Direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 1 lõike 3 punkti c tuleb tõlgendada nii, et kohtunike töötasu tingimused kuuluvad selle direktiivi kohaldamisalasse.

Seejuures ei puutu asjasse tõik, et selle siseriikliku õigusakti eesmärk on väärtustada töökogemust ja/või sotsiaalset kompetentsi.

Nimelt on Euroopa Kohus juba otsustanud, et see siseriiklik õigusakt toob kaasa diskrimineerimise direktiivi 2000/78 artikli 2 ja artikli 6 lõike 1 mõttes, kui ametniku töölevõtmisel tema määramine põhipalga järku vanuse alusel läheb kaugemale, kui on vajalik ja asjakohane, et saavutada selle seadusega taotletav õiguspärane eesmärk.

Direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklik õigusakt, mille kohaselt määratakse kohtuniku ametissenimetamisel tema põhipalk kindlaks üksnes tema vanuse alusel.

Direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid – mis määravad kindlaks enne nende õigusnormide jõustumist juba ametisse nimetatud kohtunike uude töötasusüsteemi üleviimise korra ning sätestavad, et palgajärk, millesse nad nüüdsest määratakse, on kindlaks määratud üksnes põhipalga summa alusel, mida nad said varasema töötasusüsteemi alusel, kuigi see süsteem põhines diskrimineerimisel kohtuniku vanuse alusel –, tingimusel et erinevat kohtlemist, mille need õigusnormid kaasa toovad, saab õigustada eesmärgiga säilitada omandatud õigused.

Direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis määravad kindlaks enne nende õigusnormide jõustumist juba ametisse nimetatud kohtunike palgatõusu uues töötasusüsteemis ning sätestavad, et nende kohtunike palk, kes on uude süsteemi ülemineku tähtpäevaks jõudnud teatavasse vanusesse, tõuseb teatavast palgajärgust alates kiiremini kui sellistel kohtunikel, kes on üleminekutähtpäeval nooremad, tingimusel et erinev kohtlemine, mille need õigusnormid kaasa toovad, on õigustatud direktiivi artikli 6 lõike 1 alusel.

Nimelt on liikmesriikidel ning riigi tasandil tööturu osapooltel laiaulatuslik kaalutlusõigus mitte ainult selles osas, millist eesmärki tööhõive‑ ja sotsiaalpoliitika vallas nad peaksid järgima, vaid ka selle eesmärgi saavutamise vahendite valikul.

Kõnealuste õigusnormidega taotletavad eesmärgid – viia kohtunike palgatõus vastavusse selliste ametnike omaga, kelle palgareform on juba toimunud, ning muuta seeläbi kohtunikuamet varasemast atraktiivsemaks, tagades eelkõige kiirema palgatõusu karjääri alguses, ning tagada, et ükski juba ametis olev kohtunik ei kaotaks kohe ega kogu karjääri jooksul palgas, ja tagada, et kõik kohtunikud oleksid 49‑aastaselt jõudnud kõrgeimasse palgajärku – on põhimõtteliselt direktiivi 2000/78 artikli 6 lõike 1 esimese lõigu kohane „siseriikliku õigusega objektiivselt ja mõistlikult” põhjendatud õigustus erinevale kohtlemisele vanuse alusel.

(vt punktid 56–58 ja 66 ning resolutsiooni punkt 4)