ET Euroopa Liidu Teataja C 311/28

Caffaro Srl-i, mille suhtes on algatatud erakorraline haldusmenetlus, (varem Caffaro Srl) 31. augustil 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues laiendatud koda) 16. juuni 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-192/06: Caffaro versus komisjon

(Kohtuasi C-447/11 P)

2011/C 311/46

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Caffaro Srl, mille suhtes on algatatud erakorraline haldusmenetlus (varem Caffaro Srl) (esindajad: advokaadid A. Santa Maria, B. Biscaretti di Ruffia ja E. Gambaro)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada asjaomane kohtuotsus ja selle tagajärjel tunnistada tühiseks komisjoni 3. mai 2006. aasta otsus K(2006) 1766 (lõplik) osas, milles komisjon määras hagejale ja SNIA SpA-le solidaarse trahvi summas 1,078 miljonit eurot, või teise võimalusena

— tühistada asjaomane kohtuotsus ja sellest tulenevalt kõnealune otsus põhjenduste osas, mis puudutavad neid kõnesoleva apellatsioonkaebuse väiteid, mille Euroopa Kohus tunnistab põhjendatuks ja vastuvõetavaks;

— kolmanda võimalusena määrata uuesti kindlaks apellandile määratav trahv, muutes selle sümboolseks summaks või vähendades seda oluliselt, võttes arvesse kõnesolevas apellatsioonkaebuses korratud õigusväiteid ja faktilisi asjaolusid;

— neljanda võimalusena saata dokumendid tagasi Üldkohtusse uueks läbivaatamiseks vastavalt juhistele ja kriteeriumidele, mille Euroopa Kohus käesolevas apellatsioonmenetluses annab;

— igal juhul mõista kahe astme kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esiteks heidab Caffaro Üldkohtule ette ELTL artikli 101, määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) artikli 23 lõigete 2 ja 3 ning komisjoni suuniste trahvi arvutamise kohta (2) rikkumist, faktiliste asjaolude ja mõne tõendi ebaõiget õiguslikku kvalifitseerimist ja moonutamist, põhjendamiskohustuse rikkumist ning ebapiisavaid ja vastandlikke põhjendusi selles kohtuotsuse osas, milles Üldkohus ei pidanud asjakohaseks Caffaro majanduslikku sõltuvust vaatlusalusel turul ja kahju, mida Caffaro kandis just kartelli tõttu.

Teiseks väidab Caffaro, et Üldkohus on rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet, määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõikeid 2 ja 3 ning komisjoni suuniseid trahvi arvutamise kohta seoses võrdlusaastaga, mida komisjon kõnealuses otsuses nn erineva kohtlemise raames arvesse võttis. Eelkõige puudutab ta etteheide kõigi väidetava rikkumise osaliste puhul (välja arvatud Caffaro) 1999. aasta turuosa arvesse võtmist.

Kolmandaks heidab Caffaro Üldkohtule ette selle järeldamist, et Caffaro puhul arvestatava osaluse kestusega seoses puudub väidetavalt tähtsus asjaolul, et apellant ei osalenud 26. novembri 1998. aasta ebaseaduslikes kontaktides. Caffaro väidab eelkõige, et on rikutud määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõikeid 2 ja 3 ning komisjoni suuniseid trahvi arvutamise kohta seoses rikkumise kestusega, faktiliste asjaolude ebaõige hindamisega ja põhjendamiskohustuse rikkumisega.

Neljandaks heidab Caffaro seoses aegumisega ja sellega, et komisjoni hagi apellandi vastu on esitatud hilinenult, ette määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõigete 2 ja 3 ebaõiget kohaldamist, faktiliste asjaolude moonutamist ja õiguslikult ebaõiget kvalifitseerimist, võimu kuritarvitamist, EL-i õiguse üldpõhimõtete rikkumist, tema kaitseõiguste kahjustamist ning kohtuotsuse põhjenduste puudumist. Caffaro toob eelkõige esile, et Üldkohus ei võtnud arvesse asjaolu, et komisjon ei tegutsenud ühe aasta jooksul pärast aegumist peatava dokumendi esitamist, kuni saatis apellandile ilma ühegi menetlusliku põhjuseta või sõnaselge põhjenduseta teabenõude.

Lõpuks toob Caffaro viienda väitega esile kohtuotsuse põhjenduste puudumise ja ebaõige hinnangu kergendavatele asjaoludele, millele Caffaro komisoni tähelepanu juhtis. Apellant väidab, et Üldkohus rikkus ka menetlusnorme ja hindas tema kahjuks ebaõigelt mõnda tõendit.

(1) ELT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205.

(2) EÜT C 9, lk 3; ELT eriväljaanne 08/01, lk 171.