ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
58

Seetõttu tuleb kiireloomulisuse analüüsimisel asuda seisukohale, et vaidlusalused dokumendid on konfidentsiaalsed, nagu nähtub Prantsuse Vabariigi arutluskäigust, mille kohaselt nende avaldamine rikuks määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 5, kuivõrd ta viitas asjakohaselt eranditele, mis on ette nähtud määruse artikli 4 lõike 2 teises ja kolmandas taandes. Prantsuse Vabariiki arutluskäigu kohaselt, mille asjassepuutuvust tuleb eeldada, on direktiivis 98/34 ette nähtud menetlusel, mis on määruse artikli 4 lõike 2 kolmanda taande kohaselt käsitatav uurimisena, olulisi sarnasusi liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse kohtueelse staadiumiga, kuna see sisaldab liikmesriigi ja komisjoni vahelise dialoogi staadiumi, mille eesmärk on võimaldada pidada läbirääkimisi, ning vajaduse korral liidu õiguse nõuetekohase kohaldamise küsimuses erinevatel seisukohtadel olevate poolte lepitamist. Seda eesmärki on võimalik saavutada üksnes komisjoni ja liikmesriigi vahelises täieliku vastastikuse usalduse õhkkonnas. Selle menetluse käigus vahetatud dokumentide avaldamine hävitaks aga vastastikuse usalduse ja vähendaks kokkuleppele jõudmise tõenäosuse peaaegu nullini. Neil asjaoludel võib nende vaidlusaluste dokumentide avaldamine, mille Prantsuse Vabariik on väljastanud õiguspärases ootuses, et komisjon käsitleb neid nõutaval konfidentsiaalsel viisil, kahjustada kaitsestrateegiat, millest liikmesriik võib olla sunnitud lähtuma kohtumenetluses, mille vaidlustatud otsuse viivitamatu täitmise korral võib algatada kolmandast isikust kaebaja liikmesriigi kohtus või liidu kohtus ja mille ese on Prantsuse seaduse 2014‑779 vastavus liidu õigusele (vt eespool punkt 40).
17

Kui liikmesriik keeldub komisjoni väljapakutud meetmeid võtmast, peab komisjon, kui ta leiab, et need meetmed on siiski siseturu tõrgeteta toimimiseks vajalikud, algatama ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetluse. Selle menetluse lõpus on komisjon kohustatud vastu võtma ühe määruse nr 659/1999 artiklis 7 ette nähtud otsustest. Selle menetluse lõpus vastu võetud otsusel on siduvad õiguslikud tagajärjed, mis võivad mõjutada huvitatud poolte huve, mistõttu on tegemist vaidlustatava aktiga, sest sellega lõpetatakse asjassepuutuv menetlus ja tehakse lõplik lahend uuritud meetme kooskõla kohta kohaldatavate riigiabi reguleerivate normidega (kohtuotsused, 27.11.2003, Regione Siciliana vs. komisjon, T‑190/00, EKL, EU:T:2003:316, punkt 45, ja 20.9.2011, Regione autonoma della Sardegna jt vs. komisjon, T‑394/08, T‑408/08, T‑453/08 ja T‑454/08, EKL, EU:T:2011:493, punkt 77).
13

Esiteks, mis puudutab KK majanduslikku olukorda, siis esitas ta oma majandusaasta aruande (raamatupidamis‑ ja kasumiaruande) kolme viimase lõppenud majandusaasta kohta, nagu need esitati maksuhaldurile. Nendest aruannetest nähtub, et äriühingul, mille tooted on väljaarendamise järgus, ei ole kolme viimase lõppenud majandusaasta jooksul olnud mingit käivet. Tal puudub vara, välja arvatud tema ainuaktsionäri ja koostööpartnerite oskusteave ning et tal oli 31. detsembril 2014 lõppenud majandusaasta lõpuks kohustusi summas [konfidentsiaalne] ( 2 ). Äriühingu esitatud teabe kohaselt on need kohustused seotud sotsiaalkindlustusmaksete tasumisega ning investeeringutega, mida äriühing on teinud oma toodete väljaarendamiseks. Äriühing märgib, et nende kohustuste täitmist rahastatakse ainuaktsionäri sissemaksetega, mida ta finantseerib oma säästudest või võetud laenudest. [...]
69

