel direktiivi 67/548 kahekümne üheksandal tehnika arenguga kohandamisel. Nii tundub see eriti olevat neis kohtades, milles hagejad viitavad sellele, et nad soovivad komisjoni poolt regulatüvkomiteele tehtud ettepaneku heakskiitmise takistamist.
55

Kuna nimetatud summa arvestab kohtuasja kõiki asjaolusid kuni käesoleva määruse kuulutamise hetkeni, ei tule eraldi lahendada käesolevas menetluses pooltel tekkinud kulude hüvitamist (vt selle kohta eespool viidatud määrus Mulder jt vs. nõukogu ja komisjon, punkt 87) ega ka taotlust viivise maksmise kohta (eespool viidatud Euroopa Kohtu määrus kohtuasjas ENU vs. komisjon, punkt 26, ja 6. novembri 1996. aasta määrus kohtuasjas C-220/91 P-DEP: Preussag Stahl vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 11; Esimese Astme Kohtu aasta määrus kohtuasjas T-58/05 DEP: Centeno Mediavilla jt vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 43).
44

Menetlust korraldavate meetmete raames palus Esimese Astme Kohus pooltel identifitseerida kõnealused võlgnikud ja need, kellel on summasid saada ning, juhul kui üks nendest on Itaalia Vabariik, täpsustada, kas need summad oleksid igal juhul määratud hagejale või kas Itaalia Vabariik võis peale selle maakonna projektide neid vabalt kasutada ka teiste projektide finantseerimiseks. Komisjon täpsustas oma märkustes vastuseks Esimese Astme Kohtule, et võlad, mille osas tuli teha tasaarvestus, tulenesid maksetaotlusest seoses Itaalia Vabariigile adresseeritud komisjoni 8. augusti 2000. aasta otsusega K (2000) 2346 ERF-ist Sitsiilia PTK jaoks abi andmise kohta. Komisjon täpsustas ühtlasi, et konto, millel tehti . aasta kirjas nimetatud tasaarvestused, kuulus Itaalia majandus- ja rahandusministeeriumile. Hageja näib seda täpsustust kinnitavat, väites siiski, et Itaalia Vabariigi roll oli ainult vahendamine, järelevalve ja kontroll ning et kõnealused summad olid „piirkondliku otstarbega” ning tuli seega maksta temale.
9

IBA väidab menetlusse astumise avalduses, et tal on otsene ja eriline huvi käesolevas kohtuasjas ja et ta vastab ühenduste menetlusse astumise avalduste suhtes kohtupraktikas kehtestatud tingimustele. Esiteks märgib IBA, et ta on rahvusvaheline ühendus, juriidilise isiku staatusega ja esindab arvestatavat hulka asjaomases valdkonnas tegutsevaid ettevõtjaid. Ta on nimelt maailma kõige tähtsam juriidilist kutseala esindav ühendus. Teiseks väidab IBA, et tema eesmärkide hulka kuulub oma liikmete huvide — sealhulgas nendega suhtlemise kutsesaladuse põhimõtte — eestkoste, kaitse ja esindamine, vajadusel kohtus, eeskätt selleks, et tagada, et tema liikmed saaksid tegutseda oma kutsealal vabalt ja takistamatult. Kolmandaks märgib IBA, et käesolevas kohtuasjas tõstatatakse põhiküsimused kutsesaladuse põhimõtte kohta, ja märgib, et Esimese Astme Kohtu seisukoht nendes küsimustes mõjutab kahtlemata tema liikmeid kõikidel tasanditel — üksikliikmeid, advokatuure ja ettevõttejuristide ühendusi.
Keywords

Summary



Keywords

Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Advokaadi allkiri – Hageja, keda esindab õigusnõustaja, kes ei ole advokaat – Vastuvõetamatus

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 neljas lõik)

Summary

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 neljandast lõigust, mida sama põhikirja artikli 53 alusel kohaldatakse ka Esimese Astme Kohtu menetluste suhtes, tuleneb selgelt, et kaks kumulatiivset tingimust peavad olema täidetud selleks, et isikul oleks pädevus esindada Euroopa Kohtus teisi pooli kui liikmesriike ja institutsioone: ta peab olema advokaat ja tal peab olema õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus. Need tingimused on olulised menetlusnormid, mille täitmatajätmine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse.

