ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teise väite kohaselt sisaldab kostja hinnang poolte tõhusust käsitlevatele väidetele ilmselgeid vigu ja seda ei kinnita loogilised ja kindlad tõendid. Komisjon on ekslikult arvanud, et üksnes mõned tõhususe kasvu puudutavad väited on kontrollitavad, ühinemispõhised ja tõenäoliselt otseselt klientide huvides, ning väitis ebaõigesti, et need ei olnud piisavad ühinemisega kaasnevate konkurentsimõjude korvamiseks. Komisjon on seoses nii tagatishoiuste kui ka likviidsuse kasu hindamisel rikkunud poolte õigust anda seletusi tuginedes pärast ärakuulamist esitatud tõenditele ja argumentidele, mida pooltel ei olnud võimalik kommenteerida. Komisjoni „tagasivõtmise” teooria ja tema hinnang tagatishoiuste ühinemispõhisusele seisnes uutel teooriatel ja nõuetel, mida komisjoni horisontaalsete ühinemiste suunised ei toeta. (1)
3.

Kolmanda väide kohaselt on rikutud otsust 2010/639/ÜVJP ja määrust (EÜ) nr 765/2006, hiljem muudetud kujul, ning diskrimineerimiskeelu põhimõtet esiteks seetõttu, et nende aktide kohaldamisala laiendati ärimehele ilma tõendamata, milline president Lukašenko režiimi toetav tegevus on talle süüks pandav, ja teiseks, miks teisi ärimehi, kes olid nõukogu arvates samuti Valgevene võimule lähedased, erinevalt hagejast Euroopa karistavatesse nimekirjadesse ei kantud.
—

institutsioonid rikkusid „algmääruse” (1) artikli 11 lõiget 9 koostoimes artikli 2 lõikega 12, jättes määramata hagejate dumpingumarginaali summa. Lisaks sellele või teise võimalusena rikkusid institutsioonid õigusnormi ja ületasid oma kaalutlusruumi, mis neil on etteulatuva hinnangu andmisel vastavalt artikli 11 lõikele 3, lubades seda, et muutunud asjaolude kestvat laadi puudutav järeldus hõlmab järeldust dumpingu kohta, muutes kehtetuks muutunud dumpingumarginaali järeldused vahepealsel läbivaatamisel ja laiendades dumpingu jätkumise analüüsi ulatust, et hõlmata/muuta järeldusi dumpingumarginaali osas. Lõpuks rikkusid institutsioonid hagejate kaitseõigusi seoses dumpinguga, jättes oma lõpliku arvutuse hagejatele avalikustamata.
2.

Teine väide, et nimekirja kandmise sisulised kriteeriumid nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP ja nõukogu määruse (EL) nr 861/2010 alusel ei ole hageja puhul täidetud ja/või et kostja tegi ilmse hindamisvea, kui otsustas hageja nimekirja kandmise läbivaatamisel, kas need kriteeriumid olid täidetud.
2.

Teise väite kohaselt on nõukogu — ka juhul, kui Euroopa Kohus peaks nõustuma, et nõukogu põhjendused on piisavad — teinud ilmselge vea faktide hindamisel, kuna hageja ei ole seotud „Daftari” huvidega ja ei osale nn nn režiimi strateegiliste huvide rahastamisel ega ka selle väidetavas tuumaprogrammis. Seega ei ole täidetud otsuse 2010/413/ÜVJP alusel, mida muudetakse otsusega 783/2011/ÜVJP, loetellu lisamise põhikriteeriumid, mistõttu on nõukogu teinud ilmse hindamisvea selle üle otsustamisel, kas need kriteeriumid olid täidetud või mitte. Lisaks ei ole nõukogu vastavat otsustamisalust nõuetekohaselt kohaldanud;
2.

Teise väite kohaselt on hageja suhtes piiravate meetmete kehtestamise puhul tegemist hageja põhiliste inimõiguste ilmse rikkumisega ning see on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega;
1.

