ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad – Direktiiv 2005/29

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/29)

Summary

Direktiivi 2005/29, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul, tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus niisugune siseriiklik säte, milles on ette nähtud allahindlustele eelneval ajavahemikul hinnaalandustest teavitamise ja sellise teavitamise üldine keeld, mille alusel saab oletada hinnaalanduse toimumist, kui selle sättega taotletakse tarbijakaitse eesmärke ja see kuulub seega nimetatud direktiivi kohaldamisalasse, mille kontrollimine on siseriikliku kohtu ülesanne.

Kuna direktiiv 2005/29 ühtlustab täielikult ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid käsitlevad õigusnormid, siis ei saa liikmesriigid, nagu on selgelt sätestatud direktiivi artiklis 4, kehtestada rangemaid meetmeid, kui on nimetatud direktiiviga kindlaks määratud, isegi kui selle eesmärk on tagada kõrgematasemeline tarbijakaitse.

Sama direktiivi I lisas on kehtestatud ammendav loetelu 31 kaubandustavast, mida vastavalt selle direktiivi artikli 5 lõikele 5 loetakse ebaausaks „kõigil tingimustel”. Nagu nimetatud direktiivi põhjendus 17 sõnaselgelt täpsustab, on need seega ainsad kaubandustavad, mida võib lugeda ebaausaks, hindamata iga üksikjuhtumi vastavust selle direktiivi artiklite 5–9 sätetele.

Sellist tava, mis seisneb tarbijate teavitamises allahindlusest, direktiivi 2005/29 I lisas ei esine. Seetõttu ei saa see olla keelatud kõigil tingimustel, vaid üksnes juhul, kui üksikjuhtumi hindamine võimaldab tõendada, et nende puhul on tegemist ebaausate tavadega.

(vt punktid 28, 33, 37, 38, 40 ja resolutsioon)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus – Väited – Väide, millega kritiseeritakse Üldkohtu otsust tunnistada hagi vastuvõetamatuks – Vastuvõetavus olenemata Üldkohtus esitatud argumentatsioonist (EÜ artikli 230 neljas lõik) (vt punkt 25)

2. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Komisjoni keeldumine esitada liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Välistamine (EÜ artiklid 226 ja 230) (vt punkt 29)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 24. augusti 2010. aasta määruse peale kohtuasjas T‑386/09: Grúas Abril Asistencia vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, milles nõuti, et kohus tühistaks komisjoni 7. augusti 2009. aasta kirja, millega hagejale teatati, et faktilised asjaolud, millele tuginedes ta komisjonile kaebuse esitas, ei võimalda järeldada, et rikutud on EÜ artikleid 81, 82 ja 86, ning et tema kaebus jääb seetõttu käiguta.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Grúas Abril Asistencia, SL‑lt.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Liidu põhiõiguste harta tõlgendamise taotlus – Siseriiklik otsus, mis ei ole liidu õigust rakendav meede või millel puuduvad muud liidu õigusega siduvad elemendid – Euroopa Kohtu pädevuse puudumine (ELL artikli 6 lõige 1, ELTL artikkel 267, Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 51 lõige 1) (vt punktid 15, 16, 19)

2. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Siseriikliku õiguse kooskõla liidu õigusega uurimine – Välistamine (ELTL artikkel 267) (vt punktid 24–31)

Subject of the case

Ese

Eelotsusetaotlused – Tribunal de première instance de Namur – ELL artikli 6 lõike 1 esimese lõigu ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 35 tõlgendamine – Niisuguse siseriikliku normistiku kooskõla rahvatervise kaitse eesmärgiga, mis võimaldab toota, importida, reklaamida ja müüa suitsutubaka tooteid, mille kohta on teada, et need kahjustavad oluliselt tervist – Arvestades eespool viidatud sätteid, niisuguste siseriiklike sätete kehtivus, mis lubavad maksustada tubakatooted aktsiisiga.

