Kohtuasi T‑677/14

Biogaran

versus

Euroopa Komisjon

Konkurents – Keelatud kokkulepped – Südame-veresoonkonna haiguste ravis kasutatava ravimi (originaal- ja geneerilistes versioonides) perindopriili turg – ELTL artiklite 101 ja 102 rikkumise tuvastamise otsus – Kokkulepe, mille eesmärk on aeglustada või takistada perindopriili geneeriliste versioonide turule sisenemist – Tütarettevõtja osalemine emaettevõtja toimepandud rikkumises – Rikkumise süüks panemine – Solidaarvastutus – Trahvi ülempiir

Kokkuvõte – Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 47–51)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 57–61)

Üldkohtu kodukorra artikli 35 lõike 3 esimese ja teise lõigu kohaselt kasutatakse kohtumenetluse keelt eelkõige poolte kirjalikes ja suulistes avaldustes ning neile lisatud dokumentides ning kõigile dokumentidele, mis on esitatud muus keeles kui kohtumenetluse keel, peab olema lisatud tõlge kohtumenetluse keelde. Üldkohtu kohtusekretäri ametijuhendi artikli 7 lõike 5 teises lõigus on ette nähtud, et kui menetlusdokumendile lisatud tõendile ei ole lisatud tõlget kohtumenetluse keelde, palub kohtusekretär asjasse puutuval poolel see puudus kõrvaldada, kui tõlge on vajalik menetluse takistusteta läbiviimiseks. Praktiliste juhiste pooltele Üldkohtus punktidest 64 ja 68 nähtub, et kui kostja vastus ei vasta vorminõuetele, mis puudutavad muus keeles kui menetluskeel koostatud dokumentide menetluskeelde tõlget, määratakse puuduse kõrvaldamiseks mõistlik tähtaeg. Neid sätteid arvestades tuleb asuda seisukohale, et kuna dokumendid on esitatud muus keeles kui menetluskeel, ilma et nendega oleks kaasas tõlge, ja kuna vastaspoolel oli võimalus Üldkohtult taotleda nende dokumentidega seotud puuduste kõrvaldamist, kuid ta ei ole sõnaselgelt sellist taotlust esitanud, piirdudes nende dokumentide vastuvõetavuse vaidlustamisega, väites, et need ei ole koostatud menetluskeeles, peab kohtusekretär dokumendid esitanud poolelt nõudma puuduste kõrvaldamist ainult siis, kui tõlge menetluskeelde oli vajalik menetluse takistusteta läbiviimiseks. (vt punktid 63–65)

Ravimipatentidega seotud vaidluste lahendamise kokkulepete puhul, mis on sõlmitud originaalravimeid tootva äriühingu kui patentide omaniku ning geneerilisi ravimeid tootva äriühingu vahel, eeldab eesmärgil põhinevaks konkurentsipiiranguks kvalifitseerimine seda, et kompromissikokkulepe hõlmab nii ajendavat eelist geneerilisi ravimeid tootva äriühingu jaoks kui ka tema poolt originaalravimeid tootva äriühinguga konkureerimiseks tehtavate pingutuste piiramist. Kui need kaks tingimust on täidetud, tuleb lugeda, et tegemist on ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses eesmärgil põhineva konkurentsipiiranguga, kuna selline sõlmitud kokkulepe on normaalset konkurentsi piisavalt kahjustav. Ainuüksi see, et kompromissikokkuleppes sisalduvad turustamis- ja vaidlustamiskeelud, mille ulatus piirdub asjaomase patendi ulatusega, ei luba, vaatamata asjaolule, et need tingimused on iseenesest piiravat laadi, järeldada, et tegemist on konkurentsi piisavalt kahjustava piiranguga selleks, et selle saaks kvalifitseerida eesmärgil põhinevaks piiranguks, kui need kokkulepped põhinevad sellel, et pooled tunnustavad patendi kehtivust. Need keelud on seevastu problemaatilised juhul, kui ilmneb, et geneerilisi ravimeid tootva äriühingu poolt sellise tingimusega nõustumise aluseks ei olnud see, et ta tunnustab patendi kehtivust. Seega juhul, kui kompromissikokkuleppes on kokku lepitud originaalravimeid tootva äriühingu poolt geneerilisi ravimeid tootvale äriühingule põhjendamatu vastupidise makse tegemine, tuleb lugeda, et geneerilisi ravimeid tootvat äriühingut ajendas turustamis- ja vaidlustamiskeeldudega nõustuma see makse, ning tuleb järeldada, et tegu on eesmärgil põhineva piiranguga. Sellise stiimuli esinemise tuvastamisel ei saa pooled tugineda sellele, et nad on kompromissikokkuleppe sõlmimisel patendi kehtivust tunnustanud. Seejuures ei ole tähtsust asjaolul, et kohus või haldusorgan on patendi kehtivust kinnitanud. Seejuures ei ole tähtsust asjaolul, et kohus või haldusorgan on patendi kehtivust kinnitanud. Sellisel juhul tuleb turustamis- ja vaidlustamiskeeldudest tuleneva konkurentsipiirangu tegelikuks põhjuseks lugeda see stiimul, mitte aga patendi kehtivuse tunnustamine kompromissikokkuleppe poolte poolt, ning sellisel juhul pole need tingimused kuidagi õiguspärased ning on normaalset konkurentsi piisavalt kahjustavad selleks, et nad oleksid kvalifitseeritavad eesmärgil põhinevaks piiranguks. (vt punktid 112–114, 116, 120, 121 ja 123)

