KOHTUJURISTI ETTEPANEK

NIILO JÄÄSKINEN

esitatud 27. oktoobril 2011 ( 1 )

Kohtuasi C-420/10

Söll GmbH

versus

Tetra GmbH

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Hamburg (Saksamaa))

„Biotsiidide turuleviimine — Direktiiv 98/8/EÜ — Artikli 2 lõige 1 — Mõiste „biotsiidid” — Vetikatõrjeaine — Toode, mis põhjustab kahjulike organismide flokulatsiooni ilma neid hävitamata, tõrjumata ega kahjutuks muutmata — Toimeaine veevaba alumiiniumkloriid — Mõiste „keemilised või bioloogilised vahendid””

I. Sissejuhatus

1. Käesolevas kohtuasjas on Euroopa Kohtul võimalus esimest korda analüüsida mõiste „biotsiidid” määratlust ning sellest tulenevalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (edaspidi „biotsiididirektiiv”), ( 2 ) kohaldamisala.

2. Põhikohtuasja pooled Söll GmbH (edaspidi „Söll”) ja Tetra GmbH (edaspidi „Tetra”) vaidlevad küsimuse üle, kas vetikatõrjevahend TetraPond AlgoRem, mille toimeaine on veevaba alumiiniumkloriid, on biotsiid biotsiididirektiivi tähenduses. Eelotsusetaotluse esitanud kohus Landgericht Hamburg (Saksamaa) soovib eelkõige teada, millist liiki – vahetu või kaudne – mõju kahjulikule organismile on nõutav direktiiviga ette nähtud bioloogilise või keemilise protsessi jaoks. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei tapa kõnealune toode vetikaid, vaid põhjustab nende kokkukleepumise, mis hõlbustab nende mehaanilist eemaldamist, mis on kõnealuse toote juhendis ette nähtud.

3. Biotsiididirektiiviga kehtestatud süsteemi kohaselt on liikmesriikide ülesanne otsustada, kas toode kuulub selle direktiivi kohaldamisalasse või mitte. See tähendab tihti kõnealuse toote väga üksikasjalikku ja keerulist hindamist. ( 3 ) Seetõttu ei saa Euroopa Kohus kõnealust määratlust selgitada ja täpsustada kõigi tulevaste juhtumite tarvis, vaid saab eelotsusetaotluse esitanud kohtule ja liikmesriikides direktiivi kohaldamise eest vastutavatele ametivõimudele üksnes anda mõningad tarvilikud juhtnöörid biotsiididirektiivi tõlgendamiseks.

II. Õiguslik raamistik

A. Liidu õigusnormid

4. Biotsiididirektiiviga on kehtestatud ühenduse kord, mis reguleerib biotsiidide kasutamiseks lubade andmist ja turuleviimist.

5. Selle direktiivi artikli 2 lõike 1 punktides a, d ja f on sätestatud: „Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) biotsiidid – toimeained ja valmistised, mis sisaldavad üht või enamat toimeainet niisuguses vormis, nagu need toimetatakse kasutajale, ja mis on ette nähtud kahjulike organismide keemiliste või bioloogiliste vahenditega hävitamiseks, tõrjeks, kahjutuks muutmiseks, nende toime ärahoidmiseks või muul viisil nende vastu võitlemiseks. Täielik nimekiri 23 tooteliigist koos iga liigi suunava kirjeldusega on toodud V lisas; […] d) toimeaine – aine või mikroorganism, sealhulgas viirus või seen, mis avaldab kahjulikele organismidele või nende vastu üldist või spetsiifilist toimet; […] f) kahjulik organism – organism, mille olemasolu on soovimatu või millel on inimestele, nende tegevusele, toodetele, mida nad kasutavad või toodavad, loomadele või keskkonnale kahjustav mõju.”

