ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 5/48

5. oktoobril 2017 esitatud hagi – Traviacar jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-700/17)

(2018/C 005/65)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Traviacar, S.L. (O Carballiño, Hispaania) ja teised 96 hagejat (esindaja: advokaat P. Rúa Sobrino)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsus (SRB/EES/2017/08) ja sõltumatu eksperdi hinnang, millele see otsus põhineb vastavalt määruse nr 806/2014 artikli 20 lõikele 15;

— tunnistada määruse (EL) nr 806/2014 artiklid 18 ja 29 õigusvastaseks ning kohaldamatuks;

— mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 5/44

26. septembril 2017 esitatud hagi – Relea Álvarez jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-653/17)

(2018/C 005/60)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: María Jesús Relea Álvarez (Madrid, Hispaania) ja teised 20 hagejat (esindajad: advokaadid M. Gómez de Liaño Botella, V. Hernández-Talavera Martin, M. Gómez de Liaño Botella, F. Azpeitia Gamazo ja L. Lopez Álvarez)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— tunnistada EL varaliselt vastutavaks tekkinud kahju eest ja mõista ühtse kriisilahenduskorra fondi kulul välja kapitaliinstrumentide väärtus enne ühtse kriisilahenduskorra rakendamist, või teise võimalusena nende instrumentide väärtus vastavalt sõltumatu isiku tehtud hindamise alusel vastavalt artiklis 340 esitatud korrale, mille põhjal hagejad on nõudnud otsuse tühistamist ja tekitatud kahju hüvitamist;

— mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 132 ja järgmistele artiklitele.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 5/46

5. oktoobril 2017 esitatud hagi – Vendrell Marti versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-687/17)

(2018/C 005/62)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Pedro Vendrell Marti (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Martínez Martínez ja C. López-Mélida de Ramón)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsus (SRB/EES/2017/08) ja sõltumatu eksperdi hinnang, millele see otsus põhineb vastavalt määruse nr 806/2014 artikli 20 lõikele 15;

— tunnistada määruse (EL) nr 806/2014 artiklid 18 ja 29 õigusvastaseks ning kohaldamatuks;

— mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
—

teise võimalusena muuta vaidlustatud otsust nii, et selles oleks märgitud, et tähis on piisavalt eristav, mistõttu selle registreerimisele ei ole määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b või c alusel vastuväiteid;
ET Euroopa Liidu Teataja C 5/44

9. septembril 2017 esitatud hagi – de la Fuente Martín jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-619/17)

(2018/C 005/59)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Juan Antonio de la Fuente Martín (Madrid, Hispaania) ja teised 525 hagejat (esindajad: advokaadid M. Durán Muñoz ja M. Duran Campos)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada, jätta tagajärgedeta ja võtta tagasi Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta täitevistungil vastu võetud otsus SRB/EES/2017/08, mis on osaliselt ja mittetäielikult avaldatud 12. juulil 2017, osas, milles võetakse vastu finantsasutuse Banco Popular Español, S.A kriisilahendusskeem, ja tagastada aktsionäridele ja kapitaliinstrumentide omanikele nende vastavad aktsiad ja kapitaliinstrumendid nimetatud pangas ja seetõttu taastada täielikult nende isikute õigused;

— teise võimalusena tunnistada, et Ühtse Kriislahendusnõukogu vaidlustatud otsus on tekitanud Banco Popular Español, S.A aktsionäridele ja väärtpaberite omanikele kahju, mida Ühtne Kriisilahendusnõukogu peab hüvitama kooskõlas 15. juuli 2014. aasta määruse nr 806/2014 artiklis 87 sätestatuga, mõistes Ühtselt Kriisilahendusnõukogult ja seega Euroopa Liidult välja hüvitise hagejatele summas, mis on võrdväärne nendele kuulunud aktsiate ja kapitaliinstrumentide väärtusega päev enne siinses asjas vaidlustatud otsuse vastuvõtmist, või kolmanda võimalusena summas, mis vastab majanduslikule väärtusele, mis neil instrumentidel oleks säilinud olukorras, kui finantsasutuse suhtes oleks toimunud tavapärane maksejõuetusmenetlus hetkel, kui Ühtse kriisilahendusnõukogu otsus vastu võeti.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán et Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 5/48