Resolutiivosa

Resolutsioon

Euroopa Kohtul puudub ilmselgelt pädevus Tribunal de première instance de Namur’i (Belgia) 24. märtsi 2010. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotluses toodud küsimustele vastamiseks.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Sotsiaalpoliitika

–

UNICE, CEEP ja ETUC vaheline osalist tööaega käsitlev raamkokkulepe

–

Direktiiv 97/81

–

Siseriiklikud normid, mille kohaselt on kohustuslik säilitada ja avaldada osalise tööajaga töötajate töölepingud ja tööajagraafikud (Nõukogu direktiiv 97/81, lisa klausel 4 ja klausli 5 lõige 1) (vt punktid 45, 46, 49, 50, 55, 56 ja resolutsioon)

Subject of the case

Ese

Eelotsusetaotlus – Arbeidshof te Antwerpen (Afdeling Hasselt) – Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta (EÜT 1998 L 14, lk 9; ELT eriväljaanne 05/03, lk 267) tõlgendamine – Siseriiklikud sätted, mis näevad ette osalise tööajaga töötajate tööaja teatavaks tegemise ja kontrollimise, mis seisneb iga töötaja täpset tööaega kajastavate kohustuslike dokumentide esitamises ja säilitamises, mille järgimata jätmisel võidakse karistada kriminaalkorras või väärteokorras.

Resolutiivosa

Resolutsioon

Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta lisatud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klauslit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis kohustavad tööandjat säilitama ja avaldama osalise tööajaga töötajate töölepingud ja tööajagraafikud, kui on tuvastatud, et nende normidega ei kohelda viimaseid vähem soodsamalt kui samasuguses olukorras olevaid täistööajaga töötajaid, või kui on sellise ebavõrdse kohtlemise puhul tuvastatud, et selline kohtlemine on põhjendatud objektiivsete kaalutlustega ning see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks.

Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid eeskätt seoses kohaldatava siseriikliku õigusega, et hinnata, kas see on nii tema menetletavas kohtuasjas.

Juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et põhikohtuasjas kõnealused siseriiklikud õigusnormid on vastuolus direktiivile 97/81 lisatud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klausliga 4, siis tuleb selle kokkuleppe klausli 5 punkti 1 tõlgendada nii, et sellega on niisugused õigusnormid samuti vastuolus.
Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Saamise tingimus – Kehtiva aluspatendiga kaitstud toode

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artikli 3 punkt a)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Mitme aluspatendiga kaitstud ravim – Õigus saada ühe aluspatendi kohta ainult üks tunnistus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artikli 3 punkt c)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Saamise tingimus – Kehtiva aluspatendiga kaitstud toode

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artikli 3 punkt b ja artikkel 5)

4. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Saamise tingimus – Aluspatendi nõudluse sõnastuses märgitud tootest erinev toode – Lubamatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artikli 3 punkt a)

Summary

1. Määruse nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi pädev tööstusomandi õiguskaitse amet annab täiendava kaitse tunnistuse toimeainetele, mida ei ole mainitud tunnistuse taotluse toetuseks esitatud aluspatendi nõudluse sõnastuses.

(vt punkt 31, resolutsiooni punkt 1)

2. Kui ravimit kaitseb mitu kehtivat aluspatenti, võib ravimite täiendava kaitse tunnistuse taotlemisel viidata igale patendile, kuid ühe aluspatendi kohta ei saa anda üle ühe tunnistuse.

(vt punkt 35)

3. Määruse nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kui teised selles artiklis ette nähtud tingimused on samuti täidetud, ei ole sellega vastuolus, kui liikmesriigi pädev tööstusomandi õiguskaitse amet annab täiendava kaitse tunnistuse toimeainele, mis esineb taotluse toetuseks esitatud aluspatendi nõudluse sõnastuses, kui ravim, mille müügiluba on esitatud täiendava kaitse tunnistuse taotluse toetuseks, ei sisalda mitte ainult seda toimeainet, vaid ka teisi toimeaineid.

(vt punkt 36, resolutsiooni punkt 2)

4. Juhul kui aluspatent puudutab toote valmistusprotsessi, on määruse nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punktiga a vastuolus see, kui täiendava kaitse tunnistus antakse tootele, mis erineb sellest, mis on patendinõudluse sõnastuses märgitud kui asjaomase valmistusprotsessi sihttoode. See, kas asjaomane protsess võimaldab toote saada vahetult, ei oma selles suhtes tähtsust.