Esimese väite kohaselt ei ole hageja seotud „Daftari” huvidega ning ta ei osale nn režiimi strateegiliste huvide rahastamisel ega ka selle väidetavas tuumaprogrammis. Seega ei ole täidetud otsuse 2010/413/ÜVJP alusel, mida muudetakse otsusega 783/2011/ÜVJP ja milles on hageja nimi jäetud nendesse loeteludesse, loetellu lisamise põhikriteeriumid, mistõttu on nõukogu teinud ilmse hindamisvea selle üle otsustamisel, kas need kriteeriumid olid täidetud või mitte. Lisaks ei ole nõukogu vastavat otsustamisalust nõuetekohaselt kohaldanud;
4.

Neljas väide, et kui hageja hagi kohtuasjas T-496/10: Bank Mellat vs. nõukogu on edukas, siis tuleb ka käesolev hagiavaldus rahuldada.
—

hagejate nimekirja kandmisel ei ole täidetud ükski õiguslik kriteerium ning selleks puudub igasugune kehtiv õiguslik ja faktiline alus; nõukogu on teinud ilmse hindamisvea, leides, et hagejate nimekirja kandmine on põhjendatud.
—

ei arvestanud loetellu kandmise kriteeriumidega ning/või tegi ilmse kaalutlusvea, leides et need kriteeriumid on hageja puhul täidetud ja/või kandis hageja loetellu ilma kohase õigusliku aluseta;
3.

Kolmas väide, et hageja suhtes piiravate meetmete kehtestamine rikub ilmselgelt tema inimõigusi ja põhivabadusi ning see on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega.
2.

Teine väide, et on rikutud Euroopa Liidu norme ja põhimõtteid, sealhulgas finantsmäärust (2) ja finantsmääruse rakenduseeskirju (3), kuna edukas pakkuja on välistatud, kui ta taotleb oma pakkumuse uuesti hindamist ning parlament ei saa nii enam vaadata uuesti läbi otsust hagejaga lepingu sõlmise kohta, välja arvatud hankemenetluse peatamise või tühistamise korral.
2.

Teine väide, et Europol teatas hagejatele põhjendamatult, et nende pakkumus on ebatäpne, ja lükkas selle tagasi, kuigi Europol ise tingis ja lubas või sallis seda, et terminite „out of the box” ja „customisation” tähendus on ebamäärane ja ebaselge, rikkudes läbipaistvuse põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 109/22

8. veebruaril 2012 esitatud hagi — K2 Sports Europe versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Karhu Sport Iberica (SPORT)

(Kohtuasi T-54/12)

2012/C 109/47

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: K2 Sports Europe (Penzberg, Saksamaa) (esindaja: advokaat J. Güell Serra)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Karhu Sport Iberica, SL (Cordoba, Hispaania)

Nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 29. novembri 2011. aasta otsus asjas R 986/2010-4;

— mõista kohtukulud välja Ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Apellatsioonikoja menetluse teine pool

Asjaomane ühenduse kaubamärk: must-valge kujutismärk „SPORT” kaupadele klassides 18, 25 ja 28 — Ühenduse kaubamärgitaotlus nr 7490113

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Saksamaa sõnamärgi „K2 SPORTS” kaubamärgitaotlus nr 302008015437 kaupadele klassides 18, 25 ja 28; Rahvusvahelise sõnamärgi „K2 SPORTS” kaubamärgitaotlus nr 982235 kaupadele klassides 18, 25 ja 28

Vastulausete osakonna otsus: Lükkas vastulause täielikult tagasi

Apellatsioonikoja otsus: Jätta edasikaebus rahuldamata

Väited: rikutud on nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b, sest apellatsioonikoda: (i) ei võtnud arvesse asjaolu, et asjassepuutuvate kaupade identsuse tõttu väheneb kaubamärkide erinevus; (ii) andis taotletavale kaubamärgile väära hinnangu, võttes seisukoha, et puudub võimalus, et avalikkus saab kujutavast osast aru kui tähest K; (iii) eeldas vääralt, et kuna sõnast „SPORT” saadakse aru kõigil asjassepuutuvatel territooriumitel, tuleks see võrdlevast analüüsist välja jätta, (iv) tegi vea märkide võrdlemisel; ja (v) vaidlusaluste märkide segiajamise tõenäosus puudub, isegi kui sõnal „SPORT” võib olla vähene eristusvõime.
3.