5. oktoobril 2017 esitatud hagi – OCU versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-701/17)

(2018/C 005/66)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Martínez Martínez ja C. López-Mélida de Ramón)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsus (SRB/EES/2017/08) ja sõltumatu eksperdi hinnang, millele see otsus põhineb vastavalt määruse nr 806/2014 artikli 20 lõikele 15;

— tunnistada määruse (EL) nr 806/2014 artiklid 18 ja 29 õigusvastaseks ning kohaldamatuks;

— mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 22/42

7. augustil 2017 esitatud hagi – Ruiz Jayo jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-526/17)

(2018/C 022/58)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: María Concepción Ruiz Jayo (Madrid, Hispaania) ja teised 3499 hagejat (esindajad: advokaadid S. Rodríguez Bajón, F. Cremades García ja M. Ruiz Núñez)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— võtta tühistamishagi vastu ja tunnistada see põhjendatuks;

— ELTL artikli 277 alusel tunnistada kohaldamatuks määrus (EL) nr 806/2014 või teise võimalusena nimetatud määruse (EL) nr 806/2014 artikkel 21, artikli 22 lõike 2 punkt a ja artikkel 24 ning ka artiklid 18 ja 23;

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu vaidlustatud otsus;

— kohustada Ühtset Kriisilahendusnõukogu hüvitama hagejatele kahju, mis tekkis liidu õigusega vastuolus olevate normide kohaldamisest;

— teise võimalusena kohustada Ühtset Kriisilahendusnõukogu maksma hagejatele aktsionäride ja võlausaldajate hüvitist vastavalt Banco Populari väärtuse hindamisele, mille hagejad esitasid kui määruses nr 806/2014 sätestatud lõpliku väärtuse hindamise, mille eesmärk on määrata kindlaks, kas aktsionäre ja võlausaldajaid oleksid paremini koheldud, kui kriisilahenduses olev krediidiasutus oleks algatanud tavalise maksejõuetusmenetluse;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi on esitatud Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta otsuse (SRB/EES/2017/08) peale, millega määrati Banco Popular Español, S.A kriisilahendusmenetlus.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 22/48

30. oktoobril 2017 esitatud hagi – Escribà Serra jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-731/17)

(2018/C 022/63)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Juan Escribà Serra (Girona, Hispaania) ja teised kaheksa hagejat (esindajad: advokaadid R. Vallina Hoset ja A. Lois Perreau de Pinninck)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tuvastada Ühtse Kriisilahendusnõukogu lepinguväline vastutus ja kohustada viimast hüvitama kahju, mis hagejale tekkis kõigi selle asutuse tegudest ja tegemata jätmistest, mistõttu ta kaotas kogu investeeringu Banco Popular Español, S.A. allutatud võlakirjadesse;

— mõista Ühtselt Kriisilahendusnõukogult pooltele välja 1 726 504 eurot tekitatud kahju hüvitamiseks („sissenõutav summa“), mis individuaalselt jaguneb järgmiselt: — Ramón Romaguera Amat: 1 071 602,94 eurot; — Cerámica Puigdemont: 260 437,16 eurot; — Maria Dolors Guell Parnau: 52 524,35 eurot; — Enrique Escribà Nadal: 70 838,57 eurot; — Joan Escribà Serra ja Maria Dolors Nadal Casaponsa: 151 796,93 eurot; — Laia Escribà Nadal ja Maria Dolors Nadal Casaponsa: 25 299,49 euros; — José Sabater Comas ja Ma Inmaculada Urgellés Bosch: 94 004,56 eurot;

— suurendada sissenõutavat summat tasandusintressi võrra alates 7. juunist 2017 kuni käesolevat asja lahendava kohtuotsuse kuulutamiseni;

— suurendada sissenõutavat summat viivise võrra, mida arvestatakse alates käesolevas asjas kohtuotsuse kuulutamisest kuni sissenõutava summa tervikuna maksmiseni, EKP poolt peamiste refinantseerimistehingute puhul aluseks võetavas intressimääras, millele lisandub kaks protsendipunkti;

— mõista kohtukulud välja Ühtselt Kriisilahendusnõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjas T-659/17, Vallina Fonseca vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
2.

