ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 2/7

ET

Euroopa Kohtu (viies koda) 28. oktoobri 2021. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Ferrari SpA versus Mansory Design & Holding GmbH, WH

(Kohtuasi C-123/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 6/2002 - Ühenduse disainilahendused - Artiklid 4, 6 ja 11 - Õiguste rikkumist käsitlev hagi - Ühenduse registreerimata disainilahendus - Toote osa väliskujundus - Kaitse tingimused - Mitmeosalise toote koostisosa - Eristatavus - Avalikkusele kättesaadavaks tegemine)

(2022/C 2/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ferrari SpA

Kostjad: Mansory Design & Holding GmbH, WH

Resolutsioon

Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta artikli 11 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et toote selliste kujutiste avalikkusele kättesaadavaks tegemine, nagu autofotode avaldamine, vastab selle toote ühe osa avalikkusele kättesaadavaks tegemisele asjaomase määruse artikli 3 punkti a tähenduses või mitmeosalise toote koostisosa avalikkusele kättesaadavaks tegemisele asjaomase määruse artikli 3 punkti c ja artikli 4 lõike 2 tähenduses, kui selle osa või koostisosa väliskujundus on kättesaadavaks tegemise toimingu ajal selgesti identifitseeritav.

Selleks et saaks kontrollida, kas väliskujundus vastab sama määruse artikli 6 lõikes 1 sätestatud eristatavuse tingimusele, peab asjaomane osa või koostisosa olema toote või mitmeosalise toote nähtav osa, mis on selgelt piiritletud joonte, piirjoonte, värvide, kuju või erilise teksti poolest.

(1) ELT C 215, 29.6.2020.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. oktoobri 2021. aasta otsus (Högsta domstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Republiken Polen versus PL Holdings Sàrl

(Kohtuasi C-109/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühelt poolt Belgia Kuningriigi valitsuse ja Luksemburgi Suurhertsogiriigi valitsuse ning teiselt poolt Poola Rahvavabariigi valitsuse vahel 19. mail 1987 allakirjutatud leping investeeringute vastastikuse soodustamise ja kaitse kohta - Vahekohtumenetlus - Vaidlus liikmesriigi investori ja teise liikmesriigi vahel - Selles lepingus ette nähtud vahekohtuklausel, mis on liidu õigusega vastuolus - Tühisus - Ad hoc vahekohtukokkulepe vaidluse poolte vahel - Osalemine vahekohtumenetluses - Teise liikmesriigi vaikimisi tehtud tahteavaldus vahekohtukokkuleppe sõlmimiseks - Õigusvastasus)

(2022/C 2/08)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta domstolen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Republiken Polen

Kostja: PL Holdings Sàrl

Resolutsioon

ELTL artikleid 267 ja 344 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis lubavad liikmesriigil sõlmida teise liikmesriigi investoriga ad hoc vahekohtukokkuleppe, mis võimaldab jätkata vahekohtumenetlust, mis on algatatud selle kokkuleppega samasisulise vahekohtuklausli alusel, mis sisaldub nende kahe liikmesriigi vahel sõlmitud rahvusvahelises lepingus ja mis on tühine, kuna see on nende samade artiklitega vastuolus.

(1) ELT C 161, 11.5.2020.
2.

Direktiivi 2012/13 artikli 6 lõiget 3 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on kohustatud nii palju kui võimalik tõlgendama süüdistuse muutmist käsitlevaid riigisiseseid õigusnorme kooskõlaliselt nii, et see võimaldab prokuröril kohtuistungi ajal kõrvaldada süüdistusakti sisulised ebatäpsused ja puudused viisil, mis täielikult ja tõhusalt arvestab süüdistatava kaitseõigusi. Ainult juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et selline kooskõlaline tõlgendamine ei ole võimalik, peab ta jätma kohaldamata riigisisese õigusnormi, mis keelab kohtumenetlust peatada ja saata asja tagasi prokurörile, et viimane koostaks uue süüdistusakti.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. oktoobri 2021. aasta otsus (Kúria eelotsusetaotlus – Ungari) – CHEP Equipment Pooling NV versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Kohtuasi C-396/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Käibemaksu tagastamise kord maksukohustuslaste puhul, kelle asukoht ei ole tagastamisliikmesriigis - Direktiiv 2008/9/EÜ - Artikli 20 lõige 1 - Tagastamisliikmesriigi nõue esitada lisateavet - Asjaolud, mille kohta võidakse esitada lisateabe nõue - Tagastamistaotlusele kantud summa ja esitatud arvetel oleva summa vaheline erinevus - Hea halduse põhimõte - Käibemaksu neutraalsuse põhimõte - Õigust lõpetav tähtaeg - Tagajärjed maksukohustuslase vigade paranduse suhtes)

