ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/17

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. oktoobri 2013. aasta otsus (Verwaltungsgericht Gelsenkirchen’i eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Michael Schwarz versus Stadt Bochum

(Kohtuasi C-291/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Biomeetriline pass - Sõrmejäljed - Määrus (EÜ) nr 2252/2004 - Artikli 1 lõige 2 - Kehtivus - Õiguslik alus - Vastuvõtmise menetlus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 7 ja 8 - Õigus eraelu austamisele - Õigus isikuandmete kaitsele - Proportsionaalsus)

2013/C 367/29

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Gelsenkirchen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Michael Schwarz

Vastustaja: Stadt Bochum

Ese

Eelotsusetaotlus — Verwaltungsgericht Gelsenkirchen — Nõukogu 13. detsembri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2252/2004 liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite kohta (ELT L 385, lk 1), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. mai 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2009 (ELT L 142, lk 1), mida on omakorda muudetud (ELT L 188, lk 127), artikli 1 lõike 2 kehtivus, pidades silmas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 8 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 8 — Isiku õigus nõuda, et talle väljastatakse pass tema sõrmejälgi salvestamata

Resolutsioon

Esitatud küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks mõjutada nõukogu 13. detsembri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2252/2004 liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2009, artikli 1 lõike 2 kehtivust.

(1) ELT C 273, 8.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/5

Euroopa Kohtu (teine koda) 24. oktoobri 2013. aasta otsus (Krajský súd v Prešove eelotsusetaotlus — Slovakkia) — Katarína Haasová versus Rastislav Petrík, Blanka Holingová

(Kohtuasi C-22/12) (1)

(Mootorsõidukite kasutamise kohustuslik tsiviilvastutuskindlustus - Direktiiv 72/166/EMÜ - Artikli 3 lõige 1 - Direktiiv 90/232/EMÜ - Artikkel 1 - Liiklusõnnetus - Sõitja hukkumine - Abikaasa ja alaealise lapse õigus kahju hüvitamisele - Mittevaraline kahju - Hüvitamine - Kaetus kohustusliku kindlustusega)

2013/C 367/07

Kohtumenetluse keel: slovaki

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Krajský súd v Prešove

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Katarína Haasová

Kostjad: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

Ese

Eelotsusetaotlus — Krajský súd v Prešove — Nõukogu 14. mai 1990. aasta kolmanda direktiivi 90/232/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 129, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 249) artikli 1 ja nõukogu 24. aprilli 1972. aasta direktiivi 72/166/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 103, lk 1; ELT eriväljaanne 06/01, lk 10) artikli 3 lõike 1 tõlgendamine — Kohustuslikust kindlustusest kolmandatele isikutele tuleneva tagatise ulatus — Siseriiklik õigusnorm, millega ei ole ette nähtud mittevaralise kahju hüvitamist

Resolutsioon

Nõukogu 24. aprilli 1972. aasta direktiivi 72/166/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 1, nõukogu 30. detsembri 1983. aasta teise direktiivi 84/5/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiviga 2005/14/EÜ, artikli 1 lõikeid 1 ja 2 ning nõukogu 14. mai 1990. aasta kolmanda direktiivi 90/232/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et mootorsõiduki kasutamise tsiviilvastutuse kohustuslik kindlustus peab katma liiklusõnnetuses hukkunu õigusjärglastel tekkinud mittevaralise kahju hüvitamise, kui selline hüvitamine on ette nähtud põhikohtuasjas kohaldatava siseriikliku õigusega kindlustusvõtja tsiviilvastutuse alusel.

(1) ELT C 98, 31.3.2012.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1610/96 (taimekaitsevahendite täiendava kaitsesertifikaadi kasutuselevõtu kohta) artikli 3 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus täiendava kaitse tunnistuse andmine taimekaitsevahendile, millele on nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ (taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, mida on muudetud komisjoni 21. septembri 2005. aasta direktiiviga 2005/58/EÜ) artikli 8 lõike 4 alusel väljastatud erandlikel asjaoludel antud müügiluba.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/14

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 5. detsembri 2013. aasta otsus (Landesgericht Salzburgi eelotsusetaotlus — Austria) — Walter Vapenik versus Josef Thurner

