Kohtuasi C‑398/12

M

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Fermo)

„Schengeni lepingu rakendamise konventsioon — Artikkel 54 — Ne bis in idem põhimõte — Kohaldamisala — Konventsiooniosalise riigi kohtu tehtud määrus piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise kohta — Võimalus uute faktiliste asjaolude ilmnemisel eeluurimist taasalustada — Mõiste „lõplik kohtuotsus” — Teises konventsiooniosalises riigis sama isiku suhtes samade faktiliste asjaolude põhjal toimetatav kriminaalmenetlus — Kriminaalasja lõpetamine ja ne bis in idem põhimõtte kohaldamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 5. juuni 2014

Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Protokoll Schengeni acquis’ integreerimise kohta – Schengeni lepingu rakendamise konventsioon – Ne bis in idem põhimõte – Kohaldamisala – Konventsiooniosalise riigi kohtu tehtud otsus piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise kohta – Lõplikkus – Hindamiskriteeriumid – Sisuline hinnang, võimaluse välistamine menetlust samade tõendite kogumi põhjal taasalustada ja kriminaalasja lõpetamine – Hõlmamine

(Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, artikkel 54)

Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklit 54 tuleb tõlgendada nii, et piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise määrust – mis selles konventsiooniosalises riigis, kus kõnealune määrus tehti, takistab selles määruses käsitletava isiku suhtes samade asjaolude põhjal uue süüdistuse esitamist, kui tema vastu ei ilmne uusi asjaolusid – tuleb käsitada kui lõplikku kohtuotsust selle artikli tähenduses, mis järelikult takistab samade asjaolude põhjal sama isiku uuesti vastutusele võtmist mõnes teises konventsiooniosalises riigis.

Et teha kindlaks, kas eeluurimist läbi viiva kohtu otsus kujutab endast isiku suhtes langetatud lõplikku kohtuotsust selle sätte tähenduses, tuleb kontrollida, et see otsus on tehtud pärast põhiküsimusele sisulise hinnangu andmist ja et kriminaalasi on lõplikult lõpetatud. Nii on see konventsiooniosalise liikmesriigi kohtuorganite otsuse puhul, millega süüdistatav mõistetakse ebapiisavate tõendite tõttu lõplikult õigeks, mis välistab igasuguse võimaluse menetlust samade tõendite kogumi põhjal taasalustada ja mille tulemusel kriminaalasi lõplikult lõpetatakse.

Võimalus uute tõendite ilmnemisel eeluurimist taasalustada ei sea käesoleval juhul kahtluse alla seda, et kriminaalmenetluse lõpetamise määrus on lõplik. Selle võimalusega kaasneb kohustus avada eraldi menetlus erinevate tõendite alusel, mitte aga juba lõpetatud menetluse lihtne jätkamine. Lisaks saab täiesti uut menetlust sama isiku vastu samadel asjaoludel alustada üksnes selles konventsiooniosalises riigis, mille territooriumil määrus oli tehtud.

(vt punktid 28–31, 40, 41 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑398/12

M

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Fermo)

„Schengeni lepingu rakendamise konventsioon — Artikkel 54 — Ne bis in idem põhimõte — Kohaldamisala — Konventsiooniosalise riigi kohtu tehtud määrus piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise kohta — Võimalus uute faktiliste asjaolude ilmnemisel eeluurimist taasalustada — Mõiste „lõplik kohtuotsus” — Teises konventsiooniosalises riigis sama isiku suhtes samade faktiliste asjaolude põhjal toimetatav kriminaalmenetlus — Kriminaalasja lõpetamine ja ne bis in idem põhimõtte kohaldamine”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 5. juuni 2014

Õigusalane koostöö kriminaalasjades — Protokoll Schengeni acquis’ integreerimise kohta — Schengeni lepingu rakendamise konventsioon — Ne bis in idem põhimõte — Kohaldamisala — Konventsiooniosalise riigi kohtu tehtud otsus piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise kohta — Lõplikkus — Hindamiskriteeriumid — Sisuline hinnang, võimaluse välistamine menetlust samade tõendite kogumi põhjal taasalustada ja kriminaalasja lõpetamine — Hõlmamine

(Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, artikkel 54)

Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklit 54 tuleb tõlgendada nii, et piisavate tõendite puudumise tõttu kriminaalmenetluse lõpetamise määrust – mis selles konventsiooniosalises riigis, kus kõnealune määrus tehti, takistab selles määruses käsitletava isiku suhtes samade asjaolude põhjal uue süüdistuse esitamist, kui tema vastu ei ilmne uusi asjaolusid – tuleb käsitada kui lõplikku kohtuotsust selle artikli tähenduses, mis järelikult takistab samade asjaolude põhjal sama isiku uuesti vastutusele võtmist mõnes teises konventsiooniosalises riigis.

Et teha kindlaks, kas eeluurimist läbi viiva kohtu otsus kujutab endast isiku suhtes langetatud lõplikku kohtuotsust selle sätte tähenduses, tuleb kontrollida, et see otsus on tehtud pärast põhiküsimusele sisulise hinnangu andmist ja et kriminaalasi on lõplikult lõpetatud. Nii on see konventsiooniosalise liikmesriigi kohtuorganite otsuse puhul, millega süüdistatav mõistetakse ebapiisavate tõendite tõttu lõplikult õigeks, mis välistab igasuguse võimaluse menetlust samade tõendite kogumi põhjal taasalustada ja mille tulemusel kriminaalasi lõplikult lõpetatakse.

Võimalus uute tõendite ilmnemisel eeluurimist taasalustada ei sea käesoleval juhul kahtluse alla seda, et kriminaalmenetluse lõpetamise määrus on lõplik. Selle võimalusega kaasneb kohustus avada eraldi menetlus erinevate tõendite alusel, mitte aga juba lõpetatud menetluse lihtne jätkamine. Lisaks saab täiesti uut menetlust sama isiku vastu samadel asjaoludel alustada üksnes selles konventsiooniosalises riigis, mille territooriumil määrus oli tehtud.

(vt punktid 28–31, 40, 41 ja resolutsioon)