Kohtuasi T-357/06

Koninklijke Wegenbouw Stevin BV

versus

Euroopa Komisjon

„Konkurents — Kartellikokkulepped — Tee-ehitusel kasutatava bituumeni Madalmaade turg — EÜ artikli 81 rikkumise tuvastamise otsus — Kokkuleppe olemasolu ja kvalifitseerimine — Konkurentsipiirang — Suunised EÜ artikli 81 kohaldatavuse kohta horisontaalkoostöö kokkulepete suhtes — Kaitseõigused — Trahv — Raskendavad asjaolud — Algataja ja eestvedaja roll — Koostöö puudumine — Komisjoni uurimispädevus — Õigus advokaadi abile — Võimu kuritarvitamine — Trahvisummade arvutamine — Rikkumise kestus — Täielik pädevus”

Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (kuues koda), 27. september 2012

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõike 1 punkt c, ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõike 1 punkt c)

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõike 1 punkt c ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõike 1 punkt c; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 2 teine taane)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 30)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 31 ja 62)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 32)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 43)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 44)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 74, 110, 111, 113 ja 146)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 122)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 123–125 ja 127)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 135–138)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 155–159, 161 ja 162)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 160)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 175–179)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 185–187 ja 189)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 193, 195–197, 199 ja 200)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 198)

Konkurentsi valdkonnas täidab komisjon oma kohustust kinni pidada ettevõtjate õigusest olla ära kuulatud niipea, kui komisjon märgib vastuväiteteatises sõnaselgelt, et ta asub uurima, kas asjaomastele ettevõtjatele võib trahve määrata, ning mainib peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis võivad trahvi kaasa tuua, nagu näiteks väidetava rikkumise raskusaste ja kestus ning asjaolu, et rikkumine pandi toime tahtlikult või hooletusest. Nii käitudes annab komisjon neile piisavalt asjaolusid enda kaitsmiseks mitte üksnes rikkumise tuvastamise, vaid ka neile trahvi määramise asjaolu vastu. Trahvisummade kindlaksmääramisel on asjaomaste ettevõtjate kaitseõigused komisjoni menetluses tagatud võimalusega esitada märkusi rikkumise kestuse, raskusastme ja rikkumise konkurentsivastase laadi ettenähtavuse kohta. Lisaks sellele on trahvisumma kindlaksmääramise puhul ettevõtjatel täiendavaks tagatiseks see, et Üldkohtul on täielik pädevus ning ta võib määruse nr 1/2003 artikli 31 alusel trahvi tühistada või seda vähendada. Mis puudutab täpsemalt uurimise käigus koostööst keelumise raskendavat asjaolu, siis suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta toovad selle raskendava asjaolu näitena esile. Kui komisjon viitab vastuväiteteatises, et ta võtab arvesse iga ettevõtja isiklikku rolli asjaomastes kokkulepetes ja et trahvisumma peegeldab võimalikke raskendavaid või kergendavaid asjaolusid, ei saa adressaadiks olevale ettevõtjale teadmata olla, et komisjon võib seda raskendavat asjaolu arvesse võtta, kui ta jõuab järeldusele, et selle kohaldamise tingimused on täidetud, ning komisjon ei riku seega tema kaitseõigusi. (vt punktid 217 ja 218)