(Kohtuasi C-508/12) (1)

(Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Määrus (EÜ) nr 805/2004 - Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta - Otsuse täitekorraldusena kinnitamise nõuded - Olukord, kus otsus kahe väljaspool äri- või kutseala tegutseva isiku vahelise vaidluse kohta on tehtud võlausaldaja liikmesriigis)

2014/C 45/25

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesgericht Salzburg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Walter Vapenik

Kostja: Josef Thurner

Ese

Eelotsusetaotlus — Landesgericht Salzburg — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta (ELT L 143, lk 15; ELT eriväljaanne 19/07, lk 38) artikli 6 lõike 1 punkti d tõlgendamine — Vaidlustamata nõude otsuse täitekorraldusena kinnitamise tingimused — Olukord, kus otsus on tehtud võlausaldaja asukoha liikmesriigis kohtuvaidluses, mille mõlemaks pooleks on tarbijad

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta, artikli 6 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav lepingutele, mille kaks isikut on sõlminud väljaspool oma äri- või kutsetegevust.

(1) ELT C 46, 16.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 19. novembri 2013. aasta otsus — Euroopa Liidu Nõukogu versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-66/12) (1)

(Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasude ja pensionide iga-aastane kohandamine - Ametnike personalieeskirjad - Tühistamishagi - Teatis KOM(2011) 829 (lõplik) - Ettepanek KOM(2011) 820 (lõplik) - Tegevusetushagi - Ettepanekute esitamine ametnike personalieeskirjade XI lisa artikli 10 alusel - Komisjoni tegevusetus - Hagi eseme äralangemine - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine)

2014/C 39/06

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: M. Bauer ja J. Herrmann)

Hageja toetuseks menetlusse astuja: Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, D. Hadroušek ja J. Vláčil), Taani Kuningriik (esindajad: V. Pasternak Jørgensen ja C. Thorning), Saksamaa Liitvabariik (esindajad: T. Henze ja N. Graf Vitzthum), Iirimaa (esindaja: E. Creedon, keda abistasid C. Toland, BL ja solicitor A. Joyce), Hispaania Kuningriik (esindajad: N. Díaz Abad ja S. Centeno Huerta), Prantsuse Vabariik (esindajad: G. de Bergues, D. Colas ja J.-S. Pilczer), Läti Vabariik (esindajad: I. Kalniņš ja A. Nikolajeva), Madalmaade Kuningriik (esindajad: C. Wissels ja M. Bulterman), Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: E. Jenkinson ja J. Beeko, keda abistas barrister R. Palmer)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: J. Currall, D. Martin ja J.-P. Keppenne)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: Euroopa Parlament (esindajad: A. Neergaard ja S. Seyr)

Ese

Tühistamishagi — Komisjoni 24. novembri 2011. aasta teatis KOM(2011) 829 (lõplik), mis puudutab personalieeskirja XI lisa artiklis 10 sätestatud „erandklausli” alusel ettepanekute esitamisest keeldumist — Komisjoni ettepanek nõukogu määruse kohta, millega kohandatakse alates 1. juulist 2011 Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasusid ja pensione ning nimetatud töötasude ja pensionide suhtes kohaldatavaid paranduskoefitsiente — Tegevusetushagi — Komisjoni poolt personalieeskirja XI lisa artikli 10 alusel ettepanekute õigusvastane esitamata jätmine

Resolutsioon

1. Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.

2. Jätta Tšehhi Vabariigi, Taani Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Iirimaa, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Läti Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ning Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 118, 21.4.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/6

Euroopa Kohtu (viies koda) 28. novembri 2013. aasta otsus — Euroopa Liidu Nõukogu versus Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran, Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-348/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Iraani Islamivabariigi suhtes võetud piiravad meetmed, mille eesmärk on tõkestada tuumarelva levikut - Iraani nafta- ja gaasitööstuse vastu suunatud meetmed - Rahaliste vahendite külmutamine - Põhjendamiskohustus - Kohustus tõendada meetme põhjendatust)

2014/C 39/10

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: M. Bishop ja R. Liudvinaviciute-Cordeiro)