Nii tuleb jätta läbi vaatamata selline hagiavaldus, mille on esitanud teine pool ja millele on alla kirjutanud õigusnõustaja, kes võib esindada pooli liikmesriigi kohtutes, kuid kes ei täida kõiki siseriikliku õigusega advokaadiks saamise eelduseks olevaid tingimusi ja kes ei ole seega Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 mõistes advokaat.

(vt punktid 7, 9 ja 10)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Kohaldamise tingimused –Tõsine ja korvamatu kahju – Tõendamiskoormis – Põhjuslik seos väidetava kahju ja vaidlustatud otsuse vahel

(EÜ artikkel 242)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Kohaldamise tingimused – Tõsine ja korvamatu kahju – Varaline kahju

(EÜ artikkel 242; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 2)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Kohaldamise tingimused – Tõsine ja korvamatu kahju – Mittevaraline kahju

(EÜ artikkel 242; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 2)

Summary

1. Ajutiste meetmete kohaldamise taotluse kiireloomulisust hinnatakse selle alusel, kas on vaja teha esialgne otsus selleks, et vältida ajutisi meetmeid taotlevale poolele tekkida võivat olulist ja korvamatut kahju. Viimatinimetatu peab tõendama, et ta ei saa oodata põhimenetluse tulemust, ilma et talle tekiks selline kahju. Seega kui hageja ei ole tõendanud seost väidetava kahju ja nende toimingute vahel, mille tegemise peatamist on taotletud, ei saa ajutist meedet pidada asjakohaseks ja vajalikuks väidetava kahju vältimiseks.

(vt punktid 65, 66 ja 70)

2. Varalist kahju ei saa põhimõtteliselt pidada korvamatuks ega isegi raskesti korvatavaks, kuna seda on hiljem võimalik hüvitada rahaliselt EÜ artiklis 288 ette nähtud õiguskaitsevahendite abil.

(vt punkt 72)

3. Otsus sõlmida leping teise pakkujaga ei too tingimata endaga kaasa korvamatut kahju selle pakkuja mainele ja usaldusväärsusele, kelle pakkumist välja ei valitud. Osalemine avalikes hangetes, mis on oma iseloomult eriti võistluslikud, toob endaga kaasa vältimatult riski kõigi osalejate jaoks ja ühe pakkuja kõrvaldamine pakkumismenetluse reeglite kohaselt ei tekita iseenesest mingit kahju.

(vt punkt 82)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ajutiste meetmete kohaldamine — Täitmise peatamine — Ajutised meetmed — Kohaldamise tingimused — Fumus boni iuris — Kumulatiivsus — Meetme ajutine iseloom — Asjaomaste huvide kaalumine — Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku kaalutlusõigus

(EÜ artikli 225 lõige 1, artikkel 242, artikkel 243; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 2)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine — Täitmise peatamine — Ajutised meetmed — Muutmine või tühistamine — Tingimus — Asjaolude muutumine — Muutmine või tühistamine taotluse rahuldamata jätmise korral — Välistamine

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 108)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine — Täitmise peatamine — Taotluse rahuldamata jätmine — Võimalus esitada uus taotlus — Tingimus — Uued faktilised asjaolud — Mõiste

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 109)

Summary

1. Ajutiste meetmete kohaldamise taotluses tuleb nimetada vaidluse ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti- ja õigusväited, mis esmapilgul õigustavad (fumus boni iuris) taotletava ajutise meetme kohaldamist. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlus jätta rahuldamata, kui mõni nendest ei ole täidetud. Taotletavad meetmed peavad lisaks olema ajutised selles mõttes, et need ei määra ette kindlaks vaidluse õiguslikke või faktilisi asjaolusid ega neutraliseeri eelnevalt põhiküsimuses hiljem langetatava otsuse tagajärgi.

Sellise tervikliku hindamise puhul peab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik vajadusel kaaluma asjaomaseid huve. Tal on ulatuslik kaalutlusõigus ja ta võib konkreetsete asjaolude alusel vabalt otsustada, kuidas ja mis järjekorras nende erinevate eelduste esinemist tuleb kontrollida, kuna mitte ükski ühenduse õigusnorm ei määra, millise korra alusel peab kohtunik otsustama ajutiste meetmete võtmise vajalikkuse üle.