Konkurentsi valdkonnas ei sisalda määrus nr 17 ega määrus nr 1/2003 ega määrus nr 773/2004, mis käsitleb EÜ artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis, ühtegi sätet advokaadi kohalviibimise kohta komisjoni kontrollide käigus. On tõsi, et tuleb vältida olukorda, kus kaitseõigusi kahjustatakse pöördumatult eeluurimise raames, eriti seoses kontrollidega, mis võivad olla otsustavad ettevõtjate käitumise õigusvastasuse tõendamisel, mis võib kaasa tuua nende vastutuse. Järelikult, kui teatavad kaitseõigused puudutavad vaid võistlevat menetlust, mis toimub pärast vastuväiteteatise saamist, siis teisi õigusi – nagu õigus õigusabile ning õigus advokaadi ja kliendi vahelise kirjavahetuse konfidentsiaalsuse tagamisele – tuleb järgida juba algses uurimisetapis. Ent määruse nr 17 artikli 14 sätete raames tuleb kontrollida, et kaitseõiguste tagamine ei kahjusta kontrollimiste tõhusust, et komisjon saaks täita oma ülesannet tagada asutamislepingu täitmine konkurentsi valdkonnas. Just sellepärast tuleb kõrvutada kaitseõigusi käsitlevaid liidu õiguse üldpõhimõtteid ja komisjoni kontrollipädevuse tõhusust, hoides ära asjakohaste dokumentide võimalikku hävitamist ja varjamist. Seega on sõltumatu advokaadi või ettevõttesisese juristi kohalviibimine võimalik, kui komisjon kontrolli läbi viib, kuid sõltumatu advokaadi või ettevõttesisese juristi kohalolek ei saa olla kontrolli õiguspärasuse tingimus. Kui ettevõtja soovib ja eeskätt siis, kui tal ei ole kontrollipaigas juristi, võib ta seega paluda advokaadi nõu telefoni teel või tal kohale tulla võimalikult kiiresti. Selleks et see õigus advokaadi abile ei kahjustaks kontrolli nõuetekohast kulgu, peavad kontrolli läbiviivad isikud saama siseneda viivitamata ettevõtja kõikidesse ruumidesse, talle kontrolliotsuse teatavaks teha ja hõivata nende valitud kabinetid, ootamata, et ettevõtja on konsulteerinud oma advokaadiga. Kontrolli läbiviivatel isikutel peab samuti olema võimalik kontrollida ettevõtja telefoni- ja elektronsidet, et vältida muu hulgas seda, et viimane ei võta ühendust teiste ettevõtjatega, keda kontrolliotsus samuti puudutab. Lisaks oleneb aeg, mille komisjon peab andma ettevõtjale, et ta saaks oma advokaadiga ühendust võtta enne, kui komisjon alustab registrite ja dokumentidega tutvumist, nendest koopiate tegemist ning äriruumide ja dokumentide pitseerimist või nõudma suulisi selgitusi ettevõtja mis tahes esindajalt või töötajatelt, iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest ning igal juhul võib see olla üksnes äärmiselt lühike ja nii lühike kui võimalik. Komisjon ei riku ettevõtja kaitseõigusi, keeldudes rahuldamast tema palvet oodata tema sõltumatute advokaatide saabumist ooteruumis enne komisjoni lubamist siseneda oma ruumidesse ja eeskätt oma tegevdirektori kabinetti. Seega tuleb ettevõtja keeldumine lubamast komisjoni inspektoritel siseneda tema hoonesse enne advokaatide saabumist, mis põhjustas kontrolli 47-minutilise viivituse, kvalifitseerida keeldumiseks alluda kontrolliotsusele määruse nr 17 artikli 15 lõike 1 punkti c tähenduses. (vt punktid 226, 228, 230–233)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 227)

Konkurentsi valdkonnas on ettevõtjad kohustatud eelnevas uurimismenetluses tegema uurimismeetmete osas aktiivset koostööd. Lisaks, nii määruse nr 17 eesmärgist kui ka selle artiklis 14 loetletud komisjoni teenistujate volitustest ilmneb, et kontrollid võivad olla väga ulatuslikud. Sellega seoses on õigus pääseda kõikidesse ettevõtja ruumidesse, maatükkidele ja transpordivahenditesse eriti tähtis, kuna see peab komisjonil võimaldama koguda konkurentsieeskirjade rikkumise tõendeid kohas, kus need tavaliselt asuvad, st ettevõtjate äriruumides. Komisjon võib teostada oma kontrollipädevust kõikides selle ettevõtja äriruumides, keda tema otsus puudutab, tagades kaitseõigused ning omandi kaitsega seotud õigused. Lisaks on komisjonil, mitte asjaomasel ettevõtjal õigus otsustada, kas dokumendi peab talle esitama või mitte. Seega on pelk asjaolu, et ettevõtja advokaadid keelduvad esialgu komisjonile juurdepääsust ühe direktori kabinetti, piisav, et asuda seisukohale, et ettevõtja keeldus täielikult kontrolliotsusele allumast, ilma et komisjon peaks tõendama, et sellest keeldumisest põhjustatud viivitus võis kaasa tuua dokumentide hävitamise või varjamise. (vt punktid 236–239)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 242)

