ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Piim ja piimatooted – Piima lisamaks – Siseriiklikud õigusnormid, mis on vastu võetud nende esialgsete õigusnormide asemele, mille Euroopa Kohus on diskrimineerivaks tunnistanud – Tagasiulatuv kohaldamine toodangule, mis on turustatud kehtetuks tunnistatud õigusnormide kehtivuse ajal – Õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtete rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrused nr 856/84 ja nr 857/84)

2. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Eesmärgid – Piimatootmise mõistlik arendamine ja tootjatele õiglase tulu kindlustamine – Piima lisamaksu kehtestamine – Seaduslikkus

(Nõukogu määrused nr 856/84 ja nr 857/84)

Summary

1. Õiguskindluse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtete kui ühenduse õiguse üldpõhimõtetega ei ole vastuolus see, et liikmesriik võtab vastu sellise tootmiskvoote kehtestava ühenduse regulatsiooni nagu nõukogu määrus nr 856/84, millega muudetakse määrust nr 804/68 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta, ning määrus nr 857/84, millega kehtestatakse üldeeskirjad määruse nr 804/68 artiklis 5c nimetatud maksu kohaldamiseks piima- ja piimatootesektoris, et kohaldada esialgsete õigusnormide asemel, mille Euroopa Kohus on diskrimineerivaks tunnistanud, uued õigusnormid, mida kohaldatakse tagasiulatuvalt nendele tootmiskvootide ületamise juhtumitele, mis on toimunud pärast nimetatud määruste jõustumist, kuid asendatud siseriiklike õigusnormide kehtivuse ajal.

Selliste siseriiklike õigusnormide eesmärk eeldab tegelikult ühest küljest, et piima täiendavat maksustamist käsitleva ühenduse regulatsiooni korrektse ning tõhusa rakendamise nimel oleks neil siseriiklikel õigusnormidel tagasiulatuv jõud. Teisest küljest ei võinud ettevõtjad eeldada, et tootjatele ei kehtestata kvooti ületavate koguste eest lisamaksu, kui pädevad siseriiklikud ametiasutused ei jätnud hetkekski vähimatki kahtlust selles osas, et diskrimineerivad siseriiklikud õigusaktid asendatakse tagasiulatuvat jõudu omavate uute õigusaktidega.

(vt punktid 27, 32–33, 38 ja resolutiivosa)

2. Määrusega nr 856/84, millega muudetakse määrust nr 804/68 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta, ning määrusega nr 857/84, millega kehtestatakse üldeeskirjad määruse nr 804/68 artiklis 5c nimetatud maksu kohaldamiseks piima- ja piimatootesektoris, kehtestatud lisamaksu ei saa käsitleda sanktsioonina sarnaselt määruse nr 536/93, milles sätestatakse piima- ja piimatootesektori lisamaksu kohaldamise üksikasjalikud rakenduseeskirjad, artiklites 3 ja 4 sätestatud karistustega.

Tegelikult kujutab lisamaks endast turupoliitika reeglitest või struktuuripoliitikast tulenevat piirangut, kuna see on osa sekkumismeetmetest, mille eesmärk on stabiliseerida põllumajandustoodete turgu ning rahastada piimandussektori kulusid. Sellest tulenevalt on lisamaksu eesmärk – lisaks sellele, et sundida piimatootjaid kinni pidama neile määratud kvootidest – ka majanduslik, see tähendab hankida ühendusele vajalikud rahalised vahendid tootjate poolt üle lubatud kvoodi toodetud piima realiseerimiseks.

(vt punktid 36–37)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Üksikisikute isikliku vara liikmesriigist alalise importimise suhtes kohaldatav maksuvabastus – Direktiiv 83/183 – Sõiduki omaniku elukoha viimine ühest liikmesriigist teise – Sihtkoha liikmesriigis maksustamine sõiduki registreerimisel või kasutuselevõtmisel – Lubatavus – Piirangud

(EÜ artikkel 18; Nõukogu direktiivi 83/183 artikkel 1)

Summary

Direktiivi 83/183/EMÜ üksikisikute isikliku vara liikmesriigist alalise importimise suhtes kohaldatava maksuvabastuse kohta artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sõiduki omaniku elukoha viimisel ühest liikmesriigist teise kohustus tasuda maks enne sõiduki registreerimist või kasutuselevõtmist liikmesriigis, kus on uus elukoht. Seetõttu ei saa sellist maksu käsitleda impordiga seotud ning eelnimetatud sättega sätestatud maksuvabastuse kohaldamisalasse jääva maksuna.