Teised menetlusosalised: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid F. Esclatine ja S. Perrotet), Euroopa Komisjon (esindajad: M. Konstantinidis ja E. Cujo)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (neljas koda) 25. aprilli 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-509/10: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft, millega Üldkohus tühistas Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran’i osas nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsuse 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP (ELT L 195, lk 39); nõukogu 26. juuli 2010. aasta rakendusmääruse (EL) nr 668/2010, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) artikli 7 lõiget 2 (ELT L 195, lk 25); nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta otsuse 2010/644/ÜVJP, millega muudetakse otsust 2010/413 (ELT L 281, lk 81), ja nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määruse (EL) nr 961/2010, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus nr 423/2007 (ELT L 281, lk 1) — Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Iraani vastu võetud piiravad meetmed, mille eesmärk on tuumarelva levikut tõkestada — Isikute, rühmituste ja üksuste loetelu, kellele kohaldatakse rahaliste vahendite külmutamist — Õigusnormi rikkumised — Vastuvõetavus — Kõnealune üksus kui valitsusorganisatsioon — Sellise organisatsiooni võimalus tugineda põhiõiguste kaitsele — Tõendamiskoormis

Resolutsioon

1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 25. aprilli 2012. aasta otsus kohtuasjas T-509/10: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft vs. nõukogu.

2. Jätta Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehrani tühistamishagi rahuldamata.

3. Jätta Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehrani kohtukulud tema enda kanda ning mõista talt välja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsioonimenetluses.

4. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsioonimenetluses tema enda kanda.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/5

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. novembri 2013. aasta otsus (Oberlandesgericht Koblenzi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Deutsche Lufthansa AG versus Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

(Kohtuasi C-284/12) (1)

(Riigiabi - ELTL artiklid 107 ja 108 - Soodustused, mida lennujaama käitav riigi osalusega äriühing annab odavlennuettevõtjale - Otsus algatada selle meetme suhtes ametlik uurimismenetlus - Liikmesriikide kohtute kohustus järgida selles abi olemasolu käsitlevas otsuses komisjoni antud hinnangut)

2014/C 39/08

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Koblenz

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Deutsche Lufthansa AG

Kostja: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH

Menetluses osales: Ryanair Ltd

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberlandesgericht Koblenz — ELTL artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 ning komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/111/EÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta (ELT L 318, lk 17) artikli 2 punkti b alapunkti i tõlgendamine — Riigiabi — Soodustused, mida lennujaama käitav riigi osalusega äriühing annab odavlennuettevõtjale — Komisjoni otsus algatada selle abi suhtes ametlik uurimismenetlus — Liikmesriikide kohtute võimalik kohustus järgida komisjoni hinnangut abi valikulisusele

Resolutsioon

Kui Euroopa Komisjon on ELTL artikli 108 lõiget 3 kohaldades algatanud selle artikli lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse seoses riikliku meetmega, millest ei olnud selle rakendamise käigus teavitatud, on siseriiklik kohus, kuhu on esitatud hagi selle meetme lõpetamiseks ja väljamakstud summade tagasimaksmiseks, kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed, et teha järeldused selle meetme peatamise kohustuse väidetavast rikkumisest.

Sellega seoses võib siseriiklik kohus otsustada peatada asjaomase meetme rakendamine ja nõuda juba makstud summade tagasinõudmist. Samuti võib ta kohaldada ajutisi meetmeid, et tagada esiteks osapoolte huvid ja teiseks Euroopa Komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse kasulik mõju.

Juhul kui siseriiklikul kohtul on kahtlusi seoses küsimusega, kas asjaomane meede kujutab endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, või seoses ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse kehtivuse või tõlgendamisega, võib ta esiteks küsida Euroopa Komisjonilt selgitusi ja teiseks võib või peab vastavalt ELTL artikli 267 teisele ja kolmandale lõigule esitama eelotsuse küsimuse Euroopa Liidu Kohtule.