Kolmas väide, et rikutud on õigusnorme: — kuna komisjon heitis hagejale ette, et viimane ei järginud lõpparuande heakskiitmise eeskirju, samas kui seirekomitee eeskirjad nägid ette kõnealuse aruande vaikimisi heakskiitmise 10-päevase tähtaja möödumisel, ja — kuna komisjon märkis, et hageja aruanne oleks tulnud koostada inglise keeles, samas kui ükski eeskiri ei näe ette, et aruanne tuleb koostada muus keeles kui korraldusasutuse keel (antud juhul prantsuse keel), et see oleks nõuetekohane.
1.

Määruse nr 1164/94 (1) II lisa artikli D lõiget 5 on rikutud seeläbi, et komisjon ei tasunud hagiavalduses nimetatud projektidega seotud abi lõppsummat kahe kuu jooksul, ilma et oleks tuvastatud selle tähtaja katkemine või peatumine.
1.

Esimene väide: taotluses nimetatud dokumentide uurimata jätmine Esimeses väites leiab hageja, et otsuse tegemisel ei ole igat üksikut dokumenti konkreetselt ja individuaalselt uuritud. Hageja arvates tugineb vaidlustatud otsus õiguslikult vääral oletusel, et käesolevas asjas on tegemist üldise eeldusega, et tegemist on erandolukorraga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/32

27. veebruaril 2012 esitatud hagi — Elegant Target Development jt versus nõukogu

(Kohtuasi T-90/12)

2012/C 118/54

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Elegant Target Development Ltd (Hong Kong, Hiina); Eternal Expert Ltd (Hong Kong); Giant King Ltd (Hong Kong); Golden Charter Development Ltd (Hong Kong); Golden Summit Investments Ltd (Hong Kong); Golden Wagon Development Ltd (Hong Kong); Grand Trinity Ltd (Hong Kong); Great Equity Investments Ltd (Hong Kong); Great Prospect International Ltd (Hong Kong); Harvest Supreme Ltd (Hong Kong); Key Charter Development Ltd (Hong Kong); King Prosper Investments Ltd (Hong Kong); Master Supreme International Ltd (Hong Kong); Metro Supreme International Ltd (Hong Kong); Modern Elegant Development Ltd (Hong Kong); Prosper Metro Investments Ltd (Hong Kong); Silver Universe International Ltd (Hong Kong); and Sparkle Brilliant Development Ltd (Hong Kong) (esindajad: F. Randolph, barrister M. Lester ja solicitor M. Taher)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu otsus 2011/783/ÜVJP (1) ja nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 1245/2011 (2) osas, milles hagejate nimed on lisatud piiravate meetmete kohaldamisalasse kuuluvate isikute ja üksuste loetellu;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

1. Esimene väide, mille kohaselt ei põhjendanud kostja nõuetekohaselt ega piisavalt seda, miks ta lisas hagejate nimed nende isikute ja üksuste loetellu, kellele piiravaid meetmeid kohaldatakse.

2. Teine väide, mille kohaselt kostja ei järginud nimekirja lisamise tingimusi ja/või tegi ilmselge hindamisvea, leides et need tingimused on hagejate puhul täidetud ja/või lisas hagejate nimed loetellu ilma kohase õigusliku aluseta.

3. Kolmas väide, mille kohaselt ei järginud kostja hageja kaitseõigusi ega tema õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.

4. Neljas väide, mille kohaselt kostja rikkus põhjendamatult ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, sealhulgas tema õigust omandi, majandustegevuse ja maine kaitsele.

(1) Nõukogu 1. detsembri 2011. aasta otsus 2011/783/ÜVJP, millega muudetakse otsust 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 319, lk 71).

(2) Nõukogu 1. detsembri 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1245/2011, millega rakendatakse määrust (EL) nr 961/2010, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 319, lk 11).
3.

