ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Kas ravimiturgu reguleerivate liidu õigusnormide arenguga arvestades tuleb väljendit „selgelt määratletud ravi- või profülaktilised omadused” – need omadused on Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt nõutavad selleks, et klassifitseerida toode KN-i gruppi 30 – tõlgendada nii, et see vastab mõistele „ravim” inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate liidu õigusnormide tähenduses?
ET Euroopa Liidu Teataja C 106/24

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Itaalia) 28. detsembril 2015 – MB Srl versus Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

(Kohtuasi C-697/15)

(2016/C 106/25)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: MB Srl

Vastustaja: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

Eelotsuse küsimus

Kas selliste ühenduse põhimõtetega nagu õiguspärase ootuse kaitse ja õiguskindlus koos kaupade vaba liikumise, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse põhimõtetega, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELTL), ning neist tulenevate põhimõtetega, näiteks võrdse kohtlemise, diskrimineerimiskeelu, vastastikuse tunnustamise proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtetega, mis on (viimati) sätestatud direktiivis 2014/24/EL (1), on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu need Itaalia normid, mis on sätestatud 2006. aasta seadusandliku dekreedi nr 163 artikli 87 lõikes 4 ja artikli 86 lõikes 3bis koostoimes 2008. aasta seadusandliku dekreedi nr 81 artikli 26 lõikega 6 sellises tõlgenduses, nagu neile on andnud halduskohtumenetluse seadustiku artikli 99 kohaselt õigusnormide ühetaolise kohaldamise tagamise ülesannet täites Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeim halduskohus) oma 2015. aasta otsustes nr 3 ja 9, ja mille kohaselt tingib see, kui ehitustööde hankemenetluses esitatud hinnapakkumuses on ohutusega seotud ettevõtluskulud eraldi märkimata, igal juhul pakkujast ettevõtja kõrvaldamise menetlusest, isegi juhul, kui nende andmete eraldi väljatoomise kohustust ei ole täpsustatud ei hankedokumentides ega neile lisatud vormis, mis tuleb pakkumuse esitamiseks täita, ning ka olenemata sellest, et pakkumuses on minimaalseid tööohutuskulusid sisuliselt arvesse võetud?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 94, lk 65).
1.

[Kas Euroopa Liidu Kohtu otsus kohtuasjas C-465/2005: komisjon vs. Itaalia, EU:C:2007:781, millega Euroopa Kohus tuvastas], et Itaalia riik on rikkunud EÜ asutamislepingu artiklites 43 ja 49 sätestatud põhimõtteid (asutamisvabadus ja teenuste osutamise vabadus), kuna ta on näinud ette, et: a) eraturvatöötajana võib tegutseda vaid Itaalia Vabariigile eelnevalt ustavusvande andmise korral; b) teises liikmesriigis asuvad teenuseosutajad võivad eraturvavaldkonnas tegutseda vaid pärast Prefettolt territoriaalse kehtivusega loa saamist, ilma et võetaks arvesse kohustusi, mis lasuvad teenuseosutajatel juba nende päritoluliikmesriigis; c) nimetatud loa territoriaalne kehtivus on piiratud ja selle andmine sõltub vastaval territooriumil juba tegutsevate eraturvaettevõtjate arvust ja suurusest; d) eraturvaettevõtjatel peab olema tegevuskoht igas provintsis, kus nad tegutsevad; e) ettevõtjate töötajatel peab olema isiklik luba turvavaldkonnas tegutsemiseks, ilma et võetaks arvesse päritoluliikmesriigis juba teostatud kontrolli ega järelevalvet; g) eraturvaettevõtjatel peab loa saamiseks olema minimaalne ja/või maksimaalne arv töötajaid; h) samad ettevõtjad peavad deponeerima tagatise hoiukassas; i) eraturvateenuste hinnad kehtestatakse kindlaksmääratud hinnavahemikus Prefetto loal[,] [võib] iseenesest [välistada] Autorità provinciale di pubblica sicurezza (Questore) õigus[e] teha niisuguseid teenistusalaseid ettekirjutusi nagu vaidlustatud ettekirjutused[, mille] järgi on nimelt kohustuslik kasutada teatavate teenustega seotud operatsioonides minimaalset arvu (kahte) töötajat?
1.