Hageja heitis oma ainsas väites sisuliselt ette seda, et apellatsiooninõukogu ei teinud otsust tema 18. juuni 2014. aasta kirjas esitatud argumentide kohta. Sellest kirjast ilmneb aga, et nende argumentide eesmärk on tõendada, et Itaalia järelevalveasutus on rikkunud liidu õigust, ja need on hageja sõnul niisugused, mille alusel on põhjendatud määruse nr 1094/2010 artikli 17 kohase uurimise algatamine.
22

Isikliku puutumusega seoses on kohus otsustanud, et ühingut, mille ülesanne on kaitsta oma liikmete ühiseid huve, saab komisjoni lõplik otsus riigiabi valdkonnas isiklikult puudutada kahel juhul, nimelt esiteks, kui ühing saab tugineda omaenda huvile, eelkõige kuna akt, mille tühistamist taotletakse, mõjutab tema kui läbirääkija seisundit, ja teiseks, kui tema liikmetel või osal nendest on individuaalne kaebeõigus (vt kohtumäärus, 29.3.2012, Asociación Española de Banca vs. komisjon, T‑236/10, EU:T:2012:176, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika).
10

Hagiavalduses palub hageja Üldkohtul: — esimese võimalusena: — seoses eraõiguslikust lepingust tulenevate õigustega: — kvalifitseerida tema lepinguline suhe ümber tähtajatuks töölepinguks; — tuvastada, et kostjad on rikkunud oma lepingulisi kohustusi ning eelkõige kohustust teatada tähtajatu lepingu ülesütlemisest ette, ning sellest tulenevalt, hüvitisena kahju eest, mis tekitati järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvitusliku kasutamisega, mis tingis hageja pikaajalise ebakindluse, ja lepingu ülesütlemisest etteteatamise kohustuse rikkumisega: — mõista kostjatelt etteteatamiskohustuse rikkumise eest tema kasuks välja hüvitis summas 176601,55 eurot, mis on arvutatud tema staaži alusel liidu loodud missioonide teenistuses; — teise võimalusena mõista kostjatelt etteteatamiskohustuse rikkumise eest tema kasuks välja hüvitis summas 45985,15 eurot, mis on arvutatud vastavalt tema teenistusajale Eulex Kosovos; — otsustada, et tema lepingu ülesütlemine on kuritarvituslik, ning mõista sellest tulenevalt kostjatelt tema kasuks välja hüvitis, mis on ex aequo et bono hinnates 50000 eurot; — tuvastada, et kostjad ei ole koostanud õigusaktides ette nähtud lepingu lõpetamisel koostatavaid dokumente; — mõista neilt tema kasuks välja 100 eurot iga viivitatud päeva eest alates käesoleva hagi esitamisest; — kohustada neid edastama talle lepingu lõpetamisel koostatavad dokumendid; — mõista kostjatelt välja eespool nimetatud summadelt intress, mis on arvutatud Belgia seadusjärgse intressimäära alusel; — seoses võimu kuritarvitamise ja diskrimineerimise esinemisega: — tuvastada, et Euroopa välisteenistus, nõukogu ja komisjon kohtlesid teda nende loodud missioonide teenistuses töötamise ajal tema töötasu, pensioniõiguste ja seotud hüvitiste ning tulevase töökoha tagatuse osas ilma objektiivse põhjenduseta diskrimineerivalt; — tuvastada, et ta oleks tulnud tööle võtta Euroopa välisteenistuse, nõukogu või komisjoni ajutise töötajana; — mõista Euroopa välisteenistuselt, nõukogult ja komisjonilt välja hüvitis liidu õiguse eespool nimetatud rikkumiste tõttu saamata jäänud töötasu, pensioni, hüvitiste ja soodustuste eest ning mõista neilt tema kasuks välja nimetatud summadelt intress, mis on arvutatud Belgia seadusjärgse intressimäära alusel; — määrata tähtaeg, mille jooksul pooled peavad selle hüvitise kindlaks määrama, võttes arvesse palgaastet ja järku, millel ta oleks tulnud tööle võtta, keskmist töötasu suurenemist, tema karjääriarengut, hüvitisi, mida ta oleks seega selle ajutise töötaja lepingu alusel pidanud saama, ning kõrvutada saadud tulemused töötasuga, mida ta tegelikult sai; — teise võimalusena: — tuvastada, et kostjad on oma kohustusi rikkunud; — mõista neilt tema kasuks välja hüvitis kahju eest, mis nende rikkumistega tekitati ja mis on ex aequo et bono hinnates 150000 eurot; — igal juhul mõista kohtukulud välja kostjatelt.
34

