Komisjonipoolne ebapiisav kontroll assotsiatsioonilepingu nõuetekohase rakendamise üle võib põhjustada niisuguse eriolukorra, mille puhul ei ole tegemist asjaomase isiku poolse ilmselge hooletuse või pettusega määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 239 tähenduses. Ent kuigi komisjonil on nimetatud sätte kohaldamisel hindamisruum, ei vabasta see teda siiski kohustusest tegelikult arvestada ühelt poolt liidu huviga tagada tollialaste õigusaktide täitmine – olgu need EL õigusaktid või ELi siduvad aktid – ning teiselt poolt heauskse importija huviga mitte kanda kahju, mis ületab tavapärast äririski. Järelikult ei saa komisjon imporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise taotlusi läbi vaadates piirduda importijate ja eksportijate käitumise ning tegevuse hindamisega. Tal tuleb oma järelevalve- ja kontrollikohustust täites võtta asjaomase juhtumi puhul arvesse eelkõige seda, kuidas mõjutab konkreetset olukorda tema enda tegutsemine.

Pealegi on komisjon asutamislepingu ja selle alusel sõlmitud lepingute järelevalvajana kohustatud tagama, et kolmas riik täidab nõuetekohaselt kohustusi, mis ta on endale ELiga sõlmitud lepinguga võtnud, kasutades selleks kõnealuses lepingus või selle alusel vastu võetud otsustes sätestatud vahendeid. See kohustus tuleneb ka Euroopa Ühenduste ja Läti Vabariigi vahel sõlmitud assotsiatsioonilepingust ja selle lisaprotokollidest. Selles osas peab komisjon täielikult kasutama assotsiatsioonilepingust ja selle kohaldamiseks vastu võetud otsustest ja protokollidest tulenevat pädevust, et täita oma kohustust jälgida ja kontrollida selle lepingu nõuetekohast täitmist. Selline pädevuse kasutus kehtib veelgi enam juhul, kui on andmeid, mis viitavad liikmesriigi tolli võimalikule osalemisele kaupade päritolu tõendavate liikumissertifikaatide väljastamises. Sellisel juhul lasub komisjonil kohustus nõuda selgitusi liikmesriigi tolli läbi viidud uurimise kohta, et selgitada välja juhtumi asjaolud.

Komisjonil lasuv kohustus teostada järelevalvet assotsiatsioonilepingu nõuetekohase rakendamise üle nõuab, et komisjonil ning komisjoni vahendusel ka liikmesriikide tolliasutustel oleks igal ajahetkel kõik andmed, mis võimaldaks neil läbi viia tõhusat kontrolli, kusjuures templijäljendid ja allkirjanäidised on vaieldamatult sellised tõendid. Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et assotsiatsioonilepingu protokolli nr 3 artikli 32 lõikest 3, mida on muudetud Euroopa Ühenduste ja Läti Vabariigi vahelise assotsiatsiooninõukogu otsusega nr 4/98, nähtub, et eksportiva riigi tollil on õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha muid kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks. Järelikult tuleb komisjonil vastava teabe puudumise korral, eriti juhul, kui templijäljendite ja allkirjade uurimine ei ole võimalik, küsima nimetatud tollilt, kas sellised kontrollid on toimunud, või kui ei ole, siis miks.

Sellest tuleneb, et komisjon ei täitnud oma kohustusi jälgida ja kontrollida assotsiatsioonilepingu nõuetekohast kohaldamist, kuna juhul, kui ta oleks kasutanud täiel määral oma õigusi, mis tal assotsiatsioonilepingu raames olid selleks, et kõnealust lepingut kohaldataks nõuetekohaselt, oleks võinud vaidlusaluste sertifikaatide ehtsuse või võltsituse välja selgitada palju suurema kindlusega.

(vt punktid 43-45, 67, 68, 74, 75, 77, 80, 81, 83 ja 85)