Teine väide, et üksikotsus on ebaseaduslik, põhineb järgmistel väidetel: — et on rikutud ettenähtavuse, õiguskindluse ja hea halduse põhimõtteid ning nende omandatud õigusi; — et on rikutud õigust pereelule ja õigust haridusele; — et on rikutud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet; — et võetud meetme puhul ei ole kaalutud huve ega ole austatud proportsionaalsuse põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 22/42

5. oktoobril 2017 esitatud hagi – García Gómez jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-693/17)

(2018/C 022/59)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Abel García Gómez (Torrevieja, Hispaania) ja teised 2 199 hagejat (esindajad: advokaadid: J. Cremades García, S. Rodríguez Bajón ja M. F. Ruiz Núñez)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— võtta tühistamishagi vastu ja lugeda see põhjendatuks,

— ELTL artikli 277 alusel tunnistada kohaldamatuks määrus (EL) nr 806/2014 või teise võimalusena nimetatud määruse (EL) nr 806/2014 artikkel 21, artikli 22 lõike 2 punkt a ja artikkel 24 ning ka artiklid 18 ja 23;

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu vaidlustatud otsus;

— kohustada Ühtset Kriisilahendusnõukogu hüvitama hagejatele kahju, mis tekkis liidu õigusega vastuolus olevate normide kohaldamisest;

— teise võimalusena kohustada Ühtset Kriisilahendusnõukogu maksma hagejatele aktsionäride ja võlausaldajate hüvitist vastavalt Banco Populari väärtuse hindamisele, mille hagejad esitasid kui määruses nr 806/2014 sätestatud lõpliku väärtuse hindamise, mille eesmärk on määrata kindlaks, kas aktsionäre ja võlausaldajaid oleksid paremini koheldud, kui kriisilahenduses olev krediidiasutus oleks algatanud tavalise maksejõuetusmenetluse;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi on esitatud Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta otsuse (SRB/EES/2017/08) peale, millega määrati Banco Popular Español, S.A kriisilahendusmenetlus.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
1.

Esimene väide, et käesolevas asjas vaidlustatud otsusega, nimelt komisjoni 2. veebruari 2017. aasta otsusega (EL) 2017/1470 abikava SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) kohta, mida Prantsusmaa rakendas Région Île-de-France’i bussiveoettevõtjate suhtes (ELT 2017, L 209, lk 24), on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1. Komisjon pani selle rikkumise toime sellega, et ta kvalifitseeris CT2 lepingu osa C2 riigiabiks, leides, et meede annab toetuse saajatele majandusliku eelise. Lisaks väidab hageja, et komisjon rikkus oma analüüsis korduvalt õigusnorme ja tegi mitu hindamisviga, järeldades, et Altmarki kohtupraktika neljas kriteerium ei olnud käesoleval juhul täidetud.
b)

4. detsembri 2012. aasta „Informal message in reply to the submission of 7 November (Álava)“;
2.

Teine väide, mis on esitatud teise võimalusena ja mille kohaselt on ametnike personalieeskirjade artikli 27 esimesele lõigule tuginedes konkursiteade õigusvastane. Täpsemalt ei ole vaidlusalune konkursile lubamise tingimus seotud täidetava ametikoha nõuetega, nagu neid on kirjeldatud konkursiteates, ning seega on see teenistuse huvidega vastuolus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 32/37

20. novembril 2017 esitatud hagi – Saksamaa Liitvabariik versus ECHA

(Kohtuasi T-755/17)

(2018/C 032/51)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: advokaadid D. Klebs ja T. Henze)