(2021/C 513/19)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kúria

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: CHEP Equipment Pooling NV

Vastustaja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Resolutsioon

Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiivi 2008/9/EÜ, millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad käibemaksu tagastamiseks vastavalt direktiivile 2006/112/EÜ maksukohustuslastele, kelle asukoht ei ole tagastamisliikmesriigis, vaid teises liikmesriigis, artikli 20 lõiget 1 tuleb tõlgendada neutraalse maksustamise ja hea halduse põhimõtet arvesse võttes nii, et sellega on vastuolus, kui tagastamisliikmesriigi maksuhaldur tagastab juhul, kui ta on kindel – võttes vajaduse korral arvesse maksukohustuslase esitatud lisateavet –, et tegelikult tasutud sisendkäibemaksu summa, nagu see on märgitud tagastamistaotlusele lisatud arvel, on suurem kui sellele taotlusele kantud summa, käibemaksu ainult selle viimati nimetatud summa ulatuses, ilma et ta oleks enne palunud viivitamatult ja temale kõige sobivamate vahenditega maksukohustuslaselt, et viimane parandaks oma tagastamistaotluse taotlusega, mis loetakse esitatuks esialgse taotluse esitamise kuupäeval.

(1) ELT C 423, 7.12.2020.
3.

Direktiivi 2006/112 (muudetud direktiiviga 2010/45) artikleid 167–171 ja 178 ning direktiivi 2008/9 tuleb tõlgendada nii, et kauba tarnija poolt arve ühepoolne tühistamine pärast seda, kui tagastamisliikmesriik on teinud otsuse, millega jäeti rahuldamata sellel arvel põhinev käibemaksu tagastamise taotlus, kui see otsus on juba lõplikult jõustunud ning kui tarnija on seejärel hilisemal tagastamisperioodil väljastanud samade tarnete kohta uue arve, ilma et neid tarneid oleks kahtluse alla seatud, ei mõjuta vähimalgi määral selle käibemaksu tagasisaamise õiguse olemasolu, mida on juba kasutatud, ega perioodi, mille jooksul seda tuleb kasutada.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. oktoobri 2021. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – E versus Finanzamt N (C-45/20) ja Z versus Finanzamt G (C-46/20)

(Liidetud kohtuasjad C-45/20 ja C-46/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 167, artikli 168 punkt a, artikkel 250 ja artikkel 252 - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Kinnisasi - Töötuba - Fotogalvaaniline seade - Liigitusotsus, mis annab mahaarvamisõiguse - Liigitusotsusest teatamine - Mahaarvamisõiguse kasutamise õigust lõpetav tähtaeg - Maksumaksja isikliku vara hulka liigitumise eeldus, kui liigitusotsusest ei ole teatatud - Neutraalsuse põhimõte - Õiguskindluse põhimõte - Võrdväärsuse ja proportsionaalsuse põhimõte)

(2021/C 502/10)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: E (C-45/20), Z (C-46/20)

Vastustajad: Finanzamt N (C-45/20), Finanzamt G (C-46/20)

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (muudetud nõukogu 22. detsembri 2009. aasta direktiiviga 2009/162/EL), artikli 168 punkti a koostoimes muudetud direktiivi artikliga 167 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mida liikmesriigi kohus tõlgendab nii, et kui maksukohustuslasel on õigus otsustada kauba arvamine oma ettevõtte vara hulka ja kui hiljemalt iga-aastase käibedeklaratsiooni esitamiseks seadusega ette nähtud tähtaja lõpuks ei ole liikmesriigi pädevale maksuhaldurile edastatud sõnaselget otsust või piisavaid tõendeid, et ta saaks tuvastada kauba sellise liigitamise, võib ta keelduda selle kaubaga seotud käibemaksu mahaarvamise lubamisest, lugedes kauba arvatuks maksukohustuslase isikliku vara hulka, välja arvatud juhul, kui konkreetsetest õigusnormidest, mille alusel seda võimalust saab kasutada, ilmneb, et see ei ole proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.

(1) ELT C 191, 8.6.2020.
2.

