Mõistel „halduse üldaktid“ ELTL artikli 263 neljanda lõigu kolmanda lauseosa tähenduses on piiratum ulatus kui selle sätte esimeses ja teises lauseosas kasutatud mõistel „aktid“ ning see hõlmab üldkohaldatavaid akte, välja arvatud seadusandlikud aktid. Seega ei saa nõustuda väitega, et esineb muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, mis ei kuulu mõiste „halduse üldakt“ alla. Niisuguse tõlgenduse aluseks ei saa nimelt kuidagi olla kõnealuse sätte sõnastus, kujunemislugu ega eesmärk. Järelikult tuleb asuda seisukohale, et mõiste „halduse üldakt“ ELTL artikli 263 neljanda lõigu kolmanda lauseosa tähenduses hõlmab kõiki üldkohaldatavaid akte, mis ei ole seadusandlikud aktid.

Lisaks, asjaolu, et komisjoni otsuse osa puudutab individuaalselt kõnealuse kava alusel abi saanud isikute piiratud ringi, ei välista, et nimetatud osa loetakse üldkohaldatavaks, kui see on kohaldatav objektiivselt kindlaksmääratud olukordade suhtes ning sellega kaasnevad üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriatele õiguslikud tagajärjed. Sellise olukorraga on tegemist, kui otsuse esimeses osas leiab komisjon, et vaatamata abi õigusvastasusele ja siseturuga kokkusobimatusele puudus vajadus anda korraldus tagasi nõuda abi, mis on antud maksuvabastuse teel, kuna see otsus säilitab üldise ja abstraktse meetme konkurentsivastase mõju, mis selle maksuvabastuse näol avaldub määratlemata hulgale selle meetme alusel abi saanute konkurentidele.

Riigiabi valdkonnas on komisjoni otsused, mille ese on riigisisese süsteemi lubamine või keelamine, üldkohaldatavad ELTL artikli 263 neljanda lõigu kolmanda lauseosa tähenduses. Üldkohaldatavus on tingitud asjaolust, et sellised otsused kuuluvad kohaldamisele objektiivselt kindlaksmääratud olukordade suhtes ja nendega kaasnevad üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale õiguslikud tagajärjed.

Sellega seoses on riigiabi reguleerivate õigusnormide eesmärk kaitsta konkurentsi. Nii on asjaolu pinnalt, et komisjoni otsusega ei muudeta nende riigisiseste meetmete mõju, mille puhul hageja kõnealusele institutsioonile esitatud kaebuses väidab, et meetmed ei ole kõnealuse eesmärgiga kokkusobivad ning panevad ta ebasoodsasse konkurentsiolukorda, võimalik järeldada, et vastav otsus puudutab otseselt tema õiguslikku olukorda, eelkõige tema õigust – nagu see tuleneb EL toimimise lepingu sätetest riigiabi valdkonnas – mitte saada kõnealuste riigisiseste meetmetega moonutatud konkurentsi tõttu kahju.

Abikavast abi saajate suhtes kujutavad liikmesriigi õigusnormid, millega see kava kehtestatakse, ning neid õigusnorme ellu viivad aktid, nagu maksuteade, endast rakendusmeetmeid, mida vajab komisjoni otsus, millega kava tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks või sama kava tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks tingimusel, et järgitakse asjaomase liikmesriigi võetud kohustusi. See on seletatav asjaoluga, et abikavast abi saaja võib juhul, kui ta vastab tingimustele, mis on riigisiseses õiguses abikõlblikuks olemiseks ette nähtud, nõuda liikmesriigi ametivõimudelt, et talle antaks sellist abi, nagu ta oleks saanud tingimusteta otsusega, mille alusel tunnistatakse see kava siseturuga kokkusobivaks, ning vaidlustada akt, millega keeldutakse rahuldamast seda nõuet, liikmesriigi kohtus – tuginedes komisjoni selle otsuse kehtetusele, millega kõnealune kava tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks või siseturuga kokkusobivaks tingimusel, et järgitakse asjaomase liikmesriigi võetud kohustusi – eesmärgiga, et liikmesriigi kohus küsiks Euroopa Kohtult eelotsusetaotluse alusel, kas see otsus on kehtiv.

Teisiti on see aga riigisisese abi saaja konkurendi olukorra puhul, kui tuvastati, et tegemist ei ole riigiabiga ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Sellise konkurendi olukord erineb abisaajate olukorrast, kuna see konkurent ei vasta riigisisese meetmega ette nähtud tingimustele, selleks et olla abikõlbulik. Neil asjaoludel on kunstlik kohustada kõnealust konkurenti nõudma liikmesriigi ametivõimult talle selle abi andmist ning vaidlustada akt, millega jäeti see nõue rahuldamata, liikmesriigi kohtus, selleks et viimane saaks Euroopa Kohtult küsida, kas meedet puudutav komisjoni otsus on kehtiv. Järelikult tuleb sellises olukorras jõuda seisukohale, et see otsus ei vaja niisuguse konkurendi suhtes rakendusmeetmeid.

(v punktid 63–67)