6. Biotsiididirektiivi V lisas „Biotsiidide liigid ja nende kirjeldused vastavalt käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punktile a” on muu hulgas ette nähtud: „Nendesse tooteliikidesse ei kuulu tooted, mida käsitletakse käesoleva direktiivi artikli 1 lõikes 2 nimetatud direktiivides kõnealuste direktiivide ja nende edasiste muudatuste kohaldamiseks. Põhirühm 1: Desinfektsioonivahendid ja üldised biotsiidid […] Tooteliik 2: Eraruumide ja avalike tervishoiuruumide desinfektsioonivahendid ja muud biotsiidid […] samuti vetikate tõrjeks kasutatavad tooted. Kasutusalad on muu hulgas basseinid, akvaariumid, suplus- ja muu vesi; kliimaseadmed; tervishoiu- ja muude asutuste seinad ja põrandad; kemokäimlad, heitvesi, haiglajäätmed, pinnas või muud substraadid (mänguväljakutel). […]”

7. Biotsiididirektiivi artikli 16 lõike 2 alusel rakendati tööprogramm 14. mai 2000. aasta seisuga turul olevate biotsiidide kõikide toimeainete (edaspidi „olemasolevad toimeained”) kontrollimiseks. Olemasolevate toimeainete kandmine nimetatud direktiivi I, IA ja IB lisasse on neid aineid sisaldavatele biotsiididele loa andmise ja nende turuleviimise tingimus.

8. Programmi algetapp on sätestatud komisjoni 7. septembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 1896/2000 Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiide käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud programmi esimese etapi kohta. ( 4 )

9. Vastavalt määruse nr 1896/2000 artikli 3 lõikele 1 peavad turule viidud ja biotsiidides kasutamiseks ettenähtud olemasoleva toimeaine tootjad vastava toimeaine „identifitseerima”, esitades Euroopa Ühenduste Komisjonile selle aine kohta selle määruse I lisas nimetatud andmed.

10. Määruse artiklis 4 on muu hulgas ette nähtud, et tootjad, formuleerijad ja ühendused, kes soovivad taotleda olemasoleva toimeaine „lisamist” ühe või mitme tooteliigi puhul biotsiididirektiivi I lisasse või I A lisasse, teavitavad sellest toimeainest komisjoni.

11. Vastavalt määruse nr 1896/2000 artikli 6 lõike 1 punktile b tuleb määrus, mis sisaldab muu hulgas nende olemasolevate toimeainete täielikku loetelu, mille kohta komisjon on vastu võtnud vähemalt ühe teatise, biotsiididirektiivi artiklis 28 ette nähtud korras vastu võtta pärast eelmises punktis nimetatud teatamist

12. Komisjoni 4. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2032/2003 direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta ja määruse (EÜ) nr 1896/2000 muutmise kohta ( 5 ) artiklis 3 on viidatud kolmele lisale, mis käsitlevad identifitseeritud ja teatatud olemasolevaid toimeaineid. Määruse nr 2032/2003 I lisa sisaldab nende olemasolevate toimeainete täielikku loetelu, mis on identifitseeritud. Nimetatud määruse II lisa sisaldab nende olemasolevate toimeainete täielikku loetelu, mille kohta komisjon on vastu võtnud vähemalt ühe teatise. Selle määruse III lisa sisaldab nende olemasolevate toimeainete loetelu, mis on identifitseeritud, kuid mille kohta ei ole vastu võetud teatist ja mille suhtes ükski liikmesriik ei ole huvi ilmutanud.

13. Komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1451/2007 direktiivi 98/8 ( 6 ) artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta asendati määrus nr 2032/2003, mida oli korduvalt muudetud.

B. Siseriiklikud õigusnormid

14. Biotsiididirektiivi sätted võeti Saksa õiguses üle 20. juuni 2002. aasta Biozidgesetziga (biotsiidiseadus). ( 7 ) Normitehnika seisukohalt rakendati need sätted Gesetz zum Schutz vor gefährlichen Stoffenis (ohtlike ainete eest kaitsmise seadus, nn Chemikaliengesetz, edaspidi „ChemG”) ning selles seaduses peamiselt §-ga 3b ning §-dega 12a ja 12j.

15. Biotsiididirektiivi artikli 2 lõike 1punktis a sisalduv biotsiidide legaaldefinitsioon võeti Saksa õigusesse üle ChemG § 3b lõike 1 punktiga 1.

16. Eelotsusetaotluse esitanud kohus tõdeb, et ta peab tuginema biotsiididirektiivi artikli 2 lõike 1 punkti a tõlgendusele, selleks et tõlgendada ChemG § 3b lõike 1 punkti 1.