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad keelatud loteriide majandustegevuse käigus kättesaadavaks tegemise eest imperatiivselt ette: — miinimumtrahvi määramise iga keelatud mänguautomaadi eest, nägemata ette määratavate rahatrahvide kogusumma ülempiiri, tingimusel et määratud trahvide kogusumma ei ole liiga suur võrreldes majandusliku eelisega, mida karistatavate rikkumiste teel võib saada; — asendusaresti määramise iga keelatud mänguautomaadi eest, nägemata ette määratavate asendusarestide kogupikkuse ülempiiri, tingimusel et tegelikult määratud asendusarest ei ole tuvastatud kuritegude raskust arvestades liiga pikk, ja — menetluskulude väljamõistmise osas, mis moodustab 10 % määratud rahatrahvidest, tingimusel et see summa ei ole menetluse tegelikku maksumust arvestades ülemäärane ega riku Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud õigust pöörduda kohtusse.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 14. oktoobri 2021. aasta otsus (Oberlandesgericht Kölni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Biofa AG versus Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG

(Kohtuasi C-29/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) nr 528/2012 - Artikli 3 lõike 1 punktid a ja c - Mõisted „biotsiid“ ja „toimeaine“ - Tingimused - Muu toimeviis kui puhtfüüsikaline või mehaaniline toime - Artikli 9 lõike 1 punkt a - Toimeaine heakskiit - Heakskiidu ulatus)

(2021/C 502/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Biofa AG

Kostja: Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määruse (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrusega (EL) nr 334/2014, artikli 3 lõike 1 punkti a esimest taanet koostoimes sama määruse artikli 3 lõike 1 punktiga c tuleb tõlgendada nii, et toode, mis on ette nähtud kahjulike organismide hävitamiseks, tõrjeks või kahjutuks muutmiseks ja mis sisaldab komisjoni rakendusmääruse alusel heakskiidetud toimeainet vastavalt kõnealuse määruse artikli 9 lõike 1 punktile a, ei kuulu ainuüksi selle heakskiitmise tõttu mõiste „biotsiid“ alla artikli 3 lõike 1 punkti a esimese taande tähenduses, nii et liikmesriigi pädev kohus peab kontrollima, kas see toode vastab kõnealuse mõiste alla kuulumiseks kõigile viimati nimetatud sättes kehtestatud tingimustele. Siiski peab kohus juhul, kui toote koostis on sama mis biotsiidil, mida esitletakse toimeaine heakskiitmise taotluse esitamisel tüüpilise tootena, asuma seisukohale, et see toode kuulub kõnealuse mõiste alla.

(1) ELT C 191, 8.6.2020.
2.

Liidu kodanike vaba liikumise õigust, mis on ette nähtud ELTL artikli 21 lõikes 1, tuleb määruses (EÜ) nr 562/2006 (muudetud määrusega (EL) nr 610/2013) sätestatud piiride ületamist puudutavaid sätteid arvestades tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, millega liikmesriik näeb oma kodanikele kriminaalkaristuse ähvardusel ette kohustuse kanda teisest liikmesriigist saabudes tema territooriumile sisenemisel kaasas kehtivat isikutunnistust või passi, tingimusel et see kohustus ei mõjuta sisenemisõigust ja et selle kohustuse rikkumise eest määratavate karistuste kohaldamise kord on kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega, muu hulgas proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõttega. Lõbusõidulaeva pardal toimuv reis kõnealusest liikmesriigist teise liikmesriiki läbi rahvusvaheliste vete kuulub selle määruse VI lisa punkti 3.2.5 teises lõigus ette nähtud tingimustel nende juhtude hulka, mil sellise dokumendi esitamist võib nõuda.
1.

Komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsuse 2011/278/EL, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks, artikli 3 punkti d tuleb tõlgendada nii, et mõiste „kütusepõhise võrdlusaluse käitiseosa“ hõlmab käitises esmase vase tootmise puhul – mis kuulub Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi), I lisas loetletud tegevuste hulka – hõljuvsulatusahjuga valukoda, mis tagab kasutatavas tooraines – vasekontsentraadis – sisalduva väävli oksüdatsiooni.
3.

Protokolli (nr 7) Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta artikli 11 punkti a tuleb koostoimes selle protokolli artiklitega 17 ja 22 tõlgendada nii, et kriminaalmenetluse eest vastutav riigisisene asutus – st vastavalt menetlusstaadiumile kohtueelset kriminaalmenetlust läbiviiv asutus või pädev kriminaalkohus – on esimesena pädev hindama, kas võimalik süütegu, mille pani toime riigi keskpanga juhataja Euroopa Keskpanga organi liikmena, on selle juhataja selline tegu, mille viimane on teinud selle organi raames oma ülesannete täitmisel, kuid kahtluse korral peab riigisisene asutus lojaalse koostöö põhimõttest tulenevalt taotlema Euroopa Keskpangalt arvamust ja seda järgima. Seevastu ainult Euroopa Keskpanga ülesanne on juhul, kui talle esitatakse sellelt juhatajalt puutumatuse äravõtmise taotlus, hinnata, kas puutumatuse äravõtmine on vastuolus liidu huvidega; seda hinnangut võib Euroopa Kohus vajaduse korral kontrollida.
2.

