ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/12

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. novembri 2012. aasta otsus (Juzgado de lo Social de Barcelona (Hispaania) eelotsusetaotlus) — Isabel Elbal Moreno versus Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Kohtuasi C-385/11) (1)

(ELTL artikkel 157 - Direktiiv 79/7/EMÜ - Direktiiv 97/81/EÜ - Osalist tööaega käsitlev raamkokkulepe - Direktiiv 2006/54/EÜ - Sissemaksetel põhinev vanaduspension - Mees- ja naistöötajate võrdne kohtlemine - Kaudne sooline diskrimineerimine)

2013/C 26/20

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Social de Barcelona

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Isabel Elbal Moreno

Kostjad: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Ese

Eelotsusetaotlus — Juzgado de lo Social de Barcelona — Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe, mis on lisatud nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/81/EÜ (EÜT 1998, L 14, lk 9; ELT eriväljaanne 05/03, lk 267), klausli 4 punkti 1, nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas (EÜT 1979 L 6, lk 24; ELT eriväljaanne 05/01, lk 215) artikli 4 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuestisõnastamine) (ELT L 204, lk 23) artikli 4 tõlgendamine — Töötingimuse mõiste — Sissemaksetel põhinev vanaduspension, mis arvutatakse Hispaania seadusest tuleneva korra alusel ja mille sissemakseid teeb töötaja ise enda arvel — Osalise tööajaga töötajate diskrimineerimine.

Resolutsioon

Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas vastuolus liikmesriigi regulatsioon, mis nõuab osalise tööajaga töötajatelt, kellest enamik on naised, täistööajaga töötajatega võrreldes proportsionaalselt pikemat sissemakseperioodi selleks, et saada sissemaksetel põhinevat vanaduspensioni, mille summat on vastavalt nende tööajale proportsionaalselt vähendatud.

(1) ELT C 290, 1.10.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/12

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. novembri 2012. aasta otsus (Audiencia Provincial de Barcelona — Hispaania eelotsusetaotlus) — Pedro Espada Sánchez, Alejandra Oviedo Gonzales, Lucía Espada Oviedo, Pedro Espada Oviedo versus Iberia Líneas Aéreas de España SA

(Kohtuasi C-410/11) (1)

(Õhutransport - Montréali konventsioon - Artikli 22 lõige 2 - Vedaja vastutus pagasi puhul - Pagasi hävimise, kaotsimineku, kahjustumise või hilinemisega seotud vastutuse piirmäärad - Mitme reisija ühine pagas - Registreerimine neist ainult ühe poolt)

2013/C 26/21

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Barcelona

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Pedro Espada Sánchez, Alejandra Oviedo Gonzales, Lucía Espada Oviedo, Pedro Espada Oviedo

Kostja: Iberia Líneas Aéreas de España SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Audiencia Provincial de Barcelona — Rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni (Montréali konventsioon) artikli 3 lõike 3 ja artikli 22 lõike 2 (nõukogu otsus 2001/539/EÜ; EÜT L 194, lk 38; ELT eriväljaanne 07/05, lk 491) tõlgendamine — Lennuettevõtjate vastutus reisijate ja nende pagasi vedamisel — Vastutuse piirmäärad pagasi hävimise, kaotsimineku, kahjustumise või hilinemise korral

Resolutsioon

Rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni, mis sõlmiti Montréalis 28. mail 1999, kirjutati Euroopa Ühenduse poolt alla 9. detsembril 1999 ja kiideti tema nimel heaks nõukogu 5. aprilli 2001. aasta otsusega 2001/539/EÜ, artikli 22 lõiget 2 koostoimes selle konventsiooni artikli 3 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et õigus hüvitisele ja pagasi kaotsimineku eest vedajal lasuva vastutuse piirmäär on kohaldatavad ka reisija suhtes, kes nõuab seda hüvitist sellise pagasi kaotsimineku eest, mis on registreeritud teise reisija nimel, kui kaotsiläinud pagas sisaldas tõepoolest esimese reisija asju.