(1) ELT C 273, 8.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. novembri 2013. aasta otsus (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hoge Raad der Nederlanden, Madalmaad) — X versus Minister van Financiën

(Kohtuasi C-302/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - EÜ artikkel 43 - Mootorsõidukid - Mootorsõiduki kasutamine liikmesriigis, kui see sõiduk on registreeritud teises liikmesriigis - Sellise sõiduki maksustamine esimesena nimetatud liikmesriigis sõiduki esmakordsel kasutusele võtmisel selle liikmesriigi teedel ja teises liikmesriigis sõiduki registreerimisel - Sõiduk, mida asjaomane kodanik kasutab nii eraviisiliselt kui ka sõitmiseks oma päritoluriigist töökohta, mis asub esimesena nimetatud liikmesriigis)

2014/C 39/09

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: X

Kostja: Minister van Financiën

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden — ELTL artiklite 21, 45, 49 ja 56 tõlgendamine — Siseriiklik õigusnorm, millega kehtestatakse registreerimismaks sõiduki esmakordsel kasutamisel liikmesriigi teedel — Maks, mida peab tasuma isik, kes elab kahes liikmesriigis, seal hulgas ka asjaomases liikmesriigis, ning kasutab oma sõidukit alaliselt mõlemas riigis — Teises liikmesriigis registreeritud sõiduk — Maksupädevuse teostamine mõlema liikmesriigi poolt

Resolutsioon

EÜ artiklit 43 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt tuleb teises liikmesriigis registreeritud ja selle registreerimise alusel juba maksustatud mootorsõiduki esmakordsel kasutusele võtmisel liikmesriigi teedel tasuda maks, kui see sõiduk on peamiselt mõeldud tegelikuks ja alaliseks kasutamiseks mõlemas liikmesriigis või kui seda sõidukit tõepoolest niimoodi kasutatakse, tingimusel et see maks ei ole diskrimineeriv.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/7

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. novembri 2013. aasta otsus (First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Ühendkuningriigi esitatud eelotsusetaotlus) — Dixons Retail plc versus Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Kohtuasi C-494/12) (1)

(Direktiiv 2006/112/EÜ - Käibemaks - Kaubatarne - Mõiste - Pangakaardi kasutamine pettuse eesmärgil)

2014/C 39/11

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Dixons Retail plc

Kostja: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) artikli 14 lõike 1 ja artikli 73 tõlgendamine — Mõiste „kaubatarne” — Kaubatarne, mis on tehtud pärast seda, kui krediitkaarti on ilma loata ja pettuse teel kasutatud ostu tegemiseks

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 punkti 1, artikli 5 lõiget 1 ja artikli 11 A osa lõike 1 punkti a kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, ning nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti a, artikli 14 lõiget 1 ja artiklit 73, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas on kauba füüsiline üleandmine ostjale, kes kasutab pangakaarti maksevahendina pettuse eesmärgil, „kaubatarne” nimetatud artikli 2 punkti 1, artikli 5 lõike 1, artikli 2 lõike 1 punkti a ning artikli 14 lõike 1 tähenduses ja et sellise üleandmise käigus kolmanda isiku poolt vastavalt viimase ja kauba tarnija vahel sõlmitud kokkuleppele, mille kohaselt kohustub kolmas isik tasuma tarnijale kauba eest, mille ta on müünud ostjatele, kes kasutasid seda kaarti maksevahendina, tehtud makse on „tasu” kuuenda direktiiv artikli 11 A osa lõike 1 punkti a ja direktiivi 2006/112 artikli 73 tähenduses.

(1) ELT C 26, 26.1.2013.
1.

Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta artikli 10 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et selliste konkreetselt homoseksuaalsetele isikutele suunatud karistusõiguslike õigusnormide olemasolu, nagu on kõne all kõigis põhikohtuasjades, võimaldab sedastada, et neid isikuid tuleb käsitada nii, et nad moodustavad teatava sotsiaalse grupi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 9/10

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. novembri 2013. aasta otsus (Inalta Curte de Casație și Justiție eelotsusetaotlus — Rumeenia) — Corina-Hrisi Tulică versus Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (C-249/12), Călin Ion Plavoșin versus Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș (C-250/12)

(Liidetud kohtuasjad C-249/12 ja C-250/12) (1)

(Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artiklid 73 ja 78 - Füüsiliste isikute teostatud kinnisvaratehingud - Nende tehingute liigitamine maksustatavateks tehinguteks - Tasumisele kuuluva käibemaksu määramine, kui pooled ei ole lepingu sõlmimisel selle kohta midagi ette näinud - Tarnija võimalus käibemaksu ostjalt tagasi saada või selle võimaluse puudumine - Tagajärjed)

