ET Euroopa Liidu Teataja C 285/23

12. augustil 2008 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-369/08)

(2008/C 285/37)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: E. Traversa ja P. Dejmek)

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et Straβenverkehrszulassungsordnung`i (liiklusregistrisse kandmise kord) lisa VIII b punkt 2.1 on vastuolus EÜ artikliga 43 koosmõjus EÜ artikliga 48.

— mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

EÜ artikli 43 esimese lõike kohaselt on keelatud kõik piirangud, mis kitsendavad liikmesriigi kodaniku asutamisvabadust teise liikmesriigi territooriumil. EÜ artiklist 48 tuleneb, et äriühingud, mis on asutatud vastavalt liikmesriigi seadustele ja millel on ühenduse piires registrijärgne asukoht või peamine tegevuskoht, võrdsustatakse asutamislepingu asutamisvabadust reguleerivate sätete kohaldamise korral füüsiliste isikutega, kes on liikmesriikide kodanikud. Sätted võrdse kohtlemise kohta keelavad mitte ainult otsese diskrimineerimise kodakondsuse või äriühingute puhul asukoha alusel, vaid ka kõik kaudse diskrimineerimise vormid, mis tegelikult toovad kaasa samasuguse tulemuse kasutades teisi eristamise aluseid.

Saksa Straβenverkehrszulassungsordnungi lisa VIII b punkt 2.1 kohaselt võib Saksamaal teostada mootorsõidukite tehnilist kontrolli või täpsemalt transpordivahendite ülevaatust ainult organisatsioon, mille koosesisus on vähemalt 60 sõltumatut mootorsõidukite eksperti, kelle põhitegevusala see on, kusjuures vähemalt nii paljude sellesse organisatsiooni kuuluvate kontrolli teostavate inseneride asukoht peab olema asjaomases registripiirkonnas, et 100 000 seal registreeritud mootorsõiduki ja haagise kohta on vähemalt üks ja maksimaalselt 30 kontrolli teostavat inseneri.

Komisjon on seisukohal, et selline nõue kujutab endast õigusvastast asutamisvabaduse piirangut, mis ei ole kooskõlas EÜ artikliga 43, vajadusel koosmõjus EÜ artikliga 48. Nõue, et asjaomase organisatsiooni kooseisus peab olema vähemalt teatud arv iseseisvaid eksperte, kelle põhitegevusala see on, kujutab endast kvalitatiivset piirangut, kuna asjaomasel tegevusalal tegutseda soovival ettevõtjalt nõutakse kindaksmääratud organsatsioonilist ülesehitust. Eelkõige jäetakse sellise nõudega kõrvale palgalised töötajad, kes sellise kontrolli teostava organisatsiooni liikmeks olla ei saa. Lisaks sellele seatakse vaidlusaluse sättega ka kvantitatiivne piirang, kuna asjaomase kontrolli teostava organisatsiooni liikmete kooseisule kehtestatakse miinimumsuuruse nõue. Sellised tegevusloa saamise nõuded muudavad kõigis teistes liikmesriikides õiguspäraselt registreeritud majandustegevuses osalejatel, kellel on teistsugune õiguslik vorm, või ülesehitus, võimatuks pakkuda Saksamaal tehnilise kontrolli teenust. Lõpuks kujutab nõue, et vähemalt nii paljude sellesse organisatsiooni kuuluvate kontrolli teostavate inseneride asukoht peab olema selle organisatsiooni asukohas, et 100 000 seal registreeritud mootorsõiduki ja haagise kohta on vähemalt üks kontrolli teostav insener, endast EÜ artikliga 43 (koosmõjus EÜ artikliga 48) vastuolus olevat piirangut seetõttu, et sellega diskrimineeritakse eelkõige selliseid juriidilisi isikuid, kes on juba registreeritud teises liikmesriigis ja kelle kontrolli teostavad insenerid ei pruugi tingimata omada asukohta asjaomases registripiirkonnas.

Käesoleval juhul ei ole ei EÜ artikkel 45 ega EÜ artikkel 46 asjakohased.

EÜ artikli 45 kohaselt ei kohaldata asutamislepingu asutamisvabadust reguleerivaid sätteid liikmesriigis tegevuse puhul, mis selles riigis on kas või ajutiselt seotud avaliku võimu teostamisega. Väljakujunenud kohtupraktika kohased avaliku võimu otsesele ja konkreetsele teostamisele seatud tingimused ei ole täidetud kontrolli teostava organisatsiooni puhul, eelkõige tehnilise kontrolli teostamise korral. Ka asjaolu, et kontrolli teostav organisatsioon teeb otsuseid ülevaatustähiste andmise kohta või andmata jätmise kohta ega ka riigipoolne järelevalve selliste organisatsioonide üle, ei tähenda avalike ülesannete täitmist. Esiteks saab lõpliku otsuse ülevaatustähise andmise või andmata jätmise kohta teha vaid iga liidumaa volitatud ametiasutus ja mitte kontrolli teostav organisatsioon. Volitatud ametiasutusega võrreldes on kontrolli teostavatel organisatsioonidel pigem abistav ja ettevalmistav roll. Teiseks ei saa asjaolust, et riik teostab järelevalvet teatud institutsioonide üle järeldada seda, et kõik sellised institutsioonide poolt, kelle üle järelevalvet teostatakse, teostatud tegevused on seotud avaliku võimu ülesannete täitmisega. Ka juhul, kui kontrolli teostava organisatsiooni täidetavaid üksikuid ülesandeid võib pidada avaliku võimu ülesanneteks, läheks mootorsõidukite tehnilise kontrollimise jätmine asutamisvabaduse kohaldamisalast välja liiga kaugele ja ületaks oluliselt EÜ artiklis 45 ettenähtud eesmärki. Sõidukite ülevaatus on puhttehniline ülesanne, millel on küll avalik-õiguslikud tagajärjed, kuid mida ei saa siiski pidada otseselt avaliku-võimu ülesande täitmiseks.

EÜ artikli 46 osas, mis näeb ette võimaluse õigustada välisriigi kodanike teistsugust kohtlemist avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahvatervise huvides, tuleb märkida, et sellele väitele ei saa ühenduse kohtupraktika kohaselt tugineda juhul, kui tegemist ei ole ühte nendest põhihuvidest ähvardava reaalse ja piisavalt tõsise ohuga. Kuna Saksa ametiasutused ei ole suutnud tõendada sellist ohtu, siis EÜ artikli 46 kohase erandi kohaldamise eeldused ei ole täidetud. Komisjon on veendunud, et vaidlusluste meetmetega silmas peetud eesmärki, nimelt liiklusturvalususe tagamiste, on võimalik saavutada ka vähem piiravate meetmetega, nagu näiteks asjakohane järelevalvesüsteem kõigi Saksamaa kontrolli teostavate inseneride ja organisatsioonide üle.