ET Euroopa Liidu Teataja C 13/27

11. oktoobril 2010 esitatud hagi — Prantsusmaa versus komisjon

(Kohtuasi T-488/10)

()

2011/C 13/53

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Prantsuse Vabariik (esindajad: E. Belliard, G. de Bergues ja N. Rouam)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada vaidlustatud otsus tervikuna;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada Euroopa Komisjoni 28. juuli 2010. aasta otsuse nr K(2010) 5229 Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) poolt eesmärgi 1 ühtse programmdokumendi alusel Prantsusmaal Martinique’i piirkonnas antava ühenduse struktuuriabi vähendamise kohta. Selle otsusega jäetakse täielikult andmata ERF-i abi suurprojektile „Village de vacances Club Méditerranée-Les Boucaniers” summas 12 460 000 eurot.

Hageja esitab hagi põhjendamiseks neli väidet.

Esimeses väites on hageja seisukohal, et komisjon rikkus nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (1), artikli 2 lõiget 1, kuna komisjon leidis, et „Club Méditerranée-Les Boucaniers’” renoveerimiseks ja laiendamiseks sõlmitud ehituslepingud olid ehitustöölepingud, mida hankijad rahastavad vahetult rohkem kui 50 % ulatuses. Tegelikult rahastati neid lepinguid projekti maksumusest ainult 29,92 % ulatuses. Maksusoodustusi, mis tehti erakapitalil põhinevate äriühingute osanikele seetõttu, et nad investeerisid projekti, ei saa käsitada rahastamisena direktiivi 93/37/EMÜ artikli 2 lõike 1 tähenduses.

Teises väites, mis jaguneb kaheks, on hageja seisukohal, et komisjon rikkus direktiivi 93/37/EMÜ artikli 2 lõiget 2, kuna ta leidis, et „Club Méditerranée-Les Boucaniers’” renoveerimiseks ja laiendamiseks sõlmitud ehituslepingud puudutasid spordi-, puhke- ja vaba aja veetmise rajatisi selle sätte tähenduses.

Esiteks leiab hageja, et komisjon oleks pidanud võtma arvesse Euroopa ühenduste majandustegevuse üldise tööstusliku liigitust (NACE), mis on kehtestatud määrusega nr 3037/90 (2), millele viitab direktiivi 93/37/EMÜ artikli 2 lõige 2. Selles liigituses on eristatud ühelt poolt majutus- ja toitlustustegevust ning teiselt poolt puhke-, kultuuri- ja sporditegevust.

Teiseks on hageja seisukohal, et direktiivi 93/37/EMÜ artikli 2 lõige 2 puudutab lepinguid, mis oma olemuselt kuuluvad hankijate traditsiooniliste vajaduste hulka, ning selles on järelikult silmas peetud spordi-, puhke- ja vaba aja veetmise rajatisi, mis on avatud kõigile, mitte neid, mis on mõeldud eraklientidele.

Kolmandas väites leiab hageja, et komisjon rikkus ELTL artikli 296 teises lõigus ette nähtud põhjendamiskohustust, kuna ta ei esitanud selgelt ja üheselt põhjuseid, mille tõttu „Club Méditerranée-Les Boucaniers” renoveerimise ja laiendamise tööd olid käsitatavad spordi-, puhke- ja vaba aja veetmise rajatiste ehitamisena direktiivi 93/37/EMÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses.

Neljandas väites toob hageja täiendavalt esile, et komisjon rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, kuna ta kohaldas ERF-i abile 100-protsendilist korrektsioonimäära, kuigi spordi- ja vaba aja veetmise rajatiste ehitustööd moodustasid projektist veidi vähem kui 10 %.

(1) EÜT L 199, lk 54; ELT eriväljaanne 06/02, lk 163.

(2) Nõukogu 9. oktoobri 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 3037/90 Euroopa Ühenduse majandustegevuse statistilise liigituse kohta (EÜT L 293, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 177).