Apellatsioonkaebuse kolmas väide: Rikutud on Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 8 lõiget 2 ja Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklit 73 Apellatsioonkaebuse esitaja väidab samuti, et kohtuvaidlus tuleneb apellatsioonkaebuse esitaja teenistussuhtest, mille tõttu on Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 1 kohaselt pädev Avaliku Teenistuse Kohus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/30

20. veebruaril 2012 esitatud hagi — Chico's Brands Investments versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Artsana (CHICO'S)

(Kohtuasi T-83/12)

2012/C 118/51

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Chico's Brands Investments, Inc. (Fort Myers, Ühendriigid) (esindaja: Solicitor T. Holman)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Artsana SpA (Garandate, Itaalia)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 27. oktoobri 2011. aasta (asi R 2084/2010-1) otsus;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „CHICO’S” kaupadele ja teenustele klassides 25 ja 35 — ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus nr 1585579.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Itaalia kujutismärgi „chicco” registreering nr 420865 muu hulgas kaupadele klassis 25; Itaalia kujutismärgi „chicco” registreering nr 846672/380042 muu hulgas kaupadele klassis 25; kujutismärgi „chicco” rahvusvaheline registreering nr 763084 muu hulgas kaupadele klassis 25.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause ja jätta ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus tervikuna rahuldamata.

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a ja artikli 42 lõigete 2 ja 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda eksis järeldades, et vastulause esitaja on tõendanud varasema kaubamärgi tegelikku kasutamist Itaalias. Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda eksis järeldades, et taotletud kaubamärgi ja varasema kaubamärgi puhul esineb segiajamise tõenäosus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/31

21. veebruaril 2012 esitatud hagi — Lilleborg versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Hardford (Pierre Robert)

(Kohtuasi T-85/12)

2012/C 118/52

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Lilleborg AS (Oslo, Norra) (esindajad: advokaadid E. Ullberg ja M. Plogell)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Hardford AB (Limhamn, Rootsi)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 7. detsembri 2011. aasta otsus asjas R 2462/2010-1 ja sellest tulenevalt kohustada ühtlustamisametit hindama taotleja poolt varasema kaubamärgi olemasolu, kehtivuse ja ulatuse kohta esitatud tõendeid;

— teise võimalusena muuta esimese apellatsioonikoja otsust ja teha asjas uus otsus ühendusse kaubamärgi nr 8541849 „Pierre Robert” registreerimisest keeldumise kohta;

— mõista kulud, sh vastulausete osakonna ja esimese apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Hardford AB

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „Pierre Robert” kaupadele ja teenustele klassides 3, 5 ja 44 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 8541849

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Lilleborg AS

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Rootsi sõnamärgi „PIERRE ROBERT” registreering nr 164251 kaupadele klassis 3

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: komisjoni määruse nr 2868/95 eeskirja 50 lõike 1 ja nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 76, artikli 8 ja artikli 8 lõike 2 punkti c rikkumine, kuna apellatsioonikoda: i) ei ole arvestanud oma õigusega uurida asjaolusid omal algatusel ega võtnud arvesse asjaolusid, mis ilmselt mõjutavad vastulause tulemust; ii) rikkus õigusnormi, kui ei arvestanud asjaoluga, et „PIERRE ROBERT” on tuntud kaubamärk; iii) eksis, kui ei arvestanud vastulause lisas 1 esitatud tõendiga; ja iv) eksis, kui ei võtnud vastu enne vastulausete osakonna otsuse tegemist esitatud Rootsi patendiameti tunnistust.
—

Hageja väidab, et mõlema nimetatud määruse alusel on määruse nr 340/2008 artikli 13 lõikes 4 nimetatud haldustasu määramise ainus lubatud alus üksnes Kemikaaliameti poolt kemikaalide registreerimistaotluse läbivaatamiskulude katmine lähtudes ettevõtte suurusest ning hageja väidab, et kemikaaliamet ei võtnud ettevõtte suurust arvesse haldustasu määramisel oma haldusnõukogu otsuse MB/D/29/2010 alusel. Lisaks väidab hageja, et haldustasu määramine ettevõtte suuruse alusel on õigusvastane, kuna selle tagajärjel peavad suured ettevõtjad osalema väiksemate ettevõtjate registreerimistaotluste läbivaatamiskulude kandmises.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/26

10. veebruaril 2012 esitatud hagi — Planet versus komisjon

(Kohtuasi T-59/12)