ELTL artikli 101 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et tarnija ja turustaja vahel sõlmitud kokkuleppele, mille kohaselt on lõppkasutajaga esimesena potentsiaalse tehingu registreerinud turustajal kuue kuu jooksul alates selle tehingu registreerimisest „müügitehingu tegemise eesõigus“, välja arvatud juhul, kui kasutaja sellega ei nõustu, võib juhul, kui see on käsitatav „kokkuleppena, mille eesmärgiks“ või „tagajärjeks“ on takistada, piirata või kahjustada konkurentsi ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses, kohaldada selle artikli lõikes 3 ette nähtud erandit ainult juhul, kui see kokkulepe vastab selles sättes ette nähtud tingimustele.
2.

Direktiivi 93/13 artikleid 5 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui liikmesriigi kohus, kes on tuvastanud, et müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingu tingimus on ebaõiglane direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses, tõlgendab seda tingimust selle ebaõiglase laadi leevendamiseks, isegi kui selline tõlgendus vastaks lepingupoolte ühisele tahtele.
2.

Määruse nr 1178/2011 (muudetud määrusega 2018/1119) I lisa 3. liite A-jao lõiget 10 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui taotleja on sooritanud lennueksami enne kui ta on läbinud kõik nõutud lennuväljaõppetunnid, võib talle CPL(A) loa välja anda alles siis, kui ta on oma väljaõppe lõpetanud ja uuesti sooritanud vastava lennueksami.
1.

Nõukogu 19. aprilli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 423/2007, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mida on muudetud nõukogu 5. juuni 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 618/2007, artikli 7 lõiget 1 koostoimes määruse nr 423/2007 artikli 1 punktidega h ja j, nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määruse (EL) nr 961/2010, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus nr 423/2007, artikli 16 lõiget 1 koostoimes määruse nr 961/2010 artikli 1 punktidega h ja i ning nõukogu 23. märtsi 2012. aasta määruse (EL) nr 267/2012, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus nr 961/2010, artikli 23 lõiget 1 koostoimes määruse nr 267/2012 artikli 1 punktidega j ja k tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus kohaldada ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames külmutatud rahaliste vahendite ja majandusressursside suhtes ilma riigi pädeva asutuse eelneva loata kaitsemeetmeid, millega antakse asjaomasele võlausaldajale õigus oma nõuete rahuldamisele eelisjärjekorras võrreldes teiste võlausaldajatega, isegi kui nende meetmete tagajärg ei ole, et vara väljub võlgniku vara hulgast.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 11. novembri 2021. aasta otsus (Krajský soud v Brně eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – ELVOSPOL versus Odvolací finanční ředitelství

(Kohtuasi C-398/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 90 - Käibemaksuga maksustatava väärtuse vähendamine - Võlgniku pankroti tõttu hinna osaline või täielik mittetasumine - Tasumisele kuuluva käibemaksu korrigeerimiseks liikmesriigi õigusnormidega ette nähtud tingimused - Tingimus, mille kohaselt ei või osaliselt või täielikult tasumata nõue olla tekkinud võlgnikust äriühingu pankroti väljakuulutamisele eelneva kuue kuu jooksul - Vastuolu)

(2022/C 11/15)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Krajský soud v Brně

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: ELVOSPOL

Vastustaja: Odvolací finanční ředitelství

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 90 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis seab käibemaksusumma korrigeerimiseks tingimuse, et osaliselt või täielikult tasumata võlanõue ei või olla tekkinud võlgnikust äriühingu pankroti väljakuulutamisele eelnenud kuue kuu jooksul, samas kui see tingimus ei võimalda välistada, et see nõue võib lõpuks muutuda selliseks, mille rahuldamist ei ole enam võimalik nõuda.

