Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artiklid 81 ja 82)

2. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artiklid 81 ja 82)

3. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Raskendavad asjaolud – Korduvus – Mõiste

(EÜ artiklid 81 ja 82; komisjoni teatise 98/C 9/03 punkt 2)

4. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Trahvi hoiatav mõju

(EÜ artiklid 81 ja 82; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 1 A neljas lõik)

5. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Hinnang tegelikule suutlikkusele tekitada asjaomasel turul kahju

(EÜ artiklid 81 ja 82; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 1 A esimene kuni neljas lõik ja kuues lõik)

6. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Rikkumise laadi alusel hindamine – Väga rasked rikkumised

(EÜ artiklid 81 ja 82; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 1 A esimene ja teine lõik)

7. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkt 1 A)

Summary

1. Konkurentsieeskirjade rikkumise puhul võib tütarettevõtja tegevuse emaettevõtjale süüks panna eelkõige siis, kui tütarettevõtja – olgugi et tal on eraldiseisev õigusvõime – ei otsusta oma tegutsemise üle turul sõltumatult, vaid täidab peamiselt emaettevõtja poolt talle antud juhiseid, arvestades eelkõige majanduslikke, organisatsioonilisi ja õiguslikke sidemeid, mis neid kahte üksust ühendavad. Sellises olukorras kuuluvad emaettevõtja ja tema tütarettevõtja samasse majandusüksusesse ja moodustavad seega ühe ettevõtja. Seega võimaldab asjaolu, et emaettevõtja ja tema tütarettevõtja moodustavad ühe ettevõtja, komisjonil adresseerida trahve määrava otsuse emaettevõtjale, ilma et oleks vaja tuvastada emaettevõtja isiklikku seotust rikkumisega.

Juhul kui emaettevõtja omab ühenduse konkurentsieeskirju rikkunud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis ainuosalust, võib esiteks see emaettevõtja selle tütarettevõtja tegevusele otsustavat mõju avaldada ja teiseks esineb ümberlükatav eeldus, et nimetatud emaettevõtja avaldabki tegelikult otsustavat mõju oma tütarettevõtja tegevusele. Neil asjaoludel piisab, kui komisjon tõendab, et emaettevõtja omab ainuosalust tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis, et eeldada, et emaettevõtja avaldab otsustavat mõju tütarettevõtja turunduspoliitikale. Seega võib komisjon pidada tütarettevõtjale määratud trahvi maksmise eest solidaarselt vastutavaks emaettevõtjat, välja arvatud juhul, kui emaettevõtja, kel lasub kohustus see eeldus ümber lükata, esitab piisavaid tõendeid, mis kinnitavad, et tema tütarettevõtja tegutseb turul iseseisvalt.

(vt punktid 53 ja 54)

2. Komisjon võib eeldada, et kuna emaettevõtja omab otseselt või kaudselt oma tütarettevõtjate kogu aktsia- või osakapitali, avaldab ta nende tegevusele otsustavat mõju. Seega tuleb emaettevõtjal see eeldus ümber lükata, tõendades, et tema tütarettevõtjad määratlevad oma turunduspoliitikat sõltumatult ega moodusta seega temaga üht majandusüksust ega üht ettevõtjat EÜ artikli 81 tähenduses.

Eelkõige on emaettevõtja kohustus esitada kõik tütarettevõtja ja tema enda vahelisi organisatsioonilisi, majanduslikke ja juriidilisi seoseid puudutavad asjaolud, mis tema hinnangul tõendavad, et nad ei ole üks majanduslik üksus. Üldkohus peab hindamisel arvesse võtma kõiki talle esitatud tõendeid, mille iseloom ning tähtsus võivad sõltuvalt igast konkreetsest juhtumist olla erinevad.