III. Põhikohtuasi, eelotsuse küsimused ja menetlus Euroopa Kohtus

17. Söll ja Tetra on konkurendid selliste vetikavastaste toodete turustamisel, mida kasutatakse tiikides, eelkõige kunstlikes aiatiikides, looduslikes basseinides ja ujumisbasseinides, ning nad ei ole ühel meelel nendest toodetest ühe biotsiidiks klassifitseerimise suhtes.

18. Põhikohtuasja hageja Söll leiab, et vetikatõrjevahend TetraPond AlgoRem on biotsiid, mida ei tohi turule viia. Ta on seisukohal, et Tetra on rikkunud ausa konkurentsi eeskirju, rikkudes turul tegutsemise normi, kui ta viis turule vetikatõrjevahendi TetraPond AlgoRem, samas kui see ei ole turustatav. Söll tugineb Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerbi (kõlvatu konkurentsi vastane seadus) §-le 3 ja § 4 punktile 11 koostoimes ChemG § 12a lõike 1 ja § 28 lõikega 8.

19. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kui asjaomase toote peaks kvalifitseerima „biotsiidiks” biotsiididirektiivi tähenduses, oleks selle turustamine õigusvastane. ( 8 )

20. Toote eripära on see, et sellel ei ole vetikatele vahetut keemilist ega bioloogilist mõju. See põhjustab vastupidi vetikate kokkukleepumise ilma neid hävitamata. Niisugune kokkukleepumine ehk flokulatsioon hõlbustab vetikate mehaanilist eemaldamist veest.

21. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul on kõnealune toimeaine veevaba alumiiniumkloriid määruse nr 1896/2000 artikli 3 alusel määratletud „olemasoleva toimeainena” ning see on praegu kantud määruse nr 1451/2007 I lisasse. ( 9 ) Seevastu kuna sellest ei ole määruse nr 1896/2000 artikli 4 alusel teatatud, ei võetud seda üle määruse nr 1451/2007 II lisasse ning see kaotas järelikult oma võime olla turustatud biotsiidi toimeainena vastavalt viimati nimetatud määruse artikli 4 lõikele 1.

22. Leides, et tal ei ole võimalik anda selget vastust ühenduse õiguse tõlgendamist ja kohaldamist puudutavatele küsimustele, mis tõstatati tema menetluses olevas kohtuasjas, otsustas Landgericht Hamburg menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas selleks, et liigitada toode „biotsiidiks” [biotsiidi]direktiivi[…] artikli 2 lõike 1 punkti a tähenduses, peab asjaomane toode avaldama kahjulikule organismile vahetut bioloogilist või keemilist mõju selle hävitamiseks, tõrjeks, kahjutuks muutmiseks, selle toime ärahoidmiseks või muul viisil selle vastu võitlemiseks, või on piisav, kui toode avaldab kahjulikule organismile üksnes kaudset mõju? 2. Kui Euroopa Kohus leiab, et toote käsitamiseks „biotsiidina” [biotsiidi]direktiivi[…] artikli 2 lõike 1 punkti a tähenduses on piisav, et toode avaldab kahjulikule organismile üksnes kaudset bioloogilist või keemilist mõju, siis millistele nõuetele peab vastama toote kaudne bioloogiline või keemiline mõju kahjulikule organismile, et kõnealust toodet saaks liigitada „biotsiidiks” [biotsiidi]direktiivi[…] artikli 2 lõike 1 punkti a tähenduses, või piisab igasugusest kaudsest mõjust selleks et järeldada, et tootel on biotsiidi omadused?”

23. Eelotsusetaotlus saabus Euroopa Kohtusse 23. augustil 2010. Kirjalikud märkused on esitanud Söll, Tetra, Belgia Kuningriik ning komisjon. Söll ja komisjon olid esindatud 22. juunil 2011 toimunud kohtuistungil.

IV. Analüüs

24. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu mõlemad eelotsuse küsimused puudutavad mõiste „biotsiidid” määratlemist. Eelotsusetaotluse esitanud kohus arutleb nimelt küsimuse üle, kas asjaomase toote bioloogiline või keemiline mõju kahjulikule organismile peab olema vahetu, mille tulemusel see organism hävitatakse, tõrjutakse või muudetakse kahjutuks, selle toime hoitakse ära või selle vastu võideldakse muul viisil, või piisab sellele kahjulikule organismile avaldatavast kaudsest mõjust.