EÜ artiklist 18 tulenevaid nõudeid silmas pidades tuleb siseriiklikel kohtutel siiski kontrollida, kas siseriikliku õiguse kohaldamisel on tagatud, et kõnealuste sõidukiomanike olukord selle maksuga seoses ei oleks halvem kui isikutel, kes omasid alalist elukohta kõnealuses liikmesriigis, ja vajadusel uurida, kas erinev kohtlemine on õigustatud objektiivsete kaalutlustega, mis on sõltumatud kõnealuste isikute elukohast ning mis on proportsionaalsed siseriikliku õigusega õiguspäraselt taotletava eesmärgiga.

(vt punktid 26, 36 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi – Abiprojektid – Komisjonile teatamine – Kohustuse ulatus – Kohustus teatada rahastamisviisist selle mõju tõttu abi lubatavusele

(EÜ asutamislepingu artikli 93 lõige 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3))

2. Riigiabi – Abiprojektid – Abi määramine EÜ asutamislepingu artikli 93 lõikes 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3) sätestatud keeldu rikkudes – Siseriiklike kohtute kohustus kaitsta õigustatud isikute huvisid – Abi mõiste tõlgendamise pädevus

(EÜ asutamislepingu artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) ja artikli 93 lõige 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3))

3. Riigiabi – Mõiste – Avalik-õigusliku organisatsiooni poolt vastu võetud eeskirjad reklaamikampaania rahastamiseks organisatsiooni liikmetelt kogutud vahenditest, mis on kohustuslikult määratud nimetatud kampaania rahastamiseks – Väljajätmine

(EÜ asutamislepingu artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) ja artikli 93 lõige 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3))

Summary

1. Kui teatava riigiabi rahastamine eelkõige kohustuslike sissemaksete näol kujutab lahutamatut osa abimeetmest, peab komisjon abi uurides tingimata seda rahastamisviisi arvesse võtma. Sellises olukorras peab EÜ asutamislepingu artikli 93 lõikes 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3) ette nähtud abimeetmest informeerimine hõlmama ka abimeetme rahastamisest informeerimist, selleks et komisjon saaks kaaluda asja kõiki aspekte. Vastasel korral ei saa välistada, et abimeede kuulutatakse kokkusobivaks, mida aga ei oleks juhtunud, kui komisjon oleks olnud teadlik selle rahastamise vahendist.

(vt punktid 29–30)

2. Siseriiklike ametiasutuste poolt neile asutamislepingu artikli 93 lõikest 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3) tulenevate kohustuste võimaliku rikkumise korral kuulub õigustatud isikute õiguste kaitse siseriiklike kohtute pädevusse. Siseriiklikul kohtul võib isegi olla tarvis tõlgendada asutamislepingu artikli 92 lõikes 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) toodud abi mõistet, et kindlaks määrata, kas riigipoolne meede on kehtestatud seda sätet rikkudes.

(vt punkt 31)

3. EÜ asutamislepingu artikli 92 lõiget 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) ja artikli 93 lõiget 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3) tuleb tõlgendada nii, et avalik-õiguliku organisatsiooni poolt vastu võetud eeskirjad tema liikmete kasuks korraldatava ja nende poolt otsustatud reklaamikampaania rahastamiseks nendelt liikmetelt kogutud vahenditest, mis on kohustuslikult määratud nimetatud kampaania rahastamiseks, ei kujuta endast lahutamatut osa abimeetmest nende sätete tähenduses ja nendest ei tulnud komisjoni eelnevalt informeerida, kuna on tõendatud, et rahastamine toimus vahenditest, mida nimetatud kutseorganisatsioonil ei olnud kordagi õigust vabalt kasutada.

(vt punkt 41 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Piirangud ohtlike ainete ja valmististe turuleviimisel – Direktiiv 98/8, mis käsitleb biotsiide – Biotsiidide mõiste – Punasest seedripuust klotsid – Lisamine – Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on turuleviimiseks nõutav eelnev luba – Lubatavus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/8, artikli 2 lõike 1 punkt a ning artikli 3 lõike 2 punkt ii)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Biotsiidid – Direktiiv 98/8 – Toode, mida ühes liikmesriigis viiakse turule ilma eelneva loata – Teise liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on sama toote turustamiseks nõutav luba – Lubatavus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/8, artikli 4 lõige 1)

3. Kaupade vaba liikumine – Koguselised piirangud – Samaväärse toimega meetmed – Siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad biotsiidide turuleviimise ilma eelneva loata – Õigustatus – Rahvatervise kaitse – Meetme proportsionaalsus – Lubatavus

(EÜ artiklid 28 ja 30)

Summary

1. Direktiivi 98/8, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, artikli 3 lõike 2 punktiga ii ei ole vastuolus, kui liikmesriigis on looduslike koitõrje omadustega punasest seedripuust klotside turuleviimiseks nõutav eelnev luba.