Ravimipatentidega seotud vaidluste lahendamise kokkulepete puhul, mis on sõlmitud originaalravimeid tootva äriühingu kui patentide omaniku ning geneerilisi ravimeid tootva äriühingu vahel, eeldab nende kokkulepete eesmärgil põhinevaks konkurentsipiiranguks kvalifitseerimine seda, et kompromissikokkulepe hõlmab nii ajendavat eelist geneerilisi ravimeid tootva äriühingu jaoks kui ka tema poolt originaalravimeid tootva äriühinguga konkureerimiseks tehtavate pingutuste piiramist. Sellise tavalise kaubanduskokkuleppe olemasolu, mis on „seotud“ vaidluse lahendamise kokkuleppega, mis sisaldab tingimusi, mis on iseenesest piiravad, võib olla patendivaidluse lahendamise kokkuleppe puhul tõsiseltvõetav märk stiimuli ja järelikult eesmärgil põhineva konkurentsipiirangu kohta, kui see kõrvalkokkulepe näeb ette väärtuse ülekandmise originaalravimeid tootvalt äriühingult geneerilisi ravimeid tootvale äriühingule. See tõsiseltvõetav märk ei ole aga piisav, ja komisjon peab selle toetamiseks esitama muid ühtelangevaid tõendeid, mis võimaldavad vastupidise makse olemasolu tõendada. Selline makse vastab kõrvalkokkulepete spetsiifilises kontekstis originaalravimit tootva äriühingu tehtud makse sellele osale, mis ületab vahetatud kauba „tavapärase“ väärtuse. Arvestades kõiki tõendeid, mis tal on, ning olenevalt olukorrast selgituse puudumist või kokkuleppe poolte esitatud usutava selgituse puudumist, võib komisjon igakülgse hindamise tulemusel põhjendatult leida, et kõrvalkokkulepet ei sõlmitud tavapärastel turutingimustel, see tähendab et originaalravimit tootva äriühingu tehtud makse ületab vahetatud kauba väärtuse või et geneerilisi ravimeid tootvale äriühingule loovutatud kauba väärtus ületab tema tehtud makset. Komisjon võib siis järeldada, et tegemist on vastupidise maksega. Kui vastupidise makse eesmärk ei ole aga kompromissikokkuleppega lahutamatult seotud kulude hüvitamine, on tegemist ajendava eelisega. Kokkuleppe pooled võivad siiski tugineda sellele, et asjaomane eelis on tähtsusetu, sest selle suurus ei ole piisav, et seda pidada märkimisväärseks stiimuliks, et nõustuda kompromissikokkuleppes ette nähtud konkurentsi piiravate tingimustega. (vt punktid 123, 135, 137, 139, 141 ja 145–147)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 175)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 178)

