ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 161/5

Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. märtsi 2018. aasta otsus (Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági eelotsusetaotlus – Ungari) – „SEGRO“ Kft. versus Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Günther Horváth versus Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

(Liidetud kohtuasjad C-52/16 ja C-113/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 63 - Kapitali vaba liikumine - Põllumajandusmaa kasutusvaldus - Liikmesriigi õigusnormid, mis edaspidi lubavad sellist kasutusvaldust omandada ainult maaomaniku lähisugulastel ja kaotavad hüvitist ette nägemata kasutusvalduse, mille on varem omandanud juriidilised isikud või füüsilised isikud, kes ei suuda tõendada, et nad on omaniku lähisugulased))

(2018/C 161/04)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad:„SEGRO“ Kft. (C-52/16), Günther Horváth (C-113/16)

Vastustajad: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala (C-52/16), Vas Megyei Kormányhivatal (C-113/16)

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja mille alusel põllumajandusmaale varem seatud kasutusvaldus, mille omanikud ei ole maaomaniku lähisugulased, seadusest tulenevalt lõpeb ja kustutatakse seetõttu kinnistusraamatust.

(1) ELT C 136, 18.4.2016.

ELT C 211, 13.6.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 161/11

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 7. märtsi 2018. aasta otsus (Augstākā tiesa eelotsusetaotlus – Läti) – DW versus Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

(Kohtuasi C-651/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Rasedus- ja sünnitushüvitis - Summa arvutamine kindlustatava poolt 12 kuu pikkusel arvessevõetaval ajavahemikul teenitud tulu alusel - Isik, kes töötas sel ajavahemikul Euroopa Liidu institutsioonis - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette asjaomase summa kindlaksmääramise nii, et see on 70 % keskmisest sotsiaalmaksuga maksustatavast tulust - Töötajate vaba liikumise piirang - Lojaalse koostöö põhimõte))

(2018/C 161/12)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākā tiesa

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: DW

Vastustaja: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas, millega võrdsustatakse rasedus- ja sünnitushüvitise summa arvutamisel kasutatava keskmise sotsiaalmaksuga maksustatava tulu kindlaksmääramiseks arvesse võetava ajavahemiku need kuud, mil asjaomane isik töötas Euroopa Liidu institutsioonis ega olnud kindlustatud selle liikmesriigi sotsiaalkindlustusskeemis, majanduslikult mitteaktiivne oldud ajaga ning kohaldatakse nende puhul selles liikmesriigis kindlaksmääratud keskmist maksustatavat tulu, mille tulemusel on sellele isikule määratava rasedus- ja sünnitushüvitise summa oluliselt väiksem võrreldes selle summaga, millele isikul oleks võinud olla õigus, kui ta oleks töötanud ainult selles liikmesriigis.

(1) ELT C 86, 20.3.2017.
—

kui hankijal on tõendeid, mis seavad kahtluse alla teatavate pakkujate esitatud pakkumuste autonoomsuse ja sõltumatuse, peab ta vajaduse korral nendelt pakkujatelt täiendavat teavet nõudes kontrollima, kas nende pakkumused on tegelikult autonoomsed ja sõltumatud. Kui selgub, et need pakkumused ei ole autonoomsed ega sõltumatud, on direktiivi 2004/18 artikliga 2 vastuolus hankelepingu sõlmimine niisuguse pakkumuse esitanud pakkujatega.
2.

ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et — sellega on vastuolus liikmesriigi praktika, mis seisneb selles, et niisugust taotlust ei võeta menetlusse ainuüksi nimetatud põhjendusel, ilma et oleks kontrollitud, kas liidu kodaniku ja kolmanda riigi kodaniku vahel esineb sellist laadi sõltuvussuhe, mille tõttu viimasele tuletatud elamisõiguse andmisest keeldumise korral oleks liidu kodanik faktiliselt sunnitud lahkuma kogu liidu territooriumilt ja jääks seega ilma võimalusest tegelikult kasutada põhilisi liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi; — kui liidu kodanik on täiskasvanu, on selline sõltuvussuhe, mis võib õigustada asjaomasele kolmanda riigi kodanikule kõnealusel artiklil põhineva tuletatud elamisõiguse andmist, mõeldav üksnes erandjuhtudel, kui kõiki tähtsust omavaid asjaolusid arvestades ei või asjaomast isikut mingil juhul lahutada tema pereliikmest, kellest ta sõltub; — kui liidu kodanik on alaealine, tuleb sellise sõltuvussuhte olemasolu hindamisel võtta lapse parimates huvides arvesse kõiki konkreetse juhtumi asjaolusid, eelkõige lapse vanust, tema füüsilist ja emotsionaalset arengut, lapse emotsionaalse suhte tugevust kummagi vanemaga ning kolmanda riigi kodanikust vanemast lahutamise tõttu lapse heaolule tekkida võivat ohtu; nimetatud kodanikuga perekondliku sideme olemasolu – olgu see siis bioloogiline või õiguslik – ei ole piisav ja viimasega koos elamine ei ole sellise sõltuvussuhte tuvastamiseks vajalik; — tähtsust ei ole sellel, et sõltuvussuhe, millele kolmanda riigi kodanik tugineb elamisloataotluse esitamisel perekonna taasühinemiseks, on tekkinud pärast tema suhtes territooriumile sisenemise keelu otsuse tegemist; — tähtsust ei ole sellel, et kolmanda riigi kodaniku suhtes tehtud territooriumile sisenemise keelu otsus on jõustunud ajaks, mil ta esitab elamisloataotluse perekonna taasühinemiseks; — tähtsust ei ole sellel, et territooriumile sisenemise keelu otsus, mis on tehtud kolmanda riigi kodaniku suhtes, kes on esitanud elamisloataotluse perekonna taasühinemiseks, on põhjendatud tagasipöördumiskohustuse täitmata jätmisega. Kui selline otsus on põhjendatud avaliku korra kaalutlustega, võib nende tõttu keelduda kolmanda riigi kodanikule nimetatud artiklil põhineva tuletatud elamisõiguse andmisest üksnes juhul, kui hinnates kõiki juhtumi asjaolusid konkreetselt, võttes seejuures arvesse proportsionaalsuse põhimõtet, asjaomase lapse või asjaomaste laste parimaid huve ja põhiõigusi, ilmneb, et isik kujutab endast tõelist, vahetut ja piisavalt tõsist ohtu avalikule korrale.
2.

Riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ei saa lugeda sellist maksu, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mida kohaldatakse suurtele kaubandusettevõtjatele peamiselt nende müügipinnast lähtuvalt, kusjuures maksust on vabastatud sellised ettevõtted, mille müügipind jääb alla 2500 m2. Riigiabiks nimetatud sätte tähenduses ei saa lugeda seda maksu ka osas, milles maksust on vabastatud ettevõtted, mis müüvad aiakaupu, sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja tööstustarvikuid, ega osas, milles maksustatavat väärtust vähendatakse 60 % võrra selliste ettevõtete puhul, mis müüvad mööblit, sanitaarkaupu, uksi ja aknaid, samuti ehituskaubamajade puhul, kuna need ettevõtted ei avalda keskkonnale ja ruumilisele planeerimisele sama suurt mõju nagu teised; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. Seevastu on riigiabiga sama sätte tähenduses tegemist selle maksu puhul osas, milles maksust on vabastatud suured kollektiivsed kaubandusettevõtted, mille müügipind on 2500 m2 või suurem.
Kohtuasi C-353/16: Euroopa Kohtu (suurkoda) 24. aprilli 2018. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – MP versus Secretary of State for the Home Department (Eelotsusetaotlus — Varjupaigapoliitika — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 4 — Direktiiv 2004/83/EÜ — Artikli 2 punkt e — Täiendava kaitse saamise tingimused — Artikli 15 punkt b — Taotleja vaimse tervise tõsise kahjustumise oht päritoluriiki tagasisaatmise korral — Isik, keda on tema päritoluriigis piinatud)

