ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

mõista kostjalt CSJU kasuks välja 359 913,75 eurot seoses partnerite toetuslepinguga nr 325940 „EULOSAM – Design and Manufacturing of Baseline Low-Speed, Low-Sweep Wind Tunnel Model“ ja 2 105,25 eurot viivisena, mis on arvutatud 3,5 % määraga ajavahemiku 31. jaanuar 2017 kuni 1. aprill 2017 eest;
—

mõista kostjalt CSJU kasuks välja 189 128,26 eurot seoses partnerite toetuslepinguga nr 632462 „WITTINESS-WindTunnel Tests on an Innovative regional A/C for Noise assessment“ ja 979,32 eurot viivisena, mis on arvutatud 3,5 % määraga ajavahemiku 7. veebruar 2017 kuni 1. aprill 2017 eest;
—

mõista kostjalt CSJU kasuks välja 433 485,93 eurot seoses partnerite toetuslepinguga nr 325954 „ESICAPIA-Experimental Subsonic Investigation of a Complete Aircraft Propulsion system Installation and Architecture power plant optimization“ ja 2 244,63 eurot viivisena, mis on arvutatud 3,5 % määraga ajavahemiku 7. veebruar 2017 kuni 1. aprill 2017 eest;
3.

Kolmas väide, et on rikutud võrdse kohtlemise ja hea halduse põhimõtteid. See väide jaguneb kaheks osaks. — Esimene väiteosa, et Marine Le Peni on koheldud teiste samasugustes olukordades olevate isikutega võrreldes erinevalt ja on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet. — Teine väiteosa, et vaidlustatud otsus on ilmne fumus persecutionis juhtum ja rikub hea halduse põhimõtet.
—

mõista kostjalt CSJU kasuks välja 101 370,94 eurot seoses partnerite toetuslepinguga nr 632462 „EASIER-Experimental Acoustic Subsonic wind tunnel Investigation of the advanced geared turbofan Regional aircraft integrating HLD innovative low-noise design“ ja 524,91 eurot viivisena, mis on arvutatud 3,5 % määraga ajavahemiku 7. veebruar 2017 kuni 1. aprill 2017 eest;
ET Euroopa Liidu Teataja C 231/53

23. mail 2017 esitatud hagi – Steifer versus Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

(Kohtuasi T-331/17)

(2017/C 231/68)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Guy Steifer (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M.-A. Lucas)

Kostja: Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee personali- ja finantsdirektoraadi direktori 21. oktoobri 2002. aasta otsus, millega jäetakse rahuldamata hageja 2. oktoobri 2002. aasta taotlus hüvitada talle ühenduse pensionisüsteemi üle kantud Belgia pensioniõigused, mida ei ole arvesse võetud, ja millele lisanduvad kehtiva määra alusel intressid;

— tühistada 15. detsembri 2003. aasta otsus nr 360/03 A hageja vanaduspensioni õiguste kinnitamise kohta, kuna sellega välistatakse või ei nähta ette Belgia Kuningriigi riikliku pensioniameti poolt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee pangaarvele kantavate ja tema vanaduspensionile vastavate perioodiliste võlgnevuste tagasimaksmist alates 1. jaanuarist 2004 tema pensioniõiguste ülekandmise alusel;

— mõista Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteelt hageja kasuks välja perioodilised võlgnevused, mida riiklik pensioniamet tasus komiteele alates 1. jaanuarist 2004 tema pensioniõiguste ülekandmise alusel, millele lisandub viisiintress Euroopa Keskpanga poolt oma peamiste refinantseerimistehingute suhtes kohaldatavas määras, mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra, alates kuupäevast, kui need maksed oleks pidanud toimuma, kuni täieliku tagasimaksmiseni;

— mõista Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteelt hageja kasuks välja perioodilised võlgnevused, mida riiklik pensioniamet tulevikus komitee arvele veel tasub;

— jätta kohtukulud Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kanda.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et on rikutud Euroopa Liidu alusetu rikastumise keelu põhimõtet, omandiõigust ja personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõiget 2, mida on nende eesmärkide alusel tõlgendatud, kuna vaidlustatud otsused võtavad hagejalt õiguse riikliku pensionisumma hüvitamisele või ei näe talle seda õigust ette, kuna ta ei olnud panustanud oma Euroopa Liidu pensioni kogumisse.
5.

