Direktiivi 92/49 otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 73/239 ja 88/357 (kolmas kahjukindlustuse direktiiv), muudetud direktiiviga 2007/44, tuleb tõlgendada nii, et selle direktiiviga ei ole vastuolus see, et liikmesriik lubab pädeval siseriiklikul asutusel siseriiklike õigusnormide alusel olukorras, kus ta võiks põhjendatult esitada kavandatavale omandamisele vastuväite artikli 15b lõike 2 alusel, lisada kavandatava omandamise heakskiidule piiranguid või nõudeid kas omal algatusel või vormistades kohustused, mille kavandatav omandaja on välja pakkunud, tingimusel et see ei kahjusta omandajale sama direktiiviga antud õigusi.

Direktiivi 92/49 otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 73/239 ja 88/357 (kolmas kahjukindlustuse direktiiv), muudetud direktiiviga 2007/44, tuleb tõlgendada nii, et pädev siseriiklik asutus ei ole kohustatud seadma kavandavale omandajale piiranguid või nõudeid, enne kui ta saab esitada vastuväite kavandatavale omandamisele. Kui see asutus otsustab lisada kavandatava omandamise heakskiidule piiranguid või nõudeid, siis ei saa need põhineda kriteeriumil, mis ei kuulu nimetatud direktiivi artikli 15b lõikes 1 loetletud kriteeriumide hulka, ega tohi minna kaugemale, kui on vajalik selleks, et kavandatav omandamine neile kriteeriumidele vastaks.

Direktiivi 92/49 otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega muudetakse direktiive 73/239 ja 88/357 (kolmas kahjukindlustuse direktiiv), muudetud direktiiviga 2007/44, artikli 15b lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus see, et pädev siseriiklik asutus seab ettevõtte juhtimist käsitleva nõude, mis puudutab kavandatava omandamisega seotud kindlustusseltside nõukogude koosseisu.

Nimelt tuleneb direktiivi 92/49 artikli 15b lõike 1 punktist d, et pädev siseriiklik asutus võib esitada kavandatavale omandamisele vastuväite põhjendusel, mis puudutab seda, kas kahjukindlustusselts suudab juhul, kui omandamine toimub, järgida sellel direktiivil põhinevaid usaldatavusnõudeid ning nende järgimist jätkata, arvestades, et selle sätte kohaselt eeldab kindlustusseltsi suutlikkus usaldatavusnõudeid järgida ja nende järgimist jätkata seda, et kontsernil, mille osaks ta saab, on olemas struktuur, mis võimaldab pädevatel asutustel teostada tõhusat järelevalvet.

Samas võib teha õiguspärase järelduse, et nõue, mille eesmärk on tagada äriühingu järelevalveorgani sõltumatus, võib aidata tõsta tema poolt esitamisele kuuluva järelevalvealase aruandluse kvaliteeti ja suurendada selle usaldusväärsust, kusjuures teave on vajalik selleks, et pädev asutus saaks teostada äriühingu üle tõhusat järelevalvet.

Seega võib taolist nõuet põhimõtteliselt pidada seotuks kriteeriumiga, mis kuulub direktiivi 92/49 artikli 15b lõikes 1 loetletud kriteeriumide hulka.

Sellegipoolest on liikmesriigi kohtu ülesanne kohtuasja kõiki asjaolusid arvesse võttes hinnata, kas see nõue on vajalik tagamaks, et kõnealused omandamised vastaksid selles sättes ette nähtud kriteeriumidele.

(vt punktid 48, 52, 53, 56 ja resolutsiooni punkt 3)