25.

Olles tuvastanud, et lepingu tühistamiseks esitatud hagi üle otsustamiseks on vaja tõlgendada asutamislepingu artiklit 85 ja määrust nr 1984/83, otsustas Audiencia Provincial de Madrid menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Esiteks, a) Kas [asutamislepingu] artikli [85] lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et naftatoodete turustaja ja teenindusjaama käitaja vahel 1996. aastal sõlmitud kaubamärgi kujutise kasutamise õigust andev ainuõiguslik tarneleping, millega teenindusjaama käitaja kohustub müüma kindlaksmääratud aja jooksul üksnes tarnija mootorikütuseid ja muid kütuseid ning mitte müüma teiste turustajate poolt tarnitud samu kaupu, kuulub [asutamislepingu] artikli [85] lõike 1 kohaldamisalasse, kuna selline kohustus tähendab konkurentsikeelu kokkulepet, olgugi et sellist lepingut võib selle majanduslikust tähtsusest tulenevalt käsitleda agendilepinguna? b) Kui nimetatud leping kuulub [asutamislepingu] artikli [85] lõike 1 kohaldamisalasse, siis kas selle suhtes võib kohaldada keelust vabastamise erandit, kui on täidetud määruse nr 1984/83 nõuded, täpsemalt nõuded, mis puudutavad kestust? c) Kui see on nii, siis kas nimetatud määruse artiklite 10 ja 12 sätted – mis lubavad konkurentsikeelukohustuse kokkuleppel kesta rohkem kui 5 aastat vastutasuks tarnija poolt teenindusjaama käitajale antud majanduslike või finantseeliste eest – nõuavad, et sellised majanduslikud või finantseelised peavad olema olulised või piisab sellest, kui need ei ole tähtsusetud? Kas neid sätteid võib tõlgendada nii, et sellised majanduslikud või finantseelised anti kaubamärgi kujutise kasutamise õigust andva ainuõigusliku tarnelepinguga, milles naftatoodete tarnija tasub teenindusjaamas omaenda kaubamärgi kujutise kasutuselevõtmisega ja kasutamisega seonduvad kulud või annab üle kütusemahutid ja -pumbad, mida teenindusjaama käitaja ei tohi ilma ainuõigusliku tarnija kirjaliku loata kasutada teiste tarnijate poolt tarnitud kaupade puhul ja mille ta peab lubatud kasutamise lõppedes tagastama ning mille väärtust katab teenindusjaama käitaja poolt tarnija kasuks esitatud garantii, mis realiseeritakse esimese nõude esitamisel? d) Kui sellist erandit ei saa kohaldada, siis kas [asutamislepingu] artikli [85] lõikes 2 sätestatud täielik tühisus mõjutab lepingut tervikuna? 2. Teiseks, a) Kas [asutamislepingu] artikli [85] lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et kui selline kaubamärgi kujutise kasutamise õigust andev ainuõiguslik tarneleping näeb ette, et teenindusjaama omanikettevõtja kohustub müüma ainuõigusliku tarnija mootorikütuseid ja muid kütuseid tarnija poolt kindlaksmääratud jaemüügihinnaga, siis kuulub see põhimõtteliselt müügihindade kokkuleppimise teel konkurentsi piiramise keelu alla, võttes arvesse lepingu majanduslikku tähtsust ja eelkõige teenindusjaama käitaja võetud riske ning tema panust kulude tasumisel, mis puudutavad lepingu esemeks olevate kaupade tarnimist või nende reklaami, ja arvestades järgmisi asjakohaseid asjaolusid: — teenindusjaama käitaja kohustub müüma üksnes tarnija määrdeaineid, auto hooldusvedelikke, mootorikütuseid ja muid kütuseid vastavalt jaemüügihindadele, müügi- ja äritingimustele ning -meetoditele, mille tarnija kehtestas 10 aastaks, mida on selgesõnalise ja kirjaliku kokkuleppega võimalik pikendada viie aasta