Juhul kui vaidlustatud akt on varasemat akti puhtalt kinnitav, on hagi vastuvõetav ainult tingimusel, et kinnitatud akt vaidlustati tähtaegselt.

Seevastu võib uute ja oluliste asjaolude ilmnemisel olla varasema, lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamise taotlus põhjendatud. Kui akt võetakse vastu uutel ja olulistel asjaoludel põhineva taotluse alusel, millega haldusasutusel palutakse uuesti vaadata läbi varasem otsus, siis ei saa sellist akti pidada puhtalt kinnitavaks osas, milles käsitletakse uusi ja olulisi asjaolusid ja milles see sisaldab seega uusi asjaolusid võrreldes varasema aktiga. Niisiis peab asjaomane institutsioon pärast lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamist uute ja oluliste asjaolude alusel tegema uue otsuse, mille õiguspärasust saab vajaduse korral vaidlustada Euroopa Kohtus. Seevastu olukorras, kus uusi ja olulisi asjaolusid ei esine, ei ole asjaomane institutsioon kohustatud varasemat otsust uuesti läbi vaatama.

Sellest tulenevalt peetakse akti vastuvõetuks olukorra uue hindamise alusel – mis välistab selle, et seda peetakse puhtalt kinnitavaks aktiks –, kui akt võeti vastu huvitatud isiku taotlusel või akti vastuvõtja omal algatusel selliste oluliste asjaolude alusel, mida ei võetud arvesse varasema akti vastuvõtmisel. Kui seevastu faktilised ja õiguslikud asjaolud, millel uus õigusakt põhineb, ei erine varasemat õigusakti vastuvõtmist õigustanud asjaoludest, on kõnealune uus akt puhtalt eelmist õigusakti kinnitav.

Mis puudutab tühistamishagi, mis on esitatud komisjoni otsuse peale, millega keelduti varasema otsuse muutmisest, ja mis põhines sellise õigusliku põhjenduse analoogia alusel kohaldamisele, mida liidu kohus pärast varasema otsuse vastuvõtmist kuulutatud kohtuotsustes kasutas, siis asjaolu, et need kohtuotsused on tehtud pärast seda otsust, ei ole piisav, et neid pidada uuteks asjaoludeks.

Mis puudutab eelotsust, siis sellel ei ole mitte konstitutiivne, vaid üksnes deklaratiivne väärtus, mistõttu selle mõju avaldub põhimõtteliselt alates tõlgendatud normi jõustumisest. Selline kohtuotsus seega üksnes selgitab kehtivaid õigusnorme, nagu neid oleks võinud või pidanud mõistma haldusasutus otsuse vastuvõtmisel.

Mis puudutab samalaadseid otsuseid tühistavaid kohtuotsuseid, siis nende põhjenduste arvestamisega, millest nähtuvad liidu kohtu poolt tühistavas kohtuotsuses tuvastatud õigusvastasuse täpsed põhjused, tehakse lihtsalt kindlaks resolutsioonis otsustatu täpne tähendus ning seega ei saa tühistava kohtuotsuse põhjenduse õigusjõudu kohaldada isikute olukorrale, kes ei olnud menetluse pooled ja seetõttu ei saanud nende suhtes kohtuotsusega mitte midagi otsustada. Neil asjaoludel tuleb märkida, et kuigi ELTL artikkel 263 kohustab asjaomast institutsiooni vältima seda, et tühistatud akti asendavad aktid sisaldaksid samasuguseid puudusi kui need, mis on tuvastatud tühistavas kohtuotsuses, ei eelda nimetatud säte, et institutsioon peaks asjaomaste isikute taotlusel uuesti läbi vaatama samasugused või samalaadsed otsused, millel on väidetavalt sama puudus ja mis on adresseeritud teistele adressaatidele kui hageja.

Selliseid kohtuotsuseid ei saa pidada uuteks asjaoludeks. Pelk asjaolu, et haldusasutus otsuse vastuvõtmisel ega otsuse adressaat enne selle otsuse peale hagi esitamise tähtaja möödumist ei võtnud arvesse ega tõstatanud hilisemas kohtuotsuses liidu kohtu antud õiguse tõlgendust või õiguslikku põhjendust, ei muuda asjaomase otsuse lõplikku iseloomu.

Nende haldusotsuste puhul, mis on liidu õigusega vastuolus ja mis on muutunud lõplikuks, on õiguskindluse põhimõttel tõesti piirid, mistõttu nende otsuste muutmine võib teatud tingimustel olla põhjendatud. Need piirid ei ole siiski kohaldatavad, kui lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamise taotleja ei ole ammendanud kõiki tema käsutuses olevad õiguskaitsevahendeid selle otsuse peale.

(vt punktid 58–60 ja 66–73)