Kostja: Euroopa Kemikaaliamet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Kemikaaliameti apellatsiooninõukogu 8. septembri 2017. aasta otsus (juhtum nr A 026-2015) osas, milles apellatsiooninõukogu liikmesriikide komitee 1. oktoobri 2015. aasta otsuse aine „1,4-benseendiamiini N, N’-asendatud fenüül- ja bensüülderivaatide segu“ kohta (edaspidi „BENPAT“) CAS-nr: 68953-84-4 (EÜ-nr: 273-227-8): — osaliselt tühistas, kuivõrd otsus nägi ette registreerijate poolt OECD TG 309 alusel teostatava uuringu ajal metaboliitide määratlemise, — osaliselt tühistas, kuivõrd otsus nägi ette uuringu, mis tuleb läbi viia OECD TG 308 alusel, ja — otsustas, et otsuse põhjendustes sisalduv selgitus bioakumulatsiooni kohta tuleb välja jätta;

— ja mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

Hageja väidab eelkõige, et apellatsiooninõukogu on ületanud oma pädevust sellega, et ta kontrollis kaebuse menetlemisel täies ulatuses ja hindas uuesti hindamisotsust ning jõudis nii (formaalselt ja sisuliselt põhjendamata) järelduseni, et liikmesriikide otsus tuleb osaliselt tühistada ja muuta.

1. Esimene väide: apellatsiooninõukogu ei ole pädev hindama hindamismenetluses sisulisi küsimusi;

2. Teine väide: rikutud on Euroopa Kohtu Meroni-lahendit, kuna apellatsiooninõukogul kui liidu ühe ameti organil puudub iseseisev kaalutlusotsuse tegemise õigus;

3. Kolmas väide: rikutud on subsidiaarsuse ja pädevuse andmise põhimõtet, sest apellatsioonikoda rikkus liikmesriikide õigusi, mis on institutsionaliseerutud kemikaaliameti liikmesriikide komitee otsuste tegemise õiguses, ning tema sellise tegevuse jaoks puudub volitusnorm liidu õiguses;

4. Neljas väide: rikutud on REACH-määruse (1) sätteid, sest apellatsiooninõukogul puudub õigus hindamisotsuseid sisuliselt kontrollida. Teise võimalusena väidab hageja, et apellatsioonikojal on REACH-määruse artikli 51 lõike 8 kohaselt hindamisotsuste läbivaatamisel üksnes piiratud kontrollipädevus.

5. Viies väide: rikutud on ELTL artikli 296 lõikes 2 sätestatud põhjendamiskohustust, sest apellatsiooninõukogu ei näidanud ära, kust tuleneb tema väidetav kontrollipädevus;

6. Kuues väide: sisuliselt vale ja õigusvastane otsus.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).
1.

Esimene väide, et ametisse nimetav asutus ei täitnud nõuetekohaselt 14. veebruari 2017. aasta kohtuotsust Kerstens vs. komisjon (T-270/16 P, ei avaldata, EU:T:2017:74) ja rikkus non bis in idem-põhimõtet, kui ta otsustas hageja suhtes uuesti distsiplinaarmenetluse algatada.
2.

Teise väite kohaselt on komisjon rikkunud õigusnormi ja teinud faktivea, kuna kohaldas väära kriteeriumi selleks, et teha kindaks, kas ELTL artikli 107 lõike 1 nõuded on täidetud ning kohaldas nimetatud (väära) kriteeriumi ELTL artikli 107 lõiget 1 rikkudes; — komisjoni järeldus, et tegemist oli soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, põhineb üksnes „punkt-punktilt võrdluse“ kriteeriumil; — komisjon andis erainvestori kriteeriumi põhise hinnangu pärast seda, kui oli juba otsustanud, et tegemist oli soodustusega ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses; — komisjoni „punkt-punktilt võrdlus“ on õiguslikult väär; — komisjon on teinud „punkt-punktilt võrdluse“ kriteeriumi rakendamisel ilmse hindamisvea, nimelt ei võtnud ta arvesse asjakohast teave, mis oli talle vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal kättesaadav;
1.