(1) ELT C 359, 26.10.2020.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 11. novembri 2021. aasta otsus (High Court of Justice’i (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – M-i pankrotihaldur BJ, M-i pankrotihaldur OV versus M-i abikaasa, MH, ILA, M

(Kohtuasi C-168/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - Liidu kodakondsus - ELTL artikkel 21 - Asutamisvabadus - ELTL artikkel 49 - Võrdne kohtlemine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikli 24 lõige 1 - Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi õigusnormid, mis seavad pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste üldjuhul täieliku ja automaatse pankrotivarast välistamise tingimuseks nõude, et see skeem peab olema maksuhalduri poolt tunnustatud - Selle nõude kohaldamine sellise liidu kodaniku maksejõuetusmenetluses, kes on kasutanud oma õigust vabalt liikuda selleks, et asuda Ühendkuningriigis alaliselt tegutsema füüsilisest isikust ettevõtjana - Pensioniõigused, mis see liidu kodanik on omandanud oma päritoluliikmesriigis loodud ja maksuhalduri poolt tunnustatud pensioniskeemis - Selliste pensioniõiguste väljaarvamine pankrotivarast välistatava vara hulgast - Pankrotivõlgniku jaoks selgelt ebasoodsama pankrotivarast välistamise korra kohaldamine sellistele pensioniõigustele)

(2022/C 11/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (business and property courts, insolvency and companies list)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: M-i pankrotihaldur BJ, M-i pankrotihaldur OV

Kostjad: M-i abikaasa, MH, ILA, M

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm, mis seab pensioniskeemist tulenevate pensioniõiguste pankrotivarast üldjuhul täieliku ja automaatse välistamise sõltuvusse nõudest, et pankroti väljakuulutamise ajal peab see skeem olema selles riigis maksuhalduri poolt tunnustatud, juhul kui see nõue kehtib olukorras, kus liidu kodanikul, kes oli enne tema pankroti väljakuulutamist kasutanud oma õigust vabalt liikuda ja asunud alaliselt elama sellesse riiki, et tegeleda seal füüsilisest isikust ettevõtjana majandustegevusega, on pensioniõigused, mis tulenevad tema päritoluliikmesriigis loodud ja maksuhalduri poolt tunnustatud pensioniskeemist, välja arvatud juhul, kui sellest riigisisesest sättest tulenev asutamisvabaduse piirang on põhjendatud, kuna see teenib ülekaalukat üldist huvi, on sellega taotletava eesmägi saavutamiseks sobiv ega lähe kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik.

(1) ELT C 262, 10.8.2020.
Euroopa Kohtu (viies koda) 11. novembri 2021. aasta otsus (The Labour Courti, Iirimaa eelotsusetaotlus – Iirimaa) – MG versus Dublin City Council

(Kohtuasi C-214/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Tööaja korraldus - Direktiiv 2003/88/EÜ - Artikkel 2 - Mõiste „tööaeg“ - Reservpäästja - Valve väljakutsevalve raames - Valveperioodi ajal ettevõtjana kutsetegevusega tegelemine - Väljakutsevalvest tulenevad piirangud)

(2022/C 11/10)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

The Labour Court, Iirimaa

Põhikohtuasja pooled

Hageja: MG

Kostja: Dublin City Council

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 2 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et reservpäästja selline valveperiood väljakutsevalve raames, mille ajal see töötaja tegeleb tööandja loal omal käel kutsetegevusega, kuid peab häire korral jõudma oma päästedepoosse hiljemalt kümne minuti jooksul, ei ole „tööaeg“ selle sätte tähenduses, kui kõikidele käesoleva asja asjaoludele, mis puudutavad eelkõige muu kutsetegevusega tegelemise ulatust ja laadi ning seda, et puudub kohustus osaleda kõikides selle päästedepoo väljakutsetes, antavast hinnangust nähtub, et sellele töötajale nimetatud perioodil seatud piirangud ei ole sellised, mis mõjutaksid objektiivselt ja väga oluliselt tema võimalust sel ajavahemikul vabalt kasutada aega, mille jooksul tema kui reservpäästja tööalaseid teeneid ei vajata.

(1) ELT C 262, 10.8.2020.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 11. novembri 2021. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV versus Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

(Kohtuasi C-388/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) nr 1169/2011 - Toidualase teabe esitamine tarbijatele - Artikli 9 lõike 1 punkt l - Toitumisalane teave - Artikli 31 lõike 3 teine lõik - Energiasisalduse ja toitainete koguse arvutamine - Võimalus anda sellekohast teavet valmistoidu kohta - Tingimused - Artikli 33 lõike 2 teine lõik - Väljendamine portsjoni või tarbimisühiku kohta)

(2022/C 11/14)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

Kostja: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määruse (EÜ) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004, artikli 31 lõike 3 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et see säte on kohaldatav üksnes sellise toidu suhtes, mille puhul on vajalik valmistamine ja mille valmistamisviis on ette kindlaks määratud.

(1) ELT C 433, 14.12.2020.