ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 152/5

Euroopa Kohtu (esimene koda) 24. märtsi 2011. aasta otsus — ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp., ja ISD Polska sp. z o.o. (varem Majątek Hutniczy sp. z o.o.) versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-369/09 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Komisjoni otsus - Abi ühisturuga kokkusobimatuks tunnistamine - Abi tagastamise korraldus - Õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõte - Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte - Abi tagastamisele kohaldatava intressimäära „kohasuse” kindlakstegemine)

2011/C 152/07

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellandid: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corp., ja ISD Polska sp. z o.o. (varem Majątek Hutniczy sp. z o.o.), (esindajad: advokaadid C. Rapin ja E. Van den Haute)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: E. Gippini Fournier ja A. Stolbiecka-Kuik)

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (kaheksas koda) 1. juuli 2009. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-273/06 ja T-297/06: ISD Polska jt vs. komisjon, millega Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata hagejate nõuded tühistada komisjoni 5. juuli 2005. aasta otsus 2006/937/EÜ terasetootjale Huta Częstochowa S.A-le antud riigiabi nr C 20/04 kohta (ELT 2006, L 366, lk 1) osas, milles komisjon tunnistas teatud abi ühisturuga kokkusobimatuks ja nõudis, et Poola Vabariik selle tagastaks — Õiguskindluse ja ühenduse õigusaktide tagasiulatuva jõu puudumise põhimõte — Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte — Ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abi tagastamisele kohaldatava intressimäära „kohasuse” kindlakstegemine.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja ISD Polska sp. z o.o-lt ja Industrial Union of Donbass Corp-ilt.

(1) ELT C 312, 19.12.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 152/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. aprilli 2011. aasta otsus (Conseil d’État (Prantsusmaa) eelotsusetaotlus) — Société fiduciaire nationale d’expertise comptable versus Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

(Kohtuasi C-119/09) (1)

(Teenuste osutamise vabadus - Direktiiv 2006/123/EÜ - Artikkel 24 - Reguleeritud kutsealade kõigi kaubanduslikke teadaandeid käsitlevate täielike keeldude keelamine - Raamatupidamiseksperdi kutseala - Personaalsete pakkumiste tegemise keeld)

2011/C 152/05

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Société fiduciaire nationale d’expertise comptable

Vastustaja: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

Ese

Eelotsusetaotlus — Conseil d’État (Prantsusmaa) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (ELT L 376, lk 36) ja täpsemalt selle artikli 24, mis käsitleb reguleeritud kutsealade kaubanduslikke teadaandeid, tõlgendamine — Personaalsete pakkumiste tegemine äripraktikana — Kas direktiiviga hõlmatud reguleeritud kutsealade puhul on keelatud kõik üldised keelud, ükskõik missugune on asjaomane äripraktika, või on liikmesriikidel võimalik säilitada mõnede äripraktikate, nagu näiteks personaalsete pakkumiste tegemine, üldised keelud?

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul artikli 24 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis keelab niisuguse reguleeritud kutseala esindajatel nagu raamatupidamisekspertide kutseala personaalsete pakkumiste tegemise.

(1) ELT C 141, 20.6.2009.
2.

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui kollektiivlepingu kohustusliku kohaldamise käigus: — teatavas liikmesriigis täiendavate pensioniõiguste lõplikuks omandamiseks vajaliku tööstaaži arvestamisel ei võeta arvesse töötaja sama tööandja eri liikmesriikides asuvates tegevuskohtades sama üldise töölepingu alusel töötatud aega, ja — loetakse töölepingu omal algatusel lõpetanuks töötajat, kes on ühes liikmesriigis asuvast tööandja tegevuskohast viidud üle teises liikmesriigis asuvasse sama tööandja tegevuskohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 139/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. märtsi 2011. aasta otsus (Oberlandesgericht Müncheni (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler versus Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

(Kohtuasi C-274/09) (1)

(Riigihanked - Direktiiv 2004/18/EÜ - Avalike teenuste kontsessioon - Päästeteenistused - Teenuste riigihankelepingute ja teenuste kontsessioonide eristamine)

2011/C 139/04

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht München

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

Kostja: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

Menetluses osalesid: Malteser Hilfsdienst eespool viidatud ja Bayerisches Rotes Kreuz

