ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 6. märtsi 2014. aasta määrus – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development vs.komisjon

(kohtuasi C‑248/12 P)

„Apellatsioonkaebus — EAGGF, EAGF ja EAFRD — Euroopa Liidu rahastamisest välja jäetud kulutused — Tühistamishagi vastuvõetavus — Hageja olukord, mida vaidlusalune otsus otseselt ei mõjuta”

Tühistamishagi — Füüsilised ja juriidilised isikud — Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid — Otsene puutumus — Kriteeriumid — Komisjoni otsus jätta Euroopa Liidu rahastamisest välja teatavad kulutused, mida liikmesriigid on teinud EAGGF‑i, EAGF‑i ja EAFRD‑i raames — Hagi, mille on esitanud kõnealusest rahastamisvahendist abi saanud piirkondlik üksus, kes tegutseb saadud vahendite korraldusasutusena — Otsese puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 21—26, 32—34 ja 40)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 6. märtsi 2012. aasta määruse peale kohtuasjas T‑453/10: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development vs. komisjon, millega Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, mille ese oli nõue osaliselt tühistada komisjoni 15. juuli 2010. aasta otsus 2010/399/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri K(2010) 4894 all) (ELT L 184, lk 6) osas, milles sellega arvati rahastamisest välja teatavad Suurbritannia ja Põhja‑Iiri Ühendkuningriigi tehtud kulutused.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 24. oktoobri 2013. aasta määrus – Lancôme vs. Siseturu Ühtlustamise Amet

(kohtuasi C-593/12 P)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Sõnamärk Color Focus — Ühenduse sõnamärgi Focus omaniku esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus — Kehtetuks tunnistamine — Loobumine — Kodukorra artikkel 149 — Apellatsioonkaebus, mille ese on ära langenud — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine”

Apellatsioonkaebus — Põhjendatud huvi — Tingimus — Apellatsioonkaebus, mis võib tuua selle esitajale kasu (vt punkt 13)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 5. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/10: Lancôme parfums et beauté & Cie vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, millega Üldkohus jättis rahuldamata sõnamärgi COLOR FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 11. veebruari 2010. aasta otsuse R 238/2009-2 peale, millega jäeti rahuldamata kaebus tühistamisosakonna otsuse peale rahuldada ühenduse sõnamärgi FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku taotlus tunnistada see kaubamärk kehtetuks – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 53 lõige 1 – Segiajamise tõenäosus – Kaubamärkide sarnasus – Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine – Õiguste kuritarvitamine.

Resolutsioon

1. Vajadus otsustada apellatsioonkaebuse üle on ära langenud.

2. Mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja Lancôme parfums et beauté & Cie-lt.

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 24. oktoobri 2013. aasta määrus – Lancôme vs. Siseturu Ühtlustamise Amet

(kohtuasi C-593/12 P)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Sõnamärk Color Focus — Ühenduse sõnamärgi Focus omaniku esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus — Kehtetuks tunnistamine — Loobumine — Kodukorra artikkel 149 — Apellatsioonkaebus, mille ese on ära langenud — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine”

Apellatsioonkaebus — Põhjendatud huvi — Tingimus — Apellatsioonkaebus, mis võib tuua selle esitajale kasu (vt punkt 13)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 5. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/10: Lancôme parfums et beauté & Cie vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, millega Üldkohus jättis rahuldamata sõnamärgi COLOR FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 11. veebruari 2010. aasta otsuse R 238/2009-2 peale, millega jäeti rahuldamata kaebus tühistamisosakonna otsuse peale rahuldada ühenduse sõnamärgi FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku taotlus tunnistada see kaubamärk kehtetuks – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 53 lõige 1 – Segiajamise tõenäosus – Kaubamärkide sarnasus – Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine – Õiguste kuritarvitamine.