[Kas Euroopa Liidu Kohtu otsus kohtuasjas C-465/2005: komisjon vs. Itaalia, EU:C:2007:781, millega Euroopa Kohus tuvastas], et Itaalia riik on rikkunud EÜ asutamislepingu artiklites 43 ja 49 sätestatud põhimõtteid (asutamisvabadus ja teenuste osutamise vabadus), kuna ta on näinud ette, et: a) eraturvatöötajana võib tegutseda vaid Itaalia Vabariigile eelnevalt ustavusvande andmise korral; b) teises liikmesriigis asuvad teenuseosutajad võivad eraturvavaldkonnas tegutseda vaid pärast Prefettolt territoriaalse kehtivusega loa saamist, ilma et võetaks arvesse kohustusi, mis lasuvad teenuseosutajatel juba nende päritoluliikmesriigis; c) nimetatud loa territoriaalne kehtivus on piiratud ja selle andmine sõltub vastaval territooriumil juba tegutsevate eraturvaettevõtete arvust ja suurusest; d) eraturvaettevõtjatel peab olema tegevuskoht igas provintsis, kus nad tegutsevad; e) ettevõtjate töötajatel peab olema isiklik luba turvavaldkonnas tegutsemiseks, ilma et võetaks arvesse päritoluliikmesriigis juba teostatud kontrolli ega järelevalvet; g) eraturvaettevõtjatel peab loa saamiseks olema minimaalne ja/või maksimaalne arv töötajaid; h) samad ettevõtjad peavad deponeerima tagatise hoiukassas; i) eraturvateenuste hinnad kehtestatakse kindlaksmääratud hinnavahemikus Prefetto loal[,] [võib] iseenesest [välistada] Autorità provinciale di pubblica sicurezza (Questore) õigus[e] teha niisuguseid teenistusalaseid ettekirjutusi nagu vaidlustatud ettekirjutused[, mille] järgi on nimelt kohustuslik kasutada teatavate teenustega seotud operatsioonides minimaalset arvu (kahte) töötajat?
3.

Apellant väidab, et vastavalt kaubamärgimääruse artikli 66 lõikele 2 on ühenduse kollektiivkaubamärgi põhiülesanne tähistada kaupade või teenuste geograafilist päritolu ja mitte selle kaubanduslikku päritolu, ja üksnes tagada selle kaubamärgi all pakutavate ja müüdavate kaupade või teenuste kollektiivne päritolu, see tähendab tagada seda, et kaup pärineb ettevõtjalt, kes asub piirkonnas, millega ühenduse kollektiivkaubamärk on seotud ja kellel on õigus seda ühenduse kollektiivkaubamärki kasutada.
1.

Kas komisjoni selgitavaid märkusi kombineeritud nomenklatuuri (KN) alamrubriigi 8525 80 30 ning alamrubriikide 8525 80 91 ja 8525 80 99 kohta tuleb tõlgendada nii, et „üheainsa vähemalt 30 minuti pikkuse videopildiga” on tegemist ka siis, kui kaamera salvestas „video rekord”-režiimil videoklippe üle 30 minuti, kuid need klipid salvestatakse eraldi failidesse, millest igaüks on lühem kui 30 minutit, ja vaataja peab mahamängimisel iga alla 30-minutilise faili eraldi avama, kuid olemas on võimalus nendes failides sisalduvaid videoklippe GoPro tarnitud tarkvara abil personaalarvutis ühendada ja neid sel viisil üheainsa videofilmina, mis on pikem kui 30 minutit, ühesainsas failis personaalarvutisse salvestada?
5.

Kui vahendid hoiuste tagamise direktiivis määratletud hoiuse mõiste alla ei kuulu, kuid liikmesriik on hoiuste tagamise direktiivi ja investeeringute tagamise direktiivi (2) oma siseriiklikus õiguses rakendanud nii, et hoiustena on käsitatavad ka vahendid, mille suhtes hoiustajal on nõudeõigus tulenevalt krediidiasutuse kohustusest osutada investeerimisteenuseid, siis kas hoiuste kaitse on kohaldatav alles pärast seda, kui konkreetsel juhul on kindlaks määratud, et krediidiasutus tegutses investeerimisühinguna ja vahendid kanti talle üle investeerimistegevusega tegelemiseks investeeringute tagamise direktiivi ja finantsinstrumentide turgude direktiivi (3) tähenduses?
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/21

