Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa Liidu omavahendid – Määrus liidu finantshuvide kaitse kohta – Haldusmeetmed – Põhjendamatult saadud soodustuse äravõtmist käsitlevad sätted – Kohaldamisala – Meetmed, mille eesmärk on eeskirjade eiramise teel põhjendamatult saadud soodustuse äravõtmine – Sellise soodustuse andnud otsuse tühistamine – Hõlmamine

(Nõukogu määrus nr 2988/95, artikli 1 lõiked 1 ja 2 ning artikli 4 lõiked 1–3)

2. Euroopa Liidu omavahendid – Määrus liidu finantshuvide kaitse kohta – Eeskirjade eiramine – Mõiste – Võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtte riive – Finantsabi taotleja ja toimiku eest vastutava ametniku kokkumäng, mis võimaldas saada liidu finantsabi – Hõlmamine

(Nõukogu määrus nr 2988/95, artikli 1 lõige 2 ja artikli 4 lõige 1, ning määrus nr 1605/2002, artikli 109 lõige 1)

3. Euroopa Liidu omavahendid – Määrus liidu finantshuvide kaitse kohta – Eeskirjade eiramise menetlemine – Aegumistähtaeg

(Nõukogu määrus nr 2988/95, artikli 3 lõike 1 esimene lõik)

4. Euroopa Liidu omavahendid – Määrus liidu finantshuvide kaitse kohta – Jätkuv või korduv eeskirjade eiramine – Hindamiskriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 2988/95, artikli 3 lõike 1 teine lõik)

Summary

1. Ebaseadusliku tegevuse abil põhjendamatult saadud soodustuse tagasimaksmise kohustus ei ole seaduslikkuse põhimõttega vastuolus. See kohustus ei kujuta endast mitte karistust, vaid see on lihtsalt selle tuvastamise tagajärg, et ühenduse õigusnormidest tuleneva soodustuse saamiseks vajalikud tingimused olid loodud kunstlikult, mistõttu saadud soodustus on põhjendamatu ja selle tagastamise kohustus on seega põhjendatud. Seega erinevalt halduskaristustest, mis nõuavad spetsiaalset õiguslikku alust väljaspool määruses nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta) sätestatud üldnorme, tuleb selle määruse artikli 4 lõigete 1–3 sätteid koostoimes artikli 1 lõigetega 1 ja 2 pidada niihästi asjassepuutuvaks kui ka piisavaks õiguslikuks aluseks iga meetme jaoks, mille eesmärk on eeskirjade eiramise teel põhjendamatult saadud soodustuse äravõtmine, ja järelikult ka selle soodustuse andmise otsuse tühistamise jaoks.

Isegi vastava erisätte puudumisel tuleneb liidu õiguse üldpõhimõtetest igal juhul, et haldusasutusel on põhimõtteliselt õigus tunnistada tagasiulatuvalt kehtetuks soodus haldusakt, mis on vastu võetud õigusvastaselt, ning määruse nr 2988/95 artikli 4 lõige 1 kõigest rakendab neid üldpõhimõtteid teisese õiguse tasandil.

(vt punktid 117 ja 118)

2. Nagu nähtub määruse nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 109 lõikest 1, antakse toetusi kooskõlas läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega, mis eeldab, et toetuste rahastamiseks eraldatud piiratud eelarvevahendite suhtes koheldakse finantsabi taotlejaid võrdselt selles osas, mis puudutab esiteks projektikonkursi teates asjakohase teabe edastamist esitatavate projektide valikukriteeriumide kohta ja teiseks projektide võrdlevat hindamist, mille tulemusena tehakse valik ja antakse toetus.

Eelarve valdkonnas on võrdse kohtlemise põhimõttest tuleneva läbipaistvuse tagamise kohustuse eesmärk tagada ennekõike see, et puuduks oht, et eelarvepädev asutus eelistaks soosikuid või tegutseks meelevaldselt. See nõuab, et kõik toetuse andmise menetluse tingimused ja eeskirjad peavad olema projektikonkursi teates selgelt, täpselt ja ühemõtteliselt sõnastatud. Seega peab kogu asjakohane teave projektikonkursi teate mõistmise huvides olema nii varakult kui võimalik kõigile toetuse andmise menetluses osalemise huvi omada võivatele ettevõtjatele kättesaadavaks tehtud nii, et ühelt poolt võimaldaks see kõigil piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikel taotlejatel mõista selle täpset ulatust ja sellest ühtemoodi aru saada ning teiselt poolt võimaldaks eelarvepädeval asutusel tõhusalt kontrollida, kas esitatud projektid vastavad eelnevalt teatavaks tehtud valiku‑ ja toetuse andmise kriteeriumidele. Seega tähendab võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtte mis tahes kahjustamine eeskirjade eiramist, mis rikub toetuse andmise menetlust.