Selles osas ei anna komisjonile õigust adresseerida trahve määrav otsus äriühingute kontserni emaettevõtjale mitte rikkumisele ässitav side emaettevõtja ja tema tütarettevõtja vahel ega ka seda enam emaettevõtja seotus nimetatud rikkumisega, vaid asjaolu, et nad moodustavad ühe ettevõtja. Nii ei ole tütarettevõtja rikkuva tegevuse eest vastutuse panemiseks emaettevõtjale vaja tõendada seda, et emaettevõtja mõjutab tütarettevõtja poliitikat konkreetses valdkonnas, kus rikkumine aset leidis.

Täpsemalt asjaolu, et emaettevõtja on üksnes mittetegutsev valdusühing, mis sekkub oma tütarettevõtjate juhtimisse väga vähe, ei ole piisav, et välistada tema otsustavat mõju nende tütarettevõtjate tegevusele eelkõige kontserni rahaliste investeeringute koordineerimise kaudu. Kontserni puhul on kontserni rahalisi investeeringuid koordineeriva valdusühingu eesmärk erinevates äriühingutes omatavate osaluste ümbergrupeerimine ning tema ülesanne on nende juhtimise ühtsuse tagamine eelkõige sellise eelarve kontrollimise kaudu.

(vt punktid 66–68, 70)

3. Suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punktis 2 on raskendavate asjaolude näitena nimetatud olukorda, kus sama ettevõtja või samad ettevõtjad panevad uuesti toime sama laadi rikkumise. Korduvuse mõiste – nii nagu seda mõistetakse teatavates siseriiklikes õiguskordades – tähendab, et isik on pannud toime uusi rikkumisi pärast seda, kui teda on sarnaste rikkumiste eest karistatud. Konkurentsieeskirjade rikkumise raskuse analüüsil tuleb muu hulgas arvesse võtta võimalikku korduvust.

Trahvisumma kindlaksmääramisel arvessevõetavate asjaolude osas on komisjonil kaalutlusõigus, kusjuures sellisteks asjaoludeks võivad olla eelkõige uuritavale asjale omased erilised asjaolud, asja kontekst ning trahvide hoiatav mõju, ning puudub vajadus järgida kohustuslikult arvesse võetavate tingimuste mingit siduvat või ammendavat loetelu. Korduvuse tuvastamine ja selle eripära hindamine kuulub komisjoni kaalutlusõiguse hulka ning komisjon ei saa olla kõnealusel tuvastamisel seotud võimaliku aegumistähtajaga.

Asjaolu, et ettevõtja kordas rikkuvat tegevust iseäranis lühikese aja pärast peale varasema otsuse vastuvõtmist – kusjuures see otsus ise võeti vastu vähem kui kümme aastat pärast esimest otsust – annab tunnistust selle ettevõtja kalduvusest mitte teha kohaseid järeldusi sellest, kui tema suhtes tuvastatakse ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumine, mistõttu võib komisjon õiguspäraselt tugineda sellistele varasematele otsustele, et tuvastada korduv rikkumine, rikkumata seeläbi õiguskindluse põhimõtet.

Lisaks ei mõjuta meetmed, mida asjaomane ettevõtja võttis eesmärgiga järgida konkurentsiõigust, rikkumise toimepanemise tegelikkust ja komisjoni tuvastatud korduvust. Seega ei kohusta vastavusse viimise programmi kehtestamine asjaomase ettevõtja poolt komisjoni trahvisummat sel alusel vähendama. Lisaks tuleb märkida, et ettevõtja poolt konkurentsiõiguse korduva rikkumise ärahoidmiseks võetud sisemeetmete tõhusust on võimatu kindlaks määrata.

Sama moodi ei võta asjaomase ettevõtja koostöö haldusmenetluses tema tegude korduvuselt raskendava asjaolu laadi.