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Ühendkuningriik) 28. detsembril 2015 – Secretary of State for the Home Department versus David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

(Kohtuasi C-698/15)

(2016/C 098/28)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Secretary of State for the Home Department

Vastustajad: David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

Eelotsuse küsimused

1. Kas Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades C-293/12 ja C-594/12: Digital Rights Ireland ja Seitlinger, EU:C:2014:238 (edaspidi „Digital Rights Ireland”) (sealhulgas eelkõige selle punktid 60–62) kehtestab liidu õiguse kohustuslikud nõuded, mis on kohaldatavad liikmesriigi normidele, mis reguleerivad riigisiseste õigusaktide kohaselt säilitatud teabega tutvumist, et tagada vastavus ELi põhiõiguste harta artiklitega 7 ja 8?
1.

Kuna Saksamaa Liitvabariik vabastas teenustena, mida osutavad käibemaksust vabastatud või käibemaksuga maksustamata sõltumatud isikute rühmad oma liikmetele nende tegevuseks otseselt vajalike teenuste osutamiseks, kui need rühmad nõuavad, et liikmed hüvitaksid üksnes täpselt oma osa ühistest kuludest, käibemaksust üksnes piiratud arvu kutsealade osutatavad teenused, on Saksamaa Liitvabariik rikkunud käibemaksudirektiivi (1) artikli 132 lõike 1 punktist f tulenevaid kohustusi;
4.

Kas selline lepingutingimus, nagu on toodud lepingu üldtingimuste [punktis] 4.2 – mille kohaselt on pangal Šveitsi frankides antud laenuga seoses õigus konverteerida see siseriiklikku vääringusse juhul, kui vahetuskurss on tõusnud üle 10 % selle esialgsest väärtusest lepingu sõlmimise ajal, vältimaks [panga] jätkuvat riski, ilma et tarbijal oleks samasugust õigust – jääb direktiivi 93/13 kaitsealasse või ebaõigluse hindamisalast väljapoole?
ET Euroopa Liidu Teataja C 136/7

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itaalia) 31. detsembril 2015 – Malpensa Logistica Europa SpA versus SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

(Kohtuasi C-701/15)

(2016/C 136/11)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Malpensa Logistica Europa SpA

Vastustaja: SEA – Società Esercizi Aeroportuali SpA

Eelotsuse küsimused

Kas Euroopa parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ (1), millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, artikliga 7, mille kohaselt ühenduse hanget käsitlevad õigusnormid kehtivad tegevustele, mis on seotud geograafilise piirkonna kasutamisega lennuväljateenuste osutamiseks ettevõtjatele, kes teevad vedusid, nagu need on määratletud punktides 6.4 ja 6.5 osundatud kohtupraktikaga, on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on sätestatud seadusandliku dekreedi nr 18/1999 artiklites 4 ja 11, mis ei näe ette eelnevat riigihankemenetlust iga kord, kui alade sel otstarbel kasutusse andmise kohta sõlmitakse mõni leping, mis võib olla ka ajutine?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused (ELT L 134, lk 1, ELT eriväljaanne 06/07, lk 19).
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/7

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austria) 18. detsembril 2015 – Online Games Handels GmbH ja Frank Breuer jt versus Landespolizeidirektion Oberösterreich

(Kohtuasi C-685/15)

(2016/C 118/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

Vastustaja: Landespolizeidirektion Oberösterreich

Eelotsuse küsimus

Kas ELTL artiklit 56 ja/või ELTL artiklit 49 ja sellele järgnevaid artikleid tuleb, arvestades Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 6 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47, tõlgendada nii, et viidatud sätetega on Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikast (eelkõige 18. mai 2010. aasta otsus, 64962/01, punkt 54) tulenevat kohtu objektiivsuse ja erapooletuse nõuet arvesse võttes vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ei pea väärteo menetlemisel halduskohtus föderaalsel hasartmänguturul sisuliselt monopoli kehtestavate eeskirjade õigustamiseks nõutavaid tõendeid vastavalt Euroopa Liidu Kohtu praktikale (eelkõige 30. aprilli 2014. aasta kohtuotsus Pfleger jt, C-390/12 (1)) koguma mitte uurimisasutus (või mõni muu riiklik uurimisorgan) kui süüdistaja, vaid need peab oma algatusel ja sõltumata menetlusosaliste tegevusest esmalt täiesti iseseisvalt nimetama ja piiritlema ning seejärel autonoomselt ja uurivalt kindlaks tegema ja hindama kohus (ühes ja samas isikus/funktsioonis), kelle ülesandeks on teha otsus, kas halduskorras määratud karistus, mis on vaidlustatud, on õiguspärane?

