28

Nendel asjaoludel otsustas Verwaltungsgericht Berlin (Berliini halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. a) Kas direktiivi [2014/40] artikli 7 lõiked 1 ja 7 koostoimes selle artikli lõikega 14 on õiguskindluse põhimõtte rikkumise tõttu kehtetud, sest need teevad liikmesriikidele ülesandeks keelata teatud tubakatoodete turuleviimine, ilma selgelt ja täpselt näitamata, millised nendest tubakatoodetest tuleb keelata juba alates 20. maist 2016 ja millised alles alates 20. maist 2020? b) Kas direktiivi [2014/40] artikli 7 lõiked 1 ja 7 koostoimes selle artikli lõikega 14 on võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise tõttu kehtetud, sest need eristavad liikmesriikide kehtestatavaid keelde müügimahtude alusel ilma õigustava põhjuseta? c) Kas [direktiivi 2014/40] artikli 7 lõiked 1 ja 7 on proportsionaalsuse põhimõtte ja/või ELTL artikli 34 rikkumise tõttu kehtetud, sest need teevad liikmesriikidele ülesandeks keelata viia turule selliseid eristava maitse või lõhnaga tubakatooteid, mille müügimaht liidus on väiksem kui 3% konkreetses tootekategoorias, juba alates 20. maist 2016? d) Juhul kui esimese küsimuse punktidele a–c vastatakse eitavalt, siis kuidas tuleb mõista [direktiivi 2014/40] artikli 7 lõikes 14 esitatud mõistet „tootekategooria“? Kas tootekategooriatesse liigitamine peab toimuma eristava maitse või lõhna alusel või (maitse- või lõhnaainega) tubakatoote tüübi alusel või mõlema kriteeriumi kombineerimise alusel? e) Juhul kui esimese küsimuse punktidele a–c vastatakse eitavalt, siis kuidas tuleb kindlaks määrata, kas teatud tubakatoote puhul on saavutatud [direktiivi 2014/40] artikli 7 lõikes 14 kindlaks määratud 3% piir, niikaua kui selle kohta puuduvad ametlikud ja üldsusele kättesaadavad arvud ja statistilised andmed? 2. a) Kas liikmesriigid võivad [direktiivi 2014/40] artiklite 8–11 ülevõtmisel riigisisesesse õigusesse sätestada täiendavaid üleminekumeetmeid? b) Juhul kui teise eelotsuse küsimuse punktile a vastatakse eitavalt: – Kas direktiivi [2014/40] artikli 9 lõige 6 ja artikli 10 lõike 1 punkt f on proportsionaalsuse põhimõtte ja/või ELTL artikli 34 rikkumise tõttu kehtetud, sest need delegeerivad teatud märgistamis- ja pakendamisnõuete kehtestamise komisjonile, määramata talle selleks tähtaega või nägemata ette täpsemaid üleminekumeetmeid või ‑tähtaegu, mis tagavad, et asjaomastele ettevõtjatele jääb piisavalt aega direktiivi nõuetega kohanemiseks? – Kas [direktiivi 2014/40] artikli 9 lõike 1 teine lause (ühendhoiatuse tekst) ja lõike 4 punkti a teine lause (kirjasuurus), artikli 10 lõike 1 punkt b (teave suitsetamisest loobumise kohta) ja punkt e (ühendhoiatuse paiknemiskoht) ning artikli 11 lõike 1 esimese lõigu esimene lause (märgistamine) on proportsionaalsuse põhimõtte ja/või ELTL artikli 34 rikkumise tõttu kehtetud, sest need annavad liikmesriikidele erinevaid valiku- ja kujundamisõigusi, määramata neile selleks tähtaega või nägemata ette täpsemaid üleminekumeetmeid või ‑tähtaegu, mis tagavad, et asjaomastele ettevõtjatele jääb piisavalt aega direktiivi nõuetega kohanemiseks? 3. a) Kas [direktiivi 2014/40] artikli 13 lõike 1 punkti c koosmõjus selle artikli lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et see teeb liikmesriikidele ülesandeks keelata maitsele, lõhnale, mis tahes maitse- ja lõhnaainetele või muudele lisaainetele osutava teabe kasutamine ka juhul, kui tegemist ei ole reklaamiga ja koostisosade kasutamine on endiselt lubatud? b) Kas [direktiivi 2014/40] artikli 13 lõike 1 punkt c on kehtetu, sest see rikub [harta] artiklit 17?“