2012/C 118/45

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: PLANET A.E. Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (konsultatsiooniteenust osutav aktsiaselts) (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat B. Christianos)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— otsustada, et komisjon rikkus oma lepingulisi kohustusi, kui ta hilines projekti „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” lepingu raames tasumisele kuuluva summa viimase 20 665,17 euro suuruse osamakse tasumisega ja kohustada komisjoni tasuma hagejale 20 665,17 eurot Laboranova projekti neljandal viiteperioodil kantud kulude eest, mõistes välja ka intressi alates 12. oktoobrist 2011;

— otsustada, et hageja ei ole kohustatud maksma komisjonile tagasi 39 657,30 euro suurust ettemakset Laboranova projekti perioodi P4 eest;

— kohustada komisjoni tasuma hagejale 30 000,00 eurot hüvitisena kahju eest, mille komisjon tema ametialasele mainele ametisaladuse rikkumisega põhjustas, mõistes välja ka intressi alates 6. oktoobrist 2011 kuni käesolevas kohtuasjas otsuse langetamiseni ja viivise alates käesolevas kohtuvaidluses otsuse langetamisest kuni kogu tasumisele kuuluva summa väljamaksmiseni, ja

— mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja ühendab kõnesolevas hagiavalduses kaks erinevat nõuet.

Esiteks nõue tuvastada ELTL artikli 272 tuginedes komisjoni lepinguline vastutus lepingu nr 035262 alusel, seoses projekti „Collaboration Environment for Strategic Innovation (Laboranova)” rakendamisega. Konkreetsemalt väidab hageja, et ehkki tema täitis oma lepingulised kohustused täielikult, jättis komisjon õigusvastaselt ning lepingut ja hea usu põhimõtet rikkudes heaks kiitmata hageja perioodi P4 kulutused ning peatas talle vastava makse tegemise. Seetõttu väidab hageja, et komisjonil tuleb talle tasuda 20 665,17 eurot, millele on juurde arvestatud lepingu II lisa klausli II 28 lõike 7 kohane intress alates 12. oktoobrist 2011, ning et komisjon ei ole õigustatud nõudma Planetilt tagasi perioodi P4 kohta makstud ettemaksu summas 39 657,30 eurot.

Teiseks nõue tuvastada komisjoni lepinguväline vastutus vastavalt ELTL artikli 340 teisele lõigule. Hageja väidab konkreetsemalt, et teatades projekti koordinaatorile hageja suhtes käimas olevast finantsauditist, rikkus komisjon jämedalt ametisaladust kaitsvaid norme, kahjustades sellega hageja ametialast mainet. Seetõttu nõuab hageja, et talle hüvitataks mittevaraline kahju koos intressiga (ajavahemiku eest alates õigusvastasest teatest kuni käesolevas kohtuasjas otsuse langetamiseni ja kuni maksmisele kuuluva hüvitise täieliku tasumiseni), ja jätab endale sõnaselgelt õiguse nõuda komisjoni õigusvastaste toimingutega põhjustatud varalise kahju hüvitamist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/30

15. veebruaril 2012 esitatud hagi — Beco versus komisjon

(Kohtuasi T-81/12)

2012/C 118/50

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Saksamaa) (esindaja: advokaat T. Pfeiffer)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 13. detsembri 2011. aasta otsus (nr K(2011) 9112 lõplik);

— mõista komisjonilt Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel välja vajalikud kulud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et tema dumpinguvastase tollimaksu tagasimaksetaotlus, mille komisjon 13. detsembri 2011. aasta otsusega rahuldamata jättis, on vastupidiselt komisjoni seisukohale esitatud õigeaegselt ning on seega vastuvõetav.

Sellega seoses väidab hageja, et taotlus esitati vastavalt nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) artikli 11 lõikele 8 kuuekuulise tähtaja jooksul. Määruse nr 384/96 artikli 11 lõike 8 sõnastuse kohaselt on tagasimaksetaotluse tingimuseks see, et taotluse esitaja on tollimaksud ära maksnud. Vastupidiselt komisjoni seisukohale ei saa määrus nr 384/96 artikli 11 lõikes 8 sätestatud kuuekuuline tähtaeg hakata kulgema juba enne tagastamistaotluse vastuvõetavust.