(1) Kohtuotsus Pfleger jt, ECLI:EU:C:2014:281.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/4

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Düsseldorf (Saksamaa) 14. detsembril 2015 – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG versus BIOS Naturprodukte GmbH

(Kohtuasi C-662/15)

(2016/C 118/05)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja ja apellatsioonkaebuse esitaja: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Kostja ja vastustaja apellatsioonimenetluses: BIOS Naturprodukte GmbH

Eelotsuse küsimus

Kas nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/42/EMÜ meditsiiniseadmete kohta (1) artikli 1 lõike 2 punkti f, artiklit 11, I lisa punkti 13 ja VII lisa punkti 3 viimast taanet tuleb tõlgendada nii, et sellise I klassi kuuluva meditsiiniseadme turustamine, mille suhtes on tootja kohaldanud vastavushindamismenetlust ja millele on põhjendatult antud CE-vastavusmärgis, nõuab uue vastavushindamismenetluse kohaldamist, kui meditsiiniseadme välispakendil esitatud ravimikoodi andmed on üle kleebitud, kleebisel on esitatud andmed importija ja talle omistatud ravimikoodi kohta ning ülejäänud andmed on endiselt nähtavad?

(1) EÜT L 169, lk 1; ELT eriväljaanne 13/12, lk 82.
1.

Kas nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ (1) artikliga 3 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette, et ettevõtja või ettevõtte ülemineku korral lähevad kõik võõrandaja ja töötaja vahel privaatautonoomia põhimõtte alusel ja eraldi töölepingus kokku lepitud töötingimused muutmata kujul üle omandajale, nagu oleks omandaja need töötajaga töölepingus ise kokku leppinud, kui siseriikliku õiguse kohaselt on omandajal võimalik töötingimusi nii vastastikusel kokkuleppel kui ka ühepoolselt kohandada?
b)kauba ebaseaduslikus sissetoomises osalenud juriidiliste isikute puhul tuleb subjektiivse koosseisutingimuse „kes 
teadsid või olek sid pidanud teadma” puhul lähtuda juriidilise isiku juures asjaga tegelenud füüsilisest isikust, olgugi et 
viimane ei ole juriidilise isiku seaduslik esinda ja?
3.Kui vastus esimesele või teisele eelotsuse küsimusele on jaatav:
Kas tolliseadustiku artiklit 212a tuleb tõlg endada nii, et hinnat es, kas asjaomase isiku tegevus on tõlg endatav pettuse või 
ilmse hooletusena, tuleb juriidiliste isikute puhul lähtuda üksnes juriidilise isiku või tema organi te tegevusest või tuleb 
juriidilise isiku tegevusena käsitada ka tema juures tööta va ja oma tööülesannete raames asjaga tegelenud füüsilise isiku 
tegevust? 
(1) EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307.
Eelotsuset aotlus, mille on esita nud Općinski sud u Velik oj Gor ici (Hor vaatia) 18. detsembr il 2015 – 
Vodoopskrba i odv odnja d.o.o. versus Željk a Klafur ić
(Kohtuasi C-686/15)
(2016/C 111/07)
Kohtumenetluse keel: horvaadi
Eelotsuset aotluse esita nud kohus
Općinski sud u Velikoj Gor ici (Velikoj Gor ici esimese astme kohus, Hor vaatia)
Põhik ohtuasja pooled
Hage ja: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.
Kostja: Željka Klafur ić
Eelotsuse küsimus
Kuidas arvutatak se liidu õiguses tarbitud vee hind, mille kohta koostatak se arve elamu iga korteri või iga erama ja kohta? Kas 
liidu kodanikud tasuvad tarbitud vee eest nii, et maksavad ainult veear vesti alusel tegelikult tarbitud vee eest või maksavad 
nad ka muude kulude eest ja muid tasusid? 
Eelotsuset aotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slo veenia) 31. detsembr il 
2015 – LEK Farmacevtska Družba d.d. versus Sloveenia Vabar iik
(Kohtuasi C-700/15)
(2016/C 111/08)
Kohtumenetluse keel: sloveeni
Eelotsuset aotluse esita nud kohus
Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia kõrge im kohus)
Põhik ohtuasja pooled
Apellant: LEK Farmacevtska Družba d.d.
Vastustaja: Sloveenia Vabar iikC 111/6 ET Euroopa Liidu Teata ja 29.3.2016
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/9