Lõpuks, mis puudutab korduvuse tõttu trahvi suurendamise proportsionaalsust, siis on komisjonil trahvisumma määramisel kaalutlusõigus ja ta ei ole kohustatud kohaldama täpset matemaatilist valemit. Lisaks peab komisjon trahvisumma kindlaksmääramisel tagama oma tegevuse hoiatava mõju. Seega on korduvus asjaolu, mis õigustab trahvi põhisumma märgatavat tõstmist. Korduvus tõendab tegelikult, et varem määratud karistus ei olnud piisavalt hoiatav. Lisaks tuleb märkida, et komisjon võib korduvuse alusel suurendamismäära kindlaks määrates arvestada tõendeid, mis kinnitavad asjaomase ettevõtja kalduvust eirata konkurentsieeskirju, sealhulgas aega, mis jääb kahe asjaomase rikkumise vahele.

(vt punktid 90–93, 95–98)

4. Kui komisjon määrab ettevõtjale konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahvi ja kohaldab trahvisumma kindlaksmääramisel erinevat kordajat kui see, mida ta kohaldas samale ettevõtjale trahvisumma arvutamisel ühes teises otsuses, ei rikuta võrdse kohtlemise põhimõtet siis, kui need kaks otsust põhinevad faktiliselt erinevatel olukordadel.

Komisjoni pädevus määrata trahve ettevõtjatele, kes tahtlikult või hooletusest on pannud toime EÜ artikli 81 sätete rikkumise, kujutab endast ühte komisjonile antud vahenditest talle ühenduse õigusega pandud sellise järelevalveülesande täitmiseks, mis hõlmab kohustust järgida üldist poliitikat konkurentsiõiguses asutamislepingus kehtestatud põhimõtete kohaldamiseks ning juhendada selles sunnas ettevõtjate käitumist. Sellest tuleneb, et trahvisumma kindlaksmääramiseks rikkumise raskusastme arvesse võtmisel peab komisjon tagama, et tema tegevusel oleks hoiatav mõju eelkõige selliste rikkumiste puhul, mis eriti takistavad ühenduse eesmärkide saavutamist. See nõuab, et trahvisumma kujundataks selliselt, et see võtaks arvesse mõju, mida soovitakse avaldada ettevõtjale, kellele trahv määratakse, et trahv ei muutuks tähtsusetuks või vastupidi ülemäära suureks eelkõige kõnealuse ettevõtja rahalise suutlikkuse seisukohast vastavalt nõuetele, mis tulenevad ühelt poolt vajadusest tagada trahvi tõhusus ja teiselt poolt proportsionaalsuse põhimõtte järgimisest. Suur ettevõtja, kellel on kartelli teiste liikmetega võrreldes märkimisväärseid finantsressursse, võib oma trahvi maksmiseks vajalikud summad hõlpsamalt hankida, mis trahvi piisava hoiatava mõju seisukohast õigustab proportsionaalselt kõrgema trahvi määramist – iseäranis koefitsiendi kohaldamisega – võrreldes sama rikkumise toimepannud ettevõtjale määratud trahviga, kellel sellised ressursid puuduvad.

Lisaks on trahvisumma arvutamisel asjakohane võtta arvesse kartelli iga osalise ülemaailmset käivet. Hoiatuseesmärgiga, mida komisjon võib trahvisummat kindlaks määrates taotleda, üritatakse tagada, et ettevõtjad järgiksid asutamislepinguga kehtestatud konkurentsieeskirju, mis reguleerivad nende tegevust ühenduses või Euroopa Majanduspiirkonnas. Sellest tuleneb, et hoiatamise tegurit, mida võib ettevõtjale määratud trahvi arvutamisel arvesse võtta, hinnatakse mitmeid asjaolusid, mitte aga ainult asjassepuutuva ettevõtja konkreetset olukorda arvestades. Seda põhimõtet kohaldatakse eelkõige siis, kui komisjon määras kindlaks ettevõtjale määratud trahvisummas kajastunud hoiatamise kordaja.