Resolutsioon

1. Vajadus otsustada apellatsioonkaebuse üle on ära langenud.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. septembri 2013. aasta määrus – Ellinika Nafpigeia ja 2. Hoern Beteiligungs vs. komisjon

(kohtuasi C‑616/12 P)

„Apellatsioonkaebus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 181 — Ilmselgelt põhjendamatu apellatsioonkaebus — ELTL artikli 263 kuues lõik — Hagi esitamise tähtaeg”

1. Tühistamishagi — Väited — Menetlusnormide rikkumine — Ulatus — Põhjenduse puudumine või ebapiisav põhjendus — Toimikuga tutvumise võimaluse puudumine — Hõlmamine (ELTL artikli 263 teine lõik) (vt punkt 29)

2. Tühistamishagi — Tähtaeg — Tähtaja algus — Kuupäev, mil aktist teada saadi — Akti ebapiisav põhjendus — Mõju puudumine — Õiguse tõhusale kohtulikule kaitsele rikkumine — Puudumine (ELTL artikli 263 kuues lõik) (vt punktid 29–31)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 19. oktoobri 2012. aasta määruse peale kohtuasjas T‑466/11: Ellinika Nafpigeia ja Hoern vs. komisjon, millega Üldkohus luges vastuvõetamatuks hagi, milles paluti tühistada komisjoni 1. detsembri 2010. aasta otsus K(2010) 8274 lõplik, millega nõustuti kohustustega, mis Kreeka pakkus välja komisjoni 2. juuli 2008. aasta otsuses K(2008) 3118 lõplik, millega tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks riigiabi, mida Kreeka ametiasutused on andnud äriühingule Ellinika Nafpigeia (Hellenic Shipyards, „HSY”) selle laevatehase ümberkorraldamisega seotud investeerimiskava muudatuste raames (riigiabi C 16/2004 (ex NN 29/2004, CP 71/2002 ja CP 133/2005)), nõutud meetmete asemel.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 19. veebruari 2016. aasta määrus – nõukogu vs. Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials

(kohtuasi C‑15/12 P-DEP)

„Kohtukulude kindlaksmääramine”

1. Kohtumenetlus — Kohtukulud — Kindlaksmääramine — Hüvitamisele kuuluvad kulud — Mõiste — Poolte vältimatud kulud (Euroopa Kohtu kodukord, artikli 144 punkt b ja artikli 184 lõige 1) (vt punktid 10 ja 11)

2. Kohtumenetlus — Kohtukulud — Kindlaksmääramine — Hüvitamisele kuuluvad kulud — Arvesse võetavad asjaolud — Euroopa Kohtu kaalutlusõigus — Apellatsioonimenetlusega seotud kulud (Euroopa Kohtu kodukord, artikli 144 punkt b) (vt punktid 13–21)

Resolutsioon

Kohtukulude kogusumma, mille Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd peab kohtuasjas C‑15/12 P hüvitama Euroopa Liidu Nõukogule on 25000 eurot.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 15. oktoobri 2015. aasta määrus –

nõukogu vs. Ningbo Yonghong Fasteners

(kohtuasi C‑601/12 P-DEP)

„Kohtukulude kindlaksmääramine”

1. Kohtumenetlus — Kohtukulud — Kindlaksmääramine — Hüvitamisele kuuluvad kulud — Mõiste — Poolte vältimatud kulud (Euroopa Kohtu kodukord, artikli 144 punkt b) (vt punktid 11 ja 12)

2. Kohtumenetlus — Kohtukulud — Kindlaksmääramine — Hüvitamisele kuuluvad kulud — Arvesse võetavad asjaolud — Euroopa Kohtu kaalutlusõigus — Apellatsioonkaebuses nimetatud kohtukulud (Euroopa Kohtu kodukord, artikli 144 punkt b) (vt punktid 14–23)

Resolutsioon

Kohtukulude kogusumma, mille Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd peab Euroopa Liidu Nõukogule kohtuasjas C‑601/12 P hüvitama, on 9000 eurot.
Kohtuasi C‑264/12

Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

versus

Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros SA

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal do Trabalho do Porto)

„Eelotsusetaotlus — Kodukorra artikli 53 lõige 2 — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse palga vähendamine teatud avaliku sektori töötajatele — Liidu õiguse rakendamata jätmine — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu määrus (kuues koda), 26. juuni 2014

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Liidu põhiõiguste harta tõlgendamise taotlus – Siseriiklikud õigusnormid, mis ei kujuta endast liidu õiguse rakendusmeetmeid – Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine

(ELTL artikkel 267; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 51 lõige 1; kohtu kodukord, artikli 53 lõige 2)

Vt otsuse tekst.