Viies väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, sest ta asus seisukohale, et erinevad manipulatsioonid kujutavad endast üht rikkumist.
1.

Esimene väide, et õigusaktiga kehtestatud loetelu rikub proportsionaalsuse põhimõtet, kuna see võimaldab loetelusse kanda pelgalt sel alusel, et isiku suhtes viiakse läbi kriminaalmenetlust, ja et seetõttu põhinevad vaidlustatud õigusaktid ebaseaduslikul alusel.
—

tunnistada, et Euroopa Komisjon ei ole tegutsenud kooskõlas nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1386/2007, milles sätestatakse Loode-Atlandi Kalastusorganisatsiooni reguleeritavas piirkonnas kohaldatavad kaitse- ja rakendusmeetmed (ELT 2007, L 318, lk 1), artikli 14 lõikega 1, paludes Portugalil esitada loetelu Portugali lipu all sõitvate laevade kohta, millel on lubatud kalastada NAFO reguleeritavas piirkonnas kalapüügihooajal 2017, mis välistab kalalaeva CALVÃO, jättes seega seda laeva hõlmava loetelu NAFO sekretariaadile edastamata;
5.

Viies väide, et kui (vastupidi neljandas väites esitatud argumentidele) hagejad osalesid mõnes ühe ja jätkuva rikkumise aspektis, ei ole vaidlustatud otsuses tõendatud, et hagejad olid teadlikud kõigist muudest tegevuse aspektidest, mis on kirjeldatud vaidlustatud otsuses, eeskätt ilmselgelt ebaseaduslik tuumiku kooskõlastamistegevus, või asjaolu, et ta oleks pidanud olema teadlik niisugusest tegevusest, nagu seda nõuab kohtupraktika.
1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 11, sõnavabaduse üldpõhimõtet koosmõjus Euroopa inimõiguste konventsiooni artikliga 10 ja põhiõiguste harta artikliga 52, arvestades erilist asjaolu, et vaidlustatud otsustes käsitletud avaldused tegi Euroopa Parlamendi liige oma ametiülesannete täitmisel Euroopa Liidu institutsiooni ruumides, ning rikutud on Euroopa Parlamendi kodukorra artiklit 166 ja põhiõiguste harta artiklit 41, Euroopa Liidu institutsioonide aktide põhjendamise põhimõtet, ELTL artiklit 296 ning tehtud on ilmne hindamisviga ja võimu kuritarvitatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 239/51

15. mail 2017 esitatud hagi – 15. mail 2017 Buck-Chemie versus EUIPO (Vesiklosetiseadme loputusvahendi kujutis)

(Kohtuasi T-296/17)

(2017/C 239/64)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Buck-Chemie GmbH (Herrenberg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid C. Schultze, J. Ossing, R.-D. Härer, C. Weber, H. Ranzinger, C. Brockmann ja C. Gehweiler)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse disainilahenduse omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune disainilahendus: ELi disainilahendus nr 1663618-0003

Vaidlustatud otsus: EUIPO kolmanda apellatsioonikoja 8. märtsi 2017. aasta otsus asjas R 2113/2015-3

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja hagejalt ja teiselt menetluspoolet apellatsioonikojas.

Väited

— Määruse nr 6/2002 artiklite 62 ja 63 rikkumine;

— määruse nr 6/2002 artikli 25 lõike 1 punktide a ja b rikkumine;

— määruse nr 6/2002 artikli 3 punkti a rikkumine;

— määruse nr 6/2002 artikli 4 lõike 1 rikkumine;
3.

