Konkreetselt ei toeta kodukorra artikli 81 alusel põhistatud määrusega hagi rahuldamata jätmine mitte üksnes menetlusökonoomiat, vaid hoiab kokku ka kohtuistungi pidamisega seotud poolte kulusid, kui Avaliku Teenistuse Kohus leiab toimikus esitatud dokumentide põhjal, et ta on toimiku materjalidest saanud piisavalt teavet ning sellest tulenevalt täiesti veendunud, et hagiavaldus on ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, ning leiab pealegi, et kohtuistung ei annaks selles suhtes mingit lisateavet.

Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikkel 81 näeb ette, et kui hagi on tervikuna või osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, võib kohus ilma menetlust jätkamata lõpetada kohtuasja põhistatud määrusega.

Lisaks viiks seisukoht, mille kohaselt juhul, kui asjaomane ametikoht oli hagi esitamise hetkel juba täidetud, on kandidatuuri tagasilükkamise otsuse tühistamise nõue vastuvõetav ainult siis, kui väljalangenud kandidaat taotleb samal ajal ametisse nimetamise otsuse tühistamist, selleni, et hagidele, mis puudutavad personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses isikut kahjustava meetme õiguspärasust, kehtestataks vastuvõetavuse tingimus, mida ei ole personalieeskirjades ette nähtud. Nimelt ei pane ei personalieeskirjade artikkel 91, mis käsitleb ametnike poolt liidu kohtutesse esitatud hagisid neid kahjustavate meetmete peale, ega üksi teine õigusnorm valikumenetlusest väljalangenud kandidaadile kohustust, et tema hagi oleks samaaegselt esitatud kandidatuuri tagasilükkamise otsuse peale ja teise kandidaadi ametisse nimetamise otsuse peale, selleks et hagi oleks vastuvõetav.

Personalieeskirjade artiklites 90 ja 91 ette nähtud kaebuse ja hagi esitamise tähtajad on kehtestatud avalikes huvides ning pooled ja kohus – kelle ülesanne on ka omal algatusel kontrollida, kas neist on kinni peetud – ei saa neid muuta. Need tähtajad vastavad õiguskindluse nõudele ning vajadusele hoida õigusemõistmise käigus ära diskrimineerimine või meelevaldne kohtlemine.

Seega asjaolu, et institutsioon või amet vastas sisulistele argumentidele halduskaebuse kohta tehtud otsuses, toomata välja võimalust, et halduskaebus on hilinenult esitatud ja on seega vastuvõetamatu, või kui ta isegi sõnaselgelt mainis asjaomasele isikule, et tal on õigus otsus kohtus vaidlustada, siis ei mõjuta see Avaliku Teenistuse Kohtu poolt selle hagi vastuvõetavuse hindamist, mis järgnevalt selle otsuse peale esitati. Selle tulemuseks ei või nimelt olla, et personalieeskirjade artiklites 90 ja 91 kehtestatud kohustuslikest tähtaegade süsteemist kaldutakse kõrvale ja veel vähem vabastab see Avaliku Teenistuse Kohtu kohustusest kontrollida personalieeskirjadega kehtestatud tähtaegadest kinnipidamist.

(vt punktid 28 ja 29)

Euroopa Kohus: kohtuotsused Müllers vs. EMSK, 79/70, EU:C:1971:79, punkt 18, ja Moussis vs. komisjon, 227/83, EU:C:1984:276, punkt 13.

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused Offermann vs. parlament, T‑129/89, EU:T:1991:55, punkt 34, ja Rasmussen vs. komisjon, T‑35/96, EU:T:1997:36, punkt 30, ning kohtumäärus Braun‑Neumann vs. parlament, T‑306/08 P, EU:T:2009:6, punkt 37.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärused Schmit vs. komisjon, F‑3/05, EU:F:2006:31, punkt 24; Lebedef vs. komisjon, F‑60/13, EU:F:2014:6, punkt 36, ja Michel vs. komisjon, F‑44/13, EU:F:2014:40, punkt 68.