(vt punktid 18–22)

Kohtuasi C‑264/12

Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

versus

Fidelidade Mundial – Companhia de Seguros SA

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal do Trabalho do Porto)

„Eelotsusetaotlus — Kodukorra artikli 53 lõige 2 — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse palga vähendamine teatud avaliku sektori töötajatele — Liidu õiguse rakendamata jätmine — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu määrus (kuues koda), 26. juuni 2014

Eelotsuse küsimused — Euroopa Kohtu pädevus — Piirid — Liidu põhiõiguste harta tõlgendamise taotlus — Siseriiklikud õigusnormid, mis ei kujuta endast liidu õiguse rakendusmeetmeid — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine

(ELTL artikkel 267; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 51 lõige 1; kohtu kodukord, artikli 53 lõige 2)

Vt otsuse tekst.

(vt punktid 18–22)
24

Nimelt, nagu tuleneb määruse nr 1896/2006 artikli 20 lõike 1 punkti b sõnastusest, on selleks, et kostjal oleks vääramatu jõu puudumisel õigus taotleda Euroopa maksekäsu läbivaatamist selle sätte alusel, vajalik, et täidetud oleks kolm kumulatiivset tingimust, milleks on esiteks selliste erakorraliste asjaolude esinemine, mis takistasid kostjal nõuet selleks ettenähtud tähtaja jooksul vaidlustamast, teiseks, et kostja ei ole süüdi, ja kolmandaks, et kostja tegutseb viivitamata. Asjaolu, et üks neist tingimustest ei ole täidetud, takistab kostjal tulemuslikult väitmast, et kõnealuses sättes kehtestatud tingimused on tema juhtumi puhul täidetud.
43

Siiski nähtub ajutiste meetmete kohaldamise taotlusest tervikuna, et apellandi väidetav kahju seisneb asjaolus, et ta peab valima enne 30. juunit 2012, mis on tähtaeg, mida vaidlusaluse otsusega lükati edasi 15. oktoobrile 2012, tema teises kohustuses ette nähtud kahe võimaluse vahel, nimelt esiteks Nest-Energie projekti võõrandamine sobivale omandajale või teiseks lõpliku otsuse tegemine investeerida ise sellesse projekti, kusjuures kumbki nendest võimalustest tähendaks väidetavalt talle rahalise kahju tekkimist. Apellant kinnitab, et investeering Nest-Energie projekti, mille hinnanguliseks kuluks on 800 miljonit eurot, võib katta tema püsi- ja muutuvkulud aastas, kuid ei kata kindlasti algset investeeringut ega ulatu nõutava nullkasumini, samas kui projekti kohene võõrandamine konkurendile kujutab endast tõsist ohtu, et müük toimub kahjumiga, ning on pöördumatu selles mõttes, et apellant kaotab võimaluse ise projekti investeerida.
8

Direktiivi artikkel 5 „Ebaausate kaubandustavade keeld” on sõnastatud nii: „1. Ebaausad kaubandustavad on keelatud. 2. Kaubandustava on ebaaus, kui see: a) on vastuolus ametialase hoolikuse nõuetega, ja b) seoses mingi tootega moonutab oluliselt või tõenäoliselt moonutab oluliselt selle keskmise tarbija majanduskäitumist, kes tootega kokku puutub või kellele see on suunatud, või tarbijarühma keskmise liikme majanduskäitumist, kui kaubandustava on suunatud teatavale tarbijarühmale. […] 4. Eelkõige on ebaausad need kaubandustavad, mis: a) on eksitavad vastavalt artiklitele 6 ja 7, või b) on agressiivsed vastavalt artiklitele 8 ja 9. 5. I lisas on selliste kaubandustavade nimekiri, mida loetakse ebaausateks kõigil tingimustel. Kõikides liikmesriikides kohaldatakse sama ühtset nimekirja ja seda saab muuta ainult käesolevat direktiivi läbi vaadates.”
12

