29

Reguleeriv asutus esitas nende kohtuotsuste peale kassatsioonkaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule. Neil asjaoludel otsustas Augstākā tiesa (Senāts) (Läti kõrgeim kohus (senat)) mõlemas põhikohtuasjas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused, mis on mõlemas kohtuasjas sõnastatud ühtemoodi: „1. Kas avalik-õigusliku ettevõtja kohustust osta elektrit turuhinnast kõrgema hinnaga taastuvatest energiaallikatest elektrienergia tootjatelt, kasutades ära lõpptarbijale pandud kohustust maksta proportsionaalselt tarbimisega, tuleb käsitada sekkumisena riigi poolt või riigi ressurssidest [ELTL] artikli 107 lõike 1 tähenduses? 2. Kas mõistet „elektrituru liberaliseerimine“ tuleb tõlgendada nii, et turu liberaliseerimine on juba toimunud, kui esinevad teatavad vabakaubanduse elemendid, nagu avalik-õigusliku ettevõtja sõlmitud lepingud tarnijatega teistest liikmesriikidest? Kas võib asuda seisukohale, et elektrituru liberaliseerimine algab hetkest, millal õigusaktidega antakse osale elektrikasutajatest (näiteks ülekandevõrku ühendatud elektrikasutajatele või jaotusvõrku ühendatud mittekodutarbijatest elektrikasutajatele) õigus elektrienergia tarnijat vahetada? Kuidas mõjutab elektrituru eeskirjade areng Lätis elektritootjatele antud toetuste hindamist [ELTL] artikli 107 lõike 1 seisukohast (esimesele küsimusele vastamiseks), võttes eelkõige arvesse 2007. aastast varasemat olukorda? 3. Kui esimesele ja teisele küsimusele antud vastusest nähtub, et elektritootjatele antud abi ei kujuta endast riigiabi [ELTL] artikli 107 lõike 1 tähenduses, siis kas asjaolu, et kaebaja tegutseb praegu liberaliseeritud elektriturul ja hüvitise maksmine annab talle praegu teiste asjaomasel turul tegutsevate ettevõtjatega võrreldes eelise, tähendab, et kahju hüvitamist tuleb lugeda riigiabiks [ELTL] artikli 107 lõike 1 tähenduses? 4. Kui esimesele ja teisele küsimusele antud vastusest nähtub, et elektritootjatele antud abi on [ELTL] artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi, siis kas selles sättes ette nähtud riigiabi kontrolli raames tuleb asuda seisukohale, et kaebaja nõue, et talle hüvitataks kahju, mida talle tekitati seetõttu, et tema seadusest tulenevat õigust saada toodetud elektrienergia eest suuremat tasu ei järgitud täielikult, kujutab endast uue riigiabi saamise taotlust või varem saamata jäänud riigiabi osa väljamaksmise taotlust? 5. Kui neljandale küsimusele vastatakse, et kahju hüvitamise nõuet tuleb varasemate asjaolude kontekstis hinnata kui varem saamata jäänud riigiabi osa väljamaksmise taotlust, siis kas [ELTL] artikli 107 lõikest 1 tuleneb, et nüüd tuleb selle riigiabi maksmise kohta otsuse tegemiseks analüüsida turuolukorda praegu ja võtta arvesse kehtivaid õigusnorme (sealhulgas ülekompenseerimise vältimiseks praegu kehtivaid piiranguid)? 6. Kas [ELTL] artikli 107 lõike 1 tõlgendamisel on oluline, et tuuleelektrijaamadele anti minevikus erinevalt hüdroelektrijaamadest täielikku abi? 7. Kas [ELTL] artikli 107 lõike 1 tõlgendamiseks on oluline, et ainult osa hüdroelektrijaamadest, mis said ebatäielikke toetusi, saab praegu hüvitist? 8. Kas [määruse nr 1407/2013] artikli 3 lõiget 2 ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kuna käesolevas asjas vaidlusaluse abi summa ei ületa vähese tähtsusega abi künnist, tuleb nimetatud abi lugeda vähese tähtsusega abi jaoks kehtestatud kriteeriumidele vastavaks? Kas määruse nr 1407/2013 artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et käesoleval juhul, arvestades komisjoni [24. aprilli 2017. aasta] otsuses SA.43140[– taastuvenergia ja koostootmise toetamine Lätis (NN/2015) (ELT 2017, C 176, lk 2)] esitatud tingimusi ülekompenseerimise ennetamiseks, võib tekitatud kahju eest hüvitise maksmise käsitlemist vähese tähtsusega abina tekitada lubamatut abi kumuleerimist? 9. Kui riigiabi andmine või maksmine on käesolevas asjas tuvastatud, siis kas [määruse 2015/1589] artikli 1 punkte b ja c tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu käesolevas asjas on tegemist uue riigiabiga, mitte olemasoleva riigiabiga? 10. Kui vastus üheksandale küsimusele on jaatav, siis kas selleks, et hinnata, kas kaebaja olukord on käsitletav olemasoleva abi andmisena määruse 2015/1589 artikli 1 punkti b alapunkti iv tähenduses, tuleb selle määruse artikli 17 lõike 2 tähenduses aegumistähtaja lähtepunktina arvesse võtta ainult seda kuupäeva, millal abi tegelikult välja maksti? 11. Kui riigiabi andmine või maksmine on tuvastatud, siis kas [ELTL] artikli 108 lõiget 3 ning määruse 2015/1589 artikli 2 lõiget 1 ja artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et niisugust riigiabist teatamise menetlust, nagu on kõne all käesolevas kohtuasjas, loetakse kohaseks siis, kui liikmesriigi kohus rahuldab tekitatud kahju hüvitamise nõude tingimusel, et on saadud komisjoni otsus, millega kiidetakse abi heaks, ja majandusministeeriumile antakse korraldus komisjoni kahe kuu jooksul alates kohtuotsuse tegemisest teavitada sellest kaubandustegevuseks antavast abist? 12. Kas [ELTL] artikli 107 lõike 1 tõlgendamisel on oluline, et kahju hüvitamist nõutakse avaliku sektori asutuselt (reguleeriv [asutus]), kes ei ole varem pidanud selliseid kulusid kandma ja kelle eelarve koosneb riigilõivudest, mida maksavad reguleeritud sektoritesse kuuluvad avaliku teenuse osutajad ja mida tuleb kasutada üksnes reguleeriva asutuse toimimise tagamiseks? 13. Kas selline hüvitamiskord, nagu on kõne all käesolevas kohtuasjas, on kooskõlas reguleeritud sektoritele kohaldatavate liidu õiguses sätestatud põhimõtetega, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja ‑teenustega seotud lubade andmise kohta [(loadirektiiv) (EÜT 2002, L 108, lk 21; ELT eriväljaanne 13/29, lk 337)], mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/140/EÜ [(ELT 2009, L 337, lk 37)], artikliga 12 ja põhjendusega 30?“