(1) ELT C 290, 1.10.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 9/13

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. novembri 2012. aasta otsus (Fővárosi Törvényszéki (varem Fővárosi Bíróság) — Ungari eelotsusetaotlus) — Bericap Záródástechnikai bt versus Plastinnova 2000 kft

(Kohtuasi C-180/11) (1)

(Direktiiv 2004/48/EÜ - Normid, mis reguleerivad tõendite uurimist kasuliku mudeli kaitse tühistamise taotlust lahendava siseriikliku kohtu menetluses - Siseriikliku kohtu pädevus - Pariisi konventsioon - TRIPS-leping)

2013/C 9/19

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Törvényszék (varem Fővárosi Bíróság)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Bericap Záródástechnikai bt

Vastustaja: Plastinnova 2000 kft

Magyar Szabadalmi Hivatali osavõtul

Ese

Eelotsusetaotlus — Fővárosi Bíróság — Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu lisas 1 C sisalduva intellektuaalomandi õiguse kaubandusaspektide lepingu, 20. märtsil 1883 Pariisis allkirjastatud tööstusomandi kaitse konventsiooni ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta (ELT L 157, lk 45; ELT eriväljaanne 17/02, lk 32) tõlgendamine — Siseriiklikus kohtus, kellele on esitatud kasuliku mudeli kaitse tühistamise taotlus, tõendite uurimise eeskirjad — Siseriikliku kohtu pädevus

Resolutsioon

Kuivõrd Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta artikli 2 lõike 1 ja artikli 3 lõike 2 sätted, kui neid tõlgendada koostoimes 20. märtsil 1883. aastal Pariisis allkirjastatud, viimati 14. juulil 1967 Stockholmis läbi vaadatud ja 28. septembril 1979 muudetud tööstusomandi kaitse konventsiooni artikli 2 lõike 1 ning intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (mis on toodud Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asutamislepingu (allkirjastatud Marrakechis 15. aprillil 1994) 1 C lisas ja heaks kiidetud nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsusega 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994)) artikli 41 lõigetega 1 ja 2, ei ole põhikohtuasjas käsitletud menetlusega sarnasele tühistamismenetlusele kohaldatavad, siis ei saa neid sätteid käsitada nii, et nendega on vastuolus see, kui sellises kohtumenetluses:

— ei ole kohus seotud poolte nõuete ja taotlustega ning ta võib omal algatusel määrata tema hinnangul vajalike tõendite esitamise;

— ei ole kohus seotud tühistamistaotluse kohta tehtud haldusotsuse ega selles tuvastatud faktiliste asjaoludega, ja

— ei saa kohus uuesti kontrollida tõendeid, mis on esitatud koos varasema tühistamistaotlusega.

(1) ELT C 232, 6.8.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 9/11

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. novembri 2012. aasta otsus (Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Pfeifer & Langen KG versus Hauptzollamt Aachen

(Kohtuasi C-131/11) (1)

(Põllumajandus - Määrus (EMÜ) nr 1443/82 - Artikli 3 lõige 4 - Suhkrusektori kvoodisüsteemi kohaldamine - Liikmesriigi pädevate asutuste poolt tootja juures läbi viidud järelkontrolli käigus tuvastatud ülemäärane suhkrukogus - Ülejäägi arvessevõtmine lõpliku toodangu kindlaksmääramisel turustusaastal, mil niisugune lahknevus tuvastati)

2013/C 9/16

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Pfeifer & Langen KG

Kostja: Hauptzollamt Aachen

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Düsseldorf — Komisjoni 8. juuni 1982. aasta määruse (EMÜ) nr 1443/82, millega sätestatakse suhkrusektori kvoodisüsteemi kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (ELT L 158, lk 17), artikli 3 lõike 4 tõlgendamine — Liikmesriigi ametiasutuste poolt järelkontrolli raames kindlakstehtud ülemäärased isoglükoosi kogused — Selle ülemäärase koguse võimalik arvessevõtmine lõpliku toodangu kindlaksmääramisel turustusaastal, mil ülemäärane kogus kindlaks tehti

Resolutsioon

Komisjoni 8. juuni 1982. aasta määruse (EMÜ) nr 1443/82, millega sätestatakse suhkrusektori kvoodisüsteemi kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad (muudetud komisjoni 23. veebruari 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 392/94), artikli 3 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et seda ei kohaldata olukorras, kus liikmesriigi ametiasutused on tootja juures läbi viidud järelkontrolli käigus tuvastanud ülemäärase suhkrukoguse, juhul kui see koosneb C-suhkrust.