Euroopa Kohtu (suurkoda) 24. aprilli 2018. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – MP versus Secretary of State for the Home Department

(Kohtuasi C-353/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Varjupaigapoliitika — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 4 — Direktiiv 2004/83/EÜ — Artikli 2 punkt e — Täiendava kaitse saamise tingimused — Artikli 15 punkt b — Taotleja vaimse tervise tõsise kahjustumise oht päritoluriiki tagasisaatmise korral — Isik, keda on tema päritoluriigis piinatud)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: MP

Vastustaja: Secretary of State for the Home Department

Resolutsioon

Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta, artikli 2 punkti e ja artikli 15 punkti b koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 4 tuleb tõlgendada nii, et täiendava kaitse seisund antakse kolmanda riigi kodanikule, keda ametivõimud on tema päritoluriigis minevikus piinanud ja kellel pole sellesse riiki tagasisaatmise korral enam sellist ohtu, kuid kelle füüsiline ja vaimne tervis võivad sellisel juhul oluliselt halveneda, tekitades tõsise ohu, et see kodanik sooritab enesetapu talle varem osaks saanud piinamisest tuleneva trauma tõttu, kui on reaalne oht, et nimetatud riigis sellele kodanikule tahtlikult ei võimaldata kõnealuse piinamise tagajärjel tekkinud füüsilistele või vaimsetele järelmõjudele vastavat ravi – asjaolu, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

( 1 ) ELT C 326, 5.9.2016.
2.

Riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ei saa lugeda sellist maksu, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mida kohaldatakse suurtele müügiettevõtjatele peamiselt nende müügipinnast lähtuvalt, osas, milles maksust on vabastatud sellised ettevõtted, mille müügipind ei ületa 500 m2 või ületab seda, kuid maksustatav väärtus ei ületa 2000 m2. Riigiabiks nimetatud sätte tähenduses ei saa lugeda seda maksu ka osas, milles maksust on vabastatud ettevõtted, mis müüvad masinaid, sõidukeid, tööriistu ja tööstustarvikuid; kutseala esindajatele ehitusmaterjale, sanitaarkaupu, uksi ja aknaid; mööblit individuaalsetes, traditsioonilistes ja spetsialiseerunud ettevõtetes; mootorsõidukeid; samuti aiandid ja tanklad, kuna need ettevõtted ei avalda keskkonnale ja ruumilisele planeerimisele sama suurt kahjulikku mõju nagu teised; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
2.

Riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ei saa lugeda sellist maksu, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mida kohaldatakse suurtele müügiettevõtjatele peamiselt nende müügipinnast lähtuvalt, osas, milles maksust on vabastatud sellised ettevõtted, mille müügipind jääb alla 4000 m2. Riigiabiks nimetatud sätte tähenduses ei saa lugeda seda maksu ka osas, milles maksust on vabastatud ettevõtted, mis müüvad aiakaupu, sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja tööstustarvikuid, ning mille müügipind ei ületa 10000 m2, kuna need ettevõtted ei avalda keskkonnale ja ruumilisele planeerimisele sama suurt kahjulikku mõju nagu teised; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 4 lõiget 2 koostoimes selle direktiivi artiklitega 9 ja 10 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et kui kirik või muu usutunnistusel või veendumustel põhineva eetosega organisatsioon väidab niisuguse akti või otsuse põhjendamisel, millega lükatakse tagasi tema vabale töökohale kandideerinud isiku kandidatuur, et asjasse puutuva tegevuse laadi või selle konteksti tõttu on usutunnistus kiriku või organisatsiooni eetose seisukohast oluline, õiguspärane ja põhjendatud kutsenõue, peab selle väite üle saama vajaduse korral teostada tõhusat kohtulikku kontrolli, eesmärgiga tagada, et konkreetsel juhul on selle direktiivi artikli 4 lõikes 2 nimetatud kriteeriumid täidetud.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 184 tuleb tõlgendada nii, et selles artiklis ette nähtud kohustus korrigeerida käibemaksu alusetut mahaarvamist kehtib ka juhul, kui algul ei oleks tohtinud käibemaksu üldse maha arvata, sest tehing, mille alusel seda tehti, oli käibemaksust vabastatud. Direktiivi 2006/112 artikleid 187–189 tuleb aga tõlgendada nii, et nendes artiklites ette nähtud mehhanism käibemaksu alusetu mahaarvamise korrigeerimiseks ei ole sellistel juhtudel kohaldatav, eriti sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, kus esialgne sisendkäibemaksu mahaarvamine oli alusetu seetõttu, et tegemist oli maatükkide võõrandamistehinguga, mis on käibemaksust vabastatud.
—