Juzgado de lo Social de Benidorm, kes kahtles selles, kuidas tuleks liidu õiguse kohaselt lahendada tema menetluses olev kohtuvaidlus, kus põhipuhkuse aeg kattub haiguspuhkuse ajaga, otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas […] direktiivi 2003/88 […] artikli 7 lõikega 1 on vastuolus siseriiklike õigusnormide tõlgendamine nii, et need ei luba põhipuhkust katkestada selleks, et [põhi]puhkust saaks hiljem kasutada täies pikkuses – või ülejäänud osas –, kui haiguspuhkus algas enne nimetatud puhkuse algust ja kui esinevad tootmise või töökorraldusega seotud põhjused, mis takistavad puhkuse kasutamist muul hilisemal perioodil? 2. Kas […] direktiivi 2003/88 […] artikli 7 lõikega 1 on vastuolus siseriiklike õigusnormide tõlgendamine nii, et need lubavad tööandjal ühepoolselt määrata [põhi]puhkuse kasutamise aja, mis langeb kokku haiguspuhkuse ajaga, kui töötaja ei ole eelnevalt avaldanud oma eelistust kasutada põhipuhkust muul ajal ja kui ettevõtja töötajate esindajad ja ettevõtja on sellises võimaluses kokku leppinud? 3. Kas […] direktiivi 2003/88 […] artikli 7 lõikega 1 on vastuolus siseriiklike õigusnormide tõlgendamine nii, et need lubavad maksta haiguspuhkuse tõttu kasutamata jäänud puhkuse eest rahalist kompensatsiooni, kui esinevad ärilist või korralduslikku laadi põhjused, mis ei võimalda töötajal [põhi]puhkust tegelikult kasutada, olgugi et töölepingut ei lõpetatud?”
16

Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, et ta on viimase astme kohtuks menetluses, kus hagihind on väiksem kui 5000 eurot. Ta leiab, et liidu õiguse tõlgendamise küsimusele antav vastus ei ole niivõrd ilmne, et see ei tekitaks põhjendatud kahtlust.
60

Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb vastata kohtuasjas C‑537/12 esitatud kahele küsimusele ja kohtuajas C‑116/13 esitatud kahele esimesele küsimusele, et direktiivi 93/13 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu on kõne all põhikohtuasjades, mis ei võimalda täitekohtul hüpoteegi realiseerimise menetluse raames hinnata ei omal algatusel ega ka tarbija taotlusel, kas sissenõutava võla ja täitedokumendi aluseks oleva lepingu tingimus on ebaõiglane, ega kohaldada esialgse õiguskaitse meetmeid, sealhulgas täitmise peatamist, juhul kui selliste meetmete kohaldamine on vajalik vastavat asja sisulises menetluses arutava kohtu, kelle pädevuses on selle lepingutingimuse ebaõigluse kontrollimine, lõpliku otsuse täieliku toime tagamiseks.
60

Kõiki eelnevaid kaalutlusi arvesse võttes tuleb vastata kahele esimesele küsimusele, et EMP kontekstis tuleb määruse nr 469/2009 artikli 13 lõiget 1 tõlgendada nii, et Swissmedicu poolt ravimile antud haldusluba, mida Liechtenstein automaatselt tunnustab, tuleb pidada selle sätte mõttes selle ravimi esmaseks müügiloaks EMP‑s, kui nimetatud luba anti enne EMA müügiluba või enne müügiluba, mille on direktiivi 2001/83 nõuete alusel andnud mõne liidu liikmesriigi intellektuaalomandi valdkonna pädev ametiasutus või vastav Islandi Vabariigi või Norra Kuningriigi ametiasutus. Sellega seoses ei oma tähtsust asjaolu, et Euroopa Ravimiamet on läbi vaadatud analoogsete kliiniliste andmete alusel erinevalt Šveitsi ametiasutusest keeldunud samale ravimile müügiluba andmast, ega ka tõsiasi, et Swissmedic on Šveitsi müügiloa kehtivuse peatanud ja selle kehtivuse hiljem taastanud alles pärast seda, kui müügiloa omanik esitas talle täiendavaid andmeid.
16

