EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

21. aprill 2015

BI

versus

Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus (Cedefop)

„Avalik teenistus — Menetlus — Kohtukulude kindlaksmääramine — Liidu organi esindamine advokaadi poolt — Kindlasummaline tasu — Hüvitamisele kuuluvad kulud — Hageja majanduslik olukord”

Ese:

Kohtukulude kindlaksmääramise taotlus, mille Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus (Cedefop) esitas pärast Avaliku Teenistuse Kohtu 7. märtsi 2012. aasta määrust BI vs. Cedefop (F‑31/11, EU:F:2012:28).

Otsus:

BI poolt Euroopa Kutseõppe Arenduskeskusele (Cedefop) hüvitamisele kuuluvate kulude kogusummaks kohtuasjas F‑31/11on määratud 5000 eurot.

Kokkuvõte

Taotlus kohtukulude kindlaksmääramiseks tuleb esitada mõistliku aja jooksul, mille möödumisel on poolel, kellelt kohtukulud välja mõisteti, õigus asuda seisukohale, et võlausaldajast pool on oma õigusest loobunud. Lisaks tuleb tähtaja mõistlikkust hinnata konkreetse kohtuasja asjaolude alusel ning eelkõige lähtuvalt vaidluse olulisusest asjaomase isiku jaoks, kohtuasja keerukusest ning poolte käitumisest. Poolte käitumisega seoses on mõistetav, et kuigi apellatsioonkaebuse esitamine ei oma peatavat toimet, võib pool, kel on õigus kohtukulude hüvitamisele, oodata ära apellatsioonkaebuse esitamise tähtaja möödumise, enne kui ta esitab oma kohtukulude hüvitamise taotluse. (vt punktid 14 ja 16) Viited: Euroopa Kohus: kohtuotsus Arango Jaramillo jt vs. EIP (uuesti läbivaatamine), C‑334/12 RX‑II, EU:C:2013:134, punktid 28, 30 ja 33, ning kohtumäärus Dietz vs. komisjon, 126/76 DEP, EU:C:1979:158, punkt 1. Esimese Astme Kohus: kohtumäärus Air France vs. komisjon, T‑2/93 DEP, EU:T:1996:48, punktid 10 ja järgnevad. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus BI vs. Cedefop, F‑31/11, EU:F:2012:28.

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 esimesest lõigust, mida kohaldatakse Avaliku Teenistuse Kohtule põhikirja I lisa artikli 7 lõike 1 alusel, ilmneb, et Euroopa Liidu institutsioonid on selles osas, kuidas nad kavatsevad ennast esindada või abistada liidu kohtus, vabad otsustama advokaadi abi kasutamise kasuks. Advokaadi tasu on seega hõlmatud menetlusega seotud poolte vältimatute kulude mõistega, ilma et institutsioon peaks tõendama, et selline abi oli objektiivselt põhjendatud. Euroopa Kohtu põhikirja selle sätte kohaldamiseks tuleb liidu sellised organid samastada institutsioonidega. Pealegi ei mõjuta asjaolu, et liidu organ kasutas esindajat ja ühte välist advokaati, asjaomaste kulude võimalikku hüvitatavust, kuna miski ei võimalda neid kulusid põhimõtteliselt välistada. See võib siiski mõjutada nende menetlusega seotud kulude summa kindlaksmääramist, mis lõpuks hüvitamisele kuuluvad. Seega ei ole tegemist hagejate võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumisega, kui kostjaks olev liidu institutsioon või organ otsustab kasutada advokaadi teenuseid teatud kohtuasjades, samas kui teistes kohtuasjades esindavad institutsiooni või organit nende esindajad. Mis tahes muu hinnang, mis seaks liidu institutsiooni või organi õiguse nõuda advokaaditasu täielikku või osalist hüvitamist sõltuvusse tingimusest, et tõendatakse „objektiivset” vajadust advokaadi teenuste järele, kujutaks endast tegelikult kaudset piirangut Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 esimeses lõigus tagatud vabadusele ning paneks liidu kohtule kohustuse asendada teenistusüksuste töö korralduse eest vastutavate institutsioonide ja organismide hinnang enda hinnanguga. Selline ülesanne ei ole aga kooskõlas ei Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 esimese lõigu ega sisestruktuuri alase pädevusega, mis liidu institutsioonidel ja organitel liidu kohtutes oma kohtuasjade korraldamisel on. Sellest tuleneb, et asjaolu, et liidu organil on õigustalitus, ei mõjuta selliste kulude hüvitatavust, mis hõlmavad selle organismi poolt sellise advokaadi tasu, kes ei kuulu tema töötajate hulka. (vt punktid 30–33) Viited: Euroopa Kohus: kohtumäärus Internationaler Hilfsfonds vs. komisjon, C‑554/11 P‑DEP, EU:C:2013:706, punkt 17. Euroopa Liidu Üldkohus: kohtumäärus Longinidis vs. Cedefop, T‑283/08 P‑DEP, EU:T:2014:1083, punktid 24–26 ja seal viidatud kohtupraktika. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus Chatzidoukakis vs. komisjon, F‑84/10 DEP, EU:F:2014:41, punkt 21.