Võimu kuritarvitamine on see, kui liidu institutsioon on õigusakti vastu võtnud eranditult või peamiselt teiste eesmärkide saavutamiseks kui need, millele toetuti, või asutamislepingus konkreetse juhtumi lahendamiseks spetsiaalselt ette nähtud menetluse vältimiseks. Seega on õigusakti puhul võimu kuritarvitamisega tegemist vaid siis, kui objektiivsete, asjakohaste ja ühtelangevate tõendite põhjal selgub, et see on vastu võetud ainult või peamiselt muu eesmärgi saavutamiseks kui need, millele toetuti. Sellega seoses, komisjon ei võtnud suuniseid määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta osas, milles need näevad sõnaselgelt ette komisjoni võimaluse võtta arvesse koostööst keeldumist või uurimise takistamise katseid trahvisumma kindlaksmääramisel raskendava asjaoluna, vastu peamiselt eesmärgiga vältida määruse nr 17 artikli 15 lõike 1 punktis c kehtestatud karistamise korda ja eelkõige 5000 euro suurust ülempiiri. Nimelt jättis määrus nr 17 komisjonile trahvide kindlaksmääramisel olulise hindamisruumi. Seega, kuna seda, et komisjon nägi trahvide arvutamise suuniste kaudu ette uue trahvide arvutamismeetodi, mis võis mõnedel juhtudel kaasa tuua trahvisummade suurenemise, ületamata siiski sama määrusega kehtestatud ülempiiri, ei saa pidada seaduslikkuse ja õiguskindluse põhimõtetega vastuolus olevaks trahvide tagasiulatuvaks karmistamiseks, nagu need on õiguslikult ette nähtud määruse nr 17 artiklis 15. Lisaks, arvestades, et määruse nr 17 artikli 15 lõikes 2 ei ole ammendavat loetelu kriteeriumidest, mida komisjon võib trahvisumma kindlaksmääramisel arvesse võtta, võivad ettevõtja käitumine haldusmenetluses ja eelkõige koostööst keeldumine või uurimise takistamise katsed kuuluda asjaolude hulka, mida trahvi kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta. Järelikult võib komisjon karistada koostööst keeldumise eest, määrates asjaomasele ettevõtjale 5000 euro suuruse maksimumkaristuse määruse nr 17 artikli 15 lõike 1 punkti c alusel või võttes ettevõtjale määratava trahvi kindlakstegemisel sama määruse artikli 15 lõike 2 (nüüd määruse 1/2003 artikli 23 lõige 2) alusel arvesse raskendavat asjaolu, mis seisneb uurimisel koostööst keeldumises. (vt punktid 246–251)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 253 ja 254)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 262–272)

Selleks et ettevõtjat oleks võimalik kvalifitseerida eestvedajaks, peab ta olema tegutsenud kartelli märkimisväärse käigushoidjana või tal olema isiklik ja konkreetne vastutus selle toimimise eest. Seda asjaolu tuleb hinnata üldiselt, arvestades asja konteksti. See roll võib tuleneda sellest, et ettevõtja, näidates aeg-ajalt üles initsiatiivi, andis spontaanselt kartellile põhitõuke. See võib tuleneda ka kaudsete tõendite kogumist, mis näitavad, et ettevõtja pühendus kartelli stabiilsuse ja edu tagamisele. Nii on see siis, kui ettevõtja osales kartellikoosolekutel teise ettevõtja nimel, kes sellel ei osalenud, ning edastas viimasele nende koosolekute tulemused. See on nii ka siis, kui ettevõtjal oli keskne roll konkreetselt kartelli toimimise tagamisel, näiteks mitme koosoleku organiseerimine, kartelli raames teabe kogumine ja levitamine ning kõige sagedamini kartelli toimimise kohta ettepanekute tegemine. Lisaks, kartellis sõlmitud kokkulepete täitmise aktiivne tagamine on otsustav märk ettevõtja etendatud eestvedaja rolli kohta. See, et ettevõtja avaldab survet või isegi dikteerib teistele kartelli liikmetele, kuidas peab käituma, ei ole tingimus, mis peab olema täidetud, et ettevõtja saaks kvalifitseerida kartelli eestvedajaks. Ettevõtja seisund turul või tema käsutuses olevad ressursid ei ole tõendid rikkumise eestvedaja rolli täitmise kohta, kuigi need on osa kontekstist, mida arvestades neid tõendeid tuleb hinnata. Komisjon võib asuda seisukohale, et mitu ettevõtjat etendasid kartellis eestvedaja rolli. (vt punktid 283–287)