Kohtuasi C‑293/14

Gebhart Hiebler

versus

Walter Schlagbauer

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof)

„Eelotsusetaotlus — Direktiiv 2006/123/EÜ — Esemeline kohaldamisala — Avaliku võimu teostamisega seotud tegevused — Korstnapühkija kutseala — Tuleohutusjärelevalve ülesanded — Kutsealal tegutsemise loa territoriaalne piirang — Üldist majandushuvi pakkuv teenus — Vajalikkus — Proportsionaalsus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 23. detsember 2015

Asutamisvabadus — Teenuste osutamise vabadus — Teenused siseturul — Direktiiv 2006/123 — Hindamisele kuuluvad nõuded — Siseriiklik õigusnorm, mis piirab korstnapühkija kutsealal töötamise loa teatava geograafilise piirkonnaga — Lubatavus — Tingimused — Tuleohutusjärelevalve ülesanded, mida tuleb käsitada nii, et need on üldist majandushuvi pakkuva teenusega seotud — Territoriaalne piirang, mis on nende ülesannete täitmiseks majandusliku toimetuleku tingimustes vajalik ning proportsionaalne — Kontrollimine siseriikliku kohtu poolt

Direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab korstnapühkija kutsealal töötamist tervikuna, olgugi et nimetatud kutseala eeldab mitte üksnes erahuvidest lähtuva majandustegevusega tegelemist, vaid ka tuleohutusjärelevalve ülesannete täitmist. Tuleohutusjärelevalvega seotud ülesanded kuuluvad avaliku võimu teostamist abistavate tegevuste hulka, kuivõrd sisuliselt on need iga kohaliku omavalitsuse juhi poolt korstnapühkijatele delegeeritud ning neid täidetakse tema otsese järelevalve all, ilma et korstnapühkijatel oleks oma klientide suhtes otsuste rakendamise, sunnimeetmete või sunnijõu kohaldamise õigust. Seda järeldust kinnitab korstnapühkijatele pandud kohustus teavitada neid ülesandeid täites kohalikku omavalitsust puudustest, mida ei ole kõrvaldatud, kui esineb vahetu tulekahjuoht või kui tuleohutuskontrolli läbiviimine oli takistatud. Sellest tuleneb, et korstnapühkijate täidetavad tuleohutusjärelevalve ülesanded kui sellised ei ole seotud avaliku võimu teostamisega direktiivi 2006/123 artikli 2 lõike 2 punkti i tähenduses, ning seega ei ole tegemist tegevustega, mis on selle direktiivi kohaldamisalast välistatud. (vt punktid 38, 39, 47 ja resolutsiooni punkt 1)

Direktiivi 2006/123 teenuste kohta siseturul artikli 10 lõiget 4 ning artikli 15 lõiget 1, lõike 2 punkti a ja lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis piirab korstnapühkija kutsealal kui sellisel töötamise loa teatava geograafilise piirkonnaga, kui see õigusnorm ei taotle ühtselt ja süstemaatiliselt rahvatervise kaitse eesmärgi saavutamist; seda tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. Direktiivi artikli 10 lõige 4 ja artikli 15 lõige 3 näevad mõlemad ette võimaluse õigustada sellist asutamisvabaduse piirangut, nagu eelnimetatud territoriaalne piirang, ning need nõuavad seejuures samade tingimuste järgimist, nimelt on nõutav, et piirang ei oleks diskrimineeriv kodakondsuse alusel, oleks põhjendatud olulise avaliku huviga seotud põhjusega, oleks taotletava eesmärgi saavutamise tagamiseks sobiv, ei läheks nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale ning seda ei oleks võimalik asendada muude, vähem piiravate meetmetega, millega saavutataks sama tulemus. Käesoleval juhul on kõnealune territoriaalne piirang kohaldatav, ilma et esineks diskrimineerimist kodakondsuse alusel, ja selle vajalikkuse tingimus on täidetud, kuna rahvatervise kaitse on üks ülekaalukast üldisest huvist lähtuvatest põhjustest, mis võib asutamisvabaduse piiramist õigustada. Lisaks võib asjaomane piirang tagada siseriiklikul territooriumil korstnapühkijate tasakaalustatud jaotuse, kogu elanikkonnale sobiva juurdepääsu korstnapühkimistegevusele ning seega rahvatervise nõuetekohase kaitse. Kuigi eeltoodust tuleneb, et selline õigusnorm võib põhimõtteliselt olla rahvatervise kaitse eesmärgi saavutamiseks asjakohane, peab asjaomane õigusnorm täitma seda eesmärki ka ühtselt. Kuigi kõnealune territoriaalne piirang puudutab korstnapühkija kutsealal tegutsemist tervikuna, lähtutakse siseriiklikus õigusnormis piirkondade piiritlemisel ainsa kriteeriumina korstnapühkijate miinimumarvu kriteeriumist, mis peab tagama igas piirkonnas tegutsemise korral majandusliku toimetuleku, et tuleohutusjärelevalve ülesanded oleks rahuldavalt täidetud, arvestamata seejuures erahuvidest lähtuva majandustegevusega, mis pealegi moodustab korstnapühkija kutsealal töötamisest kõige suurema osa. (vt punktid 55, 56, 58, 64, 65, 68, 79 ja resolutsiooni punkt 2)