Esimene väide: rikutud on taimekaitsevahendite turustamise määrust (nr 1107/2009) (2), pikendamismäärust (nr 1141/2010) (3), klassifitseerimise, märgistamise ja pakendamise määrust (nr 1272/2008) (4) ja loomkatsete direktiivi (2010/63) (5): — hagejate väitel on vaidlusalust määrust vastu võttes rikutud pikendamismäärust (nr 1141/20) ja pikendamise suuniseid (SANC0/10387/2010 rev. 8), osas, milles Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „EFSA“) hindas ümber FPSi ohuprofiili, kuigi teaduslikult põhjendatud teadmiste tase ega kohaldatav õiguslik raamistik ei olnud muutunud; — hagejate väitel on vaidlusalust määrust vastu võttes rikutud klassifitseerimise, märgistamise ja pakendamise määrust (nr 1272/2008) ning komisjoni suuniseid põhjavee metaboliitide kohta (SANC0/221/2000 rev. 10), osas, milles EFSA tugines kolme põhjavee-metaboliidi toksilisuse eeldamisel omaenda ettepanekule FPSi ohuklassifikatsiooni kohta; — hagejate väitel on vaidlusalust määrust vastu võttes rikutud loomkatseid käsitlevaid ELi õigusnorme, mida sisaldavad taimekaitsevahendite turustamise määrus (nr 1107/2009) ja loomkatsete direktiiv (2010/63), osas, milles EFSA tuvastas andmelünga seoses genotoksilisust käsitlevate lisauuringutega, võtmata kohaselt arvesse tõendite üldist kaalu ja hoolimata sellest, et lisakatsete vajadust ei olnud tõendatud.
—

tühistada komisjoni vaikimisi tehtud 24. augusti 2017. aasta eitav otsus, mis on määruse nr 1049/2001 artikli 8 lõike 3 kohaselt tingitud sellest, et komisjon jättis ettenähtud tähtaja jooksul vastamata hageja 10. juuli 2017. aasta korduvtaotlusele dokumentidega tutvumiseks seoses 2. mail 2017 numbri 2017/2592 all registreeritud taotlusega dokumentidega tutvumiseks, niivõrd kuivõrd see puudutab teavet, mis on esitatud või vahetatud seoses hanketeatega liikuva satelliitside teenuseid osutavate üle-euroopaliste süsteemide kohta;
—

Väidetakse, et taotletavad dokumendid ei kuulu ühegi üldise eelduse kohaldamisalasse. Komisjoni väide, et teavitamismenetluse ja rikkumismenetluse vahel on „lahutamatu seos“, on faktiliselt väär ja liiga ebamäärane. Igal juhul ei saa ta tõendada, et kõnealused dokumendid kuuluvad ühe või teise üldise eelduse kohaldamisalasse, sest see oleneb üksnes sellest, kas need kuuluvad rikkumismenetluse toimikusse või mitte. Õige kriteerium selle tuvastamiseks, kas dokumendid sellesse toimikusse kuuluvad, on see, kas komisjon sai need enda valdusse kavandatava või algatatud rikkumismenetluse raames, st kas ta koostas, sai, tellis vms selle dokumendi niisuguse menetluse raames või eesmärgiga see algatada. Väidetakse, et see kriteerium ei ole käesolevas asjas täidetud.
4.

Neljas väide, et on vääralt tõlgendatud riigiabi mõistet seoses konkurentsi ja piiriülese kaubanduse kahjustamise nõudega, ja on vääralt tuvastatud faktid ning neid moonutatud; lisaks heidetakse ette põhjendamatust. — Komisjon välistas vaidlustatud otsuses liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamise, keskendudes peamiselt asjaolule, et Marina di Komunala Izola osutatavad teenused ei paku huvi hagejate osutatavate teenuste potentsiaalsetele klientidele. — Komisjoni poolt selliselt tuvastatud faktid on väärad. Marinvesti ja Portingu turismisadama kõrval asub abisaajast äriühingu (Komunala Izola) hallatav teine struktuur, mis osutab sarnaseid teenuseid kokku potentsiaalselt kuni 505 laevakoha osas ja neid teenuseid reklaamitakse muuhulgas ka itaalia keeles internetilehel, mis on suunatud kõigile potentsiaalselt huvitatud isikutele.