Kolmas väide, et tehti ilmne hindamisviga, ja rikuti ilmselgelt õigusnormi seoses asjaoluga et EL/EMP välistel vedajatel on võimatu tegutseda Euroopa-sisestel liinidel. Hageja väidab, et Euroopa komisjon (i) järeldas vaidlustatud otsuse artikli 1 punktides 1 ja 4 vääralt, et hageja oli osalenud rikkumises või rikkumistes, EMP-sisestel ning EL-i ja Šveitsi lennujaamade vahelistel liinidel, mille jaoks tal puudus igasugune õiguslik alus lennulasti teenuseid osutada; (ii) jättis tähelepanuta või mõistis valesti lennuliiklusõigusi reguleerivat rahvusvahelist ja EL-i õiguskorda; (iii) kohaldas vääralt vastavat kohtupraktikat, järeldades, et puuduvad igasugused „ületamatud takistused“, mis takistaksid hagejal osutada teenuseid Euroopa-sisestel liinidel, ja seega määratles hagejat vääralt kui potentsiaalset konkurenti nendel liinidel. Hageja sõnul on need hindamisvead ja õigusnormide rikkumised, eraldivõetuna või koos, piisav alus vaidlustatud otsuse tühistamiseks tervikuna, või teise võimalusena selle otsuse artikli 1 lõigete 1 ja 4 tühistamiseks.
3.

Kolmas väide, et põhjendused jäeti esitamata ning tehti ilmne hindamisviga järeldades, et vahendustasude maksmata jätmine on rikkumise eraldiseisev osa. — Hageja väidab, et need kaks eeldust, millele vaidlustatud otsus tugineb, et määratleda vahendustasude maksmata jätmine kui rikkumise eraldiseisev element, on asjaomase tootmisharu majanduslikku ja õiguslikku konteksti arvesse võttes vastuolulised. — Hageja väidab veel, et vahendustasude maksmata jätmine ei ole eristatav kütuse ja ohutuse lisatasu puudutavast praktikast ega kujuta endast rikkumise eraldiseisvat osa.
5.

Viies väide, et vaidlustatud otsus rikub ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, kuivõrd see on rajatud eeldusele, et konkurentide vahelised kontaktid, mis leidsid aset väljaspool EMP-d, kujutavad endast ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumist. Hagejate sõnul ei piira EMP-sse siseneva lastiga seotud kokkulepped ja kooskõlastatud tegevused konkurentsi EMP-s ega mõjuta kaubavahetust liikmesriikide vahel. Pelaegi kohaldatakse vaidlustatud otsusega hagejate sõnul väära õiguskriteeriumi, analüüsides, kas valitsuse sekkumine mitmes asjakohases riigis välistab ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kohaldamise.
3.

Kolmas väide (teise võimalusena), et ei kasutatud kaalutlusõigust ja otsus oli ebaproportsionaalne — Saadud finantsabi tagasinõudmist käsitleva otsuse tegi hageja vääral eeldusel, et talle kohaldub Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) siduv soovitus abi tagasi nõuda. See tähendab, et kostja ei kasutanud oma kaalutlusõigust, mistõttu on tagasinõudmine õigusvastane. — Kogu abiosa tagasinõudmine 643 627,27 euro suuruses summas on õigusvastane ka seetõttu, et rikutud on ELL artikli 5 lõike 4 kohast proportsionaalsuse põhimõtet. See ületab eelarve kaitsmiseks vajalikku ning ei ole eelkõige abiprojekti edukat läbiviimist arvestades proportsionaalne sellest hagejale tuleneva koormusega.
2.

Teine, teise võimalusena esitatud väide, et piirkondliku abikava puhul ei ole tegemist olemasoleva abiga. Hagejate väitel rikkus komisjon vaidlustatud otsuses õigusnormi, kui ta leidis, et kümneaastane aegumistähtaeg katkes 2004. aastal Syndicat autonome des transporteurs de voyageurs (reisijate autoveo-ettevõtjate autonoomne liit, edaspidi „SATV“) poolt kaebuse esitamisega liikmesriigi kohtule. Määruse nr 2015/1589 artiklis 17 on nimelt ette nähtud, et kümneaastane aegumistähtaeg katkeb ainult komisjonipoolse või komisjoni nõudmise peale liikmesriigipoolse tegevuse korral. Hagejad väidavad, et kaebuse esitamine SATV poolt liikmesriigi kohtule ei kujuta endast aegumistähtaega katkestavat tegevust selle sätte tähenduses.
3.