Neil asjaoludel jäi Tribunal do Trabalho do Porto oma otsuse juurde menetlus peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas võrdse kohtlemise põhimõtet, millest tuleneb diskrimineerimise keeld, tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav avaliku sektori töötajate suhtes? 2. Kas eelnevalt puhkuse- ja jõulutoetusena makstud summade maksmata jätmine riigi poolt 2012. aasta riigieelarve seaduse alusel, mida kohaldatakse üksnes töötajate suhtes, kes täidavad oma tööülesandeid riigisektoris või riigi osalusega äriühingutes, on vastuolus diskrimineerimise keelu põhimõttega, kuna tegemist on diskrimineerimisega töösuhte avalik-õigusliku laadi tõttu? 3. Kas [harta] artikli 31 lõikes 1 sätestatud õigust töötada töötingimustel, mis on töötaja väärikuse kohased, tuleb tõlgendada nii, et see ei luba vähendada töötasu ilma töötaja nõusolekuta juhul, kui töölepingut ei muudeta? 4. Kas [harta] artikli 31 lõikes 1 sätestatud õigust töötada töötingimustel, mis on töötaja väärikuse kohased, tuleb tõlgendada nii, et see sisaldab õigust saada õiglast töötasu, mis tagaks töötaja ja tema perekonna rahuldava elatustaseme? 5. Kui puhkuse- ja jõulutoetuste maksmise peatamine ei ole ainuke võimalik meede, mis on vajalik ja põhiline, et toetada riigi finantsolukorra parandamist tõsises majandus- ja finantskriisis, siis kas selline vähendamine on vastuolus eelnevalt mainitud [harta] artikli 31 lõikes 1 sätestatud õigusega, kuna see ohustab elatustaset ja selliste rahaliste kohustuste täitmist, mida on endale võtnud töötajad ja nende perekonnad, kes ei oodanud, et nende aastane sissetulek väheneb kahe kuupalga võrra? 6. Kuna kahe kuupalga võrra töötasude vähendamine Portugali riigi poolt ei olnud töötajatele ettenähtav ega ootuspärane, siis kas see on vastuolus õigusega töötada töötingimustel, mis on töötaja väärikuse kohased? 7. Kas kollektiivläbirääkimiste õigusega on vastuolus viidatud 2012. aasta riigieelarve seadus, mis näeb ette, et viidatud puhkuse- ja jõulutoetuste maksmise peatamise korrast ei ole võimalik teha erandeid kollektiivlepingutega ja et see on nende kollektiivlepingute suhtes ülimuslik?”
44

Mitmeosalisest kaubamärgist asjaomase üldsuse mällu jäänud tervikmuljes võib mõnel juhul muidugi domineerida üks või mitu selle koostisosadest, nii et juhul, kui kaubamärgi kõik teised koostisosad on tähtsusetud, võib hinnata sarnasust ainult domineeriva osa põhjal (vt eespool viidatud kohtuotsus ühtlustamisamet vs. Shaker, punktid 41 ja 42; 20. septembri 2007. aasta kohtuotsus C‑193/06 P: Nestlé vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, punktid 42 ja 43, ning eespool viidatud kohtuotsus Aceites del Sur-Coosur vs. Koipe, punkt 62). Sellest erandjuhtusid käsitlevast kohtupraktikast ei saa siiski järeldada, et segiajamise tõenäosuse hindamisel omab kirjeldavast ja eristavast osast koosnevas kaubamärgis tähtsust üksnes eristav osa (15. jaanuari 2010. aasta määrus kohtuasjas C‑579/08 P: Messer Group vs. Air Products and Chemicals, punkt 72).
Mis puudutab ajutiste meetmete kohaldamise taotlust, siis ei piisa abstraktsel viisil põhiõiguste rikkumise väitmisest, et tõendada, et kahju, mis sellest tekkida võib, on hüvitamatut laadi. Põhiõiguste tugevdatud kaitse, mis tuleneb Lissaboni lepingust, ei sea seda teesi kahtluse alla, kuivõrd need õigused olid liidu õiguses juba kaitstud enne selle lepingu jõustumist. Tõsi, teatavate põhiõiguste nagu Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 4 sätestatud piinamise ja ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keelamise rikkumine võib rikutava õiguse enda olemuse tõttu tekitada iseenesest olulise ja hüvitamatu kahju. Siiski tuleb tõdeda, et ajutise meetme kohaldamist taotlev pool peab alati näitama ja tõendama tema olukorras sellise kahju tõenäolist tekkimist.

Rahalist kahju võib lugeda korvamatuks, kui seda kahju, isegi kui see tekib, ei saa arvudes väljendada. Siiski ei saa rahalist laadi kahju hüvitamisega seotud ebakindlust võimaliku kahju hüvitamise hagi raames pidada iseenesest asjaoluks, mis näitaks sellise kahju hüvitamatust. Nimelt on ajutiste meetmete kohaldamise staadiumis lõpuks rahalise kahju eest hüvitise saamise võimalus võimaliku kahju hüvitamise hagi raames, mis võib olla esitatud pärast vaidlustatud akti tühistamist, paratamatult ebakindel. Seevastu on olukord erinev, kui ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku analüüsi käigus ilmneb selgelt, et võttes arvesse viidatud kahju olemust ja selle tekkimise ettenähtavust, ei saa seda selle tekkimise korral adekvaatselt tuvastada ja arvudes väljendada, ja kui praktikas ei saa seda kahju hüvitamise hagiga hüvitada. See võib nii olla muu hulgas olukorras, kus tegemist on niisuguse spetsiifilise ja väidetavalt konfidentsiaalse ärilise teabe avaldamisega, mis puudutab selliseid andmeid nagu klientide nimesid, tarnitud osade arvu, hinnaarvutusi ja hinnamuudatusi. Nimelt on võimatu tuvastada avaldatud teabest teada saanud isikute arvu ja staatust ning seega hinnata, milline oleks võinud olla selle avaldamise konkreetne mõju selle äriühingu kaubanduslikele ja majanduslikele huvidele, keda see teave puudutab.

