ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 2. mai 2019. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio eelotsusetaotlus — Itaalia) — Lavorgna Srl versus Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

(kohtuasi C-309/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Riigihangete korraldamine - Direktiiv 2014/24/EL - Tööjõukulud - Sellise pakkuja automaatne hankemenetluses kõrvale jätmine, kes ei ole pakkumuses neid kulusid eraldi välja toonud - Proportsionaalsuse põhimõte)

(2019/C 220/16)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Lavorgna Srl

Vastustajad: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

Menetluses osales: Gea Srl

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivis 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta sätestatud õiguskindluse, võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt toob riigihankemenetluses esitatud hinnapakkumuses tööjõukulude eraldi ära näitamata jätmine endaga kaasa selle, et asjaomane pakkuja jäetakse riigihankemenetlusest kõrvale ilma selgitamise ja täiendamise võimaluseta, sealhulgas ka juhul, kui nende kulude eraldi väljatoomise kohustust ei olnud hanke alusdokumentides eraldi nimetatud, kui see tingimus ja see kõrvalejätmise võimalus on selgelt ette nähtud liikmesriigi riigihangetealastes õigusnormides, millele on hanke alusdokumentides otsesõnu viidatud. Kui hanke alusdokumentide tingimused ei võimalda pakkujatel oma hinnapakkumustes neid kulusid välja tuua, siis tuleb läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid siiski tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui pakkujatele antakse võimalus oma olukord nõuetega kooskõlla viia ja täita liikmesriigi selle valdkonna õigusnormides sätestatud kohustused hankija määratud tähtaja jooksul.

(1) ELT C 268, 30.7.2018.
1.

Kuna Horvaatia Vabariik ei järeldanud, et Biljane Donje (Horvaatia) prügilasse viidud kivitäitematerjalid on jäätmed, mitte aga kõrvalsaadus, ja et neid tuleb jäätmetena käidelda, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, artikli 5 lõikest 1. Kuna Horvaatia Vabariik ei võtnud vastu kõiki vajalikke meetmeid tagamaks, et Biljane Donje prügilasse ladestatud jäätmeid käideldakse viisil, mis ei sea ohtu inimese tervist ega kahjusta keskkonda, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2008/89 artiklist 13. Kuna Horvaatia Vabariik ei ole vastu võtnud vajalikke meetmeid tagamaks, et Biljane Donje prügilasse ladestatud jäätmete valdaja viib ise läbi jäätmete töötluse või laseb töötluse teha vahendajal, asutusel või ettevõtjal, kes tegeleb jäätmetöötlustoimingutega, või laseb selle korraldada era- või avalikul jäätmekogujal, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2008/98 artikli 15 lõikest 1.
—

sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis näevad ette käibemaksu mahaarvamise õiguse välistamise kohaldamisala laiendamise pärast asjaomase liikmesriigi Euroopa Liiduga ühinemist, mis tähendab, et maksukohustuslane, kes osutab turismiteenuseid, jääb alates selle laiendamise jõustumisest ilma õigusest arvata maha käibemaksu, mida ta on tasunud nende majutus- ja toitlustusteenuste ostmisel, mille kohta ta esitab turismiteenuste osutamise raames omakorda arve teistele maksukohustuslastele, ja
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 2. mai 2019. aasta otsus (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismase eelotsusetaotlus — Leedu) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos versus Akvilė Jarmuškienė

(kohtuasi C-265/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksualaste õigusaktide ühtlustamine - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Väikeettevõtete erikord - Artiklid 282 - 292 - Käibemaksuvabastus selliste väikeettevõtete suhtes, kelle aastakäive ei ületa kehtestatud künnist - Korraga kahe kinnisasja müük ühe tehinguga - Aastakäibe piirmäära ületamine neist kahest asjast ühe müügihinna tõttu - Kohustus tasuda käibemaks tehingu koguväärtuselt)

(2019/C 220/13)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Vastustaja: Akvilė Jarmuškienė

menetluses osales: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 282–292 tuleb tõlgendada nii, et kui samale ostjale tarnitakse kaks kinnisasja, mis on olemuslikult seotud ja hõlmatud ühe ostu-müügilepinguga, ning kui on ületatud aastakäibe piirmäär, millest oleneb, kas selles direktiivis ette nähtud väikeettevõtete erikord on kohaldatav, siis on maksukohustuslane kohustatud tasuma maksu vaidlusaluse tarne koguväärtuselt, st arvestades mõlema tarnitava asja väärtust, isegi kui neist asjadest vaid ühe väärtuse arvessevõtmine ei tooks kaasa aastakäibe piirmäära ületamist.