prokuratuur, kes liikmesriigi õigusnormide kohaselt osaleb vanemate alustatud menetluses, on menetluse osapool määruse nr 2201/2003 artikli 12 lõike 3 punkti b tähenduses. Selle poole poolt pärast kohtusse pöördumise kuupäeva avaldatud vastuseis asjasse puutuva lapse vanemate poolt valitud kohtualluvusele välistab lepingulise kohtualluvuse tunnistamise menetluse kõigi poolte poolt sellel kuupäeval. Sellise vastuseisu puudumisel võib asuda seisukohale, et see pool on andnud vaikiva nõusoleku ja et täidetud on tingimus, et kõik menetluse pooled on lepingulist kohtualluvust kohtusse pöördumise ajal pöördumise ajal üheti mõistetaval viisil tunnistanud, ning
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (muudetud nõukogu 13. juuli 2010. aasta direktiiviga 2010/45/EL) artikli 141 punkti c tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud tingimus on täidetud, kui maksukohustuslane asub ja on käibemaksukohustuslasena registreeritud liikmesriigis, kust kaubad lähetatakse või veetakse, kuid kui maksukohustuslane kasutab kaupade ühendusesiseseks soetamiseks käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, mille on väljastanud muu liikmesriik.
3.

Montréalis 28. mail 1999 sõlmitud rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni artikli 31 lõikeid 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui kirjalik vorminõue loetakse täidetuks, kui lennuettevõtja esindaja vormistab lennureisija teadmisel kahjuteate kirjalikult kas paberkandjal või elektrooniliselt selle vedaja infosüsteemis, tingimusel et see reisija saab kontrollida kaebuse teksti täpsust, nagu see on kirjalikult vormistatud ja sellesse süsteemi kantud, ning vajaduse korral seda muuta või täiendada või isegi asendada enne selle konventsiooni artikli 31 lõikes 2 ette nähtud tähtaja möödumist.
2.

Sellisel juhul nagu põhikohtuasjas, kus liidu kodanik, kelle väljaandmist Ameerika Ühendriikidele on 25. juuni 2003. aasta Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelise väljaandmislepingu alusel taotletud, vahistati selle taotluse võimaliku täitmise eesmärgil muus liikmesriigis kui see, mille kodanik ta on, tuleb ELTL artikleid 18 ja 21 tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui taotluse saanud liikmesriik teeb põhiseadusliku õigusnormi alusel vahet oma kodanikel ja teiste liikmesriikide kodanikel ning annab loa viimati nimetatud kodanike väljaandmiseks, samas kui ta ei luba oma kodanike väljaandmist, tingimusel et eelnevalt on selle liikmesriigi pädevatel asutustel, mille kodakondsus kõnealusel kodanikul on, võimaldatud nõuda isiku üleandmist Euroopa vahistamismääruse alusel ning viimati nimetatud liikmesriik ei ole võtnud mingeid sellekohaseid meetmeid.
Kohtuasi C-645/16: Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. aprilli 2018. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL versus Demeures terre et tradition SARL (Eelotsusetaotlus — Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid — Direktiiv 86/653/EMÜ — Kaubandusagendi õigus hüvitisele või kahju hüvitamisele pärast agendilepingu lõppemist — Artikkel 17 — Hüvitise saamise õiguse välistamine lepingu ülesütlemise korral lepingus kehtestatud katseajal)

Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. aprilli 2018. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Conseils et mise en relations (CMR) SARL versus Demeures terre et tradition SARL

(Kohtuasi C-645/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid — Direktiiv 86/653/EMÜ — Kaubandusagendi õigus hüvitisele või kahju hüvitamisele pärast agendilepingu lõppemist — Artikkel 17 — Hüvitise saamise õiguse välistamine lepingu ülesütlemise korral lepingus kehtestatud katseajal)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

Vastustaja: Demeures terre et tradition SARL

Resolutsioon

Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklit 17 tuleb tõlgendada nii, et hüvitise maksmise ja kahju hüvitamise süsteem, mis on vastavalt selle artikli lõigetes 2 ja 3 kaubandusagendi lepingu lõppemise korral ette nähtud, on kohaldatav, kui leping lõpetatakse lepingus kehtestatud katseajal.

( 1 ) ELT C 70, 6.3.2017.
Kohtuasi C-525/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 19. aprilli 2018. aasta otsus (Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão eelotsusetaotlus – Portugal) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA versus Autoridade da Concorrência (Eelotsusetaotlus — Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — ELTL artikli 102 teise lõigu punkt c — Mõiste „ebasoodne konkurentsiolukord“ — Diskrimineerivad hinnad järgneval turul — Autoriõigusega kaasnevaid õigusi haldav ühistu — Tasu, mida maksavad liikmesriigi ettevõtjad, kes pakuvad telesignaali ja selle sisu edastamise tasulist teenust)

Euroopa Kohtu (teine koda) 19. aprilli 2018. aasta otsus (Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão eelotsusetaotlus – Portugal) – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA versus Autoridade da Concorrência

(Kohtuasi C-525/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — ELTL artikli 102 teise lõigu punkt c — Mõiste „ebasoodne konkurentsiolukord“ — Diskrimineerivad hinnad järgneval turul — Autoriõigusega kaasnevaid õigusi haldav ühistu — Tasu, mida maksavad liikmesriigi ettevõtjad, kes pakuvad telesignaali ja selle sisu edastamise tasulist teenust)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão

Põhikohtuasja pooled

Hageja: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

Kostja: Autoridade da Concorrência

Menetluses osales: GDA – Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL

Resolutsioon

Mõistet „ebasoodne konkurentsiolukord“ ELTL artikli 102 teise lõigu punkti c tähenduses tuleb tõlgendada nii, et kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja kohaldab järgneva turu kaubanduspartnerite suhtes diskrimineerivaid hindu, tuleb sellena käsitleda olukorda, kus niisugune tegevus võib moonutada konkurentsi nende kaubanduspartnerite vahel. Selleks et tuvastada niisugune „ebasoodne konkurentsiolukord“, ei tule tõendada konkurentsipositsiooni tegelikku ja mõõdetavat halvenemist, vaid see järeldus peab põhinema juhtumi kõigi asjasse puutuvate asjaolude analüüsil, mis lubab asuda seisukohale, et see tegevus mõjutab ühe või mitme sellise kaubanduspartneri kulusid, kasumit või muid asjasse puutuvaid huve, mistõttu võib see tegevus mõjutada seda konkurentsipositsiooni.