Seda sätet ei saa seega tõlgendada nii, et see kaitseb loataotlejat selle eest, et siis kui komisjon kiidab põhiainet heaks, ei viita EFSA kõnealusele aruandele. Määruse nr 1107/2009 põhjendusest 18 ilmneb, et „[…] ained, mida valdavalt taimekaitsevahendina ei kasutata, võivad olla kasulikud ka taimekaitses, [isegi kui] nendele heakskiidu taotlemiseks ei pruugi olla piisaval määral majanduslikku huvi“. Aine heakskiitmine põhiainena ei toimu konkreetsete taotlejate huvides, vaid kõikide kasutajate huvides ning see ei kuulu seega määruse nr 1107/2009 artikli 59 lõikes 1 ette nähtud kaitse kohaldamisalasse. Pealegi tuleb samuti märkida, et määruse artikli 28 lõike 2 punktis a selgub, et aine heakskiitmine põhiainena võimaldab üksnes selle aine „kasutamist“ taimekaitses, mitte selle aine turulelaskmist taimekaitsevahendina, mis kinnitab seda, et konkreetsel taotlejal puudub sellise heakskiitmise suhtes majanduslik huvi.
54

Hagejad tuginevad eelkõige Århusi konventsiooni artikli 9 lõikele 3, mis näeb ette, et „[konventsiooniosaline tagab] siseriiklike õigusaktide nõuetele vastavale üldsuse esindajale, juhul kui need nõuded on sätestatud, juurdepääsu kohtulikule või haldusmenetlusele, et vaidlustada eraõigusliku isiku või avaliku võimu organi tegevus või tegevusetus, mis on vastuolus siseriiklike keskkonnaõigusnormidega“. Hagejad tuletavad sellest sättest, et ELTL artikli 263 neljandas lõigus seatud otsese puutumuse tingimust tuleb tõlgendada selliselt, et avalikkusele ja keskkonnakaitseorganisatsioonidele oleks tagatud keskkonnaküsimustes tõhus õiguskaitse ja kohtu poole pöördumise võimalus.
4

Registreerimismenetlus toimub kahes etapis. Esimeses etapis analüüsitakse registreerimistaotlust riigi tasandil. Seda etappi reguleerib määruse nr 1151/2012 artikkel 49, mis on sõnastatud järgmiselt: „1. Nimetuste registreerimist artiklis 48 osutatud kvaliteedikavade raames võivad taotleda üksnes rühmad, kes töötavad toodetega, mille nimetus tuleb registreerida. […] 2. Taotlus esitatakse liikmesriigi asutustele […] Liikmesriik vaatab taotluse nõuetekohaselt läbi, et kontrollida, kas see on põhjendatud ja vastab vastava kava tingimustele. 3. Käesoleva artikli lõike 2 teises lõigus nimetatud läbivaatamise käigus algatab liikmesriik riigisisese vastuväidete esitamise menetluse, millega tagatakse nimetatud taotluse nõuetekohane avaldamine ja nähakse ette mõistlik aeg, mille jooksul võib iga õiguspärast huvi omav füüsiline või juriidiline isik, kelle elukoht on selles riigis või kes on selle riigi territooriumil asutatud, esitada taotlusele oma vastuväite. Liikmesriik hindab […] vastuväidete vastuvõetavust […] 4. Kui liikmesriik leiab pärast vastuväite saamist, et käesoleva määruse nõuded on täidetud, võib ta taotluse kohta teha pooldava otsuse ja esitada taotlustoimiku komisjonile. Sel juhul teavitab liikmesriik komisjoni vastuvõetavatest vastuväidetest, mis on saadud füüsiliselt või juriidiliselt isikult, kes on kõnealuseid tooteid vastavate nimetuste all õiguspäraselt ja pidevalt turustanud vähemalt viis aastat enne lõikes 3 osutatud avaldamise kuupäeva. Liikmesriik avaldab pooldava otsuse ja tagab, et igal õiguspärast huvi omaval füüsilisel või juriidilisel isikul on võimalus seda vaidlustada. Liikmesriik tagab pooldava otsuse aluseks oleva tootespetsifikaadi versiooni avaldamise ja kindlustab sellele juurdepääsu elektroonilisel teel. Seoses kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähistega tagab liikmesriik ka tootespetsifikaadi selle versiooni nõuetekohase avaldamise, mille alusel komisjon teeb oma otsuse vastavalt artikli 50 lõikele 2.“
16