(1) ELT C 276, 6.8.2018.
Euroopa Kohtu (teine koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Galicia eelotsusetaotlus — Hispaania) — Cobra Servicios Auxiliares SA versus José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 ja C-44/18), Incatema SL

(liidetud kohtuasjad C-29/18, C-30/18 ja C-44/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Mõiste „töötingimused“ - Olukordade sarnasus - Põhjendatus - Mõiste „objektiivsed põhjused“ - Tähtajatu töölepingu objektiivsel põhjusel ülesütlemisel makstav hüvitis - „Konkreetse tööülesande täitmiseks“ sõlmitud töölepingu lõppemisel väiksema hüvitise maksmine)

(2019/C 206/13)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Cobra Servicios Auxiliares SA

Vastustajad apellatsioonimenetluses: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 ja C-44/18), Incatema SL

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas ära toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt sellises olukorras, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ning milles tööandja ja ühe tema kliendi vahel sõlmitud teenuste osutamise lepingu ülesütlemise tagajärjel esiteks lõpevad konkreetse tööülesande täitmiseks selle tööandja ja teatud töötajate vahel sõlmitud töölepingud, ning teiseks toob see kaasa selle tööandja tähtajatute töötajate kollektiivse koondamise objektiivsel põhjusel, kusjuures esimesena nimetatud töötajatele töösuhte lõppemise puhul makstud hüvitis on väiksem kui tähtajatutele töötajatele määratud hüvitis.

(1) ELT C 142, 23.4.2018.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 1 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiivi reguleerimisalast ei ole välja jäetud selline lepingutingimus, nagu on kõne all põhikohtuasjas, milles on üldiselt viidatud kohaldatavale riigisisesele õigusele selles osas, mis puudutab kohtualluvuse kindlaksmääramist lepingupoolte vaheliste vaidluste lahendamiseks.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus — Madalmaad) — X BV versus Staatssecretaris van Financiën

(kohtuasi C-288/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine tollitariifistik - Kaupade klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Alamrubriigid 85285100 ja 85285940 - Vedelkristallekraaniga lamemonitorid, mis on võimelised taasesitama automaatsest andmetöötlussüsteemist lähtuvaid signaale - Infotehnoloogiatoodetega kauplemise leping)

(2019/C 206/19)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: X BV

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Staatssecretaris van Financiën

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas (komisjoni 9. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 927/2012 muudetud redaktsioonis) sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et otsustamaks, kas LCD-ekraaniga lamemonitorid, mis on konstrueeritud ja toodetud nii automaatsest andmetöötlusseadmest lähtuva teabe kui ka muust allikast lähtuva liitvideosignaali taasesitamiseks, tuleb klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 85285100 või selle nomenklatuuri alamrubriiki 85285940, on vaja kõiki nende objektiivseid tunnuseid ja omadusi analüüsides hinnata nii seda, mil määral need võivad erinevaid funktsioone täita, kui ka seda, millisel tasemel need neid funktsioone täidavad, et otsustada, kas monitoride põhifunktsioon seisneb selles, et neid kasutatakse automaatses andmetöötlussüsteemis. Seejuures on eriti oluline küsimus, kas need monitorid on konstrueeritud lähedalt vaadates töötamiseks. See, kas monitori kasutaja ja andmeid automaatses andmetöötlusseadmes töötlev ja/või neid sinna sisestav isik on üks ja sama isik, ei ole kõnealuse otsuse tegemisel oluline.

(1) ELT C 276, 6.8.2018.
C 206/13

ET

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 10. aprilli 2019. aasta otsus (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny eelotsusetaotlus — Poola) — menetlus, mille algatamist taotles H. W.

