Kohtuasi C-442/14

Bayer CropScience SA-NV

ja

Stichting De Bijenstichting

versus

College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud College van Beroep voor het bedrijfsleven)

Eelotsusetaotlus – Keskkond – Århusi konventsioon – Direktiiv 2003/4/EÜ – Artikli 4 lõige 2 – Üldsuse õigus teabega tutvuda – Väljend „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ – Direktiiv 91/414/EMÜ – Direktiiv 98/8/EÜ – Määrus (EÜ) nr 1107/2009 – Taimekaitsevahendite ja biotsiidide turuleviimine – Konfidentsiaalsus – Äri- või tööstushuvide kaitse

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (viies koda) 23. novembri 2016. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 37 ja 38)

Direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et taimekaitsevahendi või biotsiidi turuleviimise loa taotleja ei palunud selle loa saamise menetluses käsitada konfidentsiaalsena ühtlasi kõnealuses menetluses esitatud teavet direktiivi 91/414 taimekaitsevahendite turuleviimise kohta artikli 14, direktiivi 98/8, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, artikli 19 ning määruse nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta artikli 33 lõike 4 ja artikli 63 alusel, ei takista pädeval asutusel, kellele kolmas isik on pärast loa saamise menetluse lõppemist esitanud direktiivi 2003/4 alusel teabega tutvumise taotluse, loa taotleja vastuväite hindamist teabega tutvumise taotlusele ja vajaduse korral teabega tutvumise taotluse tagasilükkamist nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 2 esimese lõigu punkti d kohaselt seetõttu, et teabe avalikustamine riivab äri- või tööstusteabe konfidentsiaalsust. Näib, et liidu seadusandja soovis direktiivi 2003/4 üldsätteid kohaldada kolmanda isiku taotluste suhtes niisuguse teabe saamiseks, mis asub taimekaitsevahendi või biotsiidi turuleviimise loa taotlemise toimikutes ja mille käsitamist konfidentsiaalsena võib nende sätete alusel taotleda. Selle direktiivi artikli 4 lõike 2 kohaselt võivad liikmesriigid sätestada, et keskkonnateabe taotlus lükatakse tagasi, kui teabe avalikustamine võib kahjustada selles artiklis silmas peetud huve, eelkõige äri- või tööstusteabe konfidentsiaalsust. Kõnealuses sättes ei ole aga ette nähtud, et sellist võimalust saab kasutada üksnes siis, kui konfidentsiaalsena käsitamise taotlus esitatakse enne avalikustamise taotluse esitamist. (vt punktid 44–46, 49 ja resolutsiooni punkt 1)

Direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta eesmärk tagada õigus tutvuda riigiasutuste valduses või nende nimel mõne muu asutuse valduses oleva keskkonnateabega; samuti ilmneb direktiivi põhjendusest 9 ja artiklist 1, et eesmärk on muuta nimetatud teave süstemaatiliselt üldsusele üha enam kättesaadavaks ja levitada seda üha laiemalt. Nagu on otsesõnu märgitud keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni artikli 4 lõike 4 teises lõigus ning direktiivi 2003/4 põhjenduses 16 ja artikli 4 lõike 2 teises lõigus, peab teabe avalikustamine olema üldnorm ja neis sätetes silmas peetud keeldumise aluseid peab tõlgendama kitsalt. Nähes aga ette, et äri- või tööstushuvide konfidentsiaalsusele ei saa tugineda esitades vastuväidet, kui see on seotud keskkonda sattuvaid heitmeid käsitleva teabe avalikustamisega, on direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teises lõigus antud võimalus seda normi ja riigiasutuste valduses või nende nimel mõne muu asutuse valduses oleva teabega võimalikult laiaulatuslikult tutvumise põhimõtet konkreetselt rakendada. Eelnevast ilmneb, et väljendeid „keskkonda sattuvad heitmed“ ja „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses ei pea tõlgendama kitsalt. (vt punktid 55–58)

Väljendit „keskkonda sattuvad heitmed“ direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses tõlgendades ei pea tõlgendades eristama mõistetest „eraldised“ ja „muude ainete keskkonda sattumise juhud“. Niisugune vahetegemine on esiteks keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsioonile võõras; selle artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punktis d on üksnes sätestatud, et äri- ja tööstussaladuse kaitsele tuginedes ei saa esitada vastuväidet keskkonna kaitseks heitmete kohta olulise teabe avalikustamisele. Teiseks ei ole heitmete, eraldiste ja muude ainete keskkonda sattumise juhtude vahel vahetegemisel tähtsust, arvestades direktiiviga 2003/4 taotletavat eesmärki avalikustada keskkonnateave, ning see oleks kunstlik. Nii gaasilised heitmed või muude ainete heitmed atmosfääri kui ka muud ained ning eraldised (nagu eralduvad ained, valmistised, organismid või mikroorganismid, keskkonnas ja eelkõige õhus, vees või pinnases leviv vibratsioon, soojus või müra) võivad mõjutada keskkonna erinevaid osasid. Peale selle kattuvad mõisted „heitmed“, „eraldised“ ja „muude ainete keskkonda sattumise juhud“ suures osas, millest annab tunnistust väljendi „muude eraldiste keskkonda sattumise juhud“ kasutamine direktiivi artikli 2 punkti 1 alapunktis b, millest järeldub, et heitmed ja eraldised on samuti ainete keskkonda sattumise juhud. (vt punktid 62–65, 67)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 69 ja 70)

Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsioonis ega direktiivis 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta ei leidu midagi, mis annaks alust seisukohaks, et väljendit „keskkonda sattuvad heitmed“ peaks piirama nii, et see hõlmab vaid teatavatest tööstuskäitistest pärinevaid heitmeid. Niisugune piiramine oleks vastuolus Århusi konventsiooni artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punkti d sõnastusega. Nimelt tuleb selle sätte kohaselt keskkonna kaitseks avalikustada oluline teave heitmete kohta. Tegelikult on aga oluline ka selline teave, milles käsitletakse muudest allikatest kui tööstuskäitistest pärinevaid heitmeid, näiteks niisuguseid, mis tulenevad taimekaitsevahendite või biotsiidide kasutamisest, sest ka see on keskkonna kaitsmisel sama oluline kui teave tööstuskäitistest pärinevate heitmete kohta. Peale selle oleks väljendi „keskkonda sattuvad heitmed“ direktiivi 2003/4 artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses piiramine nii, et see hõlmaks ainult teatavatest tööstuskäitistest pärinevaid heitmeid, vastuolus kõnealuses direktiivis taotletava eesmärgiga avalikustada keskkonnainfot võimalikult laiaulatuslikult. (vt punktid 71–73)

Väljendit „keskkonda sattuvad heitmed“ direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses tuleb tõlgendada nii, et sellega on hõlmatud niisugustest toodetest või ainetest keskkonda eralduvad ained nagu taimekaitsevahendid või biotsiidid ja nendes toodetes sisalduvad ained juhul, kui ained eralduvad keskkonda tegelikult või etteaimatavalt tavalise või realistliku kasutamise korral. Kõnealuse väljendi puhul tuleb piirduda heitmetega, mis ei ole hüpoteetilised, see tähendab vaidlusalusest tootest või ainest tegelikult või etteaimatavalt eralduvate heitmetega, kui ainet või toodet kasutatakse tavaliselt või realistlikult. Kuigi üldiselt ei ole üksnes toote turuleviimine piisav, et asuda seisukohale, et sellest tootest eraldub midagi kindlasti keskkonda, ja et toodet puudutav teave on seotud „heitmetega keskkonda“, on see teisiti niisuguse toote puhul nagu taimekaitsevahend või biotsiid, sest niisuguses tootes sisalduvad ained on määratud tavakasutuse käigus eralduma keskkonda juba ainete otstarbe tõttu. Viimati nimetatud juhul ei ole etteaimatavate heitmete eraldumine tootest keskkonda hüpoteetiline. Neil tingimustel on väljendiga „keskkonda sattuvad heitmed“ hõlmatud heitmed, mis eralduvad tegelikult keskkonda kõnealuse toote või aine kasutamisel, samuti need heitmed, mis eralduvad keskkonda etteaimatavalt selle toote või aine tavalise või realistliku kasutamise korral, mis vastab neile tingimustele, millest lähtudes on tootele antud turuleviimise luba ja mis on valitsevad tingimused piirkonnas, kus toode või aine on kasutamiseks ette nähtud. (vt punktid 77–79, 81, 103 ja resolutsiooni punkt 2)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 84)

Väljendiga „keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlev teave“ direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta artikli 4 lõike 2 teise lõigu tähenduses on hõlmatud andmed nendest toodetest või ainetest „keskkonda sattunud heitmete“ liigi, koostise, koguse, keskkonda sattumise kuupäeva ja koha kohta, samuti andmed nende heitmete pikema- või lühemaajalise keskkonnamõju kohta, eeskätt teave jääkide kohta, mis esinevad pärast toote kasutamist keskkonnas ja uuringud, mis käsitlevad aine triivi mõõtmise tulemusi selle kasutamise ajal olenemata sellest, kas andmed nähtuvad osaliselt või täielikult väliuuringutest, laboratoorsetest uuringutest või translokatsioonide uuringutest. Niisugune tõlgendus ei too mingil juhul kaasa seda, et kõik taimekaitsevahendi või biotsiidi turuleviimise loa taotlemise toimikutes sisalduvad andmed, eelkõige loa saamiseks läbiviidud uuringute tulemusel saadud andmed kuuluksid selle väljendi alla ja need tuleks alati avalikustada. Nimelt kuuluvad kõnealuse väljendi alla üksnes keskkonda sattuvaid heitmeid käsitlevad andmed, mis ei välista mitte ainult niisugust teavet, mis ei puuduta kõnealusest tootest keskkonda sattuvaid heitmeid, vaid välistab ka andmed, mis on seotud hüpoteetiliste heitmetega, see tähendab heitmetega, mis ei satu tegelikult või etteaimatavalt keskkonda niisuguste asjaolude olemasolul, mis näitavad tavalisi või realistlikke kasutamistingimusi. Seega ei kaasne kõnealuse tõlgendusega Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 16 ja 17 ning intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (TRIPS-leping) artikli 39 lõikega 3 tagatud õiguste kaitse ebaproportsionaalne piiramine. Sellise tõlgendusega ei kaota määruse nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta artikkel 63 oma kasulikku mõju. Kõnealuse artikli lõikes 2 kehtestatud eeldus lubab pädeval asutusel arvesse võtta, et turuleviimise loa taotleja esitatud teave, mis kuulub selle sätte kohaldamisalasse, on põhimõtteliselt konfidentsiaalne ja seda ei saa avalikustada, kui keegi ei esita direktiivi 2003/4 alusel selle teabega tutvumise taotlust. Kõnealuse eeldusega on turuleviimise loa taotlejale tagatud ka see, et kui teabe avalikustamise taotlus esitatakse, saab pädev asutus teabe avalikustada alles siis, kui ta on iga teabeallika puhul teinud kindlaks, kas selles on käsitletud keskkonda sattuvaid heitmeid või kas avalikustamine on põhjendatud muu ülekaaluka avaliku huviga. (vt punktid 96, 100, 102, 103 ja resolutsiooni punkt 2)