Igal juhul ja isegi kui eeldada, et nii nagu hageja väidab, võttis komisjon seisukoha ja tõlgendas direktiivi 2006/123 selles tähenduses, et see kohaldub avalikus omandis oleva mereäärse vara kontsessioonidele, on kohane meenutada, et vastavalt kohtupraktikale ei saa esitada tühistamishagi sellise akti peale, mis üksnes annab tunnistust komisjoni või tema teenistuste soovist järgida teatavat lähenemisviisi (vt kohtuotsus, 5.5.1998, Ühendkuningriik vs komisjon, C‑180/96, EU:C:1998:192, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika) ega lihtsa kirjaliku arvamuse peale, nagu komisjonipoolne teisese õigusakti sätete tõlgenduse meeldetuletus, sest sel puuduvad õiguslikud tagajärjed ning selle eesmärk ei ole ka selliseid tagajärgi tekitada (vt selle kohta kohtuotsus, 5.10.1999, Madalmaad vs. komisjon, C‑308/95, EU:C:1999:477, punktid 27–30). Sellest tulenevalt tuleb asuda seisukohale, et isegi kui eeldada, et vaidlusalune teatis väljendab direktiivi 2006/123 komisjonipoolset tõlgendust ja selle institutsiooni tahet hõlmata avalikus omandis oleva mereäärse vara kontsessioonid, ei ole see teatis siiski suunatud siduvate õiguslike tagajärgede tekitamisele.
59

Täiendavalt tuleb meenutada, et võrdse kohtlemise põhimõtte järgimisel tuleb järgida ka võrdsuse põhimõtet, mille kohaselt ei saa keegi oma huvides tugineda rikkumisele, mis on toime pandud teise isiku kasuks (kohtuotsus, 4.7.1985, Williams vs. kontrollikoda, 134/84, EU:C:1985:297, punkt 14). Kuna nõuda liidu institutsioonidelt tasu maksmist oleks liidu õigusega vastuolus, nagu selgub 14. jaanuari 2016. aasta kohustusest komisjon vs. Belgia (C‑163/14, EU:C:2016:4), siis ei saa käesoleva väitega nõustuda.
34

Kui Euroopa Kohus sõnastas advokaatide ja nende klientide teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse isikulise kohaldamisala kindlaksmääramisel „täiesti sõltumatult“ osutatava õigusabi kriteeriumi (kohtuotsus, 18.5.1982, AM & S Europe vs. komisjon, 155/79, EU:C:1982:157, punkt 24), määratles ta selle abi kui sellise advokaadi osutatud abi, kes on struktuuriliselt, hierarhiliselt ja funktsionaalselt õigusabi saava isiku suhtes kolmas isik (kohtuotsus, 17.9.2007, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vs. komisjon, T‑125/03 ja T‑253/03, EU:T:2007:287, punkt 168); see määratlus on asjakohane ka liidu kohtutes esindamisel (vt selle kohta kohtumäärus, 9.11.2011, Glaxo Group vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Farmodiética (ADVANCE), T‑243/11, ei avaldata, EU:T:2011:649, punkt 16). Lisaks on leitud, et Euroopa Liidu Kohtu artikli 19 kolmanda lõigu tähenduses poole või mitteprivilegeeritud poole advokaadil ei tohiks olla sellist laadi isiklikku seost asjaomase kohtuasjaga või sõltuvussuhet kliendiga, mille tõttu esineb oht, et ta ei ole võimeline täitma kõige asjakohasemalt tema õigusemõistmises osaleja äärmiselt olulist rolli (vt selle kohta kohtumäärused, 30.10.2008, Ortega Serrano vs. komisjon, F‑48/08, EU:F:2008:131, ei avaldata, punkt 35). Üldkohus on eelkõige sedastanud, et majanduslikud või struktuurilised suhted, mis esindajal on oma kliendiga, ei või olla sellist laadi, et nendega kaasneb kliendi enda huvide ja tema esindaja isiklike huvide segiajamine (kohtumäärus, 6.9.2011, ClientEarth vs. nõukogu, T‑452/10, ei avaldata, EU:T:2011:420, punkt 20).
Üldkohtu (teine koda) 14. märtsi 2017. aasta määrus – Karl Conzelmann vs. EUIPO (LIKE IT)

(kohtuasi T‑21/16)

Euroopa Liidu kaubamärk – Sõnamärgi LIKE IT registreerimise taotlus – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime puudumine – Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkt b

