Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustused

(Nõukogu määrus nr 17)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral

(EÜ artikkel 225;Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 lõige 1)

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Ebapiisav või vastuoluline põhjendus

4. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Rikkumised – Tõend

5. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Rikkumised – Tõend

(EÜ artikli 81 lõige 1)

6. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Rikkumised – Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevused, mida võib käsitleda ühe rikkumise koostisosadena

(EÜ artikli 81 lõige 1)

7. Apellatsioonkaebus – Euroopa Kohtu pädevus

(EÜ artikkel 81, nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

8. Apellatsioonkaebus – Euroopa Kohtu pädevus

Summary

1. Mõistlikust menetlustähtajast kinnipidamine konkurentsipoliitikat puudutavas haldusmenetluses on ühenduse õiguse üldpõhimõte, mille täitmist tagab ühenduse kohus.

Seetõttu saab järeldus menetluse ülemäärase kestuse kohta, mis ei ole süüks arvatav asjaomastele ettevõtjatele, olla selle põhimõtte rikkumise korral rikkumist tuvastava otsuse tühistamise põhjus vaid siis, kui on kindlaks tehtud, et menetluse ülemäärane kestus mõjutas menetluse tulemust, kahjustades asjaomaste ettevõtjate kaitseõigusi.

Ühenduse kohus peab kontrollimisel arvestama kogu menetlust alates komisjoni uurimisest kuni lõpliku otsuse tegemiseni.

Tuleb nimelt takistada seda, et vastuväiteteatiste saatmisele eelnevas uurimisetapis ei kahjustataks kaitseõigusi menetluse ülemäärase kestuse tõttu heastamatult ja et selline kestus võiks takistada tõendite esitamist, millega tahetakse ümber lükata sellise käitumise esinemist, mille tagajärjel tekib asjaomaste ettevõtjate vastutus. Sel põhjusel ei tohi kaitseõiguse kasutamise võimalike rikkumiste kontrollimine piirduda haldusmenetluse ülemäärase kestuse tõttu ainult haldusmenetluse teise etapiga, vaid peab hõlmama eelnenud etappi ja eelkõige peab kontrollima, kas ülemäärane kestus võis mõjutada asjaomaste ettevõtjate hilisemaid kaitsevõimalusi.

(vt punktid 40, 47–48 ja 54–56)

2. EÜ artiklist 225 ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimesest lõigust tuleneb, et ainult Esimese Astme Kohtus on pädev ühelt poolt fakte tuvastama, välja arvatud juhul, kui tema poolt tuvastatu sisuline ebaõigsus tuleneb temale esitatud toimiku materjalidest, ja teiselt poolt fakte hindama. Kui Esimese Astme Kohus on fakte tuvastanud või hinnanud, on Euroopa Kohus vastavalt EÜ artiklile 225 pädev kontrollima nende faktide õiguslikku kvalifitseerimist ja Esimese Astme Kohtu poolt neist tuletatud õiguslikke tagajärgi.

Seega puudub Euroopa Kohtul pädevus tuvastada fakte ja põhimõtteliselt uurida tõendeid, mida Esimese Astme Kohus on nende faktide tõendamiseks vastu võtnud. Juhul kui need tõendid on hangitud õiguspäraselt, kui on järgitud õiguse üldpõhimõtteid ja tõendamiskohustust ning tõendite hankimist puudutavaid menetlusnorme, on üksnes Esimese Astme Kohus pädev hindama talle esitatud tõendite väärtust. Järelikult ei kujuta see hindamine endast – välja arvatud juhul, kui tõendeid on moonutatud – Euroopa Kohtu kontrollile alluvat õiguslikku küsimust.

(vt punktid 82 ja 83)

3. Küsimus, kas Esimese Astme Kohtu otsuse põhjendused on vasturääkivad või ebapiisavad, on õigusküsimus, mida võib apellatsioonkaebuse raames esitada.

Selles osas ei nõua põhjendamiskohustus, et Esimese Astme Kohus esitaks ammendava ning üksikasjaliku ülevaate menetluse poolte kõikidest arutluskäikudest. Põhjendus võib seega olla tuletatav tingimusel, et huvitatud isikud teavad põhjusi, mis tingisid kõnealuse otsuse tegemise ja et Euroopa Kohtul on piisavalt tõendeid oma kohtuliku kontrolli teostamiseks.