( 1 ) ELT C 14, 16.1.2017.
Kohtuasi C-677/16: Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. juuni 2018. aasta otsus (Juzgado de lo Social no 33 de Madrid’i eelotsusetaotlus – Hispaania) – Lucía Montero Mateos versus Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid (Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klausel 4 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Mõiste „töötingimused“ — Olukordade sarnasus — Põhjendatus — Mõiste „objektiivsed põhjused“ — Tähtajatu töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemisel makstav hüvitis — Hüvitise puudumine tähtajalise interinidad-töölepingu tähtaja möödumisel)

Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. juuni 2018. aasta otsus (Juzgado de lo Social no 33 de Madrid’i eelotsusetaotlus – Hispaania) – Lucía Montero Mateos versus Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

(Kohtuasi C-677/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Sotsiaalpoliitika — Direktiiv 1999/70/EÜ — Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta — Klausel 4 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte — Mõiste „töötingimused“ — Olukordade sarnasus — Põhjendatus — Mõiste „objektiivsed põhjused“ — Tähtajatu töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemisel makstav hüvitis — Hüvitise puudumine tähtajalise interinidad-töölepingu tähtaja möödumisel)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Social no 33 de Madrid

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Lucía Montero Mateos

Kostja: Agencia Madrileña de Atención Social de la Consejería de Políticas Sociales y Familia de la Comunidad Autónoma de Madrid

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas ära toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt ei ole töötajatele, kellega on sõlmitud sellised tähtajalised töölepingud nagu põhikohtuasjas käsitletav interinidad-leping, et täita töökoht ajutiselt ajal, mil viiakse läbi töölevõtmise või edutamise menetlust selle töökoha lõpliku täitmise eesmärgil, nende lepingute tähtaja möödumisel ette nähtud mingit hüvitist, samas kui tähtajatu töölepinguga töötajatele makstakse nende töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemise korral hüvitist.

( 1 ) ELT C 86, 20.3.2017.
Kohtuasi C-554/16: Euroopa Kohtu (viies koda) 7. juuni 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – EP Agrarhandel GmbH versus Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft (Eelotsusetaotlus — Ühine põllumajanduspoliitika — Määrus (EÜ) nr 73/2009 — Toetuskavad põllumajandustootjatele — Ammlehmatoetus — Artikli 117 teine lõik — Andmete edastamine — Otsus 2001/672/EÜ, muudetud otsusega 2010/300/EL — Suveperioodil veiste viimine mägikarjamaale — Artikli 2 lõige 4 — Karjamaale viimisest teatamise tähtaeg — Väljaarvutamine — Hilinenud teatamine — Toetuskõlblikkus — Tingimus — Saatmise tähtaja arvessevõtmine)

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. juuni 2018. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – EP Agrarhandel GmbH versus Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

(Kohtuasi C-554/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Ühine põllumajanduspoliitika — Määrus (EÜ) nr 73/2009 — Toetuskavad põllumajandustootjatele — Ammlehmatoetus — Artikli 117 teine lõik — Andmete edastamine — Otsus 2001/672/EÜ, muudetud otsusega 2010/300/EL — Suveperioodil veiste viimine mägikarjamaale — Artikli 2 lõige 4 — Karjamaale viimisest teatamise tähtaeg — Väljaarvutamine — Hilinenud teatamine — Toetuskõlblikkus — Tingimus — Saatmise tähtaja arvessevõtmine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: EP Agrarhandel GmbH

Kostja: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft

Resolutsioon

Komisjoni 20. augusti 2001. aasta otsuse 2001/672/EÜ, millega kehtestatakse erieeskirjad, mida kohaldatakse suveperioodil mägipiirkondades karjatatavate veiste liikumise suhtes, muudetud komisjoni 25. mai 2010. aasta otsusega 2010/300/EL, artikli 2 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt suveperioodil veiste karjamaale viimisest teatamise tähtajast kinnipidamise hindamisel on määrava tähtsusega selle teatise saabumise kuupäev.

( 1 ) ELT C 46, 13.2.2017.