EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (kolmas koda)

20. juuli 2016

Kerim Esen

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Ametnikud — Pensionid — Personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõige 2 — Enne liidu teenistusse asumist siseriiklikus pensioniskeemis omandatud pensioniõigused — Ülekandmine liidu pensioniskeemi — Staažilisa ettepanek — Vastuvõetamatuse vastuväide — Mõiste „huve kahjustav akt“ — Kodukorra artikkel 83”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega Kerim Esen palub tühistada Euroopa Komisjoni ametisse nimetava isiku 25. septembri 2013. aasta otsuse, millega viimane väidetavalt määras Euroopa Liidu pensioniskeemi alusel lõplikult kindlaks hageja poolt enne liidu teenistusse asumist omandatud pensioniõigused.

Otsus:

Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta Kerim Eseni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnike hagid – Huve kahjustav akt – Mõiste – Staažilisa ettepanek, mis esitatakse eesmärgiga kanda liidu pensioniskeemi üle enne liidu teenistusse asumist omandatud pensioniõigused – Välistamine – Pensioniõigusliku staaži tunnustamise otsus, mis tehakse pärast omandatud pensioniõiguste kogumaksumuse ülekandmist – Hõlmamine

(ELTL artikkel 270; personalieeskirjad, artikli 91 lõige 1 ja VIII lisa artikli 11 lõige 2)

Personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikes 2 ette nähtud pensioniõiguste ülekandmise menetluses kujutab endast huve kahjustavat akti, mille peale on võimalik esitada ELTL artikli 270 ja personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 alusel hagi, see otsus, mille ametisse nimetav isik teeb pärast seda, kui huvitatud isiku poolt enne liidu teenistusse asumist omandatud pensioniõiguste kogumaksumus on üle kantud. Seevastu pensioniõiguste staažilisa ettepanek, isegi kui asjaomane isik on sellega nõustunud, ei ole isikut kahjustav akt, mille peale saab esitada hagi ELTL artikli 270 ja personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 alusel.

Staažilisa pensioniõigusliku staaži aastate eest saab tunnustada üksnes siis, kui ametnik annab oma nõusoleku liidu pensioniskeemi nende pensioniõiguste kogumaksumuse ülekandmiseks, mis asjaomane isik on vastavas siseriiklikus pensioniasutuses omandanud, kusjuures selle teadliku nõusoleku alus on administratsiooni tehtud pensioniõiguste staažilisa ettepanek, mis põhineb asjaomase asutuse deklareeritud kogumaksumuse esialgsel summal.

Pensioniõiguste staažilisa ettepaneku etapis on asjaomasel institutsioonil üksnes kohustus kohaldada asjaomase isiku olukorrale õigesti personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõiget 2 ja üldisi rakendussätteid. Institutsiooni selline kohustus tuleneb otseselt kõnealustest personalieeskirjade sätetest, isegi kui institutsioon ei ole kohustust sõnaselgelt võtnud.

Pensioniõiguste staažilisa ettepanekus väljendatud sellisest kohustust ei tulene ei uut kohustust asjaomasele institutsioonile ega järelikult ka asjaomase isiku õigusliku olukorra muudatust, eriti kuna isegi siis, kui asjaomane isik annab oma nõusoleku teises skeemis omandatud pensioniõiguste ülekandmiseks liidu pensioniskeemi, ei ole ettepaneku teinud institutsioonil siis, kui siseriikliku skeemi deklareeritud kogumaksumus on üle kantud, vastavat kohustust võimaldada asjaomasele isikule automaatselt pensioniõigusliku staaži aastate arvu, mis on esialgses ettepanekus, mida arvestades kinnitas asjaomane isik oma tahet kanda see kogumaksumus üle liidu pensioniskeemi.

(vt punktid 22–26)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsused, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 50, 52, 53 ja 74; komisjon vs. Cocchi ja Falcione, T‑103/13 P, EU:T:2015:777, punkt 66, ning Teughels vs. komisjon, T‑131/14 P, EU:T:2015:778, punktid 37, 46, 48, 49, 58 ja 70.