Liikmesriik, kes ei tunnusta muu liikmesriigi pädevate ametiasutuste poolt sellise kokkuleppe raames väljastatud diplomeid, mille kohaselt nimetatud ametiasutused on tunnistanud samaväärseks selles liikmesriigis eraõigusliku asutuse poolt läbiviidava koolituse, rikub kohustusi, mis tulenevad direktiivist 89/48 kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta, muudetud direktiiviga 2001/19. Ilma et see piiraks nimetatud direktiivi artikli 4 sätete kohaldamist, annab selle direktiivi artikli 3 esimese lõigu punkt a taotlejale, kellel on „diplom” selle direktiivi tähenduses, mis võimaldab tal mõnes liikmesriigis tegutseda reguleeritud kutsealal, õiguse tegutseda samal kutsealal kõigis teistes liikmesriikides.

Kuigi on tõsi, et direktiivi 89/48 artikli 1 punktis a olev mõiste „diplom” määratlus seab mõningad piirangud selle direktiivi kohaldatavusele kolmandates riikides omandatud kvalifikatsioonile, ei sisaldu nimetatud direktiivi artikli 1 punktis a ega üheski teises selle direktiivi sättes piiranguid seoses liikmesriigiga, kus taotleja peab oma kutsekvalifikatsiooni omandanud olema. Nimetatud artikli 1 punkti a esimesest lõigust ilmneb sõnaselgelt, et piisab kui koolitus on omandatud „valdavalt ühenduses”. See väljend hõlmab nii koolitust, mis on tervenisti toimunud kõnealuse koolitust tõendava tunnistuse välja andnud liikmesriigis, kui ka koolitust, mis on osaliselt või täielikult toimunud mõnes muus liikmesriigis.

Lisaks ei saa sellise piirangu õigustamiseks tuua ühtegi põhjust, kui arvestada, et põhiküsimuseks direktiivi 89/48 kohaldatavuse üle otsustamisel on küsimus, kas taotlejal on õigus tegutseda liikmesriigis reguleeritud kutsealal või mitte. Vastavalt nimetatud direktiiviga kehtestatud korrale ei tunnustata diplomit mitte selle aluseks oleva koolituse sisust tulenevalt, vaid seetõttu, et selles liikmesriigis, kus see on väljastatud või tunnustatud, annab nimetatud diplom õiguse asuda tegutsema reguleeritud kutsealal. Erinevused päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi koolituse kestuses või sisus ei ole seega piisavad, et õigustada asjaomase kutsekvalifikatsiooni tunnustamisest keeldumist. Äärmisel juhul võivad need erinevused, kui nad on märkimisväärsed, õigustada vastuvõtva liikmesriigi nõuet, et taotleja täidaks ühe või teise kompensatsioonimeetme, mis on sätestatud nimetatud direktiivi artiklis 4.

Lisaks ei pea koolitus direktiivi 89/48 sõnastuse kohaselt tingimata olema läbitud ülikoolis või kõrgharidusasutuses. Selle direktiivi artikli 1 punkti a teise taande kohaselt piisab, kui tegemist on „muu sarnase tasemega asutusega”. Järelikult ei ole selles sättes kehtestatud tingimuse eesmärk tagada, et õppeasutus vastaks oma põhikirja poolest teatavatele tingimustele, vaid see viitab põhiliselt läbi viidava koolituse tasemele. See tingimus on tihedalt seotud väljaantava diplomi tunnustega. Selle hindamine peab seetõttu kuuluma diplomi väljaandva pädeva ametiasutuse pädevusse ning viimane peab tagama, et diplomit ei antaks isikutele, kes ei ole piisavalt kvalifitseeritud, et tegutseda kutsealal, millel vastav diplom lubab tegutsema asuda.

Direktiiviga 89/48 kehtestatud kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteem rajaneb liikmesriikide vastastikusel usaldusel liikmesriikide poolt antava kutsekvalifikatsiooni suhtes. See süsteem loob sisuliselt eelduse, et sellise taotleja kvalifikatsioon, kellel on õigus tegutseda reguleeritud kutsealal ühes liikmesriikidest, on piisav, tegutsemaks sellel samal kutsealal teistes liikmesriikides. Kõnealusele süsteemile on omane, et see ei ühtlusta reguleeritud kutsealadel tegutsema asumiseks vajalikke koolitusi, et sellistel kutsealadel tegutsema asumiseks vajalikke diplomeid välja andvad pädevad ametiasutused on õigustatud oma liikmesriigi tööalase koolituse süsteemis kehtivate õigusnormide alusel kontrollima, kas diplomite väljaandmise tingimused on täidetud. Direktiivi 89/48 artikli 8 lõige 1 kohustab vastuvõtvat liikmesriiki sõnaselgelt igal juhul aktsepteerima tõenditena selle kohta, et diplomi tunnustamise tingimused on täidetud, liikmesriikide pädevate ametiasutuste väljastatud tõendeid ja dokumente. Vastuvõttev liikmesriik, kes ei tunnusta muu liikmesriigi pädevate ametiasutuste poolt sellise kokkuleppe raames väljastatud diplomeid, mille kohaselt nimetatud ametiasutused on tunnistanud samaväärseks vastuvõtvas liikmesriigis eraõigusliku asutuse poolt läbiviidava koolituse, rikub direktiivi 89/48 artiklitest 1 ja 3 tulenevaid kohustusi.

(vt punktid 26–31, 34, 35 ja 76, resolutsiooni punkt 1)