(vt punktid 84 ja 85)

4. Ettevõtja kartellis osalemise tõendamiseks piisab sellest, kui komisjon tõendab, et ettevõtja osales kohtumistel, mille käigus konkurentsivastased kokkulepped sõlmiti, neile oluliselt vastu vaidlemata. Kui osalemine sellistel kohtumistel on tõendatud, peab see ettevõtja esitama kaudseid tõendeid, et osales neil kohtumistel ilma igasuguse konkurentsivastase tagamõtteta, näidates, et ta oli oma konkurentidele teada andnud, et ta osaleb neil kohtumistel teises tähenduses kui konkurendid.

(vt punkt 114)

5. Enamikul juhtudel tuleb konkurentsivastase tegevuse või kokkuleppe olemasolu tuletada teatud hulgast kaudsetest tõenditest või kokkulangevustest, mis võivad, kui neid vaadelda koos, muu loogiliselt järjekindla selgituse puudumisel olla konkurentsieeskirjade rikkumise tõendiks.

Sellised kaudsed tõendid ja kokkulangevused võimaldavad tegelikult kindlaks teha mitte ainult konkurentsivastase tegevuse ja kokkulepete olemasolu, vaid ka jätkuva konkurentsivastase tegevuse kestuse ja ajavahemiku, mil kohaldatakse konkurentsieeskirju rikkudes sõlmitud kokkulepet.

Esimese Astme Kohus võib õigusnormi rikkumata põhjendada oma hinnangut ainuõigusi andva konkurentsivastase kokkuleppe olemasolu ja kestuse kohta kõikide asjasse puutuvate tõendite ja kaudsete tõendite igakülgse hindamisega. Küsimus selle kohta, millise tõendusliku väärtuse andis Esimese Astme Kohus igale komisjoni esitatud tõendile ja kaudsele tõendile, on faktide hindamise küsimus, mille üle Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse raames kontrolli ei teosta.

Asjaolu, et tõendeid jätkuva rikkumise kohta ei ole esitatud teatud kindlate ajavahemike kohta, ei takista rikkumise toimunuks lugemist nimetatud ajavahemikest pikema ajavahemiku jooksul, kui selline järeldus põhineb objektiivsetel ja omavahel kooskõlas olevatel kaudsetel tõenditel. Palju aastaid kestva rikkumise raames ei oma kartellikokkuleppe olemasolu seisukohast tähtsust, et selle ilmingud on nähtavad erinevatel ajavahemikel, mis on üksteisest eraldatavad pikemate või lühemate ajavahemikega, kui selle rikkumise koosseisuks olevatel erinevatel tegevustel on üksainus eesmärk ning need kuuluvad ühe ja jätkuva rikkumise koosseisu.

(vt punktid 165–167 ja 169)

6. EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumine võib seisneda mitte üksnes üksikus teos, vaid ka mitmes teos või koguni jätkuvas tegevuses. Seda tõlgendust ei saa vaidlustada põhjendusega, et üks või enam nendest tegudest või tegevusest võib ka iseenesest ja iseseisvalt endast selle sätte rikkumist kujutada. Kui erinevad teod kuuluvad „ühtsesse plaani” nende identse eesmärgi tõttu, mis rikub konkurentsitingimusi ühisturul, siis on komisjonil õigus omistada nende tegude eest vastutus rikkumises kui tervikus osalemise alusel.

Selliste kokkulepete täpset mõju ei ole vaja arvestada juhul, kui on ilmne, et nende eesmärk on takistada, piirata või kahjustada konkurentsi ühisturu piires.

(vt punktid 178 ja 183)

7. Esimese Astme Kohus on ainsana pädev kontrollima asutamislepingust tulenevate konkurentsieeskirjade alusel, kuidas komisjon on igal üksikjuhtumil hinnanud õigusvastase käitumise raskust. Apellatsioonkaebuse raames on Euroopa Kohtu kontrolli esemeks kontrollida ühelt poolt, kas Esimese Astme Kohus võttis õiguslikult korrektselt arvesse kõiki olulisi tegureid EÜ artikli 81 ja määruse nr 17 artikli 15 alusel kindlaks tehtud käitumise raskuse hindamiseks, ning teiselt poolt, kas Esimese Astme Kohus vastas õiguslikult ammendavalt kõigile hageja argumentidele trahvi tühistamise või vähendamise kohta.

(vt punkt 196)

8. Euroopa Kohus ei saa apellatsioonkaebuse raames õigusküsimusi käsitledes asendada Esimese Astme Kohtu hinnangut oma hinnanguga õigluse põhjendustel, kui Esimese Astme Kohus andis oma hinnangu täieliku pädevuse raames ühenduse õiguse rikkumise eest ettevõtjatele määratud trahvisummade üle otsustades.

(vt punkt 210)