25. Teisisõnu soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas ainult toode, mis avaldab kahjulikule organismile endale vahetut mõju, kuulub biotsiididirektiivi kohaldamisalasse või kas toode, mis mõjutab üksnes selle organismi keskkonda, peaks samuti kuuluma sellesse kohaldamisalasse.

26. Biotsiidi määratlus biotsiididirektiivis seisneb kolmes põhilises elemendis, st on vaja toimeainet, see aine peab olema mõeldud kahjuliku organismi hävitamiseks, tõrjeks, kahjutuks muutmiseks, selle toime ärahoidmiseks või muul viisil selle vastu võitlemiseks ning lõpuks peab selle aine mõju olema keemiline või bioloogiline.

27. Juba direktiivi pelk grammatiline tõlgendus kinnitab, et tooted, mille eesmärk on avaldada vahetut mõju kahjulikule organismile endale, kuuluvad igal juhul direktiivi kohaldamisalasse. Nimelt biotsiididirektiivis antud määratluse esimesed elemendid kirjeldavad vahetut neutraliseerivat toimet (toimeained ja valmistised, mis on ette nähtud kahjulike organismide „hävitamiseks, tõrjeks, kahjutuks muutmiseks, nende toime ärahoidmiseks või muul viisil nende vastu võitlemiseks”). Kui toode, mis koosneb ühest või mitmest toimeainest, on mõeldud kasutamiseks niisugusel otstarbel ning seda keemiliste või bioloogiliste vahenditega, on tegemist biotsiidiga.

28. Kuid kuidas on lood toodetega, mis mõjutavad üksnes kahjuliku organismi keskkonda, mitte organismi ennast?

29. Esmalt tuleb tõdeda, et biotsiididirektiivi sõnastus ei välista direktiivi kohaldamist niisugustele toodetele.

30. Käesolevas kohtuasjas tuleb minu hinnangul pikemalt peatuda määratluse teise elemendi viimasel osal, mis on seotud kõnealuse aine otstarbega, ning arutleda selle üle, milline tähendus on väljendil „muul viisil [kahjuliku organismi] vastu võitlemiseks”.

31. Selles suhtes tõid pooled esile lahknevused, mis esinevad biotsiididirektiivi artikli 2 lõike 1 punkti a erinevate keeleversioonide vahel. ( 10 ) Osades versioonides on viimati nimetatud kriteerium sõnastatud veidi piiravamalt – eelkõige saksakeelses versioonis, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus tsiteerib (in anderer Weise zu bekämpfen), samuti prantsuskeelses versioonis (combattre de toute autre manière). ( 11 ) Seevastu teatud hulgas teistes versioonides on laiemas sõnastuses viidatud „kontrollivale” mõjule, näiteks ingliskeelses versioonis (exert a controlling effect) ning samamoodi itaaliakeelses versioonis (esercitare altro effetto di controllo). ( 12 )

32. Biotsiididirektiiviga inimeste, loomade ja keskkonna kaitsmise eesmärgi taotlemine annab minu hinnangul kinnitust ideele, et asjaomase väljendi tõlgendamine nii, et sellega on väga laialt silmas peetud kahjulike organismide „kontrolli”, on rohkem direktiivi eesmärgiga kooskõlas, arvestades konteksti, kus tooted on keskkonda sattunud.

33. Seda lähenemisviisi kinnitab toimeaine määratlus. Biotsiididirektiivi artikli 2 lõike 1 punkti d kohaselt on tegemist aine või mikroorganismiga, sealhulgas viiruse või seenega, mis avaldab kahjulikele organismidele või nende vastu üldist või spetsiifilist toimet. Järelikult ei ole biotsiidi kvalifikatsioon ainult toodete jaoks, mis sisaldavad kahjulikule organismile mõju avaldavaid toimeaineid. See kvalifikatsioon hõlmab ka toimeaineid, mis avaldavad kahjulikule organismile üldist või konkreetset mõju.

34. Selles suhtes pean ma komisjoni välja pakutud ümbersõnastatud küsimust asjakohaseks. Komisjoni sõnul peaks küsimus abstraktsemaid sõnu kasutades ümber sõnastatult olema järgmine, nimelt kas biotsiididirektiiv hõlmab ka toodet, millega selle keemilise või bioloogilise toimimisviisi tõttu võib kaasneda keskkonnarisk, kuid mille vahetu mõju sihtorganismidele ei ole bioloogiline ega keemiline?