Siiski ei saa eeltoodust järeldada, et asjaolu, et komisjon võimaldab vastuväiteteatisele juurdepääsu, võib paratamatult tekitada samal viisil olulist ja hüvitamatut kahju nagu rikkumise olemasolu konstateeriva lõpliku otsuse avaldamine. Nimelt, kui haldusmenetluse poolel on juurdepääs ärisaladust sisaldavale vastuväiteteatisele, siis see juurdepääs võimaldatakse üldjuhul üksnes selleks, et ta saaks selles menetluses tõhusalt osaleda, mis tähendab, et tal ei ole õigust selles dokumendis sisalduvat teavet kasutada muul otstarbel. Lisaks ei ole piiratud arvule tuvastatavatele isikutele vastuväiteteatisele juurdepääsu võimaldamisest tekkida võiv kahju võrreldav, eriti seoses võimalusega seda hinnata ja lõpuks arvuliselt väljendada, kahjuga, mis tekib lõpliku otsuse internetis avaldamise korral, kui otsusega võivad tutvuda mis tahes isikud.

(vt punktid 52–55, 57 ja 58)
Euroopa Kohus ei ole pädev kindlaks määrama, millised õiguslikud tagajärjed on liidu finantsabi kontekstis komisjoni tegevusetusel, samuti ei ole ta pädev täpsustama liikmesriigil lasuvaid kohustusi; need küsimused eeldavad asjaomase institutsiooni käitumisega seonduvate faktiliste asjaolude tõlgendamist, mis ei kuulu ELTL artikli 267 raames Euroopa Kohtu pädevusse. Lisaks sellele, kuivõrd Euroopa Kohus ei saa komisjoni tegevusetust tuvastada eelotsusemenetluse raames, on puhthüpoteetiline küsimus selle kohta, millised on sellise tegevusetuse õiguslikud tagajärjed, ja seega on selline küsimus vastuvõetamatu. Samuti on hüpoteetiline ja seega vastuvõetamatu küsimus liikmesriigi kohustuste kohta olukorras, kus komisjon jääb endiselt tegevusetuks.

(vt punktid 13, 14, 16, 17 ning resolutsiooni punktid 1 ja 2)
Selle kohta on Euroopa Kohtu kodukorra artikli 169 lõikes 2 täpsustatud, et õigusväidetes ja -argumentides näidatakse täpselt, millised Üldkohtu lahendi põhjenduse punktid vaidlustatakse. Nimelt ei saa apellatsioonkaebusele, mis nendele nõuetele ei vasta, anda õiguslikku hinnangut, mis võimaldaks Euroopa Kohtul täita antud valdkonnas oma ülesannet ja viia läbi õiguspärasuse kontrolli. See reegel võimaldab säilitada isikute võrdsuse. Nimelt, Euroopa Kohtu võimalus teha hõlpsasti kindlaks vaidlustatud kohtuotsuse põhjenduse vaidlustatud punktid sõltub mitmest tegurist, nagu vaidlustatud kohtuotsuse pikkus, apellatsioonkaebuse pikkus, väidete arv ja nii vaidlustatud kohtuotsuse kui apellatsioonkaebuse põhjenduskäigu keerukus. Ent apellatsioonkaebuse vastuvõetavus ei saa sõltuda nendest teguritest.

Lisaks ei saa repliigiga kõrvaldada puudust, mis tuleneb selle sätte järgimata jätmisest apellatsioonkaebuses, arvestades funktsiooni, mis on sellel menetlusdokumendil vastavalt nimetatud kodukorra artikli 175 lõikele 1.

(vt punktid 27–30)