Niisiis, ühenduse eelarvest rahalise abi saamine finantsabi saaja ja projektikonkursi teate ettevalmistamise ning projektide hindamise ja rahastatava projekti väljavalimise eest vastutava ametniku kokkumängu teel, mis on ilmselgelt vastuolus selle abi andmist reguleerivate kohustuslike eeskirjadega, kujutab endast eeskirjade eiramist määruse nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta) artikli 4 lõike 1 tähenduses, ilma et oleks vaja hinnata, kas kokkumängus osalemine vastab ühtlasi aktiivse või passiivse korruptsiooni või mõne muu kriminaalõigusnormi rikkumise tunnustele.

(vt punktid 122, 124–126)

3. Määruse nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta, eelkõige selle artikli 3 lõike 1 esimese lõigu vastuvõtmisega soovis ühenduse seadusandja kehtestada antud valdkonnas üldise aegumisnormi, mille eesmärk on ühelt poolt määratleda kõikides liikmesriikides kohaldatav minimaalne tähtaeg ja teiselt poolt loobuda võimalusest tagasi nõuda ühenduse eelarvest põhjendamatult saadud summasid nelja aasta möödumisel vaidlusaluste maksetega seotud eeskirjade eiramise toimepanemisest. Sellest järeldub, et alates nimetatud määruse jõustumise kuupäevast võivad liikmesriikide pädevad asutused põhimõtteliselt kõik ühenduse eelarvest põhjendamatult saadud soodustused nelja aasta jooksul tagasi nõuda, välja arvatud valdkondades, kus ühenduse seadusandja on määranud lühema tähtaja. Enne määruse nr 2988/95 jõustumist toime pandud eeskirjade eiramise tulemusena ühenduse eelarvest põhjendamatult saadud soodustuste kohta määruse artikli 3 lõike 1 vastuvõtmisega, ilma et see piiraks nimetatud artikli lõiget 3, määratles ühenduse seadusandja üldise aegumisnormi, millega ta tahtlikult lühendas neljale aastale ajavahemiku, mille jooksul liikmesriikide pädevad asutused ühenduse nimel ja ühenduse eelarve huvides pidid või oleksid pidanud sellised põhjendamatult saadud soodustused tagasi nõudma.

Järelikult tuleb määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 esimese lõigu kohaldamisel kõik ettevõtja poolt enne selle määruse jõustumist toime pandud eeskirjade eiramise tulemusena põhjendamatult saadud summad põhimõtteliselt lugeda aegunuks, kui nelja aasta jooksul pärast eiramise toimepanemist ei ole vastu võetud aegumistähtaega katkestavat õigusakti, millega nimetatud määruse artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu kohaselt pädev asutus teatab kõnealusele isikule asjaomase eiramisega seotud juurdluse või kohtumenetluse algatamisest.

Need põhimõtted on mutatis mutandis kohaldatavad, kui asjassepuutuv meede on määruse nr 2988/95 artikli 4 lõigete 1–3 alusel koostoimes artikli 1 lõigetega 1 ja 2 vastu võetud komisjoni poolt, kuna see määrus on üldine regulatsioon, mis on adresseeritud kõigile, nii siseriiklikele kui ka ühenduse ametiasutustele, kellel lasub usaldusväärse finantsjuhtimise kohustus ja kohustus kontrollida, kas ühenduse eelarvelisi vahendeid kasutatakse ettenähtud sihtotstarbel, nagu on viidatud nimetatud määruse põhjendustes 3 ja 13.

(vt punktid 148–150)

4. Eeskirjade eiramine on jätkuv või korduv määruse nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta artikli 3 lõike 1 teise lõigu tähenduses siis, kui selle paneb toime ettevõtja, kes saab majanduslikku kasu sarnaste tehingute kogumilt, mis rikuvad ühenduse õiguse sama sätet.

(vt punkt 153)