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberlandesgericht München — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132) artikli 1 lõike 2 punktide a ja d ning lõike 4 tõlgendamine — Mõisted „teenuste riigihange” ja „teenuste kontsessioon” — Hankija ja päästeteenuseid osutavate organisatsioonide vaheline päästeteenuse hankeleping, mille kohaselt määratakse osutatavate teenuste eest makstav hüvitis nimetatud organisatsioonide ja sotsiaalkindlustusasutuste vahel peetavate läbirääkimiste teel

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 2 punkti d ja lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et kui väljavalitud ettevõtjale tagavad täies ulatuses tasu maksmise muud isikud kui hankija, kellega ta on sõlminud päästeteenuste lepingu, ja kui see ettevõtja kannab äririski, isegi kui see on väga väike, eelkõige seetõttu, et kõnealuste teenuste kasutustasud sõltuvad kolmandate isikutega igal aastal peetavate läbirääkimiste tulemustest ja ettevõtjale ei ole tagatud nende kulude täielik hüvitamine, mida ta kannab oma tegevuse siseriikliku õiguse põhimõtete kohaselt korraldamise käigus, tuleb asjaomane leping liigitada „teenuste kontsessioonilepinguks” nimetatud direktiivi artikli 1 lõike 4 tähenduses.

(1) ELT C 267, 7.11.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 139/2

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. märtsi 2011. aasta otsus (Bundesarbeitsgericht’i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Deutsche Lufthansa AG versus Gertraud Kumpan

(Kohtuasi C-109/09) (1)

(Tähtajaline tööleping - Direktiiv 1999/70/EÜ - Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel - Siseriikliku kohtu roll)

2011/C 139/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Deutsche Lufthansa AG

Kostja: Gertraud Kumpan

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesarbeitsgericht — Esiteks nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 79), artikli 1, artikli 2 lõike 1 ja artikli 6 lõike 1 tõlgendamine ja teiseks nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368), klausli 5 lõike 1 tõlgendamine — Vanuselise diskrimineerimise keeld — Siseriiklik õigusnorm, mis seab ainsaks tähtajalist töölepingut sõlmida lubavaks tingimuseks asjaolu, et töötaja on saanud 58-aastaseks — Nimetatud õigusnormi kooskõla eelnimetatud sätetega — Kooskõla puudumise võimalikud õiguslikud tagajärjed

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ (milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta) lisas ära toodud, 18. märtsil 1999 sõlmitud tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et 21. detsembri 2000. aasta seaduse osalise tööaja ja tähtajaliste töölepingute kohta (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) § 14 lõikes 3 sisalduvat mõistet „objektiivne seos sama tööandjaga varem sõlmitud tähtajatu töölepinguga” tuleb kohaldada olukordadele, mille puhul tähtajalisele töölepingule ei ole vahetult eelnenud sama tööandjaga sõlmitud tähtajatu tööleping ja neid lepinguid lahutab mitmeaastane ajavahemik, kui kogu selle ajavahemiku vältel on jätkunud esialgne töösuhe sama tööandjaga ning sama töö tegemiseks üksteisele vahetult järgnenud tähtajaliste töölepingute alusel. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on anda — niivõrd, kui see on võimalik — asjakohastele siseriikliku õiguse sätetele tõlgendus, mis on kooskõlas nimetatud klausli 5 punktiga 1.

(1) ELT C 141, 20.6.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 204/7

Euroopa Kohtu (teine koda) 12. mai 2011. aasta otsus (Sąd Najwyższy eelotsusetaotlus — Poola Vabariik) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. versus Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

(Kohtuasi C-410/09) (1)

(Akt Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste kohta - Artikkel 58 - Direktiiv 2002/21/EÜ - Komisjoni suunised - Euroopa Liidu Teatajas liikmesriigi keeles avaldamata jätmine - Õiguste kasutamine)

2011/C 204/13

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Najwyższy

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

Kostja: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

Menetluses osales: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

Ese

Eelotsusetaotlus — Sąd Najwyższy — Akti Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigiühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (ELT L 2003, lk 33) artikli 58 tõlgendamine — Euroopa Liidu Teatajas aktide avaldamine — Liikmesriigi reguleeriva asutuse poolt komisjoni suuniste kohaldamine, mida ei ole selle riigi keeles avaldatud