Nimetatud klotse ei saa liigitada vaid biotsiidina kasutatavat „põhiainet” sisaldavaks tooteks, nii et neid saaks liikmesriigis turule viia ilma eelneva loa või registreerimiseta, vaid nad tuleb liigitada „biotsiidiks” direktiivi 98/8 tähenduses, kui neid müüakse liblikalisi tõrjuva mõjuga toimeainet sisaldava koitõrjevahendina, ning nad on loetletud sama direktiivi V lisas esitatud biotsiidide tooteliikide nimekirjas. Asjaolu, et toimeaine tõrjuv mõju on looduslik, ei välista kõnealuste klotside liigitamist „biotsiidiks”.

(vt punktid 28, 30, 32–33, resolutiivosa punkt 1)

2. Direktiivi 98/8, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist, artikli 4 lõikega 1 ei ole vastuolus, kui liikmesriigis on looduslike koitõrje omadustega punasest seedripuust klotside, mida teises liikmesriigis viiakse seaduslikult turule, ilma et selles liikmesriigis oleks vajalik luba või registreerimine, turuleviimiseks nõutav eelnev luba.

(vt punkt 39, resolutiivosa punkt 2)

3. Siseriiklik kord, mille kohaselt nõutakse eelnevat luba looduslike koitõrje omadustega punasest seedripuust klotside turustamiseks, mida teises liikmesriigis viiakse seaduslikult turule, ilma et selles liikmesriigis oleks vajalik luba või registreerimine, kujutab endast EÜ artiklis 28 keelatud samaväärse toimega meedet, kuid seda võib pidada õigustatuks tervisekaitse motiivil EÜ artikli 30 alusel, kui selline loa andmise kord vastab tervisekaitse tasemele, mida asjaomane liikmesriik soovib tagada kõigi biotsiidide turuleviimise osas, ning ei ole selle eesmärgiga ebaproportsionaalne.

(vt punktid 49–50, resolutiivosa punkt 3)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusnormide ühtlustamine – Kapitali suurendamise kaudne maksustamine – Siseriiklikud õigusnormid, millega maksustatakse uute väärtpaberite märkimised ja uute esitajaväärtpaberite materiaalne üleandmine – Lubamatus

(Nõukogu direktiiv 69/335, artikkel 11)

Summary

Rikutud on direktiivi 69/335 kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta, muudetud direktiiviga 85/303, artiklist 11 tulenevaid kohustusi, mis näeb muu hulgas ette, et liikmesriigid ei maksusta mis tahes maksuga liikmesriigi aktsiate, osade või samaliigiliste väärtpaberite valmistamist, emiteerimist, börsil noteerimist, turuletoomist või ostu-müüki, kuna liikmesriik

– maksustas börsitehingute maksuga äriühingu või investeerimisfondi loomise, kapitali suurendamise või laenuemissiooni raames selles liikmesriigis toimuvad uute väärtpaberite märkimised ja

– maksustas esitajaväärtpaberite üleandmise maksuga kodumaise või välismaise riikliku kapitaliga seotud esitajaväärtpaberite materiaalse üleandmise, kui äriühingu või investeerimisfondi loomise, kapitali suurendamise või laenuemissiooni raames antakse välja uued väärtpaberid.

Kuigi tegelikult ei maini nimetatud säte otseselt esmaomandamist või märgitud väärtpaberite esmast üleandmist, on siiski tõsi, et kui lubataks uute emiteeritud väärtpaberite esmaomandamise maksustamist või antud emissiooni raames toimuva esitajaväärtpaberite materiaalse üleandmise maksustamist, tähendaks see tegelikkuses väärtpaberite emissiooni enda maksustamist, sest need tehingud on oluline osa kapitali suurendamise tehingust tervikuna.

