Keywords

Summary



Keywords

1. Õiguspärasuse vaidlustamine – Juhuslik iseloom

(EÜ artikli 230 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/30, artikli 1 lõige 8)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Mootorikütused – Direktiiv 2009/30

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/30, artikli 1 lõige 8)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Mootorikütused – Direktiiv 2009/30

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/30, artikli 1 lõige 8)

4. Õigusaktide ühtlustamine – Mootorikütused – Direktiiv 2009/30

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/30, artikli 1 lõige 8)

Summary

1. Metüültsüklopentadienüülmangaan trikarbonüüli (edaspidi „MMT”) tootva äriühingu osas ei saa öelda, et direktiivi 2009/30, millega muudetakse direktiivi 98/70 seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32 seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12, mis piirab mootorikütustes lisandi MMT esinemist, artikli 1 lõige 8 kaheldamatult puudutab teda „isiklikult” EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses, kuna see artikli 1 lõige 8 ei viita eraldi sellele äriühingule ja puudutab viimast vaid tema objektiivse seisundi tõttu selle lisandi tootjana sarnaselt kõigi teiste ettevõtjatega, kes on tegelikult või potentsiaalselt samasuguses olukorras. Võimalus enam‑vähem täpselt määratleda õigussubjektide arvu ja isegi neid isikuid, kellele seda meedet kohaldatakse, ei tähenda mingil moel, et see meede neid subjekte isiklikult puudutab, kui on selge, et seda meedet kohaldatakse kõnesoleva aktiga määratletud objektiivse õigusliku või faktilise olukorra alusel. Seega ei olnud äriühingust tootjal EÜ artikli 230 alusel vaieldamatult õigust esitada eespool viidatud artikli 1 lõike 8 peale tühistamishagi ja seetõttu on tal siseriikliku õiguse alusel esitatud hagi raames õigus tugineda nende sätete kehtetusele, olgugi et ta ei ole ühenduste kohtule EÜ artiklis 230 ette nähtud tähtaja jooksul nende sätete peale tühistamishagi esitanud.

(vt punktid 20, 23–25)

2. Arenevas ja keerulises tehnikavaldkonnas, nagu sellega on tegemist mootorikütuste lisandite valdkonnas, on liidu seadusandjal võetavate meetmete olemuse ja ulatuse kindlaksmääramisel lai kaalutlusõigus, seda eeskätt äärmiselt keeruliste teaduslike ja tehniliste faktiliste asjaolude hindamisel; samas peab ühenduste kohtu kontroll piirduma hinnanguga sellele, kas esinevad ilmsed kaalutlusvead või võimu kuritarvitamine või kas ametivõimud on oma kaalutlusõiguse piire ilmselgelt ületanud. Nimetatud kontekstis ei saa ühenduste kohus asendada oma hinnanguga teaduslikele ja tehnilistele asjaoludele hinnangut, mille on andnud seadusandja, kellele on asutamislepinguga see ülesanne antud. Liidu seadusandja ulatuslik kaalutlusõigus, mille teostamise üle tehtav kohtulik kontroll on piiratud, ei kehti mitte ainult vastuvõetavate sätete olemuse ja ulatuse suhtes, vaid teataval määral ka alusandmete valimise suhtes. Siiski nõuab niisugune kohtulik kontroll, vaatamata selle piiratusele, et ühenduse institutsioonid kui asjaomase akti autorid suudaksid Euroopa Kohtus tõendada, et kõnealune akt on vastu võetud neile kuuluva kaalutlusõiguse teostamise raames, mis eeldab kõigi nende elementide ja asjaolude arvessevõtmist, mis on kõnealuse akti reguleerimiseseme valdkonnas asjakohased.

Seega, kui õigusloomemenetluse raames, milles võeti vastu direktiiv 2009/30, millega muudetakse direktiivi 98/70 seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32 seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12, organiseeris Euroopa Parlamendi keskkonna‑, rahvatervise‑ ja toiduohutuse komisjon üldisi ja spetsiaalseid seminare ning kui toimikust nähtub, et parlament, nõukogu ja komisjon on oma kaalutluspädevuse tegelikuks teostamiseks võtnud arvesse kättesaadavaid teaduslikke andmeid, mis käsitlesid MMT toimet inimeste tervisele ja keskkonnale ning nende mõju sõidukitele, ei ole parlament ja nõukogu teinud ilmset kaalutlusviga, kui nad otsustasid direktiivi 2009/30 artikli 1 lõikes 8 kehtestada MMT sisalduse piirangu kütustes.

(vt punktid 28, 33, 34, 36, 41 ja 42)

3. Direktiivi 2009/30, millega muudetakse direktiivi 98/70 seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32 seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12, artikli 1 lõige 8 ei ole direktiivi 98/70 artikli 8a lõike 2 sisseviimise ja mootorikütustes MMT sisalduse piiramise osas kehtetu ettevaatuspõhimõtte ja proportsionaalsuse põhimõtte ning võrdse kohtlemise ja õiguskindluse põhimõtete rikkumise tõttu.