(vt punkt 41, resolutsiooni punkt 3)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Saamise tingimus – Kehtiva aluspatendiga kaitstud toode

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artikli 3 punkt a)

Summary

Määruse nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi pädev tööstusomandi õiguskaitse amet annab täiendava kaitse tunnistuse, kui taotluses mainitud toimeaine kohta ei ole eraldi vaid seda toimeainet puudutavat patendinõudlust sõltumata sellest, et seda on mainitud aluspatendi nõudluse sõnastuses toimeainena, mis on kombinatsioonis teise toimeainega.

(vt punkt 39 ja resolutsioon)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (ELTL artikkel 256, Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punktid 32, 34 ja 46)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Tõendina arvesse võetud siseriikliku õiguse moonutamine – Vastuvõetavus (vt punkt 33)

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Üldkohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine – Viidatud õigusnormi rikkumise tuvastamise puudumine – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 256, Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik, Euroopa Kohtu kodukord, artikli 112 lõike 1 esimese lõigu punkt c) (vt punktid 62, 66 ja 67)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebused Üldkohtu (viies koda) 1. juuli 2010. aasta otsuste peale kohtuasjas T‑62/08: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni vs. komisjon, kohtuasjas T‑63/08: Cementir Italia vs. komisjon ja T‑64/08: Nuova Terni Industrie Chimiche vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata nõuded tühistada komisjoni 20. novembri 2007. aasta otsus 2008/408/EÜ riigiabi C 36/A/06 (ex NN 38/06) kohta, mida Itaalia andis äriühingutele ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche (ELT 2008, L 144, lk 37).

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebused rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA‑lt, Cementir Italia Srl‑ilt ja Nuova Terni Industrie Chimiche SpA‑lt.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus

–

Väited

–

Esimese Astme Kohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine

–

Viidatud õigusnormi rikkumise tuvastamise puudumine

–

Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 256, Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik, kohtu kodukord, artikli 112, lõike 1 esimese lõigu punkt c) (vt punkt 41)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 8. septembri 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑369/09: Quinta do Portal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet - Vallegre, millega Üldkohus jättis rahuldamata tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 18. juuni 2009. aasta otsuse peale (asi R 1012/2008-1), mis käsitleb Vallegre, Vinhos do Porto, SA ja Sociedade Quinta do Portal, SA vahelist kehtetuks tunnistamise menetlust.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Quinta do Portal SA‑lt.
Keywords

Summary



Keywords

Rahvusvahelised lepingud – Euroopa Majanduspiirkonna leping – Kapitali vaba liikumine – Piirangud

(EMP leping, artikkel 40 ja XII lisa, nõukogu direktiiv 88/361, artikli 6 lõige 4)

Summary

2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklit 40 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis, põhinedes nõukogu direktiivi 88/361 asutamislepingu artikli 67 rakendamise kohta (Amsterdami lepinguga tühistatud säte) artikli 6 lõikel 4, keelavad Liechtensteini Vürstiriigi kodanikul omandada liidu liikmesriigi territooriumil asuvat lisaeluaset, nii et siseriiklik ametiasutus on kohustatud need sätted kohaldamata jätma.

Nimelt võivad liikmesriigid alates 1. maist 1995, mis on EMP lepingu Liechtensteini Vürstiriigi jaoks jõustumise kuupäev, ja selles lepingus hõlmatud valdkondades jätta Liechtensteini Vürstiriigi suhtes kehtima kapitali vaba liikumist piiravaid õigusnorme ja neile Liechtensteini Vürstiriigi vastu tugineda üksnes siis, kui liidu õiguse kohaselt võib neid õigusnorme kohaldada teiste liidu liikmesriikide suhtes.