kaupa, teatades sellest ette vähemalt kuus kuud; — mootorikütustega ja muude kütustega seotud riisiko, sealhulgas mahu erinevusest tulenev risk, läheb teenindusjaama käitajale üle alates hetkest, mil tarnija need talle hoiumahutites üle annab. Alates kaupade vastuvõtmisest kohustub omanik hoidma neid tingimustes, mis on vajalikud, et vältida nende mistahes kadu või halvenemist, ja vastutab nimetatud kauba mistahes kao, reostuse või segunemise eest ning seetõttu tekkinud kahju eest vajaduse korral nii tarnija kui ka kolmandate isikute ees; — teenindusjaama käitaja kohustub tasuma tarnijale mootorikütuste ja muude kütuste eest üheksa päeva jooksul nende teenindusjaama tarnimisest alates, kusjuures esimese tarne päeval tuleb esitada tarne kogumaksumust kattev pangagarantii, mis kehtib 15 päeva. Kui kauba eest ei tasuta, siis lisaks sellele, et tarnija võib teenindusjaama käitaja esitatud pangagarantii sisse nõuda, on viimane kohustatud tasuma tarnete eest enne kauba tarnimist teenindusjaama. Teenindusjaama käitaja poolt turustajale makstav tasu saadakse selliselt, et turustaja kehtestatud jaemüügihinnast, millele on lisatud käibemaks, lahutatakse teenindusjaama käitaja „komisjonitasu” koos käibemaksuga. Tarnitud mootorikütus müüakse üldjuhul tunduvalt kiiremini kui tarnimisjärgsed 9 päeva, mis on hagejale ette nähtud kostjale kütuse eest tasumiseks. Turustaja teeb igakuiselt teenindusjaamale juurde- või mahaarvutusi vastavalt tarnitud mootorikütuste kindlaksmääratud hindade tõusule või langusele. Transpordi eest tasub tarniv ettevõtja; — teenindusjaama käitaja käendab ja on vastutav klientide eest, kes on tema vahendusel saanud krediitkaardi omanikuks, mille lõi ja mida haldab äriühingute grupp, kuhu kuulub ka tarnija, nõuab nimetatud krediitkaardiga sooritatud ostude eest tasu sisse ostule järgneval kuul, tasub väikese osa kuludest, mis tekivad naftatoodete turustaja kliendikaardi kasutamisest klientide poolt, ja vastutab nende klientide tasumata arvete eest, kellele ta on andnud otseselt krediiti; — naftatooteid tarniv ettevõtja tasub omaenda kaubamärgi kujutise teenindusjaamas kasutuselevõtmise ja kasutamisega seonduvad kulud ning annab samuti üle kütusemahutid ja -pumbad, mida teenindusjaama käitaja ei tohi ilma tarnija kirjaliku loata kasutada teiste tarnijate poolt tarnitud kaupade jaoks ning mille väärtus vastab täpselt teenindusjaama käitaja poolt tarnija kasuks esitatud garantii summale. b) Kui see on nii, siis kas komisjoni 22. juuni 1983. aasta määrust (EMÜ) nr 1984/83 ja eelkõige selle artikleid 10–13 tuleb tõlgendada selliselt, et kirjeldatud liiki leping kuulub nende kohaldamisalasse, nii et [asutamislepingu] artikli [85] lõikes 1 sisalduvat keeldu ei kohaldata, kui leping vastab määruse nimetatud artiklites kehtestatud tingimustele erandi tegemiseks? c) Kas sellisel juhul tuleb määruse artiklit 11 mõista selliselt, et kui põhikohtuasjas arutatavas lepingus on kehtestatud rohkem kui üks konkurentsipiirang ja kui see muu hulgas sätestab konkurentsikeelukohustuse, andes ainuõigusliku tarne õiguse ühele ettevõtjale, siis on müügihinnad kindlaks määratud turustaja poolt? Kas turustava ettevõtja poolt teenindusjaama [käitajale] 2001. aasta novembris antud luba alandada müügihinda, vähendamata turustava ettevõtja sissetulekuid, võimaldab pidada seda lepingut kehtivaks?”