Proportsionaalsuse põhimõtte kohtuliku kontrolli osas tuleb nimelt tunnustada liidu seadusandja ulatuslikku kaalutlusõigust valdkonnas, mis eeldab poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid valikuid ning mille raames ta peab andma keerulisi hinnanguid. Kõnealuses valdkonnas ette nähtud meetme õiguspärasust saab mõjutada üksnes see, kui niisugune meede on pädevate asutuste taotletavat eesmärki arvestades ilmselgelt sobimatu. Seega ei ole kütustes MMT sisalduse piirmäärade kehtestamine, mis võimaldab vastavalt vähendada selle aine koguseid, mis võivad potentsiaalselt tekitada tervisekahjustusi, ilmselt ebasobiv liidu seadusandja poolt järgitud tervishoiu ja keskkonnakaitse eesmärkide saavutamiseks. Kui võtta arvesse terviseriske ja sõidukite mootoritele tekitatavat kahju ja katsemeetodi väljatöötamise raskusi, ei lähe selline piirav meede nagu kütustes MMT sisalduse piiramine kaugemale sellest, mis on vajalik direktiivi 2009/30 eesmärkide saavutamiseks.

Ettevaatuspõhimõtte osas tuleb seejärel märkida, et kui väidetava ohu olemasolu või selle ohu ulatuse üle ei ole võimalik kindlalt otsustada, kuna teostatavate uuringute tulemused ei ole piisavad, lõplikud või täpsed, kuid ohu realiseerumise korral on tegelik kahju rahvatervisele tõenäoline, õigustab ettevaatuspõhimõte piiravate meetmete vastuvõtmist juhul, kui need on mittediskrimineerivad ja objektiivsed. Kütustes direktiivi 2009/30 artikli 1 lõikega 8 määratud MMT sisalduse piirang ei ole diskrimineeriv, sest see kohaldub terves liidus ja kõikide MMT tootjate ja importijate suhtes. Arvestades lisaks teadmatust MMT kasutamisega kaasnevatest ohtudest ja MMT kasutajatele tekkivatest riskidest, ei tundu MMT sisalduse piirangu kehtestamine kütustes ilmselt ebaproportsionaalne, kui võtta arvesse MMT tootjate majandushuve ja tagada seejuures tervise ja keskkonna kaitstuse kõrge tase.

Mis puudutab lisaks võrdse kohtlemise põhimõtet, siis teisi mangaanil põhinevaid metallilisandeid, millele ei kohaldu MMT‑le määratud piirang, ei ole kunagi liidus kasutatud ega siia imporditud. Niisiis ei ole MMT sarnases olukorras teiste mangaanil põhinevate metallilisanditega ja liidu seadusandja ei ole ka seetõttu pidanud kehtestama piiranguid nende lisandite suhtes.

Seega ei ole võimalik tuvastada õiguskindluse põhimõtte rikkumist, kuna direktiivi 98/70 artikli 8a lõike 2 sõnastus kütustes MMT sisalduse piirangute ja katsemeetodi tulemuste seose osas ei ole mitmetähenduslik.

(vt punktid 46, 50, 55, 61, 63, 68, 69, 75–77, 82 ja 83)

4. Direktiivi 2009/30, millega muudetakse direktiivi 98/70 seoses bensiini, diislikütuse ja gaasiõli spetsifikatsioonidega ja kehtestatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste järelevalve ja vähendamise mehhanism ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 1999/32 seoses siseveelaevades kasutatava kütuse spetsifikatsioonidega ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/12, artikli 1 lõiget 8 vastu võttes, mis lisab direktiivi 98/70 artikli 8a lõiked 4–6 ja kohustab märgistama metallilisandeid sisaldavad kütused, ei ole liidu seadusandja teinud ilmset kaalutlusviga. Nimelt on märgistamiskohustuse eesmärk tarbijakaitse, mis on EÜ artikli 153 kohaselt üks liidu eesmärke. Nimetatud eesmärk saavutatakse eelkõige seeläbi, et edendatakse tarbijate õigust teavitamisele. Selgelt nähtaval viisil kinnitatud märgistus, millel peab olema tekst sõnastusega: „Sisaldab metallilisandeid”, on sobiv vahend selle eesmärgi saavutamiseks. Lisaks on märgistamine vajalik üksnes metallilisandeid sisaldava kütuse müügi korral, mitte MMT kui lisandi müümisel ja teiseks ei koorma see oluliselt kütuste tootjaid ja turustajaid, kui võtta arvesse, et neid lisandeid sisaldavate kütuste kogus on väike. Järelikult ei ole see märgistamiskohustus ilmselgelt ebasobiv direktiiviga 2009/30 ette nähtud tarbijakaitse eesmärgi saavutamiseks.

(vt punktid 88, 89, 94–96)