19

Serif Vanly poolt KNK nimel esitatud hagi osas leidis Esimese Astme Kohus, et see on vastuvõetamatu järgmistel põhjustel: „43 […] KNK on vaidlustanud otsuse 2002/334 eelnevalt oma hagiavalduses, mis on registreeritud numbri T-206/02 all. Kuna hagi ese, põhjendused ja pooled on samad, on käesolev hagi vastuvõetamatu poolelioleva kohtuasja vastuväite tõttu niivõrd, kuivõrd KNK on esitanud selle otsuse 2002/334 peale. […] 45 KNK poolt otsuse 2002/460 peale esitatud hagi osas nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, et teatud kategooria isikute kollektiivsete huvide kaitseks asutatud ühendust ei saa pidada selle kategooria üldisi huve puudutava meetme poolt otseselt ja isiklikult puudutatuks EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses, ja järelikult ei ole tema poolt oma liikmete nimel esitatud tühistamishagi vastuvõetav, kui liikmetel puudub individuaalne kaebeõigus (14. detsembri 1962. aasta otsus liidetud kohtuasjades 19/62–22/62: Fédération nationale de la boucherie en gros et du commerce en gros des viandes jt vs. nõukogu, EKL 1962, lk 943, 960 ja 21. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas T-69/96: Hamburger Hafen- und Lagerhaus jt vs. komisjon, EKL 2001, lk II-1037, punkt 49). 46 Käesolevas asjas tuleb sedastada, et KNK asutamisotsuse artikli 7 lõike A alusel on tema ülesandeks tugevdada kurdide ühtsust ja koostööd kõigis Kurdistani piirkondades ja toetada nende võitlust kurdi rahva kõrgemaid huve arvestavalt. KNK-d tuleb seega pidada teatud kategooria isikute ühiste huvide esindamiseks asutatud ühenduseks. 47 Sellist järeldust tõendab ka hagejate argument, mille kohaselt PKK lisamisel loetellu on „demoraliseeriv mõju” KNK võimele seda eesmärki taotleda. Eespool nimetatud kohtupraktika alusel ei saa otsust sel põhjusel pidada teda isiklikult puudutavaks. 48 Järgmisena tuleb kontrollida, kas KNK saab tugineda sellele, et üks või mitu tema liiget saab esitada […] otsuse [2002/460] peale tühistamishagi. 49 PKK osas tuleb sedastada, et hagejad — väites, et PKK on tegevuse lõpetanud — vähemalt tunnistavad, et PKK ei ole enam KNK liige. Selles osas ei saa nõustuda, et isiku varasem kuulumine ühendusse võimaldaks ühendusel tugineda selle isiku võimalikule tegevusele. Sellise põhjendusega nõustumine tähendaks ühendusele teatava kestva kaebeõiguse andmist ja seda vaatamata sellele, et kõnealune ühendus ei saa enam väita, et ta esindab endise liikme huve. 50 KADEK-i osas tuginevad hagejad peamiselt sellele, et otsusel 2002/460 on KNK potentsiaalsele liikmele selline mõju, et ta ei saa liituda KNK-ga. Isegi kui oletada, et KADEK-il võis olla õigus otsuse 2002/460 vaidlustamiseks käesoleva hagi esitamise kuupäeval, mis tundub võimalik, eriti kui teda saaks pidada PKK õigusjärglaseks ja/või tegevuse tegelikuks jätkajaks, ei saa KNK tugineda KADEK-i liikmelisusele enda organisatsioonis, sest KADEK ei kuulu sellesse. 51 Lõpuks väidavad hagejad, et otsus puudutab isiklikult KNK-d ja tema liikmeid üldiselt, sest nende tegevust piirab hirm, et nende vara külmutatakse, kui nad teevad koostööd vaidlustatud loetellu lisatud ühendusega. Selles osas tuleb meelde tuletada, et […] otsuses [2002/460] kehtestatud keeld anda rahalisi vahendeid PKK käsutusse on üldkohaldatav, sest see on adresseeritud kõigile Euroopa Ühenduse õigussubjektidele. […] [O]tsust [2002/460] kohaldatakse seega objektiivselt määratletud olukordades ja see toob endaga kaasa õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt kindlaks määratud isikute rühmale (vt selle kohta Euroopa Kohtu 6. oktoobri 1982. aasta otsus kohtuasjas 307/81: Alusuisse Italia vs. nõukogu ja komisjon, EKL 1982, lk 3463, punkt 9). 52 Tuleb meelde tuletada, et füüsiline või juriidiline isik saab üksnes siis väita, et üldkohaldatav otsus puudutab teda isiklikult, kui see otsus mõjutab teda teatud talle eriomaste tunnuste või teda iseloomustavate faktiliste asjaolude tõttu, mis teda kõigist teistest eristavad (Euroopa Kohtu 15. juuli 1963. aasta otsus kohtuasjas 25/62: Plaumann vs. komisjon, EKL 1963, lk 197, 223 ja Esimese Astme Kohtu 27. aprilli 1995. aasta otsus kohtuasjas T-12/93: CCE de Vittel jt vs. komisjon, EKL 1995, lk II-1247, punkt 36). KNK ja selle liikmed on siiski kohustatud järgima […] otsuses [2002/460] PKK osas kehtestatud keeldu võrdselt kõigi teiste isikutega ühenduses. Asjaolu, et KNK ja selle liikmed võivad oma poliitiliste arvamuste tõttu kannatada kõnealuse keelu mõju pärast tõenäoliselt rohkem, ei saa individualiseerida neid kõigi teiste isikute suhtes ühenduses. Asjaolu, et üldkohaldatav akt võib kaasa tuua erinevaid konkreetseid tagajärgi erinevatele õigussubjektidele, kelle suhtes teda kohaldatakse, ei tähenda igal juhul nende subjektide eristamist kõigist teistest puudutatud isikutest, kuna see akt kuulub kohaldamisele objektiivselt määratletud olukorrast tulenevalt (Esimese Astme Kohtu 22. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas T-138/98: ACAV jt vs. nõukogu, EKL 2000, lk II-341, punkt 66 ja viidatud kohtupraktika). […] 56 Kuna KNK ei saa tugineda asjaolule, et üks tema liikmetest võib esitada tühistamishagi […] otsuse [2002/460] peale, tuleb järeldada, et vaidlustatud otsus ei puuduta teda isiklikult. 57 Järelikult tuleb hagi jätta läbi vaatamata osas, kus KNK on esitanud hagi otsuse 2002/460 peale.”