Resolutsioon

Akti Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta artiklit 58 tuleb tõlgendada nii, et kõnealune säte ei välista, et riigi reguleeriv asutus võiks tugineda komisjoni suunistele (turuanalüüsi ja olulise turuvõimu hindamise kohta vastavalt ühenduse elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste reguleerivale raamistikule) otsuses, millega nimetatud asutus paneb teatavad regulatiivsed kohustused elektrooniliste sideteenuste osutajale, ja seda vaatamata asjaolule, et need suunised ei ole Euroopa Liidu Teatajas avaldatud asjaomase liikmesriigi keeles, isegi kui see on liidu ametlik keel.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 204/5

Euroopa Kohtu (suurkoda) 24. mai 2011. aasta otsus — Euroopa Komisjon versus Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG, Zellstoff Stendal GmbH, Saksamaa Liitvabariik, Land Sachsen-Anhalt

(Kohtuasi C-83/09 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - EÜ artikli 88 lõiked 2 ja 3 - Määrus (EÜ) nr 659/1999 - Otsus jätta vastuväited esitamata - Tühistamishagi - Vastuvõetavuse tingimused - Tühistamisväited, millele saab tugineda - Mõiste „huvitatud pool” - Konkurentsiseos - Määramine - Tarneturg)

2011/C 204/09

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: K. Gross ja V. Kreuschitz)

Teised menetlusosalised: Kronoply GmbH & Co. KG, Kronotex GmbH & Co. KG (esindajad: Rechtsanwalt R. Nierer ja Rechtsanwalt L. Gordalla), Zellstoff Stendal GmbH (esibdajad: Rechtsanwalt T. Müller-Ibold ja Rechtsanwalt K. Karl, Saksamaa Liitvabariik, Land Sachsen-Anhalt

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) 10. detsembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-388/02: Kronoply ja Kronotex vs. komisjon, milles tunnistati vastuvõetavaks (kuigi lõpuks jäeti põhjendamatuse tõttu rahuldamata) tühistamishagi komisjoni 19. juuni 2002. aasta otsuse peale jätta esitamata vastuväited riigiabi suhtes, mida Saksamaa ametivõimud andsid Zellstoff Stendalile tselluloosi tootmise tehase ehitamiseks — Sellise hagi vastuvõetavuse tingimuste valesti hindamine, mille ese on nõue tühistada EÜ artikli 88 lõike 3 alusel tehtud komisjoni otsus ning mille on esitanud asjassepuutuv pool sama artikli lõike 2 tähenduses.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Euroopa Komisjoni ja Zellstoff Stendal GmbH kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 102, 1.5.2009.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis panevad üldkasutatavate kataloogide avaldamisega tegelevale ettevõtjale kohustuse edastada isikuandmed, mis tal on teiste telefoniteenuseid pakkuvate ettevõtjate abonentide kohta, kolmandale ettevõtjale, kelle tegevuseks on üldkasutatava trükitud või elektroonilise kataloogi väljaandmine või niisuguste kataloogide kättesaadavaks tegemine numbriinfoteenuse abil, ilma et selleks oleks nõutav asjaomase abonendi uus nõusolek, kuid seda siiski esiteks tingimusel, et asjaomast abonenti on enne tema andmete kandmist üldkasutatavasse kataloogi teavitatud selle otstarbest ning samuti asjaolust, et andmed võidakse edastada mõnele teisele telefoniteenuste osutajale, ja teiseks tingimusel, et on tagatud, et asjaomaseid andmeid ei kasutata pärast nende edastamist muuks otstarbeks kui need, milleks asjaomased andmed nende esmase avaldamise eesmärgil koguti.
—

sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigi pädevad asutused keelduvad niisugustel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja eespool nimetatud normide alusel, muutmast liidu kodanikest abielupaari ühist perekonnanime, nii nagu see on kantud perekonnaseisuaktidesse (mille on väljastanud neist kodanikest ühe päritoluriik), selle riigi õigekirjareegleid järgival kujul, tingimusel, et see ei too neile kodanikele kaasa tõsiseid ebamugavusi haldus-, töö- ja erasfääris — selle peab kindlaks tegema eelotsusetaotluse esitanud kohus. Kui see on nii, tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul kontrollida, kas muutmisest keeldumine on vajalik nende huvide kaitseks, mille tagamisele on suunatud siseriiklikud õigusnormid ning kas see on õiguspärase eesmärgiga proportsionaalne;
3.