(vt punktid 29–31)

2. Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklit 108, mis sätestab, et poole taotlusel võidakse ajutiste meetmete kohaldamise määrust igal ajal muuta või tühistada asjaolude muutumise tõttu, kohaldatakse siiski vaid juhul, kui on tehtud määrus ajutiste meetmete kohaldamise kohta. Seda ei saa kohaldada siis, kui ajutiste meetmete kohaldamise taotlus on jäetud rahuldamata; selliseid olukordi reguleerib kodukorra artikkel 109.

(vt punkt 54)

3. Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklile 109 ei takista ajutise meetme kohaldamise taotluse rahuldamata jätmine seda esitanud poolel esitada uut taotlust, mis põhineb uutel faktilistel asjaoludel. Hageja on kohustatud tõendama, et on täidetud uue taotluse esitamist lubavad tingimused, mis on sätestatud kodukorra artiklis 109. „Uuteks faktilisteks asjaoludeks” selle sätte tähenduses tuleb pidada selliseid asjaolusid, mis on ilmnenud alles pärast esimese ajutiste meetmete kohaldamise taotluse rahuldamata jätmist või millele hageja ei saanud viidata esimeses taotluses või esimese määruse aluseks oleva menetluse ajal ning mis on asjakohased asjaomase juhtumi hindamiseks.

(vt punktid 55, 57, 60)
Keywords

Summary



Keywords

Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Kohaldamise tingimused – Kiireloomulisus – Tõsine ja korvamatu kahju – Tõendamiskoormis – Hagejale tekkiv tõsine ja korvamatu kahju – Majanduslik kahju – Olukord, mis võib ohustada hageja olemasolu või halvendada pöördumatult tema turuseisundit – Riigiabi tagastamist määrav komisjoni otsus

(EÜ artikkel 242; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 2)

Summary

Esialgse õiguskaitse taotluse kiireloomulisust hinnatakse selle põhjal, kas on vaja teha eelnev otsus selleks, et vältida esialgset õiguskaitset taotlevale poolele tekkida võivat suurt ja korvamatut kahju. Viimane peab tõendama, et ta ei saa oodata põhikohtuasja lahendamist, ilma et talle tekiks selline kahju. Kahju vältimatus ei pea olema tõendatud absoluutse kindlusega, piisab, eriti kui kahju tekkimine sõltub mitme asjaolu ilmnemisest, kui kahju tekkimise tõenäosus on piisavalt ette nähtav. Hageja peab siiski suutma tõendada asjaolusid, mis annavad alust pidada sellist kahju suureks ja korvamatuks.

Lisaks peab hageja kiireloomulisust põhjendava asjaolu tõendamisel näitama, et täitmise peatamine või muude taotletud esialgse õiguskaitse abinõude kohaldamine on vajalik tema enda huvide kaitseks. Seevastu ei või hageja kiireloomulisuse põhjendamisel toetuda kahjule, mis tekib kellelgi teise kui tema enda huvidele, nagu kahju üldistele huvidele või kolmandate isikute õigustele, olgu need eraisikud või riik. Selliseid huve võib vajadusel arvesse võtta vaid kõnealuste huvide kaalumisel.

Kuigi üldtunnustatud seisukoht on, et välja arvatud erandlikel asjaoludel, ei või majanduslikku kahju pidada korvamatuks ega isegi raskesti korvatavaks, kuna selles osas on hiljem võimalik maksta rahalist hüvitist, on samamoodi üldtunnustatud ka seisukoht, et esialgne õiguskaitse on õigustatud juhul, kui ilma esialgse õiguskaitseta satuks hageja olukorda, mis võib ohustada tema olemasolu enne põhikohtuasja menetlust lõpetava lahendi tegemist või halvendab pöördumatult tema turuseisundit.

Kahju, mis tekib ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud riigiabi saanud isikute huvidele, on kõikide komisjoni otsuste, millega nõutakse sellise abi tagastamist, lahutamatu osa, ning sellist kahju ei saa käsitada kui eraldiseisvat suurt ja korvamatut kahju, mis ei sõltu sellest, kuidas väidetava kahju suurust ja korvamatust igal konkreetselt juhul hinnatakse.

(vt punktid 26–29, 33)