35. Teisisõnu tuleb esitada küsimus, kas toode vallandab põhjuslikkuse ahela, mille tulemus on see, et kahjuliku organismi elu muutub keerulisemaks, selle esinemine väheneb või kahjulik organism muutub paremini kontrollitavaks. Sellisel juhul on kõnealune toode lahutamatu osa protsessist, mille eesmärk on just kahjuliku organismi vastu võidelda või seda kontrollida. Seega tuleb see klassifitseerida biotsiidina, isegi kui selle toime ei avalda kahjulikule organismile vahetut mõju keemilise või bioloogilise mehhanismi abil.

36. Tuleb veel lisada, et toote toimeainega kahjulike organismide hävimise põhjustamine ei ole biotsiididirektiivi kohaselt nõutav. Käesoleval juhul rõhutasid nii pooled kui ka eelotsusetaotluse esitanud kohus, et vetikad ei sure käitlemise tulemusel, vaid jätkavad fotosünteesi, ning et toimeaine põhjustatud flokulatsiooni saab vett segades hävitada. Selles suhtes tuleb märkida, et biotsiididirektiivi V lisas on nr 19 all nimetatud tooteliikide („repellendid ja atraktandid”) hulgas ka „tooted, mida kasutatakse kahjulike organismide […] tõrjeks peletamise või ligimeelitamise teel”. Kui kahjulikke organisme tõrjuvat toodet on nimetatud biotsiidide hulgas, siis tähendab see, et kahjulike organismide hävitamine ei ole vajalik tingimus selleks, et toote saaks kvalifitseerida biotsiidiks.

37. Seetõttu tuleb biotsiididirektiivis sisalduvale biotsiidide mõistele anda lai tõlgendus ning järelikult möönda, et see mõiste ei välista tooteid, mille keemiline või bioloogiline mõju on suunatud kahjuliku organismi keskkonnale, mitte organismile endale.

38. Kuigi biotsiididirektiivi kohaldatakse artikli 2 lõike 1 punktis a määratletud biotsiididele, välistab see siiski tooted, mis on määratletud artikli 1 lõikes 2 loetletud teistes direktiivides või kuuluvad nende kohaldamisalasse. Seega tuleb arvesse võtta asjaolu, et biotsiididirektiiv kuulub ligikaudu kahekümne muu direktiivi hulka. Selle kohaldamisala tuleb tõlgendada nii, et ei tekiks kattuvust teiste artikli 1 lõikes 2 ( 13 ) nimetatud direktiividega.

39. Lisaks peab biotsiididirektiivi kohaldamisala olema võimalik konkreetsetel juhtudel määratleda objektiivsete asjaolude alusel. Käesolevas kohtuasjas tuleb esile tuua kaks konkreetset asjaolu.

40. Esiteks on kõnealune toimeaine eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul kantud biotsiididirektiivi I lisasse. Sellest kandest järeldub, et kõnealune toimeaine on määratletud olemasoleva toimeainena, mida kasutatakse biotsiidides.

41. Teiseks tuleb märkida, et vetikatõrjeaineid kui nimetatud direktiiviga hõlmatud tooteliiki on mainitud näiteks biotsiididirektiivi V lisas (nr 2 all nimetatud tooteliikide hulgas). Seega tuleb tõdeda, et Euroopa seadusandja kavatses vetikate vastu võitlemiseks mõeldud tooted kaasata biotsiididirektiivi kohaldamisalasse. Nimetatud direktiivi kohaldamisala määratlevate kriteeriumide tõlgendamiseks tuleb kohaselt arvesse võtta seadusandja esitatud näiteid, mis direktiivist selgelt ilmnevad.

42. Siiski on siinkohal tegemist üksnes objektiivsete teguritega, mida ei tohi kohaldada mehaaniliselt. ( 14 ) Tuleb meenutada, et biotsiididirektiivi kohaldatakse väga mitmekesistes valdkondades, mida iseloomustavad ka komisjoni poolt liikmesriikide ametiasutuste jaoks biotsiididirektiivi kohaldamise kohta koostatud otsustusjuhendis ( 15 ) toodud näited. Nende näidete põhjal on selge, et siseriiklikud ametivõimud peavad iga juhtumit põhjalikult analüüsima. ( 16 )

V. Ettepanek

43. Esitatud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Landgericht Hamburgi (Saksamaa) esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt: 1. Selleks, et liigitada toode „biotsiidiks” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, artikli 2 lõike 1 punkti a tähenduses, ei pea asjaomane toode tingimata avaldama kahjulikule organismile vahetut bioloogilist või keemilist mõju. 2. Kaudne bioloogiline või keemiline mõju kahjulikule organismile või selle vastu on piisav, kui see on lahutamatu osa põhjuslikkuse ahelast, mille eesmärk on selle vastu võidelda muul viisil.