(vt punktid 39, 51 ja resolutsioon)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Ühenduse kaubamärk

–

Ühenduse kaubamärkide mõju

–

Piirangud

–

Määruse nr 40/94 artikli 12 punkt b

–

Ese

–

Määruse artikli 7 lõike 1 punkti c tõlgendamisele otsustava mõju puudumine (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c ja artikli 12 punkt b) (vt punkt 33)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (teine koda) 19. novembri 2009. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T‑64/07 kuni T‑66/07 ja T‑200/07 kuni T‑202/07: Agencja Wydawnicza Technopol vs . Siseturu Ühtlustamise Amet, millega Üldkohus jättis rahuldamata kolm hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 21. detsembri 2006. aasta otsuste (asjad nr R 1033/2006‑4, R 1034/2006‑4, R 1035/2006‑4, R 1276/2006‑4, R 1277/2006‑4 ja 1278/2006‑4) peale, mis puudutasid sõnamärkide 150, 250, 350, 222, 333 ja 555 ühenduse kaubamärkidena registreerimise taotlusi – Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146), mis on asendatud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1), artikli 7 lõike 1 punkti c ja artikli 76 rikkumine – Ainult numbritest koosnevate kaubamärkide kirjeldavus.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebused rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o.‑lt.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktides b ja c nimetatud põhjuste kohaldamisala kattumine (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punktid b ja c) (vt punkt 29)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärkide mõju – Piirangud – Määruse nr 40/94 artikli 12 punkt b – Ese – Otsustava mõju puudumine selle määruse artikli 7 lõike 1 punkti c tõlgendamisele (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c ja lõike 12 punkt b) (vt punkt 58)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühtlustamisameti otsused – Võrdse kohtlemise põhimõte – Hea halduse põhimõte – Ühtlustamisameti varasem otsustuspraktika (vt punkt 65)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (teine koda) 19. novembri 2009. aasta otsuse Agencja Wydawnicza Technopol vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (T–425/07 ja T–426/07) peale, millega Üldkohus jättis rahuldamata kaks hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 21. detsembri 2006. aasta otsuste (asjad R 1274/2006‑4 ja R 1275/2006‑4) peale, mis puudutasid sõnamärkide 100 ja 300 ühenduse kaubamärkidena registreerimise taotlusi – Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146), mis on asendatud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1), artikli 7 lõike 1 punktide b ja c ning artikli 38 lõike 2 rikkumine – Ainult numbritest koosnevate kaubamärkide kirjeldavus.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o‑lt.
2.

EÜ artikleid 43 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui ilma tegevusloa või politsei loata kihlveosummade kogumise eest kohaldatakse kriminaalkaristusi isikutele, kes on seotud ettevõtjaga, kes jäeti liidu õigust rikkudes varasemast hankemenetlusest välja, isegi pärast uue hankemenetluse korraldamist, mille eesmärk oli seda liidu õiguse rikkumist parandada, kuna see uus hankemenetlus ja sellest tulenev uute tegevuslubade andmine tegelikult selle ettevõtja ebaseaduslikku väljajätmist varasemast hankemenetlusest ei parandanud.
2.

EÜ artikleid 43 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui ilma tegevusloa või politsei loata kihlveosummade kogumise eest kohaldatakse kriminaalkaristusi isikutele, kes on seotud ettevõtjaga, kes jäeti liidu õigust rikkudes varasemast hankemenetlusest välja, isegi pärast uue hankemenetluse korraldamist, mille eesmärk oli seda liidu õiguse rikkumist parandada, kuna see uus hankemenetlus ja sellest tulenev uute tegevuslubade andmine tegelikult selle ettevõtja ebaseaduslikku väljajätmist varasemast hankemenetlusest ei parandanud. EÜ artiklitest 43 ja 49, võrdse kohtlemise põhimõttest, läbipaistvuskohustusest ja õiguskindluse põhimõttest tulenevalt peavad sellise hankemenetluse, nagu on kõne all põhikohtuasjades, tingimused ja eeskirjad ja iseäranis sellised sätted nagu riigimonopolide haldamisega tegeleva autonoomse asutuse ja muude üritustega kui hobuste võiduajamised seotud kihlvedude sõlmimiseks tegevusloa taotleja vahel sõlmitava lepingu projekti artikli 23 lõike 2 punktis a ja lõikes 3, mis näevad ette hankemenetluses antud tegevusloa kehtetuks tunnistamise, olema sõnastatud selgelt, täpselt ja ühemõtteliselt, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
Direktiivi 2001/29 autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 5 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et niisugused nn andmehõive protsessi käigus tehtavad ajutise reprodutseerimise toimingud, mis seisnevad ajaleheartiklites automaatse elektroonilise otsingu teostamises ning eelnevalt kindlaks määratud märksõnade leidmises ja väljavõtmises eesmärgiga muuta artiklite kokkuvõtete kirjutamine tõhusamaks, ja mis koosnevad ajakirjandusartiklite skaneerimisest, sellele järgnevast teisendamisest tekstifailiks ning seejärel 11-sõnalist väljavõtet sisaldava faili loomisest, vastavad tehnilise protsessi lahutamatuks ja oluliseks osaks olemise tingimusele, sõltumata asjaolust, et nende toimingutega see protsess alustatakse ja lõpetatakse ning et need eeldavad inimese sekkumist.