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) 30. juulil 2015 – kriminaalasi U (*1) süüdistuses

(Kohtuasi C-420/15)

(2015/C 346/10)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

U (*1)

Eelotsuse küsimus

Kas kuninga 20. juuli 2001. aasta dekreedi, mis käsitleb mootorsõidukite registreerimist, artiklid 2 ja 3 on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 18, 20, 45, 49 ja 56, sest Belgias kasutamiseks – ka lihtsalt riigist läbisõidu eesmärgil – tuleb sõiduk, mis kuulub Euroopa Liidu muus liikmesriigis kui Belgia elukohta omavale isikule ja mis on registreeritud nimetatud muus liikmesriigis, registreerida Belgias, kui kõnealusel isikul on elukoht ka Belgias?

(*1) Teave, mis on kustutatud seoses üksikisikute kaitsega isikuandmete töötlemisel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 270/13

The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd 4. juunil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 26. märtsi 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-581/13: Royal County of Berkshire Polo Club versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi C-278/15 P)

(2016/C 270/17)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (esindaja: solicitor J. Maitland-Walker)

Teine menetlusosaline: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Euroopa Kohtu (kuues koda) 14. jaanuari 2016. aasta määrusega otsustati jätta apellatsioonkaebus vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
4.

Kas määrusega (EMÜ) nr 4055/1986, nagu Euroopa Liidu Kohus seda on tõlgendanud, on vastuolus selliste siseriiklike õigusaktide kohaldamine nagu Vabariigi Presidendi dekreet nr 107/2009, mis kohustab maksma tasu erineva määra järgi olenevalt sellest, kas laeva lähte- või sihtsadam asub väljaspool EL piire või on lähte- või sihtsadamaks mõni EL sadam, kusjuures erinevust põhjendatakse küll avaliku võimu ülesannete täitmisega, kuid kuna kaetavad kulud on konkreetselt määratlemata, siis ei ole võimalik ei eelnevalt ega tagantjärele kindlaks teha, milliste teenuste kulud tegelikult kaeti [ning] kuidas ja mil määral neid teenuseid tegelikult sellest tasust rahastati?
2.

Kas selle direktiivi artikli 1 lõike 2 sätteid, mis annavad liikmesriikidele ulatusliku kaalutlusruumi „pettuste või kuritarvituste vältimiseks vajalike” eeskirjade kindlaksmääramiseks, tuleb tõlgendada nii, et need keelavad seda, et liikmesriik võtab vastu mehhanismi, mille eesmärk on välistada selliste dividendide maksuvabastus, mis jaotatakse juriidilisele isikule, keda otseselt või kaudselt kontrollib üks või mitu selliste riikide residenti, mis ei ole liidu liikmed, välja arvatud juhul, kui see juriidiline isik tõendab, et osaluste jada põhieesmärk või üks põhieesmärkidest ei ole saada maksuvabastust?
2.

Kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, tuleb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 43, mis nüüd on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 49, tõlgendada nii, et selle artikliga on vastuolus siseriiklikud õigusaktid, mille järgi on selleks, et kohaldataks ühinemiste ja muude sarnaste tehingute suhtes kohaldatavat ühist maksustamiskorda, eelneva heakskiidu menetluse läbiviimine maksupettuse või maksustamise vältimise vastu võitlemise eesmärgil ette nähtud ainult sissemaksete puhul, mis tehakse välisriikide juriidilistesse isikutesse, kuid mitte sissemaksete puhul, mis tehakse siseriikliku õiguse alusel asutatud juriidilistesse isikutesse?
ET Euroopa Liidu Teataja C 106/27

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 25. jaanuaril 2016 – Compass Contract Services Limited versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Kohtuasi C-38/16)

(2016/C 106/29)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Compass Contract Services Limited