( 1 ) Algkeel: prantsuse.

( 2 ) EÜT L 123, lk 1; ELT eriväljaanne 03/23, lk 3. Seda direktiivi käsitlevat kohtupraktikat ei ole palju. Vt näiteks 15. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-443/02: Schreiber (EKL 2004, lk I-7275).

( 3 ) Vt näiteks juhtumeid, mida on kirjeldatud väljaandes „Manual of Decisions for Implementation of Directive 98/8/EC concerning the placing on the market of biocidal products”, milles viimane muudatus pärineb 6. jaanuari 2011, inglise keeles kättesaadav veebilehel http://ec.europa.eu/environment/biocides/index.htm.

( 4 ) EÜT L 228, lk 6; ELT eriväljaanne 03/30, lk 266.

( 5 ) EÜT L 307, lk 1; ELT eriväljaanne 03/41, lk 92.

( 6 ) ELT L 325, lk 3.

( 7 ) BGBl. I, lk 2076.

( 8 ) Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et selles küsimuses esineb siseriiklikus kohtupraktikas lahknevusi.

( 9 ) Selguse huvides märgin, et veevaba alumiiniumkloriid ei näi olevat selle nimetuse all määruse nr 1451/2007 I lisas. Siiski on selles lisas aineid nimetatud sarnase nimega, milleks on aluseline alumiiniumkloriid (NR CE 215-477-2, NR CAS 1327-41-9) ja dialumiiniumkloriidpentahüdroksiid (NR CE 234-933-1, NR CAS 12042-91-0).

( 10 ) Väljakujunenud kohtupraktikast nähtub, et kui sama sätte erinevates keeleversioonides on erinevusi, tuleb seda sätet tõlgendada lähtuvalt selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa see säte on (vt hiljutine 3. märtsi 2011. aasta otsus kohtuasjas C-41/09: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2011, lk I-831, punkt 44).

( 11 ) Vt ka taani- ja hollandikeelset versiooni.

( 12 ) Vt ka hispaania-, portugali-, soome- ja rootsikeelset versiooni.

( 13 ) Artikli 1 lõikes 2 nimetatud direktiivide hulgas on ka nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiiv 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 262, lk 169; ELT eriväljaanne 13/03, lk 285). Selle direktiivi alusel võeti vastu komisjoni 8. mai 1996. aasta otsus, millega kehtestatakse kosmeetikavahendite koostisainete nimekiri ja ühine nomenklatuur (EÜT L 132, lk 1; ELT eriväljaanne 13/16, lk 3). Selles otsuses, nii nagu see tuleneb komisjoni 9. veebruari 2006. aasta otsusest 2006/257/EÜ, millega muudetakse otsust 96/335 (ELT L 97, lk 1), on samuti mainitud dialumiiniumkloriidpentahüdroksiidi (vt käesoleva ettepaneku 9. joonealune märkus).

( 14 ) Nii näiteks ei kuulu kofeiini sisaldav toode automaatselt biotsiididirektiivi kohaldamisalasse, kuigi kofeiin on määruse nr 1451/2007 I lisas toimeainena ära toodud, tingimusel et selle toote kasutusotstarve ei ole ükski biotsiididirektiivis nimetatutest.

( 15 ) Eespool viidatud, joonealune märkus leheküljel 3.

( 16 ) Märgin muu hulgas, et komisjon tegi ettepaneku biotsiididirektiiv üle vaadata, vt eelkõige dokumendid KOM(2008) 620 ja KOM(2009) 267. Komisjon teeb ettepaneku, et biotsiididirektiiv asendataks määrusega. Õigusloomemenetluses pakuti välja biotsiidi määratluse täpsustused (vt käesoleva ettepaneku punkt 31). See menetlus ei ole veel lõppenud.