(1) ELT C 179, 18.6.2011.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et kinnisvara üürile- ja rendileandmise mõiste hõlmab sellise paatelamu üürileandmist koos selle juurde kuuluva ala ja paadisillaga, mis on kinnitatud kaldanõlvale ja jõepõhja kinnitustega, mida ei ole lihtne lahti võtta, asub jõeveel piiritletud ja identifitseeritavas kohas ja mida üürilepingu sätete kohaselt kasutatakse püsivalt ainult restoran-diskoteegi pidamiseks selles kohas. See üürileandmine on üks sooritus, mis on maksust vabastatud, ilma et oleks vaja eristada paatelamu ja paadisilla üürileandmist.
1.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 32 tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab samuti otsust, millega liikmesriigi kohus tunnistab kohtualluvuse kokkuleppe alusel, et tal puudub pädevus, sõltumata sellise otsuse liigitamisest teise liikmesriigi õiguses.
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/9

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 19. detsembri 2012. aasta otsus — Bavaria NV versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-445/11 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepe - Madalmaade õlleturg - Komisjoni otsus, millega tuvastatakse EÜ artikli 81 rikkumine - Trahvid - Haldusmenetluse kestus - Trahvi suurus)

2013/C 46/16

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Apellant: Bavaria NV (esindajad: advocaat O. Brouwer, advocaat P. W. Schepens ja advocaat N. Al-Ani)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Van Nuffel ja F. Ronkes Agerbeek, keda abistas advocaat M. Slotboom)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda laiendatud koosseisus) 16. juuni 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-235/07: Bavaria vs. komisjon, milles Üldkohus tühistas komisjoni 18. aprilli 2007. aasta otsuse K(2007) 1697, mis käsitleb (EÜ) artikli 81 alusel algatatud menetlust (juhtum COMP/B/37.766 — Madalmaade õlleturg) artikli 1 selles osas, milles Euroopa Komisjon tuvastas, et Bavaria NV osales rikkumises, mis seisnes selles, et aeg-ajalt kooskõlastati Madalmaade „horeca” sektori üksikutele tarbijatele pakutavaid hinnast erinevaid äritingimusi

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Bavaria NV-lt.

(1) ELT C 340, 19.11.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 19. detsembri 2012. aasta otsus (Gerechtshof te ’s-Gravenhage — Madalmaad eelotsusetaotlus) — Leno Merken BV versus Hagelkruis Beheer BV

(Kohtuasi C-149/11) (1)

(Ühenduse kaubamärk - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Artikli 15 lõige 1 - Mõiste „kaubamärgi tegelik kasutamine” - Kasutamise territoriaalne ulatus - Ühenduse kaubamärgi kasutamine üheainsa liikmesriigi territooriumil - Piisavus)

2013/C 46/05

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Gerechtshof te ’s-Gravenhage

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Leno Merken BV

Kostja: Hagelkruis Beheer BV

Ese

Eelotsusetaotlus — Gerechtshof ’s-Gravenhage — Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1) artikli 15 lõike 1 tõlgendamine — Kaubamärgi kasutamine — Tegelik kasutamine — Mõiste — Ühenduse kaubamärgi kasutamine üheainsa liikmesriigi territooriumil — Kasutamine, mida loetakse selles liikmesriigis identse siseriikliku kaubamärgi korral tegelikuks kasutamiseks

Resolutsioon

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 15 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle hindamisel, kas kaubamärk on „ühenduses tegelikult kasutusele võetud”, tuleb jätta liikmesriikide territooriumide piirid arvesse võtmata.

Kaubamärki „kasutatakse tegelikult” määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 tähenduses, kui seda kasutatakse kooskõlas kaubamärgi peamise ülesandega ning eesmärgiga luua või säilitada Euroopa Ühenduses turuosa selle kaubamärgiga hõlmatud kaupadele või teenustele. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesandeks on hinnata, kas need tingimused on põhikohtuasjas täidetud, võttes tervikuna arvesse kõiki asjakohaseid faktilisi asjaolusid ja tegureid, milleks on eelkõige asjaomase turu tunnusjooned, kaubamärgiga hõlmatud kaupade või teenuste olemus, kasutamise territoriaalne ulatus ja maht ning selle kasutamise sagedus ja järjepidevus.

(1) ELT C 179, 18.6.2011.
1.

Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta) artikli 12 lõike 1 punkti a teist lauset tuleb tõlgendada nii, et muu ÜRO organi või agentuuri kui ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti kaitse või abi „mingil põhjusel” lakkamine hõlmab ka sellise isiku olukorda, kes pärast seda, kui ta on kõnealust kaitset või abi tõepoolest kasutanud, lakkab seda kasutamast põhjusel, mis ei allu tema kontrollile ning on tema tahtest sõltumatu. Sellise isiku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi pädevad ametiasutused peavad taotlust individuaalsetel alustel läbi vaadates kontrollima, kas see isik oli sunnitud lahkuma selle organi või agentuuri tegevuspiirkonnast; sellise olukorraga on tegu, kui tema isiklik seisund oli äärmiselt ebaturvaline ning asjaomasel organil või agentuuril ei olnud võimalik tagada talle selles piirkonnas elutingimusi, mis vastavad sellele organile või agentuurile seatud ülesandele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/11

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 19. detsembri 2012. aasta otsus (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal eelotsusetaotlus) — Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP) versus Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

(Kohtuasi C-579/11) (1)

(Struktuurifondid - Määrus (EÜ) nr 1083/2006 - Geograafiline abikõlblikkus - Liidu kaasrahastatud investeeringu teostamine väljaspool abikõlblikke piirkondi asuvas paikkonnas seal asutatud majandustegevuses osaleja poolt)

2013/C 46/19

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Grande Área Metropolitana do Porto (GAMP)

Vastustajad: Comissão Directiva do Programa Operacional Potencial Humano, Ministério do Ambiente e do Ordenamento do Território, Ministério do Trabalho e da Solidariedade Social

Menetluses osalesid: Instituto Nacional de Administração, Sindicato dos Quadros Técnicos do Estado, Instituto Superior de Ciências, do Trabalho e da Empresa, Instituto do Desporto de Portugal

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — ELTL artiklite 174, 175 ja 176, nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, lk 25), artiklite 5–8, 22, 32, 34, 35 ja 36 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS) (ELT L 154, lk 1; ELT eriväljaanne 14/01, lk 196), tõlgendamine — Struktuurifondide tegevus — Rahastamine liidu poolt — Rakenduskavad — Kulutuste abikõlblikkus — Ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS)

Resolutsioon

Majanduslikku, sotsiaalset ja piirkondlikku ühtekuuluvust käsitlevaid liidu esmase õiguse sätteid ja nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui Euroopa Liidu kaasrahastatud investeering teostatakse väljaspool abikõlblikke piirkondi asuvas paikkonnas seal asutatud majandustegevuses osaleja poolt, tingimusel et investeering on sihipäraselt ja eristatavalt suunatud abikõlblikele piirkondadele.

(1) ELT C 32, 4.2.2012
2.

Määruse nr 1896/2006 artiklit 4 ja artikli 7 lõike 2 punkti c tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui nõude esitaja nõuab Euroopa maksekäsumenetluse avalduses intressi arvestatuna alates maksetähtpäevast kuni põhivõla tasumise kuupäevani.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 45 lõike 2 esimese lõigu punkti d tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune siseriiklik õigusnorm, mis näeb ette, et sellise raske eksimusega kutse- või ametialaste käitumisreeglite vastu, mille tõttu kõrvaldatakse ettevõtja käimasolevast hankemenetlusest automaatselt, on tegemist juhul, kui hankija on asjaomasele ettevõtjale süükspandavatel asjaoludel lõpetanud või üles öelnud ettevõtjaga sõlmitud hankelepingu või on hankelepingust taganenud, kui lepingu lõpetamine või ülesütlemine või lepingust taganemine on toimunud hankemenetluse alustamisele eelnenud kolme aasta jooksul ja täitmata jäänud tellimuse väärtus moodustab vähemalt 5 % lepingu maksumusest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 38/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 13. detsembri 2012. aasta otsus (Cour de cassation — Prantsusmaa eelotsusetaotlus) — Expedia Inc. versus Autorité de la concurrence jt

(Kohtuasi C-226/11) (1)

(Konkurents - ELTL artikli 101 lõige 1 - Kartellikokkulepe - Märgatava mõjuga piirang - Määrus (EÜ) nr 1/2003 - Artikli 3 lõige 2 - Siseriiklik konkurentsiasutus - Tegevus, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust - Menetlemine ja karistus - Vähetähtsaid kokkuleppeid käsitlevas teatises määratletud turuosakünniste mitteületamine - Piirangud, millel on konkurentsivastane eesmärk)

2013/C 38/05

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Expedia Inc.