1. Euroopa Liidu kaubamärk–Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine–Absoluutsed keeldumispõhjused–Kaubamärk, millel puudub eristusvõime–Mõiste–Hindamiskriteeriumid (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b) (vt punktid 16 ja 17)

2. Euroopa Liidu kaubamärk–Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine–Absoluutsed keeldumispõhjused–Kaubamärk, millel puudub eristusvõime–Reklaamlausetest koosnevad kaubamärgid–Eristusvõime–Spetsiifiliste hindamiskriteeriumide kohaldamine–Lubamatus (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b) (vt punkt 18)

3. Euroopa Liidu kaubamärk–Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine–Absoluutsed keeldumispõhjused–Kaubamärk, millel puudub eristusvõime–Reklaamlausetest koosnevad kaubamärgid–Ülistav reklaamfraas (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b) (vt punktid 19–22 ja 34)

4. Euroopa Liidu kaubamärk–Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine–Absoluutsed keeldumispõhjused–Kaubamärk, millel puudub eristusvõime–Sõnamärk LIKE IT (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b) (vt punktid 24, 25, 27, 31, 35, 36 ja 44)

5. Euroopa Liidu kaubamärk–EUIPO otsused–Võrdse kohtlemise põhimõte–Hea halduse põhimõte–EUIPO varasem otsustuspraktika–Seaduslikkuse põhimõte (Nõukogu määrus nr 207/2009) (vt punktid 40–42)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 11. novembri 2015. aasta otsuse (asi R 223/2015‑1) peale, mis käsitleb taotlust registreerida sõnamärk LIKE IT ELi kaubamärgina.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Üldkohtu presidendi 6. veebruari 2017. aasta määrus – Vorarlberger Landes‑ und Hypothekenbank vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(kohtuasi T‑645/16 R)

Ajutiste meetmete kohaldamine – Ühtne Kriisilahendusnõukogu – Ühtne kriisilahendusfond – Ex-ante-osamaksed – Kohaldamise peatamise taotlus – Kiireloomulisuse puudumine

1. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Fumus boni juris–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Kumulatiivne iseloom–Kõikide asjaomaste huvide kaalumine–Analüüsimise järjekord ja kontrollimise viis–Ajutisi meetmeid kohaldava kohtuniku kaalutlusõigus (ELTL artikli 256 lõige 1, ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 17–20)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Tõendamiskoormis–Varaline kahju–Olukord, mis võib ohustada hageja rahalist jätkusuutlikkust (ELTL artikli 256 lõige 1, ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 28 ja 29)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Tõendamiskoormis–Varaline kahju–Kohustus esitada konkreetset ja täpset teavet, mida kinnitavad üksikasjalikud dokumentaalsed tõendid (ELTL artikli 256 lõige 1, ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 31 ja 32)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud taotlus kohaldada ajutisi meetmeid esiteks selleks, et peatada Ühtse Kriisilahendusnõukogu täitevistungi 15. aprilli 2016. aasta otsuse ühtsesse kriisilahendusfondi ex ante osamaksete tegemise kohta 2016. eelarveaasta eest (SRB/ES/SRF/2016/06) kohaldamine ja teiseks selleks, et teha Ühtsele Kriisilahendusnõukogule ettekirjutus hüvitada hagejale tema tasutud ex ante osamaksed.

Resolutsioon

1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
1.

Euroopa Liidu kaubamärk–Kaebemenetlus–Isikud, kellel on õigus esitada hagi ja olla menetlusosaline–Isikud, kelle kahjuks on otsus tehtud–Otsus, millega rahuldatakse kaubamärgi registreerimisele esitatud vastulause, mis põhineb varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosuse esinemisel, ilma et sellele kaubamärgile omistataks suurenenud eristusvõimet–Põhjendatud huvi puudumine–Vastuvõetamatus (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 65 lõige 4) (vt punktid 29–34)
3.

Jätta Cyprus Turkish Chamber of Industry, Animal Breeders and Producers Association’i, Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd, Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association’i ja Fatma Garanti kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud, sealhulgas ajutiste meetmete kohaldamise menetluse kohtukulud.
Liikmesriigid vastutavad siseriiklikus plaanis üldisteks huvideks peetavate huvide eest. Seega võivad nad neid muu hulgas riigiabi valdkonnas kaitsta ajutiste meetmete kohaldamise menetluses ja taotleda ajutiste meetmete kohaldamist, väites, et vaidlustatud meede võib oluliselt kahjustada riigi ülesannete täitmist ja avalikku korda. Peale selle võivad liikmesriigid osutada kahjule mõnes oma majandusharus, eriti kui vaidlustatud meede võib avaldada negatiivset mõju tööhõivele ja elukallidusele. Seevastu ei ole piisav, kui nad viitavad kahjule, mida kannab piiratud arv ettevõtjaid, kui nad eraldi võetuna ei moodusta riigi majandusharu tervikuna.