Peale selle on komisjonil trahvisummade kindlaksmääramisel ulatuslik kaalutlusõigus ja ta ei ole seotud oma varem antud hinnangutega. Sellest tuleneb, et asjaomane ettevõtja ei saa liidu kohtus tugineda komisjoni otsustuspoliitikale.

Igal juhul on võrdse kohtlemise põhimõtet rikutud ainult siis, kui sarnaseid olukordi käsitletakse erinevalt või kui erinevaid olukordi käsitletakse ühetaoliselt, välja arvatud siis, kui selline käsitlemine on objektiivselt põhjendatud.

(vt punktid 119–122, 125 ja 126, 129, 136)

5. Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta eristavad kergeid, raskeid ja väga raskeid rikkumisi (suuniste punkti 1 A esimene ja teine lõik). Lisaks seisneb ettevõtjate eristamine selles, et vastavalt suuniste punkti 1 A kolmandale, neljandale ja kuuendale lõigule tehakse iga ettevõtja tegeliku majandusliku suutlikkuse põhjal kindlaks tema isiklik panus kartelli õnnestumisse, et liigitada ta sobivasse kategooriasse.

Iga ettevõtja tegeliku majandusliku suutlikkuse põhjal kindlaks tehtud isiklikku panust kartelli õnnestumisse tuleb eristada rikkumise tegelikust mõjust, millele on viidatud suuniste punkti 1 A esimeses lõigus. Viimati mainitud juhul võetakse rikkumise tegelikku mõju arvesse, kui see on mõõdetav, et määratleda rikkumine kergeks, raskeks või väga raskeks rikkumiseks. Iga ettevõtja isiklikku panust aga võetakse arvesse selleks, et panna paika rikkumise raskusastme alusel kindlaks määratud summad.

Isegi kui rikkumisel puudub mõõdetav tegelik mõju, võib komisjon vastavalt suuniste punkti 1 A kolmandale, neljandale ja kuuendale lõigule ning pärast rikkumise kvalifitseerimist kergeks, raskeks või väga raskeks otsustada kohelda asjaomaseid ettevõtjaid erinevalt.

Lisaks võib komisjon määrata nendele ettevõtjatele kõrgema trahvi lähtesumma, kelle turuosa oli asjaomasel turul suhteliselt suurem kui teistel. Nii võtab ta arvesse ettevõtja tegelikku mõju sellele turule. Nimetatud asjaolu väljendab tegelikult nende ettevõtjate kõrgemat vastutust, kellel on võrreldes asjaomasel turul tegutsevate ülejäänud ettevõtjatega suhteliselt suurem turuosa konkurentsi ja selle kaudu tarbijate kahjustamiseks salajase kartellikokkuleppe sõlmimise teel.

(vt punktid 146, 149 ja 150, 154)

6. Suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta esitatud väga raskete rikkumiste kirjeldusest nähtub, et kokkuleppeid või kooskõlastatud tegevust, mille eesmärk on määrata kindlaks taotlushinnad või jagada turuosad, võib lugeda väga rasketeks rikkumisteks ainuüksi nende laadi tõttu, ilma et komisjon peaks tõendama rikkumise tegelikku mõju turule. Horisontaalsed hinnakartellid on konkurentsiõiguse kõige raskemad rikkumised ning seega võib need iseenesest kvalifitseerida väga rasketeks rikkumisteks.

(vt punkt 166)

7. Proportsionaalsuse põhimõte nõuab, et ühenduse institutsioonide võetud meetmed ei ületaks määra, mis on asjakohane ja vajalik taotletava eesmärgi saavutamiseks. Trahvide arvutamise kontekstis tuleneb proportsionaalsuse põhimõttest, et komisjon peab määrama trahvi proportsionaalselt asjaoludega, mida ta võttis arvesse rikkumise raskuse hindamisel, ning et ta peab neid asjaolusid seejuures seostatult ning objektiivselt kohaldama.

(vt punkt 175)