2014/C 9/14

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Inalta Curte de Casație și Justiție

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Corina-Hrisi Tulică (C-249/12), Călin Ion Plavoșin (C-250/12)

Vastustajad: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (C-249/12), Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș — Serviciul Soluționare Contestații, Activitatea de Inspecție Fiscală — Serviciul de Inspecție Fiscală Timiș (C-250/12)

Ese

Eelotsusetaotlus — Înalta Curte de Casație și Justiție — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1), artiklite 73 ja 78 tõlgendamine — Maksustatav väärtus — Füüsiliste isikute teostatud kinnisvaratehingud, mida ei maksustata käibemaksuga — Siseriiklike ametiasutuste poolt eespool nimetatud tehingute maksustatavateks tehinguteks ümberkvalifitseerimine — Maksustatava väärtuse kindlaksmääramine, kui lepingu sõlmimisel ei ole käibemaksu mainitud — Lepingu hinnast käibemaksusumma mahaarvamine või ostja tasutud kogusummale käibemaksu lisamine

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, täpsemalt selle artikleid 73 ja 78 tuleb tõlgendada nii, et kui pooled on kauba hinnas kokku leppinud käibemaksu sootuks mainimata ja kui kauba tarnijaks on isik, kes on kohustatud tasuma maksustatavalt tehingult tasumisele kuuluva käibemaksu, tuleb juhul, kui tarnijal ei ole võimalust ostjalt tagasi saada käibemaksu, mida maksuhaldur nõuab, pidada kokkulepitud hinnaks hinda, mis juba sisaldab käibemaksu.

(1) ELT C 243, 11.8.2012.
1.

ELTL artikleid 49 ja 56 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi ettevõtja võib tugineda selle liikmesriigi kohtus neis artiklites sätestatud läbipaistvuskohustuse rikkumisele, mis seisneb selles, et selle liikmesriigi üks või mitu avalik-õiguslikku üksust on samas liikmesriigis asuva ettevõtjaga sõlminud kokkuleppe, mille kohaselt antakse sama liikmesriigi ettevõtjale tasu eest selget piiriülest huvi pakkuv kontsessioon või antakse mõnele ettevõtjale ainuõigus realiseerida selle huviga seotud majandustegevust.
4.

Sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei keela liidu õigus anda rajatisega seotud avaliku teenuse kontsessiooni hankemenetlust korraldamata, tingimusel et kontsessiooni andmine on kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega, mille järgimine — viitamata tingimata kohustusele korraldada hankemenetlus — võimaldab muus liikmesriigis kui kontsessiooni andva asutuse asukohaliikmesriigis asuval ettevõtjal saada kõnealust kontsessiooni puudutava asjakohase teabe enne kontsessiooni andmist nii, et ta saab soovi korral teatada oma huvist eelmainitud kontsessiooni saamise vastu; selle kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta sätteid koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, artikliga 16 tuleb tõlgendada nii, et: — nende sätete kohaselt on kohaliku omavalitsuse üksusel lubatud panna ettevõtjale, kelle ülesandeks on tehtud selle omavalitsusüksuse territooriumil jäätmete kogumine, kohustus vedada eramajapidamistest ja vajadusel teistelt jäätmetekitajatelt kogutud segaolmejäätmed lähimasse sobivasse jäätmekäitluskohta, mis asub kõnealuse kohaliku omavalitsuse üksusega samas liikmesriigis, — nende sätete kohaselt ei ole kohaliku omavalitsuse üksusel lubatud panna ettevõtjale, kelle ülesandeks on tehtud selle omavalitsusüksuse territooriumil jäätmete kogumine, kohustust vedada omavalitsusüksuse territooriumil tekkinud tööstuslikud jäätmed ja ehitusjäätmed lähimasse sobivasse jäätmekäitluskohta, mis asub selle omavalitsusüksusega samas liikmesriigis, kui need jäätmed kuuluvad taaskasutamisele ja kui nende jäätmete tekitaja ise on kohustatud viima need kas kõnealusesse ettevõttesse või otse sellesse jäätmekäitluskohta.