Kohtuasi C-369/07

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Kreeka Vabariik

„Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Riigiabi — Meetmed Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks — EÜ artikkel 228 — Rahatrahvid — Trahv — Põhisumma”

Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 5. veebruaril 2009 I ‐ 5707

Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 7. juuli 2009 I ‐ 5737

Kohtuotsuse kokkuvõte

Olles tuvastanud, et liikmesriik ei täitnud põhjendatud arvamuses kindlaks määratud tähtaja jooksul tema suhtes tehtud liikmesriigi kohustuste rikkumist tuvastavat kohtuotsust, võib Euroopa Kohus vastavalt EÜ artikli 228 lõike 2 kolmandale lõigule määrata sellele liikmesriigile trahvi ja/või põhisumma. Trahvi määramise osas on see karistus üldjuhul õigustatud vaid siis, kui eelneva kohtuotsuse täitmata jätmises seisnev rikkumine kestab seni, kuni Euroopa Kohus uurib asjaolusid. EÜ artiklil 228 põhinevas menetluses lasub komisjonil kohustus esitada Euroopa Kohtule vajalikud andmed, et viimane saaks otsustada, millises ulatuses on liikmesriik täitnud kohustuste rikkumise tuvastanud kohtuotsust. Kuna komisjon esitas eespool nimetatud menetluses piisavalt tõendeid etteheidetava rikkumise jätkumise kohta, on asjaomase liikmesriigi ülesanne sellele väitele sisuliselt ja üksikasjalikult vastu vaielda ning esitada tõendid rikkumise lõpetamise kohta. (vt punktid 58, 59, 74 ja 75)

Riigiabi tagastamine toimub viivitamata ja vastavalt kõnealuse liikmesriigi siseriiklikus õiguses kehtivale korrale, tingimusel et see võimaldab komisjoni otsuse kohest ja tõhusat täitmist. Kui puuduvad ühenduse õigusnormid alusetult antud abisummade tagastamise menetluse kohta, peab sellise rahalise abi tagasinõudmine põhimõtteliselt toimuma siseriiklikus õiguses sätestatud korra kohaselt. Liikmesriik, kes komisjoni otsuse alusel peab tagasi nõudma ebaseadusliku abi, saab valida selle kohustuse täitmiseks meetmed, tingimusel et valitud meetmed ei kahjusta ühenduse õiguse ulatust ja tõhusust. Sellest tuleneb, et kui tasaarvestus on siseriiklikus õiguskorras kohustuse lõppemise alus, võib see põhimõtteliselt endast kujutada riigiabi tagasinõudmiseks kohast meedet. (vt punktid 65–68)

Kui liikmesriik nõuab ebaseadusliku abi tagasi muul viisil kui rahalise makse teel, peab ta esitama komisjonile kogu teabe, mis võimaldab viimasel kontrollida, et valitud meede on sobiv tema otsuse täitmiseks, millega kohustatakse nimetatud abi tagastama. Lisaks peab liikmesriik jälgima, et tema valitud meetmed, millel peab olema samasugune mõju kui tagasimaksmisel vahendite ülekandmise teel, oleksid piisavalt läbipaistvad, et komisjon saaks olla kindel, et need on kohased selleks, et kooskõlas ühenduse õigusega kõrvaldada abiga põhjustatud konkurentsimoonutus, ning seda peab olema sellisena võimalik teistel huvitatud isikutel tuvastada. (vt punktid 79–81)

Euroopa Kohus peab konkreetse juhtumi asjaolusid arvesse võttes igas asjas kaaluma, milliseid rahatrahve tuleb antud juhul määrata. Komisjoni ettepanekud ei ole Euroopa Kohtu jaoks siduvad, vaid kujutavad endast ainult vajalikku lähtepunkti. Selles valdkonnas kaalutlusõigust teostades tuleb Euroopa Kohtul määrata trahv kindlaks selliselt, et see oleks ühelt poolt asjaoludele vastav ning teiselt poolt proportsionaalne tuvastatud rikkumise ja asjaomase liikmesriigi maksevõimega. Kaalutlusõiguse teostamisel peab Euroopa Kohus ühenduse õiguse ühetaolist ja tõhusat kohaldamist arvestades põhimõtteliselt tagama trahvile sunniiseloomu, arvestades selliseid põhikriteeriume nagu rikkumise kestus, raskusaste ja kõnealuse liikmesriigi maksevõime. Nende kriteeriumide kohaldamisel peab Euroopa Kohus arvesse võtma eelkõige täitmata jätmise tagajärgi avalikele huvidele ja erahuvidele ning edasilükkamatut vajadust, et kõnealune liikmesriik täidaks oma kohustusi. (vt punktid 111, 112, 114 ja 115)

EÜ artikli 228 lõikes 2 ette nähtud menetluse eesmärk on motiveerida rikkumise toime pannud liikmesriiki rikkumise tuvastanud kohtuotsust täitma ja tagada selle kaudu tõhus ühenduse õiguse rakendamine. Selles sättes ette nähtud meetmed – trahv ja põhisumma – taotlevad mõlemad sama eesmärki. Ühe või teise meetme kohaldamine sõltub sellest, kumb neist sobib soovitud eesmärgi saavutamiseks antud juhtumi asjaoludel. Neil tingimustel ei ole kahte liiki karistuse kohaldamine välistatud. Järelikult peab Euroopa Kohus igas tema menetluses olevas kohtuasjas juhtumi asjaoludest ning vajalikust veenvuse ja hoiatavuse määrast lähtudes kindlaks määrama asjakohased rahatrahvid, et tagada algselt rikkumise tuvastanud kohtuotsuse võimalikult kiire täitmine ja ära hoida analoogiliste ühenduse õiguse rikkumiste kordumine. Seega on Euroopa Kohtul talle kõnealuses valdkonnas antud kaalutlusõiguse teostamisel õigus määrata kumulatiivselt trahv ja põhisumma. (vt punktid 140–143)