Nende eesmärkidega ei ole vastuolus kõnealuse õiguse rakendamiseks vastu võetud siseriiklikud õigusnormid, mis lubavad üle kvoodi tarninud tootjatel, kellele läheb asjaomase kvoodiaasta jooksul vastavalt määrusele nr 1788/2003 (muudetud määrusega nr 2217/2004) üle piimakvoot, mille ulatuses on seda kvooti eelnevalt kasutanud tootja asjaomase kvoodiaasta jooksul juba piima tarninud, osaleda nimetatud ümberjaotamises, kusjuures tema puhul võetakse arvesse osaliselt või täielikult ka seda osa kvoodist. Liikmesriikidel tuleb siiski jälgida seda, et niisugused õigusnormid kehtestataks selliselt, et nende alusel ei toimuks sellised üleandmise tehingud, mille ainus eesmärk, vaatamata kooskõlale nimetatud määruses sätestatud tingimustega, on asetada teatud tootjad, kes on piimakvooti ületanud, kõnealusel ümberjaotamisel soodsamasse olukorda.
ET Euroopa Liidu Teataja C 186/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 5. mai 2011. aasta otsus (Bundesgerichtshof — Saksamaa — eelotsusetaotlus) — MSD Sharp & Dohme GmbH versus Merckle GmbH

(Kohtuasi C-316/09) (1)

(Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Direktiiv 2001/83/EÜ - Üldsusele suunatud reklaami keeld ravimite osas, mis on saadaval ainult arstiretseptiga - Mõiste „reklaamimine” - Pädevale asutusele esitatud teave - Internetis kättesaadav teave)

2011/C 186/05

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: MSD Sharp & Dohme GmbH

Kostja: Merckle GmbH

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69) artikli 88 lõike 1 esimese taande tõlgendamine — Retseptiravimite üldsusele mõeldud reklaami keeld — Mõiste „reklaamimine” — Ravimi reklaam, mille puhul teave on Internetis kättesaadav vaid seda otsinud isikutele, ning mis hõlmab üksnes neid andmeid, mis edastati pädevale ametiasutusele vastava ravimi müügiloamenetluse raames ning on ravimi ostmisel patsiendile kättesaadavad.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/27/EÜ) artikli 88 punkti 1 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et see ei keela ravimiettevõtjal levitada Internetis retseptiravimite kohta teavet, kui see teave on kättesaadav vaid seda otsinud isikutele ning kui see kujutab endast ainult ravimi pakendi täpset äratoomist kooskõlas direktiivi 2001/83 artikliga 62 ning ravimialal pädevate asutuste heaks kiidetud infolehe või ravimi omaduste kokkuvõtte sõnasõnalist ja täielikku kordamist. Niisugusel veebilehel on seevastu keelatud levitada ravimi kohta teavet, mille hulgast tootja on teinud valiku või milles ta on midagi muutnud, sest valikut või muutmist ei saa selgitada muudmoodi kui reklaami eesmärgiga. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kindlaks teha, kas ja millises ulatuses kujutavad põhikohtuasjas kõne all olevad tegevused endast reklaami direktiivi 2001/83 (direktiiviga 2004/27 muudetud kujul) tähenduses.

(1) ELT C 267, 7.11.2009.
2.

Direktiivi 2001/83 (muudetud direktiiviga 2004/27) artikli 87 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see keelab avaldada ravimite väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis väited, mis on vastuolus ravimi omaduste kokkuvõttega, kuid ei nõua, et kõik selles ravimireklaamis esitatud väited peaksid sisalduma ravimi omaduste kokkuvõttes või olema kokkuvõttes loetletud andmetest tuletatavad. Niisugune reklaam võib sisaldada väiteid, mis täiendavad nimetatud direktiivi artiklis 11 viidatud teavet, tingimusel et need väited: — kinnitavad või täpsustavad seda teavet kooskõlaliselt ega moonuta seda ning — on kooskõlas selle direktiivi artikli 87 lõikes 3 ning artikli 92 lõigetes 2 ja 3 esitatud nõuetega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 186/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 5. mai 2011. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdom (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Shirley McCarthy versus Secretary of State for the Home Department