Ka vastavalt komisjoni 29. mai 2002. aasta teatisele dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise kohta (2) võib taotlusi esitada„ainult nende tehingute osas, mille eest on dumpinguvastased tollimaksud täielikult tasutud” (punkt 2.1 b). Lisaks on selles teatises sõnaselgelt sätestatud, et tagasimakset võib taotleda üksnes importija, kes „suudab tõendada, et on otseselt või kaudselt tasunud dumpinguvastased tollimaksud konkreetse sisseveo eest” (punkt 2.2 a).

Hageja väitel rikub 13. detsembri 2011. aasta otsus ka komisjoni 29. mai 2002. aasta teatise alusel hagejale tekkinud õiguspärast ootust ning heausksuse põhimõtet.

Lisaks väidab hageja, et 13. detsembri 2011. aasta otsus rikub õiguskindluse põhimõtet.

(1) Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (EÜT L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45).

(2) Komisjoni 29. mai 2002. aasta teatis dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise kohta (EÜT C 127, lk 10).
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/32

21. veebruaril 2012 esitatud hagi — Robert Group versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Hardford (Pierre Robert)

(Kohtuasi T-86/12)

2012/C 118/53

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Pierre Robert Group AS (Oslo, Norra) (esindajad: advokaadid E. Ullberg ja M. Plogell)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Hardford AB (Limhamn, Rootsi)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 7. detsembri 2011. aasta otsus asjas R 2463/2010-1 ja sellest tulenevalt kohustada ühtlustamisametit hindama taotleja poolt varasema kaubamärgi olemasolu, kehtivuse ja ulatuse kohta esitatud tõendeid;

— teise võimalusena muuta esimese apellatsioonikoja otsust ja teha asjas uus otsus ühendusse kaubamärgi nr 8541849 „Pierre Robert” registreerimisest keeldumise kohta;

— mõista kulud, sh vastulausete osakonna ja esimese apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Hardford AB

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „Pierre Robert” kaupadele ja teenustele klassides 3, 5 ja 44 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 8541849

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Pierre Robert Group AS

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Rootsi kujutismärgi „Pierre Robert” registreering nr 166274 kaupadele klassides 3, 5 ja 25

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause tervikuna rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: komisjoni määruse nr 2868/95 eeskirja 50 lõike 1 ja nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 76, artikli 8 ja artikli 8 lõike 2 punkti c rikkumine, kuna apellatsioonikoda: i) ei ole arvestanud oma õigusega uurida asjaolusid omal algatusel ega võtnud arvesse asjaolusid, mis ilmselt mõjutavad vastulause tulemust; ii) rikkus õigusnormi, kui ei arvestanud asjaoluga, et „Pierre Robert” on tuntud kaubamärk; iii) eksis, kui ei arvestanud vastulause lisas 1 esitatud tõendiga; ja iv) eksis, kui ei võtnud vastu enne vastulausete osakonna otsuse tegemist esitatud Rootsi patendiameti tunnistust.
1.

Esimene väide, mille kohaselt — ei ole hageja puhul täidetud loetellu kandmise sisulised kriteeriumid, kuna tema loetellu kandmiseks puudub õiguslik alus ja et nõukogu tegi selles küsimuses ilmse hindamisvea; lisaks, et nõukogu kandis hageja loetellu ebapiisavate tõendite alusel; — hageja esitas oma väite toetuseks kindlad tõendid ja ta on tegutsenud aktiivselt selleks, et takistada valitsusmeelsetel rühmitustel pääseda ligi Kadmous Tansporti bussidele. Samas nõukogu ei ole esitanud tõendeid nende väidete kummutamiseks.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on tehtud ilmne hindamisviga seoses sellega, et hagejat seostati Süüria režiimi rahastamisega, kuna nõukogu ei esitanud ei enne ega pärast vaidlustatud akti vastuvõtmist tõendeid selle kohta, et hageja selle režiimi rahastamises osales.
—

Nõukogu on igal juhul rikkunud protseduurinõudeid, kuna: a) ei teatanud hagejale isiklikult tema kandmisest loetellu, b) ei ole nõuetekohaselt ja piisavalt seda põhjendanud ning c) on rikkunud kaitseõigusi ja õigust õiglasele hüvitisele.