(kohtuasi C-214/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2006/112/EÜ - Käibemaks - Kohtutäitur - Sundtäitmine - Seadusega ette nähtud tasud - Liikmesriigi pädevate ametivõimude halduspraktika, mille kohaselt sisaldavad sellised tasud käibemaksu - Neutraalsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted)

(2019/C 206/15)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Rejonowy w Sopocie

Põhikohtuasja pool

H. W.

menetluses osalesid: PSM „K“, Aleksandra Treder, Sąd Rejonowy w Sopocie (Sopoti rajoonikohus) kohtutäitur

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (muudetud nõukogu 22. juuli 2013. aasta direktiiviga 2013/43/EL), sätteid ja käibemaksu neutraalsuse ning proportsionaalsuse põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi pädevate asutuste selline halduspraktika, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt sisaldab kohtutäituri tasu tema poolt sundtäitmise menetluse raames osutatud teenustega seotud käibemaksu.

(1) ELT C 259, 23.7.2018.
Euroopa Kohtu (teine koda) 11. aprilli 2019. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus — Prantsusmaa) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure versus Premier ministre, Ministre de l’Intérieur, Ministre de l’Action et des Comptes publics

(kohtuasi C-254/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2003/88/EÜ - Tööaja korraldus - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Maksimaalne iganädalane tööaeg - Võrdlusperiood - Libisev või kindlaksmääratud kuupäeval algav võrdlusperiood - Erand - Politseiametnikud)

(2019/C 206/16)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Vastustajad: Premier ministre, Ministre de l’Intérieur, Ministre de l’Action et des Comptes publics

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 6 punkti b, artikli 16 punkti b ja artikli 19 esimesest lõiku tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on iganädalase keskmise tööaja arvutamiseks ette nähtud võrdlusperioodid, mis algavad ja lõpevad konkreetsel kuupäeval, tingimusel et nendes riigisisestes õigusnormides on ette nähtud mehhanismid, mis võimaldavad tagada, et peetakse kinni maksimaalsest 48tunnisest iganädalasest keskmisest tööajast iga kuuekuulise ajavahemiku jooksul, mis ajaliselt langeb kokku kindlaksmääratud kuupäeval algava kahe järjestikuse võrdlusperioodiga.

(1) ELT C 211, 18.6.2018.
1.

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta ja eelkõige selle artikli 2 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et isikut, kes on võõrandajaga sõlminud lepingu haldus- või juhtimisülesande täitmise režiimil (commissâo de serviço) töötamise kohta põhikohtuasjas kõnealuste liikmesriigi õigusnormide tähenduses, saab käsitada „töötajana“ ja ta saab seega tugineda selle direktiiviga antud kaitsele; seda siiski tingimusel, et teda kaitstakse nende õigusnormidega kui töötajat ja et tal on ülemineku kuupäeval kehtiv tööleping — seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
C 263/22

ET

Euroopa Kohtu (suurkoda) 27. mai 2019. aasta otsus (Supreme Courti (Iirimaa) eelotsusetaotlus — Iirimaa) — PFi suhtes tehtud Euroopa vahistamismääruse täitmine

(kohtuasi C-509/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades - Euroopa vahistamismäärus - Raamotsus 2002/584/JAI - Artikli 6 lõige 1 - Mõiste „vahistamismääruse teinud õigusasutus“ - Liikmesriigi peaprokuröri tehtud Euroopa vahistamismäärus - Staatus - Sõltumatuse tagatis)

(2019/C 263/27)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court

Põhikohtuasja pool

PF

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 6 lõike 1 tähenduses mõistet „vahistamismääruse teinud õigusasutus“ tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab liikmesriigi peaprokuröri, kes struktuuriliselt kohtuvõimust sõltumatuna on pädev kriminaalasjas süüdistust esitama ja kelle staatus selles liikmesriigis tagab talle Euroopa vahistamismääruse tegemisel sõltumatuse täitevvõimust.

(1) ELT C 364, 8.10.2018.
3.