(vt punktid 32, 46, 47, 53 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatav summa – Kaupade tarnimine ja teenuste osutamine – Hinnaga otse seotud toetused – Mõiste – Kuivsöödasektoris antavad toetused – Välistamine – Siseriiklik maksuskeem, mis ei laiene nimetatud toetustele – Lubatavus

(Nõukogu direktiivi 77/388 artikli 11 A osa lõike 1 punkt a)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 11 A osa lõike 11 punkti a eesmärk on maksustada käibemaksuga kaupade ja teenuste koguväärtus, nähes ette, et käibemaksuga maksustatava summa hulka kuuluvad maksukohustuslastele makstud toetused, mis on otse seotud asjaomase tehingu hinnaga. Liikmesriik, kes jätab maksustamata määruse nr 603/95 kuivsöödaturu ühise korralduse kohta alusel makstavad toetused, ei ole rikkunud eelnimetatud sättest tulenevaid kohustusi.

Kokkuvõttes hõlmab mõiste „hinnaga otse seotud toetused” ainult neid toetusi, mis kujutavad endast kolmanda isiku poolt müüjale või teenuse osutajale kaupade tarnimise või teenuse osutamise eest makstavat tasu või selle osa.

Seetõttu ei ole töötlemisettevõtte poolt haljassööda tootjatelt ostetud sööda müügi korral pärast selle kuivatamist täidetud kõne all oleva toetuse käibemaksuga maksustamise tingimused, kuna antud juhul ei maksta toetust töötlemisettevõttele selleks, et viimane tarniks ostjale kuivsööta maailmaturuhinnast madalama hinnaga. Need tingimused ei ole täidetud ka taolise ettevõtte poolt haljassööda tootjaga sõlmitud töötlemislepingu puhul, kuna toetus, mida töötlemisettevõte saab, ei laeku tema tuludesse ja kõnealusele ettevõttele jääb üksnes vahendaja roll toetusi jagava asutuse ja sööda tootja vahel.

(vt punktid 31 ja 32, 36 ja 37, 41, 43, 47, 50)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatav summa – Kaupade tarnimine ja teenuste osutamine – Hinnaga otse seotud toetused – Mõiste – Kuivsöödasektoris antavad toetused – Välistamine – Siseriiklik maksuskeem, mis ei laiene nimetatud toetustele – Lubatavus

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 11 A osa lõike 1 punkt a)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 11 A osa lõike 11 punkti a eesmärk on maksustada käibemaksuga kaupade ja teenuste koguväärtus, nähes ette, et käibemaksuga maksustatava summa hulka kuuluvad maksukohustuslastele makstud toetused, mis on otse seotud asjaomase tehingu hinnaga. Liikmesriik, kes jätab maksustamata määruse nr 603/95 kuivsöödaturu ühise korralduse kohta alusel makstavad toetused, ei ole rikkunud eelnimetatud sättest tulenevaid kohustusi.

Kokkuvõttes hõlmab mõiste „hinnaga otse seotud toetused” ainult neid toetusi, mis kujutavad endast kolmanda isiku poolt müüjale või teenuse osutajale kaupade tarnimise või teenuse osutamise eest makstavat tasu või selle osa.

Seetõttu ei ole töötlemisettevõtte poolt haljassööda tootjatelt ostetud sööda müügi korral pärast selle kuivatamist täidetud kõne all oleva toetuse käibemaksuga maksustamise tingimused, kuna antud juhul ei maksta toetust töötlemisettevõttele selleks, et viimane tarniks ostjale kuivsööta maailmaturuhinnast madalama hinnaga. Need tingimused ei ole täidetud ka taolise ettevõtte poolt haljassööda tootjaga sõlmitud töötlemislepingu puhul, kuna toetus, mida töötlemisettevõte saab, ei laeku tema tuludesse ja kõnealusele ettevõttele jääb üksnes vahendaja roll toetusi jagava asutuse ja sööda tootja vahel.

(vt punktid 26, 27, 31, 32, 36, 38, 42 ja 45)
Keywords

Summary



Keywords

Teenuste osutamise vabadus – Piirangud – Alkohoolsete jookide reklaami keeld spordiürituste teleülekannete ajal – Õigustatus rahvatervise kaitse põhjusel

(EÜ asutamislepingu artikli 56 lõige 1 ja artikkel 59 (nüüd EÜ artikli 46 lõige 1 ja EÜ artikkel 49))

Summary

Liikmesriik ei ole rikkunud EÜ asutamislepingu artiklist 59 (muudetuna EÜ artikkel 49) tulenevat kohustust, esitades nõude eelnevalt kaotada alkohoolsete jookide reklaamid teistes liikmesriikides toimuvate spordiürituste siseriiklikes telekanalites edastamisel selles liikmesriigis.