(Kohtuasi C-434/09) (1)

(Isikute vaba liikumine - ELTL artikkel 21 - Direktiiv 2004/38/EÜ - Mõiste „soodustatud isik” - Artikli 3 lõige 1 - Kodanik, kes ei ole kunagi kasutanud oma õigust vabalt liikuda ja on alati elanud liikmesriigis, mille kodanik ta on - Muu liikmesriigi kodakondsuse mõju - Puhtalt riigisisene olukord)

2011/C 186/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Shirley McCarthy

Kostja: Secretary of State for the Home Department

Ese

Eelotsusetaotlus — Supreme Court of the United Kingdom — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46), artiklite 3 ja 16 tõlgendamine — Mõisted „soodustatud isik” ja „seaduslik elamine liikmesriigis” — Ühendkuningriigi kodanik, kellel on ka Iiri kodakondsus ja kes on elanud kogu oma elu Ühendkuningriigis.

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ) artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et seda direktiivi ei kohaldata liidu kodaniku suhtes, kes ei ole kunagi kasutanud oma õigust vabalt liikuda ja on alati elanud liikmesriigis, mille kodanik ta on, ja kellel on lisaks mõne muu liikmesriigi kodakondsus.

2. ELTL artiklit 21 ei kohaldata liidu kodaniku suhtes, kes ei ole kunagi kasutanud oma õigust vabalt liikuda ja on alati elanud liikmesriigis, mille kodanik ta on, ja kellel on lisaks mõne muu liikmesriigi kodakondsus, tingimusel et liikmesriik ei kohalda selle kodaniku suhtes meetmeid, mille tagajärjel jääb liidu kodanik ilma reaalsest võimalusest kasutada põhilisi õigusi, mida kodaniku staatus talle annab, või takistab tal liikmesriikide territooriumil vaba liikumise ja elamise õiguse kasutamist.

(1) ELT C 11, 16.1.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 186/5

Euroopa Kohtu (neljas koda) 5. mai 2011. aasta otsus (Upper Tribunal’i (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor versus Secretary of State for Work and Pensions

(Kohtuasi C-537/09) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Puudega isikutele makstava elamistoetuse (disability living allowance) „liikuvusega” seonduv osa - Eraldiseisev hüvitis - Mitteosamakseline erihüvitis - Hüvitise eksportimise võimatus)

2011/C 186/09

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

Kostja: Secretary of State for Work and Pensions

Ese

Eelotsusetaotlus — Upper Tribunal — Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) enne 5. maid 2005 kehtinud redaktsiooni artikli 4 lõigete 1 ja 2 tõlgendamine — Puudega isiku ülalpidamistoetus, mis koosneb hooldusega seonduvast toetuse osast neile, kes vajavad hooldamist ja mobiilsusega seotud toetuse osast neile, kes vajavad liikumisel abi („Disability living allowance”) — Võimalus pidada kõnesoleva määruse kohaldamisel mobiilsusega seotud toetuse osa eraldi toetuseks — Nimetatud toetuse määratlus

Resolutsioon

1. Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 ning muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 631/2004) ning määruse nr 1408/71 viimase versiooni (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005) artikli 4 lõiget 2a tuleb tõlgendada nii, et puudega isikute elamistoetuse (disability living allowance) „liikuvusega” seonduv osa kujutab endast rahalist mitteosamakselist erihüvitist selle sätte tähenduses, mis on kantud kõnealuste määruste IIa lisasse.

2. Kolmanda küsimuse uurimisel ei leitud ühtegi asjaolu, mis võimaldaks seada kahtluse alla määruse nr 1408/71 põhikohtuasjade asjaoludele kohaldatava kahe versiooni kohase artikli 10a kehtivuse põhjusel, et see artikkel lubab seada puudega isikute elamistoetuse „liikuvusega” seonduva osa maksmise sõltuvusse Ühendkuningriigis elamise ja viibimise tingimustest.

(1) ELT C 63, 13.3.2010.