Vastustaja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Eelotsuse küsimused

1. Kas see, et Ühendkuningriik kohtleb erinevalt väljundkäibemaksu tagasisaamise nn Flemingi nõudeid (mida oli võimalik esitada enne 4. detsembrit 1996 lõppenud perioodide suhtes) ja sisendkäibemaksu mahaarvamise Flemingi nõudeid (mida oli võimalik esitada enne 1. maid 1997 lõppenud perioodide suhtes, s.t hiljem kui väljundkäibemaksu tagasisaamiseks), kujutab endast: a) liidu õiguses kehtiva võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumist; ja/või b) liidu õiguses kehtiva neutraalse maksustamise põhimõtte rikkumist; ja/või c) liidu õiguses kehtiva tõhususe põhimõtte rikkumist; ja/või d) mis tahes muu asjakohase liidu õiguses kehtiva põhimõtte rikkumist?
ET Euroopa Liidu Teataja C 106/26

Al-Bashir Mohammed Al-Faqih’i, Ghunia Abdrabbah’i, Taher Nasuf’i, Sanabel Relief Agency Ltd-i 13. jaanuaril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 28. oktoobri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-134/11: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-19/16 P)

(2016/C 106/28)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Al-Bashir Mohammed Al-Faqih, Ghunia Abdrabbah, Taher Nasuf, Sanabel Relief Agency Ltd (esindajad: Solicitor N. Garcia-Lora, Barrister E. Grieves)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Nõukogu, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

Apellantide nõuded

Apellandid paluvad Euroopa Kohtul:

— tühistada 28. oktoobri 2015. aasta vaidlustatud otsus

— asendada see otsus enda otsusega ja tühistada vaidlustatud meetmed

— mõista Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluses tekkinud kohtukulud välja komisjonilt, nõukogult ja Ühendkuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuses on esitatud neli väidet.

Esimese väitega vaieldakse vastu Üldkohtu seisukohale, et sisulist otsust kanda kolm esimest apellanti loetellu ei vaidlustatud Üldkohtus nõuetekohaselt. Üldkohus ei pidanud vääralt IV väidet kriitikaks selle kohta, kuidas komisjon oli hinnanud faktilisi asjaolusid. Üldkohus ei võtnud arvesse apellantide seisukohti, millega oleks tulnud arvestada, sest a) Üldkohus oli nende esitamist palunud, b) need olid esitatud enne kui vastustaja esitas oma vastuse ning c) apellandid on alati viidanud sellele, et nad ei nõustu faktilistele asjaoludele antud hinnanguga. Üldkohtu seisukoht ei ole kooskõlas kohtuotsusega kohtuasjasT-527/09: Ayadi vs. komisjon (14.4.15).

Teise väitega vaidlustatakse Üldkohtu otsus sel põhjusel, et selles ei tunnustatud kohtuotsuse Kadi II siduvat toimet. Üldkohus ei teinud ise kindlaks, kas põhjendustes esitatud väited olid põhjendatud.

Kolmandas väites vaidlustatakse Üldkohtu järeldus, et komisjon analüüsis loetellu kandmise põhjendusi hoolsalt ja sõltumatult. Üldkohtu järeldus, et komisjon seda analüüsis, ei ole kohtuasja asjaolusid ja teistes sarnastes kohtuasjades tehtud varasemaid järeldusi arvestades järjekindel.

Neljandas väites vaidlustatakse Üldkohtu seisukoht, et Sanabelil ei ole õigust esitada hagi, põhjendades seda sellega, et Üldkohus tõlgendas vääralt õigusnorme. Sanabeli õigus esitada hagi ei sõltu vastavatest kirjeldustest riigisiseses õiguses, vaid sellest, kas teda saab sellisena käsitada.
—

Teine väide: Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kuna leidis, et nõukogu ei saa käsitada asjaolu, et Giant ei teavitanud teda teabe miinimumtasemest, koostöösoovimatusena algmääruse artikli 18 lõike 1 mõttes. Nõutud teave oli teabe miinimumtase, mis oli vaja selleks, et võimaldada institutsioonidel saada Giant’i kontsernist terviklik ja täpne pilt ning sellise teabe esitamata jätmine tähendas seega koostöösoovimatust, mis tekitab kahtlusi Giant’i esitatud teabe usaldusväärsuse osas.