On tõsi, et selliste telereklaami puudutavate sätete näol on tegemist teenuste osutamise vabaduse piiranguga EÜ artikli 59 mõttes. Ühelt poolt on tegemist reklaamteenuste osutamise vabaduse piiranguga, kuna reklaamtahvlite omanikud peavad eelnevalt keelduma alkohoolsete jookide reklaamist, kui spordiüritust võidakse asjaomases liikmesriigis taasedastada. Teiselt poolt takistavad need sätted teleprogrammide edastamist puudutavate teenuste osutamist, kuna selle liikmesriigi telesaadete edastajad peavad keelduma kõikide spordiürituste taasedastamisest, mille käigus on näha nimetatud liikmesriigis turustatavate alkohoolsete jookide reklaamtahvlid ja välismaal toimuvate spordiürituste korraldajad ei saa nendele telesaadete edastajatele taasedastamise õigusi müüa, kui selliseid üritusi kajastavates teleprogrammides võib sisalduda nimetatud alkohoolsete jookide kaudne telereklaam.

Sellised telereklaami puudutavad õigusnormid teenivad EÜ asutamislepingu artikli 56 lõike 1 (muudetuna EÜ artikli 46 lõige 1) mõttes rahvatervise kaitse eesmärki, kuna meetmetega, mis piiravad alkohoolsete jookide reklaami ning on seega suunatud alkoholi kuritarvitamise vastu, kaitstakse rahvatervist.

Lisaks on sellised õigusnormid nimetatud eesmärgi täitmiseks sobivad ega lähe kaugemale sellest, mis on vajalik eesmärgi saavutamiseks. Nende sätetega piiratakse televisiooni kaudu alkohoolsete jookide reklaamtahvlite nägemist ning seetõttu võivad need vähendada selliste teadaannete edastamist, mis omakorda piirab televaatajate julgustamist alkohoolsete jookide tarbimiseks.

(vt punktid 26, 30 ja 31)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Kindla maksumääraga skeem põllumajandustootjatele – Kohaldamisala – Põllumajandusettevõtte teatava osa rendileandmine – Väljajätmine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikkel 25)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mis annab liikmesriikidele õiguse kohaldada kindla maksumääraga skeemi põllumajandustootjatele, kelle puhul tavapärase või lihtsustatud maksuskeemi kohaldamine tooks kaasa raskusi, artiklit 25 tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja, kes on osa oma põllumajandusettevõttesse kuuluvatest põhilistest varadest andnud pikaajalisele rendile ja/või üürile ja kes ülejäänud põllumajandusettevõtte osas jätkab põllumajandustootmist, mille suhtes kohaldatakse nimetatud artiklis sätestatud ühise kindla maksumääraga skeemi, ei või kindla maksumääraga skeemi kohaldada saadud üüri- ja/või renditulule. Sellise tehingu tulemusel tekkiv käive allub tavapärasele või – kui see on asjakohane – lihtsustatud skeemile.

Seega ei ole selle eriskeemi rakendamine seotud üheainsa, põllumajandustootja formaalsest staatusest sõltuva kriteeriumiga, vaid on piiritletud põllumajandustootjatega, kelle olukorda iseloomustavad kuuenda käibemaksudirektiivi artiklis 25 sätestatud tingimused tervikuna.

Seepärast kuulub rendileandmine nimetatud sättes toodud loetelusse ainult juhul, kui see hõlmab seadmeid, mida põllumajandustootja tavapäraselt kasutab omaenda põllumajandusmaa majandamisel. Järelikult ei kuulu üürile- või rendileandmine või asjaõigusliku kasutusõiguse seadmine, millega põllumajandustootja annab kinnisasja kasutamise ainuõiguse üle teisele põllumajandustootjale, nii et viimasel tekib õigus selle asja viljadele, eelnimetatud artikli 25 rakendamisalasse, sest kinnisasja üle andnud ettevõtja ei saa üleantud vara tavapäraselt kasutada. Samal põhjusel kehtib see ka muu põllumajandusettevõttesse kuuluva vara suhtes, mille pikaajalisel rendileandmisel antakse rentnikule üle selle kasutamise ainuõigus.