Direktiivi 1999/44 artikli 3 lõiget 3 ja artikli 3 lõike 5 teist taanet tuleb nende koostoimes tõlgendada nii, et niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on tarbijal, kes teavitas müüjat kauglepingu alusel ostetud niisuguse kauba lepingutingimustele mittevastavusest, mille vedu tarbija tegevuskohta võib tarbijale põhjustada märkimisväärseid ebamugavusi ja kes tegi kauba lepingutingimustega vastavusse viimise eesmärgil müüjale kättesaadavaks oma elukohas, on õigus leping tühistada põhjusel, et heastamine ei toimunud mõistliku aja jooksul, kui müüja ei võtnud ühtegi sobivat meedet selle kauba lepingutingimustega vastavusse viimiseks, sh ei teavitanud tarbijat kohast, kus see kaup tuleb selle lepingutingimustega vastavusse viimiseks talle kättesaadavaks teha. Sellega seoses tuleb liikmesriigi kohtul direktiiviga 1999/44 kooskõlalise tõlgendamise kaudu tagada kõnealusele tarbijale lepingu tühistamise õigus.
2.

Määruse nr 2913/92 (muudetud määrusega nr 648/2005) artiklit 212a tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamisel olukorras, kus vastavalt muudetud redaktsioonis määruse nr 2913/92 artikli 204 lõikele 1 tekib sama määruse artikli 49 lõikes 1 ette nähtud tähtaja möödumise tõttu tollivõlg, ei ole rakendusmääruse nr 1238/2013 artikli 3 lõike 1 punktis a ja rakendusmääruse nr 1239/2013 artikli 2 lõike 1 punktis a sätestatud tingimus täidetud, kui äriühing, kes on seotud asjaomase kauba tootnud, lähetanud ja selle eest arve esitanud äriühing, keda on nimetatud komisjoni 4. detsembri 2013. aasta rakendusotsuse 2013/707/EL (millega kinnitatakse pakutud hinnakohustus, mis on seotud Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) importi käsitlevate dumpingu- ja subsiidiumivastaste menetlustega, lõplike meetmete kohaldamise ajaks) lisas, asjaomast kaupa küll ei importinud ega korraldanud selle vabasse ringlusse lubamist, kuid tal oli kavas seda teha ja asjaomase kauba saadetise ta ka tegelikult kätte sai.
3.

Määruse nr 2658/87 I lisas, mida on muudetud määrusega nr 1031/2008, esitatud kombineeritud nomenklatuuri XVI jaotise märkuse 1 punkti m tuleb tõlgendada nii, et juhul kui kaup kuulub kombineeritud nomenklatuuri gruppi 90, ei saa see samal ajal kuuluda kombineeritud nomenklatuuri gruppidesse 84 ja 85.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 15. mai 2019. aasta otsus (Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci eelotsusetaotlus — Tšehhi Vabariik) — KORADO, a.s. versus Generální ředitelství cel

(kohtuasi C-306/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Keevitatud terasest tükid - Mitteelektrilised keskkütteradiaatorid - Rubriigid 7307 ja 7322 - Mõisted radiaatorite „osad“ ja „toruliitmikud“ - Rakendusmäärus (EL) 2015/23 - Kehtivus)

(2019/C 255/18)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: KORADO, a.s.

Vastustaja: Generální ředitelství cel

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, mida on muudetud komisjoni 16. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1101/2014, toodud kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et sellised keevitatud terasest tükid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb klassifitseerida „toruliitmikena“ kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 7307, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus ei jõua kõigi tema käsutuses olevate faktiliste asjaolude alusel muule järeldusele.

(1) ELT C 240, 9.7.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 8. mai 2019. aasta otsus (Nejvyšší správní soudi eelotsusetaotlus — Tšehhi Vabariik) — A-PACK CZ s.r.o. versus Odvolací finanční ředitelství

(kohtuasi C-127/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artiklid 90 ja 273 - Võlgniku poolt sellise summa täielikult või osaliselt tasumata jätmine, mis maksukohustuslasele võlgnetakse käibemaksuga maksustatava tehingu eest - Maksustatav summa - Vähendamine - Neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõte)

(2019/C 230/14)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Kassaator (kaebaja esimeses kohtuastmes): A-PACK CZ s.r.o.