Kolmas väide, et rikutud on kolmandate huvitatud isikute menetlusõigusi, kuivõrd komisjon leidis oma menetluse algatamise otsuses, et aegumine ei katkenud mitte halduskohtutele kaebuse esitamisega, vaid siis, kui komisjon esitas 25. novembril 2008 esimest korda nõude esitada teavet.
3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud määruse nr 1/2003 artikli 20 lõikeid 3 ja 4 ning artiklit 21 ning põhiõigusi, kuna hagejad jäeti ilma muudest põhitagatistest. Muu hulgas ei ole kontrolliotsused ajaliselt piiratud, neid võib rakendada ette teatamata ja arvestamata hagejate õigust saada õigusabi, õigust vaikida ning õigust eraelu kaitsele ning need ei võimalda hagejatel tõhusalt esitada vastuväiteid, võttes arvesse korduvaid meeldetuletusi, et takistamise korral määratakse trahvid.
1.

Esimene väide, et on õigusvastane komisjoni 9. veebruari 2017. aasta otsus, millega hagejat kohustatakse alluma kontrollile, mis toimub nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003 L 1, 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 20 lõigete 1 ja 4 alusel (edaspidi „vaidlustatud otsus“). Hageja sõnul on vaidlustatud otsus õigusvastane, kuna see põhineb Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (edaspidi „harta“) ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (edaspidi „EIÕK“) vastuolus olevatel sätetel. Sellega seoses väidab ta, et: — määruse nr 1/2003 artikkel 20 rikub harta artikliga 47 ja EIÕK artikliga 6 tagatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile, kuna määruse selle artikliga ei nähta ette tõhusat õiguskaitsevahendit komisjoni kontrollitoimingute läbiviimise peale; — määruse nr 1/2003 artikkel 20 rikub ka harta artikliga 47 ja EIÕK artikliga 6 tagatud poolte võrdsuse põhimõtet, kuna määruse selle artikliga ei sätestata juurdepääsu tõenditele, mille alusel komisjon otsustas kontrolli teostada, ega ka nende edastamist.
1.

Esimene väide, et on rikutud standardmenetluse (Standard Operating Procedure – SOP) artikleid 4 ja 6, mis käsitlevad juhtimise põhimõtete ning ülesannete ja kohustuste ümberhindamist ning milles on vastavalt välja toodud juhtimise põhimõtted, juhi ülesanded ja kohustused, ning töötajate valiku standardmenetluse artikleid 5 (põhimõtted) ja 7 (valikud), eelkõige artikli 7 punkti 1 alapunkte a ja b, artikli 7 punkti 2 alapunkte c, f ja k ning artikli 7 punkti 3 alapunkti c (lepingulist laadi rikkumised).
1.

Esimene väide: valesti on hinnatud projekti „Volkswagen Motor Polska poolt uue generatsiooni diiselmootorite tootmise alustamine“, kuna komisjon on oletanud, et projekt ei ole kooskõlas rakenduskava „Innovaatiline majandus“ (selle kava IV prioriteetne suund) prioriteetidega ning seetõttu ei vasta projekt nimelt uudsuse puudumise tõttu nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, artikli 41 lõike 1 nõuetele.
—

tühistada komisjoni 9. märtsi 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/423, millega kehtestatakse uuesti lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist pärit ning äriühingute Fujian Viscap Shoes Co.Ltd, Vietnam Ching Luh Shoes Co., Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co., Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co., Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Co.mpany Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co., Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co., Ltd, PanYu Leader Footwear Co.rporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co., Ltd, An Loc Joint Stock Co.mpany, Qingdao Changshin Shoes Co.mpany Limited, Chang Shin Vietnam Co. Ltd, Samyang Vietnam Co. Ltd, Qingdao Samho Shoes Co., Ltd, Min Yuan, Chau Giang Co.mpany Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co.Ltd ja Dongguan Texas Shoes Limited Co. toodetud nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks, ning täidetakse Euroopa Kohtu otsust liidetud kohtuasjades C-659/13 ja C-34/14 (ELT 2017, L 64, lk 72);
2.

Teine väide, mis on esitatud teise võimalusena, tugineb asjaolule, et isegi kui kõnealune abikava ei kujuta endast olemasolevat abi, ei oleks komisjon tohtinud uurimist teostades minna kaugemale kui 10 aastat enne 25. novembrit 2008, mil komisjon saatis Prantsuse ametivõimudele teabenõude. Nimelt näeb määruse 2015/1589 artikkel 17 ette, et kümneaastane tähtaeg katkeb üksnes komisjoni või tema palvel tegutseva liikmesriigi võetava meetmega. Nii leiavad hagejad, et komisjon tohtis seega oma uurimist teostades minna kuni 25. novembrini 1998.
5.