(vt punktid 27, 31, 34, 37 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toetus teatavate põllukultuuride tootjatele – Ühine turukorraldus – Veiseliha – Maksed ühise põllumajanduspoliitika reformi tagajärjel sissetuleku vähenemise hüvitamiseks – Kohustus maksed tulusaajatele täies ulatuses välja maksta – Ulatus – Liikmesriigi ametiasutuste poolt põllumeestelt lõivu nõudmine nende abitaotlusele lisatava kaardi eest – Keeld – Samal ajal nii põllukultuuride või loomasöödaalade toetuse kui ka põllumajanduse keskkonnaabi või piirkondliku toetuse taotlemine – Mõju puudumine

(Nõukogu määrus nr 805/68, artikkel 30a ja nõukogu määrus nr 1765/92, artikli 15 lõige 3)

2. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Rahastamine EPATF-i poolt – Põhimõtted – Komisjoni kohustus keelduda arvestamast eeskirjadevastaste kuludega – Eeskirjade eiramise aktsepteerimine õigluse kaalutlustel ühe turustusaasta osas – Eeskirjade range kohaldamine järgmisel turustusaastal – Õiguskindluse põhimõtte ja õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine – Puudumine

Summary

1. Määruse nr 1765/92, millega kehtestatakse toetussüsteem teatavate põllukultuuride tootjatele, artikli 15 lõike 3 ja määruse nr 805/68 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta artikli 30a, mille kohaselt nende määrustega ette nähtud kompenseerivad maksed ja toetused, mille eesmärk on ühise põllumajanduspoliitika reformi tagajärgede hüvitamine põllumeestele, makstakse tulusaajatele välja täies ulatuses, alusel on liikmesriikide võimudel keelatud teha mahaarvamisi väljamaksetelt või nõuda taotluste käsitlemise eest halduslõivude tasumist, mille tulemusel makstava abi summa väheneks.

Seda keeldu kohaldatakse korra suhtes, mille kohaselt isikud, kes kavatsevad taotleda ühenduse toetust, peavad tasuma lõivu, et saada liikmesriigi võimudelt kaart, mis tuleb lisada nende abitaotluse dokumentidele. Keeld teha mahaarvamisi laieneb nimelt kõikidele summadele, mis on otseselt ja lahutamatult seotud põllumeestele väljamakstavate summadega, mitte ainult väljamaksete tegemise ajal tehtavatele mahaarvamistele.

Asjaolu, et mõned põllumehed on ühe ja sama ala kohta taotlenud korraga nii abi määruste nr 1765/92 või nr 805/68 alusel kui ka põllumajanduse keskkonnaabi või piirkondlikku toetust, ei mõjuta nimelt mingil viisil keeldu liikmesriikidele teha mahaarvamisi summadelt, mis makstakse välja põllukultuuride või loomasöödaalade toetuste saajatele; vastasel korral minetaksid eespool nimetatud sätted oma kasuliku mõju.

(vt punktid 19, 22, 24, 38, 39, 41)

2. See, et komisjon ei ole EPATF-i tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimisega seoses teinud eelmise turustusaasta osas finantskorrektsioone, vaid on aktsepteerinud eeskirjade eiramist õigluse kaalutlustel, ei anna asjaomasele liikmesriigile mingil juhul õigust nõuda õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetest lähtudes eeskirjade eiramise suhtes sama seisukoha järgimist järgneval turustusaastal.

(vt punkt 28)
Keywords

Summary



Keywords

Rahvusvahelised lepingud – EMÜ-Türgi assotsiatsioon – EMÜ‑Türgi assotsieerumislepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu – Töötajate vaba liikumist puudutav otsus – Perekonna taasühinemine – Liikmesriigi tööturul seaduslikult töötava Türgi päritolu töötaja perekonnaliikmed – Mõiste – Alla 21-aastane või ülalpeetav kasupoeg – Kaasaarvamine

(EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 7 esimene lõik)

Summary

EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 7 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi tööturul seaduslikult töötava Türgi päritoluga töötaja alla 21-aastane või ülalpeetav kasupoeg on nimetatud sätte tähenduses selle töötaja perekonnaliige ning talle kuuluvad selle otsusega antud õigused alates sellest hetkest, kui talle on nõuetekohaselt antud luba ühineda nimetatud töötajaga vastuvõtnud liikmesriigis.

(vt punkt 48 ja resolutiivosa)