7

Üldkohus võttis kohtuvaidluse tausta vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1–12 kokku järgmiselt: „1 Hagejale[Repower AG] kuuluva sõnamärgi REPOWER rahvusvahelisele registreeringule nr 1020351 andis [EUIPO] Euroopa Liidus kaitse 26. juunil 2009 vastavalt [määrusele nr 207/2009]. […] 3 Menetlusse astuja, repowermap.org, esitas 3. juunil 2013 vaidlustatud kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse […]. Ta väitis, et vaidlustatud kaubamärk on kirjeldav ja sellel puudub kõigi selle kaubamärgiga hõlmatud kaupade ja teenustega seoses eristusvõime. 4 Tühistamisosakond rahuldas 9. juulil 2014 kehtetuks tunnistamise taotluse [osaliselt] […] […] 6 Menetlusse astuja esitas 8. septembril 2014 EUIPO-le määruse nr 207/2009 artiklite 58–64 […] alusel tühistamisosakonna otsuse peale kaebuse. 7 EUIPO viies apellatsioonikoda jättis 8. veebruari 2016. aasta otsusega kaebuse rahuldamata (edaspidi „8. veebruari 2016. aasta otsus“). […] 8 Üldkohtu kantseleisse 26. aprillil 2016 saabunud hagiavalduses esitas menetlusse astuja hagi 8. veebruari 2016. aasta otsuse peale. See kohtuasi registreeriti numbriga T‑188/16. 9 Viies apellatsioonikoda teavitas 22. juunil 2016 menetlusosalisi, et pärast Üldkohtule hagi esitamist kohtuasjas T‑188/16 repowermap vs. EUIPO – Repower (REPOWER) tuvastas ta, et 8. veebruari 2016. aasta otsus ei olnud piisavalt põhjendatud määruse nr 207/2009 artikli 75 […] tähenduses. Ta täpsustas, et nimetatud ebapiisava põhjenduse tõttu ja kohaldades määruse nr 207/2009 artiklit 80 […], peab ta vajalikuks 8. veebruari 2016. aasta otsuse tühistamist, et viia läbi vaidlustatud kaubamärgi eristusvõime ja kirjeldavuse üksikasjalik analüüs kõnealuse tähisega hõlmatud kaupade ja teenustega seoses. Ta palus menetlusosalisel esitada omapoolsed märkused tema kavatsuse kohta tühistada 8. veebruari 2016. aasta otsus. 10 Hageja esitas märkused 5. juulil 2016. Ta tõi sisuliselt esile, et [nii kaua] kui 8. veebruari 2016. aasta otsuse resolutsioon [on] muutmata, on seda otsust võimalik põhistada tingimustel, mis on ette nähtud määruse nr 207/2009 artiklis 83 […]. Ta leidis seevastu, et 8. veebruari 2016. aasta otsuse tühistamine ei ole võimalik määruse nr 207/2009 artikli 80 alusel, mis enam ei kehti, ega määruse nr 207/2009 konsolideeritud redaktsiooni alusel, mis on avaldatud andmebaasis EUR-Lex, kuna nimetatud artikkel annab õigusi üksnes EUIPO kontrollijatele ja põhjenduse puudumine ei kujuta endast menetlusnormi rikkumist määruse nr 207/2009 artikli 80 tähenduses. Lõpuks väitis ta, et EUIPO laiendatud apellatsioonikoja 28. aprilli 2009. aasta otsusest (asi R 323/2008-G) (edaspidi „laiendatud apellatsioonikoja otsus“) tuleneb, et tühistada ei saa EUIPO otsuseid, mille suhtes on Üldkohtus käimas menetlus. 11 Menetlusse astuja esitas märkused 20. juulil 2016. Ta rõhutas, et määruse nr 207/2009 artiklis 83 viidatud üldpõhimõtete asemel tuleb kohaldada määruse nr 207/2009 artiklit 80 kui erisätet. Ta märkis ka, et vastus küsimusele, kas põhjenduse ebapiisavus kujutab endast [menetlusnormi rikkumist], on ebaselge ja et väga tõenäoliselt ei ole lubatav 8. veebruari 2016. aasta otsuse tühistamine ebapiisava põhjendatuse tõttu. Ta leidis, et neid asjaolusid arvesse võttes on parem jätkata menetlust Üldkohtus kohtuasjas T‑188/16, repowermap vs. EUIPO – Repower (REPOWER). 12 EUIPO viies apellatsioonikoda jättis [vaidlusaluse] otsusega kaebuse rahuldamata […] Ta selgitas, et vastupidi menetlusosaliste väljendatud kahtlustele oli määruse nr 207/2009 artikkel 80 siiski kohaldatav ka pärast määruse 2015/2424 jõustumist. Lisaks märkis ta, et EUIPO-l lasub kohustus põhjendada oma otsuseid ja muu hulgas hinnata registreerimisest keeldumise põhjusi asjaomaste kaupade ja teenuste suhtes, mistõttu põhjenduse ebapiisavus, mis tuvastati 8. veebruari 2016. aasta otsuses, oli ilmne [menetlusnormi rikkumine] määruse nr 207/2009 artikli 80 tähenduses, mis tuleb parandada.“