Kostjad: Autorité de la concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour de cassation (Prantsusmaa) — ELTL artikli 101 lõike 1 ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 3 lõike 2 tõlgendamine — ELTL artiklite 101 ja 102 ning siseriikliku konkurentsiõiguse vaheline suhe — Siseriiklike kohtute ja konkurentsiametite võimalus kartellikokkuleppe suhtes menetlust läbi viia ja karistada sellise kokkuleppe eest, mis võib kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust, kuid mis ei ületa komisjoni kehtestatud turuosakünniseid — Konkurentsivastase eesmärgiga kartellikokkulepe

Resolutsioon

ELTL artikli 101 lõiget 1 ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [EÜ] artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 3 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui siseriiklik konkurentsiasutus kohaldab ELTL artikli 101 lõiget 1 ettevõtjatevahelisele kokkuleppele, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, kuid mis ei ulatu künnisteni, mille Euroopa Komisjon on kehtestanud oma teatises vähetähtsate kokkulepete kohta, mis ei piira märgatavalt konkurentsi [EÜ] artikli 81 lõike 1 kohaselt (de minimis), tingimusel et see kokkulepe piirab konkurentsi selle sätte tähenduses märgatavalt.

(1) ELT C 211, 16.7.2011.
2.

Otsust 2004/290 tuleb tõlgendada nii, et Saksamaa Liitvabariigil on õigus rakendada otsusega antud luba vaid osaliselt teatud alagruppide nagu üksikute ehitustööde liikide puhul või teatud teenusesaajatele ja kauba soetajatele tehtavate tööde puhul. Alagruppide moodustamisel on liikmesriik kohustatud järgima neutraalse maksustamise põhimõtet ja liidu õiguse üldpõhimõtteid, eeskätt proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on juhtumi kõiki õiguslikke ja faktilisi asjaolusid arvestades kontrollida, kas see on nii põhikohtuasjas, ning võtta olenevalt olukorrast vajalikke meetmeid asjassepuutuvate sätete kohaldamise selliste kahjulike tagajärgede kõrvaldamiseks, mis on vastuolus proportsionaalsuse või õiguskindluse põhimõttega.
—

siseriiklikud ametiasutused peavad kohaldama haldusmeedet määruse nr 2988/95 artikli 4 lõike 1 esimese taande tähenduses, mis seisneb kogu alusetult makstud abi tagasinõudmises, kui on tõendatud — mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne —, et põhikohtuasjas kõne all olevad kaks ladustuslepingut puudutavad mõlemad osaliselt või täielikult viinamarjavirret, mille puhul ei saa tõdeda, et see on ühenduse päritolu, ning mis segati kontsentreerimise ja ladustamise käigus ühenduse päritolu viinamarjavirdega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/10

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 6. detsembri 2012. aasta otsus (Administrativen sad — Varna — Bulgaaria eelotsusetaotlus) — BONIK (EOOD) versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Kohtuasi C-285/11) (1)

(TVA - Direktiiv 2006/112/EÜ - Droit à déduction - Keeldumine)

2013/C 26/17

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad — Varna

Põhikohtuasja pooled

Hageja: BONIK (EOOD)

Kostja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Ese

Eelotsusetaotlus — Administrativen sad — Varna — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1), artiklite 14, 62, 63, 167, 168 ja artikli 178 punktide a ja b tõlgendamine — Käibemaksu mahaarvamise formaalsused liikmesriikides — Teatavat liiki maksupettuse ja maksustamise vältimise ärahoidmiseks võetud meetmed — Mahaarvamisõiguse andmisest keeldumine ühendusesiseseid tarneid saanud maksukohustuslase puhul põhjendusega, et ei ole tõendatud varasemate tarnijate vaheliste tarnete toimumine, sõltumata sellest, et on olemas tõendid otsese tarnija poolt maksukohustuslasele tehtud tarne kohta.

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 2, 9, 14, 62, 63, 167, 168 ja 178 tuleb tõlgendada nii, et nendega on sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, vastuolus see, kui maksukohustuslasel ei lubata kaubatarnelt käibemaksu maha arvata seetõttu, et seda kaubatarnet ei peeta — võttes arvesse pettust või rikkumist, mis pandi toime enne või pärast selle tehingu tegemist — tegelikult toimunuks, ilma et objektiivsete tõendite alusel oleks tuvastatud, et see maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et tehing, mille alusel mahaarvamisõigust taotletakse, on seotud tarneahelas enne või pärast asjaomast tehingut toime pandud käibemaksupettusega — asjaolu, mis tuleb välja selgitada eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 238, 13.8.2011.