Vastaspool (vastustaja esimeses kohtuastmes): Odvolací finanční ředitelství

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 90 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud, et maksukohustuslane ei või käibemaksuga maksustatavat summat korrigeerida juhul, kui võlgnik jätab maksustatava tehingu eest võlgnetava summa täielikult või osaliselt tasumata ning lakkab hiljem olemast käibemaksukohustuslane.

(1) ELT C 152, 30.4.2018.
2.

ELTL artiklit 157 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused õigusnormid, nagu on arutlusel põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud, et kui tähtajatult ja täistööajaga tööle võetud töötaja tööleping öeldakse üles ajal, mil ta on osalise ajaga lapsehoolduspuhkusel, saab see töötaja töölepingu ülesütlemise hüvitist ja ümberpaigutamispuhkuse toetust, mis on vähemalt osaliselt kindlaks määratud vähendatud töötasu alusel, mida ta saab töölepingu ülesütlemise ajal, olukorras, kus osalise ajaga lapsehoolduspuhkust otsustab võtta oluliselt suurem hulk naisi kui mehi, ning kui sellest tulenev erinev kohtlemine ei ole selgitatav objektiivselt põhjendatud teguritega, millel ei ole mingit seost soolise diskrimineerimisega.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 8. mai 2019. aasta otsus (Vrhovno sodišče Republike Slovenije eelotsusetaotlus — Sloveenia) — Jadran Dodič versus Banka Koper, Alta Invest

(kohtuasi C-194/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Ettevõtete üleminek - Direktiiv 2001/23/EÜ - Artikli 1 lõige 1 - Kohaldamisala - Ülemineku hindamise kriteeriumid - Klientide üleminek - Kogu panga finantsteenuste üleminek börsiettevõtjale ilma töötajate üleminekuta)

(2019/C 230/16)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Jadran Dodič

Vastustajad: Banka Koper, Alta Invest

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui üks ettevõte lõpetab tegevuse ja teine ettevõte võtab temalt üle tema klientide finantsinstrumendid ja muu varalise tegevuse riigisiseses õiguses nõutava lepingu alusel, ning esimese ettevõtte klientidel on vabadus otsustada, et nad ei usalda oma börsiväärtpaberite haldamist teisele ettevõttele, siis võib olla tegemist ettevõtte või selle osa üleminekuga, kui klientide üleminek on kinnitust leidnud, mida peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus. Seejuures ei ole tegelikult üleläinud klientide arv, isegi kui see on suur, „ülemineku“ klassifitseerimisel iseenesest määrava tähtsusega ning asjaolu, et esimene ettevõte teeb kontrollitava börsimaaklerina koostööd teise ettevõttega, ei ole üldjuhul oluline.

(1) ELT C 190, 4.6.2018.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 5 lõiget 3 tuleb sama määruse põhjendusi 14 ja 15 arvestades tõlgendada nii, et see, et lennujaama ühel lennurajal oli kütust, mis põhjustas raja sulgemise ja seetõttu hilines pikaajaliselt sellest lennujaamast väljuv või sinna saabuv lend, kuulub selle sätte tähenduses mõiste „erakorralised asjaolud“ alla, kui kõnealune kütus ei pärine selle lennu teostanud vedaja lennukist.
1.

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97, artikli 30 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kui sellise kauba nagu põhikohtuasjas kõne all olevate ravimite tolliväärtus on arvutatud selles sättes ette nähtud tuletatud väärtuse meetodi abil, peab liikmesriigi pädev tolliasutus, selleks et määrata kindlaks „sarnane kaup“, arvestama kõiki asjakohaseid tegureid, nagu kauba koostist, seda, kas neid kaupu on toimeainest lähtuvalt võimalik üksteisega asendada või kaubanduslikult üksteise vastu välja vahetada, ning andma üksikasjaliku hinnangu ja võtma arvesse kõiki tegureid, mis võivad mõjutada kõnealuse kauba tegelikku majanduslikku väärtust, sealhulgas imporditud kauba ja selle tootja turupositsiooni.