Kiireloomulisuse esinemise hindamisele kohaldatavate tingimuste leevendamisega on nõustutud üksnes kolmes kohtuvaidluses, mis käsitlesid piiravaid meetmeid välis- ja julgeolekupoliitika, riigihangete ja dokumentidega tutvumise valdkondades, milles ilmnes, et süsteemsetel põhjustel on liiga raske või isegi võimatu täita tingimusi, mis on ette nähtud kodukorras ja nagu neid tavaliselt kohtupraktikas tõlgendatakse.

Välja arvatud nimetatud vaidluste puhul, on hageja ülesanne tõendada olulise ja hüvitamatu kahju peatse tekkimise ohtu, kuna fumus boni iuris, kui mõjuv see ka ei oleks, ei saa korvata kiireloomulisuse puudumist

(vt punktid 24 ja 37–43)
Hagi esitamine e‑Curia rakenduse kaudu hageja esindaja või advokaadi kasutajatunnust ja parooli kasutades võrdub e‑Curia otsuse artikli 3 kohaselt hagiavalduse allkirjastamisega.

See, et tegemist on hageja esindajaga, nähtub asjaolust, et nimetatud pool andis asjaomasele esindajale või advokaadile volituse enda esindamiseks. Asjaolu, et seda volitust ei esitatud koos hagiavaldusega, ei muuda seda järeldust ega too kaasa hagi vastuvõetamatust, kuna sellist hagi esitamise ajal esinevat puudust on võimalik kõrvaldada ning Üldkohtu kodukorra artikli 78 lõike 5 alusel antud tähtaja jooksul hageja selle ka kõrvaldas.

Pealegi ei ole e‑Curia kasutajakonto kasutamine mitte ainult võrdsustatud dokumendi allkirjastamisega, vaid erinevalt tavalisest omakäelisest allkirjast annab see lisaks teavet hageja esindaja identiteedi, staatuse ja aadressi kohta.

Pelgalt kõnealuse advokaadi aadressi või asjaolu, et ta on hageja esindaja, märkimata jätmine hagiavalduses ei muuda hagiavaldust, millele on nõuetekohaselt alla kirjutanud hageja volitatud Euroopa Liidu advokaat, mingil juhul vastuvõetamatuks, kui see omakäeline või e‑Curia rakenduse elektrooniline allkiri on antud ELTL artikli 263 kuuendas lõigus sätestatud tähtaega järgides.

(vt punktid 25 ja 28–30)
Üldkohtu (neljas koda) 26. juuni 2017. aasta määrus – Megasol Energie vs. komisjon

(kohtuasi T‑152/16)

Tühistamishagi – Dumping – Toetused – Malaisiast ja Taiwanist lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) import – Olukord, kus sellele impordile laiendatakse Hiinast pärit või sealt lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastast tollimaksu ja lõplikku tasakaalustavat tollimaksu – Põhjendatud huvi puudumine – Vastuvõetamatus

Tühistamishagi–Füüsilised või juriidilised isikud–Vastuvõetavuse tingimused–Põhjendatud huvi–Hagi, mis võib hagejale kasu tuua–Tekkinud ja olemasoleva huvi tingimus–Hagiavalduse esitamise ajal esineva huvi hindamine–Hagejal lasuv tõendamiskoormis

(ELTL artikli 263 neljas lõik)

(vt punktid 19–22)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue hagejat puudutavas osas tühistada komisjoni 11. veebruari 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/184, millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes nõukogu rakendusmäärusega (EL) nr 1239/2013 kehtestatud lõplikku tasakaalustavat tollimaksu Malaisiast ja Taiwanist lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Malaisiast või Taiwanist pärinevana või mitte (ELT L 37, 12.2.2016, lk 56), ning komisjoni 11. veebruari 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/185, millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes nõukogu rakendusmäärusega (EL) nr 1238/2013 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Malaisiast ja Taiwanist lähetatud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Malaisiast või Taiwanist pärinevatena või mitte (ELT 2016, L 37, lk 76).

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.