Viies väide, et nõukogu on põhjendamatult ja ebaproportsionaalselt rikkunud hageja põhiõigusi, sealhulgas tema õigust omandile ja tema mainet. Vaidlustatud otsuse ja vaidlustatud määruse mõju hagejale on kaugeleulatuv nii tema omandi kui tema maine seisukohalt kogu maailmas. Nõukogu ei ole tõendanud, et hageja vara ja majandusressursside külmutamine on seotud või põhjendatud ühegi seadusliku eesmärgiga, ja veelgi vähem on see mõne sellise eesmärgiga proportsionaalne.
—

Hageja väidab, et kostja tegi vea, kui ta leidis, et vaidlusalune tegevus ei olnud pahatahtlik, ning kui ta leidis, et see ei kahjustanud hageja isiksust, väärikust või tema füüsilist või psühholoogilist terviklikkust.
—

tühistada viivitamatult komisjoni 5. augusti 2016. aasta rakendusotsuse, millega kinnitatakse liidu finantsabi saavate projektide nimekiri Euroopa ühendamise rahastu (CEF) transpordivaldkonna mitmeaastase tööprogrammi alusel 5. novembril 2015 välja kuulutatud projektikonkursside tulemusel, lisas koodi all 2015-CZ-TM-0330-M kirjeldatud komponent nimetusega Multimodal Container Terminal Paskov, Phase III (Paskovi multimodaalne konteinerterminal, 3. etapp) ning koodi all 2015-CZ-TM-0406-W kirjeldatud komponent nimetusega Intermodal Terminal Melnik, Phases 2 and 3 (Melniku ühendveoterminal, 2. ja 3. etapp);
3.

Kolmas väide, et komisjoni tegi vea tõendeid hinnates ja oma järelduses, et see tõendab hageja osalemist või teadlik olemist üldisest ühest ja jätkuvast rikkumisest, mis vaidlustatud otsuses tuvastati.
6.

Kuues väide, et rikuti õigusnormi, kuna komisjon eeldas vääralt, et tal on pädevus väidetava konkurentsivastase koordineerimise üle seoses lendudega kolmandate riikide lennujaamadest EMP-s asuvatesse lennujaamadesse, ning rikkus õigusnormi, kuna niisugune tegevus ei kuulu ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 territoriaalsesse kohaldamisalasse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 239/68

31. mail 2017 esitatud hagi – Hotelbeds Spain versus EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

(Kohtuasi T-346/17)

(2017/C 239/78)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Hotelbeds Spain, SL (Palma, Hispaania) (esindaja: advokaat L. Broschat García)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Guidigo Europe SARL (Pariis, Prantsusmaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärgi taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalisi osi „Guidego what to do next“ sisaldav ELi kujutismärk – registreerimistaotlus nr 12 944 898

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 21. märtsi 2017. aasta otsus asjas R 449/2016-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— rahuldada ELi kaubamärgi taotlus nr 12 944 898 kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 39, 41 ja 43.

Väide
2.

Teine väide, et on rikutud Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artiklit 8 ning EIGE 28. juuli 2014. aasta otsust nr 82, mis käsitleb ajutiste ja lepinguliste teenistujate suhtes kohaldatavat lepingu pikendamise/pikendamata jätmise menetlust (edaspidi „otsus 82“). — Kostja ei teostanud õigesti kaalutlusõigust, mis on talle antud eespool nimetatud sätetega, ega analüüsinud täielikult ja põhjalikult kõiki asjakohaseid fakte.
ET Euroopa Liidu Teataja C 239/56

26. mail 2017 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Kohtuasi T-328/17)

(2017/C 239/69)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindajad: S. Malynicz, QC ja solicitor V. Marsland)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgaaria)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „BBQLOUMI“ sisaldav ELi kujutismärk – registreerimistaotlus nr 13 069 034

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 16. märtsi 2017. aasta otsus asjas R 497/2016-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide
—

Hageja rõhutab, et kostja apellatsioonikoda ei võtnud nõuetekohaselt arvesse asjaolu, et vastulause aluseks olev kaubamärk „MEMORA“ on Euroopa Liidu territooriumil eriti tuntud.
3.

