Niisiis tuleb personalieeskirjade artikli 27 esimese lõiguga vastuolus olevaks pidada üksnes tingimusi, mis piiravad kandidaatide pääsemist konkursile ja mis kätkevad endas riski, et ohustatakse eesmärki tagada nende kandidaatide registreerimine, kes on võimalikult võimekad.

Mis puutub konkreetselt tingimustesse, mis piiravad kandidaatide konkursile registreerimist, siis ehkki on tõsi, et need võivad piirata institutsiooni võimalusi võtta tööle parimaid kandidaate personalieeskirjade artikli 27 esimese lõigu tähenduses, ei tähenda see siiski veel, et igasugune tingimus, mis sellist piirangut sisaldab, on nimetatud artikliga vastuolus. Nimelt annavad administratsiooni kaalutlusõigus konkursside korraldamisel ja teenistuse huvid üldisemalt institutsioonile võimaluse kehtestada tingimused, mida ta sobilikuks peab ja mis hoolimata sellest, et need piiravad kandidaatide pääsemist konkursile ja seega paratamatult ka registreeritud kandidaatide arvu, ei kätke endas siiski riski, et ohustatakse eesmärki tagada nende kandidaatide registreerimine, kes on personalieeskirjade artikli 27 esimese lõigu tähenduses võimalikult võimekad, tulemuslikud ja sõltumatud.

Institutsioonidel on ulatuslik kaalutlusõigus täidetaval ametikohal vajalike oskuste kriteeriumite kindlaksmääramisel ning konkursi korraldamise tingimuste ja korra määratlemisel lähtuvalt nendest kriteeriumitest ja teenistushuvidest. Institutsioonidele konkursi korraldamisel ja eelkõige konkursile lubamise tingimuste kindlaksmääramisel antud kaalutlusõigust tuleb siiski teostada kooskõlas personalieeskirjade artikli 27 esimese lõigu ja artikli 29 lõike 1 imperatiivsete sätetega. Personalieeskirjade artikli 27 esimeses lõigus on imperatiivselt sätestatud töölevõtmise eesmärk ja personalieeskirjade artikli 29 lõikes 1 on imperatiivselt kehtestatud menetlusraamistik, millest tuleb vabade ametikohtade täitmisel lähtuda. Kõnesolevat kaalutlusõigust tuleb järelikult alati teostada, lähtudes täidetava ametikohaga seotud nõuetest ja üldisemalt teenistuse huvidest.

Teenistusaastate teatud arvu nõue on sobiv vahend, et ametnikel oleksid personalieeskirjade artikli 27 esimeses lõigus nõutud omadused ja et teenistuse huvid oleksid tagatud. Nimelt on teatava teenistusstaaži olemasolu ja seega märkimisväärne kogemus Euroopa Liidu institutsioonides „selge märk“, et isikul on eespool mainitud omadused.

Niisugune teenistusstaaži tingimus aitab tagada, et sisekonkursile lubatud isikute suhtes on konkreetse perioodi vältel kohaldatud institutsiooni halduspersonali suhtes kehtivaid eeskirju, eelkõige hindamist ja distsipliini käsitlevaid eeskirju, ning nad on selle raames oma oskusi tõendanud. Töölevõtmise menetlus tagab seega, et institutsiooni teenistusse saadakse ametnikud, kes on võimalikult võimekad, tulemuslikult töötavad ja sõltumatud, mida institutsioonid on ise hinnanud.

Institutsioon, kes otsustab erandkorras korraldada sisekonkursi, mis on avatud tegevusüksuste II–IV lepingulistele töötajatele, peab pidama kinni muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõike 7 esimeses lauses kehtestatud teenistusstaaži kolmeaastasest künnisest. Asjaomasel institutsioonil on tema ulatuslikku kaalutlusõigust arvestades ning personalieeskirjade artikli 27 esimest lõiku ja artikli 29 lõiget 1 järgides siiski lubatud kehtestada teatud ametikohtade ja teatud tegevusüksuste suhtes rangemad tingimused, nõudes näiteks muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõike 7 esimeses lauses sätestatud minimaalsest teenistusstaažist pikemat teenistusstaaži.

Neil asjaoludel ei kasutanud kõnesolev institutsioon oma kaalutlusõigust ilmselgelt ebaõigesti, kui ta kehtestas konkursiteates teenistusstaažiga seonduva tingimusena ajavahemiku, mis on kõigest kuus kuud pikem, kui on sätestatud muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõike 7 esimeses lauses.

Sellega seoses on 42kuulise teenistusstaaži nõue sobiv, et saavutada kahte taotletud eesmärki: esiteks lahendada teatavate ajutiste teenistujate ja lepinguliste töötajate olukord, nimetades nad alaliselt ametisse, ja teiseks võtta tööle töötajad, kes ei ole üksnes kõrgelt kvalifitseeritud, vaid valmis ka kohe töökohustusi täitma.

(vt punktid 39–41, 49 ja 52)