Ettevõtja mõiste tähendab mis tahes majandustegevusega tegelevat üksust, sõltumata selle üksuse õiguslikust vormist ja rahastamisviisist. Ettevõtja mõistet tuleb selles kontekstis seega mõista kui majandusüksust, ning seda isegi siis, kui õiguslikult koosneb see majandusüksus mitmest füüsilisest või juriidilisest isikust. Juhul kui selline majandusüksus rikub konkurentsieeskirju, tuleb tal isikliku vastutuse põhimõtte alusel ka selle rikkumise eest vastutada. Komisjon võis järelikult põhjendatult mõiste „ettevõtja“ alusel asuda seisukohale, et emaettevõtja ja tema 100-protsendilise osalusega tütarettevõtja on solidaarselt vastutavad ELTL artikli101 rikkumise eest, kuna ühe ja teise toime pandud tegusid loetakse seega toime panduks ühe ja sama ettevõtja poolt. See, et käesolevas vaidluses tuleneb komisjoni tuvastatud ELTL artikli 101 rikkumine osaliselt emaettevõtja käitumisest ja osaliselt tütarettevõtja käitumisest, samas kui emaettevõtja ja tütarettevõtja solidaarvastutuse olukordades, mis enamasti liidu kohtule esitatakse, tuleneb rikkumine ainuüksi tütarettevõtja käitumisest, ei sea seda järeldust kahtluse alla. Nimelt, kui emaettevõtjale on võimalik omistada vastutust tema tütarettevõtja toime pandud rikkumise eest ja sellest tulenevalt omistada neile kahele äriühingule solidaarvastutus rikkumise eest, mille on toime pannud nende moodustatud ettevõtja, rikkumata isikliku vastutuse põhimõtet, on see a fortiori nii ka juhul, kui emaettevõtja ja tütarettevõtja moodustava majandusüksuse toime pandud rikkumine tuleneb nende kahe äriühingu ühisest tegevusest. (vt punktid 212 ja 216–218)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 230–233)

Tõhus karistamine konkurentsiõiguse rikkumiste eest ei või viia Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49 nimetatud süütegude ja karistuste seaduses sätestatuse põhimõtte rikkumiseni. Seda põhimõtet ei tohi siiski tõlgendada nii, et see keelab kriminaalvastutust käsitlevate sätete järkjärgulise selgemaks muutmise kohtu poolt konkreetsetes asjades antavate tõlgenduste abil, tingimusel et selle tulemus on rikkumise toimepanemise hetkel mõistlikult ettenähtav, pidades eelkõige silmas sellel ajal kohtupraktikas levinud tõlgendust asjaomasele sättele. Ootuspärasuse mõiste ulatus sõltub siiski suuresti asjassepuutuva õigusakti sisust, sellega hõlmatud valdkonnast ning selle adressaatide arvust ja nende staatusest. Seaduse ootuspärasusega ei ole vastuolus see, kui asjaomane isik peab pöörduma õigusnõuandja poole, et konkreetsetel asjaoludel mõistlikult hinnata konkreetsest teost tuleneda võivaid tagajärgi. See on nii eriti nende kutseala esindajate puhul, kes on harjunud oma kutsetegevuses suuremat hoolsust üles näitama. Samuti võib neilt oodata erilist hoolt sellise tegevusega kaasnevate riskide hindamisel. Geneerilisi ravimeid tootev äriühing võib eeldada, et tema originaalravimeid tootvast äriühingust emaettevõtjal, kes ajendab teisi geneerilisi ravimeid tootvaid äriühinguid nõustuma patendivaidluste lahendamise kokkulepete raames turustamis- ja vaidlustamiskeeldudega, mis on iseenesest konkurentsi piiravad, kaob mis tahes õigustus selliste keeldude lisamiseks patendivaidluste lahendamise kokkulepetesse. Nende sätete sinna lisamise aluseks ei ole sel juhul enam patendi kehtivuse tunnustamine kokkuleppe poolte poolt ning see kujutab endast patendi väärkasutamist, millel ei ole mingit seost patendi erilise eesmärgiga. Samuti võib tütarettevõtja eeldada, et geneerilisi ravimeid tootvale äriühingule lisastiimuli andmine viimasega sõlmitud litsentsi- ja tarnelepinguga võib tugevdada tema emaettevõtja sõlmitud kokkuleppe piiravat mõju. Tütarettevõtja võib sellises kontekstis mõistlikult ette näha, et tema tegevus kuulub ELTL artikli 101 lõikes 1 kehtestatud keelu kohaldamisalasse. Kui tulenevalt asjaolust, et kõnealused kokkulepped sõlmiti patendiga seotud kompromissikokkuleppe vormis, võib nende kokkulepete rikkuv laad mitte olla selgelt nähtav sellisele välisele vaatlejale nagu komisjon või nagu kõnealusele valdkonnale spetsialiseerunud juristid, ei ole see nõnda kokkulepete poolte puhul. (vt punktid 251, 252, 255 ja 260)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 274–280)