Kolmas väide, et komisjon jättis õiguslikult piisavalt tõendamata, et hageja on vastutav osalemise eest väidetavas ühes ja jätkuvas rikkumises. — Hageja sõnul jättis komisjon hagejaga konkreetselt tegelemata ja tõendamata ühe ja jätkuva rikkumise üksikkomponente seoses hagejaga. — Hageja väidab veel, et komisjon jättis esitamata üldist eesmärki taotleva üldise plaani. — Hageja väidab lisaks, et komisjon ei tõendanud, et hageja osales või tal oli nõutav kavatsus osaleda ühes ja jätkuvas rikkumises. — Hageja väidab lõpetuseks, et puudub järeldus, et tal oli nõutavad teadmised rikkumisest.
1.

Esimene väide, et komisjon rikkus ne bis in idem põhimõtet ja ELTL artiklit 266, kui ta järeldas, et hageja on vastutav rikkumise nende aspektide eest, milles komisjon vabastas hageja süüst 2010. aasta otsuses, ja igal juhul rikkus komisjon kohaldatavat aegumistähtaega, määrates hagejale nende aspektidega seoses trahvi ega näidanud üles mingit õiguspärast huvi nende aspektide osas rikkumise kohta ametliku järelduse tegemiseks.
8.

Kaheksas väide, et komisjon tegi vea, kui ta järeldas, et hageja oli üheksas leebema kohtlemise taotleja ja seega oli tal õigus üksnes 10 % ulatuses trahvi vähendamisele, vaatamata sellele, et hageja tegelikult oli esimene, kes taotles leebemat kohtlemist pärast trahvide eest kaitse taotlejat, ja see teave oleks lisanud olulist väärtust.
2.

Teine väide, et EFSA on rikkunud määruse 1049/2001 (2) artikli 2 lõiget 4 ja artikli 4 lõike 2 teise lõigu punkti 2 esimest lõiku ja määruse 178/2002 (3) artiklit 41, kui ta keeldus taotletud teavet avaldamast uurimistööde omanike ärihuvide kaitse põhjendusel, samas kui ta ei märkinud, milline on konkreetne kahju ja/või konkreetse kahju tekkimise tegelik oht, mis rikub samuti Århusi konventsiooni artikli 4 lõike 4 punkti d, milles on sätestatud, et erandit avalikustamisest võidakse kohaldada ainult siis, kui on vaja kaitsta „äri- või tööstusinfo konfidentsiaalsust, kui seda kaitseb majanduslike huvide kaitse seadus“, kuna vaidlustatud meetmes ei ole kindlaks määratud ja/või põhjendatud ühtegi konkreetset legitiimset huvi.
1.

Esimene väide, et komisjoni 2. veebruari 2017. aasta otsuses abikava kohta SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), mida Prantsusmaa rakendas Île-de-France’i piirkonna bussiveoettevõtjatele (C (2017) 439 final) (edaspidi „vaidlustatud otsus“) järeldati, et analüüsitud režiim kujutas endast uut abikava. Sellega seoses esitab hageja järgmised argumendid: — nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9) (edaspidi määrus nr 2015/1589) artikli 1 punkti b alapunkti i rikkumine, kuna analüüsitud kava õiguslik alus eelneb Rooma lepingule; — ebapiisavad põhjendused, arvestades määruse nr 2015/1589 artikli 1 punkti b alapunkti v; — faktiviga ja õigusnormi rikkumine seoses kuupäevaga, mis loeti turu liberaliseerimise aluseks.
1.

Esimene väide, et komisjon tegi spordisisu turu hindamisel ilmse vea, mille tagajärjel on komisjoni konkurentsianalüüs alusetu. — Hageja väidab, et spordisisu ei ole asendatav ning on tellijatele oluline. Hageja sõnul muudab see spordisisu (eeskätt eriti olulise spordisisu) oluliseks ka televisiooni pakkujatele, kes soovivad (muu hulgas) televisiooni teenustega seotud turgudel konkureerida. — Hageja lisab, et teistsugusele seisukohale asudes tegi komisjon ilmse vea spordisisu turu (turgude) hindamisel. Hageja sõnul mõjutavad need turu määratlemisel tehtud vead komisjoni hinnanguid vaidlustatud otsuses ja lõpuks ka komisjoni otsust ühinemist lubada.