Mõiste „tehnilise protsessi lahutamatu ja oluline osa” nõuab, et ajutise reprodutseerimise toimingud teostataks tervikuna tehnilise protsessi rakendamise raames, ning seega, et neid ei tehtaks täielikult ega osaliselt väljaspool seda protsessi. Nimetatud mõiste eeldab samuti, et ajutise reprodutseerimise toimingu teostamine oleks vajalik selles mõttes, et tehniline protsess ei saaks ilma selle toiminguta korrektselt ja tõhusalt toimida.

Kui lisaks sellele arvestada, et direktiivi 2001/29 artikli 5 lõikes 1 ei ole täpsustatud, millises tehnilise protsessi staadiumis peavad ajutise reprodutseerimise toimingud aset leidma, ei saa välistada, et niisuguse toiminguga seda protsessi alustatakse või see lõpetatakse.

Samuti ei viita miski kõnealuses sättes sellele, et on välistatud inimese sekkumine tehnilisse protsessi, ega iseäranis sellele, et on välistatud protsessi käsitsi käivitamine eesmärgiga teostada esimene ajutine reprodutseerimine.

(vt punktid 30–34, 39, resolutsiooni punkt 1)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Transport

–

Maanteevedu

–

Juhiluba

–

Direktiiv 91/439

–

Juhiloa vastastikune tunnustamine

–

Esimese liikmesriigi poolt B kategooria juhiloa äravõtmine

–

Pärast seda B kategooria juhiloa väljastamine elukohanõuet rikkudes teise liikmesriigi poolt ja seejärel ka C kategooria juhiloa väljastamine

–

C kategooria juhiluba, millest ei nähtu elukohanõude rikkumist

–

Esimese liikmesriigi keeldumine tunnustada nende uute juhilubade kehtivust

–

Lubatavus (Nõukogu direktiiv 91/439, muudetud direktiiviga 2000/56, artikli 1 lõige 2 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4) (vt punktid 32, 33, 47

–

51, 54 ja resolutsioon)

Subject of the case

Ese

Eelotsusetaotlus – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) artikli 1 lõike 2 ning artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamine, võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 2 lõiget 1 ja artikli 3 lõiget 1 – B kategooria juhiluba, mille üks liikmesriik väljastas elukohanõuet rikkudes teise liikmesriigi kodanikule, kellelt teises liikmesriigis oli juhiluba ära võetud, pärast uue juhiloa taotlemiseks ajutise keeluaja möödumist – Esimesena nimetatud liikmesriigi poolt hiljem C kategooria juhiloa väljastamine elukohanõuet täites – Elukoha liikmesriigi võimalus neid juhilubasid mitte tunnustada.

Resolutiivosa

Resolutsioon

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (muudetud komisjoni 14. septembri 2000. aasta direktiiviga 2000/56/EÜ) artikli 1 lõikega 2 ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 ei ole vastuolus see, kui üks liikmesriik ei tunnusta B ja C kategooria sõidukite juhilubasid, mille on teine liikmesriik väljastanud isikule, kelle suhtes on esimene liikmesriik kohaldanud eelnevalt meetmeid selle direktiivi artikli 8 lõike 2 tähenduses, kui B kategooria sõidukite juhtimisõigus on teises liikmesriigis antud, nagu see nähtub vastavale juhiloale tehtud kannetest, nimetatud direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud peamise elukoha nõuet rikkudes ning C kategooria sõidukite juhtimisõigus anti esimesena nimetatud juhtimisõiguse alusel, ilma et nimetatud peamise elukoha nõude järgimata jätmine nähtuks uuest juhiloast, mis väljastati vastavalt sellele juhiloale C kategooria sõidukite tarvis.