ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 44/5

Euroopa Kohtu (suurkoda) 16. detsembri 2008. aasta otsus — Masdar (UK) Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-47/07 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - EÜ artikli 288 teine lõik - Ühenduse alusetut rikastumist puudutav hagi - Ühenduse abiprogrammid - Komisjoni lepingupartneri toimepandud rikkumised - Alltöövõtja osutatud teenused - Maksmata jätmine - Majandustegevusega kaasnevad riskid - Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte - Ühenduse ametiasutuste hoolsuskohustus)

(2009/C 44/08)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Masdar (UK) Ltd (esindajad: QC A. Bentley ja barrister P. Green)

Teine menetlusosaline: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: J. Enegren ja M. Wilderspin)

Kohtuasja ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (viies koda) 16. novembri 2006. aasta otsuse peale kohtuasjas T 333/03: Masdar (UK) Ltd vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega jäeti põhjendamatuse tõttu rahuldamata kahju hüvitamise hagi, milles nõuti, et komisjon hüvitaks kahju, mis oli apellandile väidetavalt tekkinud seetõttu, et komisjon keeldus Moldovas ja Venemaal kahe TACIS-projekti raames apellandi osutatud teenust eest tasumisest

Resolutiivosa

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Masdar (UK) Ltd-lt.

(1) ELT C 82, 14.4.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/5

Euroopa Kohtu (neljas koda) 12. veebruari 2009. aasta otsus (Landesarbeitsgericht Düsseldorfi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Dietmar Klarenberg versus Ferrotron Technologies GmbH

(Kohtuasi C-466/07) (1)

(Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2001/23/EÜ - Ettevõtjate üleminek - Töötajate õiguste kaitse - Mõiste „üleminek’ - Ettevõtte osa lepingu alusel üleminek teisele ettevõtjale - Organisatsiooniline iseseisvus pärast üleminekut)

(2009/C 82/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesarbeitsgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Dietmar Klarenberg

Kostja: Ferrotron Technologies GmbH

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Landesarbeitsgericht Düsseldorf — Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 82, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 98) artikli 1 lõike 1 punktide a ja b tõlgendamine — Direktiivi 2001/23/EÜ kohaldamine ettevõtte osa lepingu alusel teisele ettevõtjale üleminekule, kui ülevõetud ettevõtte osa liidetakse ülevõtva ettevõtja organisatsioonistruktuuriga nii, et ülevõetud ettevõtte osa ei jää korralduslikult iseseisvaks — Mõiste „üleminek” direktiivi 2001/23/EÜ tähenduses

Resolutiivosa

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõike 1 punkte a ja b tuleb tõlgendada nii, et need on kohaldatavad ka olukorras, kus üleantud ettevõtja või ettevõtte osa ei säilita oma organisatsioonilist iseseisvust, tingimusel et erinevate üleantud tootmiselementide vahel on säilinud funktsionaalne side, mis võimaldab omandajal neid elemente kasutada samasuguseks või analoogiliseks majandustegevuseks, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 8, 8.12.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 10. veebruari 2009. aasta otsus (House of Lordsi (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Allianz SpA, endine Riunione Adriatica di Sicurta SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA versus West Tankers Inc.

(Kohtuasi C-185/07) (1)

(Välisriigi vahekohtu otsuste tunnustamine ja täitmine - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohaldamisala - Liikmesriigi kohtu pädevus võtta vastu kohtumäärus, millega keelatakse poolel algatada või jätkata menetlust teise liikmesriigi kohtus, kuna nimetatud menetlus on vastuolus vahekohtu kokkuleppega - New Yorgi konventsioon)

(2009/C 82/06)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

House of Lords

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Allianz SpA, endine Riunione Adriatica di Sicurta SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA

Kostja: West Tankers Inc.

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — House of Lords — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) tõlgendamine — Liikmesriigi kohtu pädevus keelata poolel teise liikmesriigi kohtus kohtumenetluse algatamine või nõuda selle lõpetamist, kuna nimetatud menetlus on vastuolus vahekohtu kokkuleppega

Resolutiivosa

See, kui liikmesriigi kohus teeb kohtumääruse, mis keelab isikul algatada või jätkata menetlust teise liikmesriigi kohtus, põhjusel et selline menetlus rikub vahekohtukokkulepet, on vastuolus nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades.

(1) ELT C 155, 7.7.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/4

Euroopa Kohtu (esimene koda) 12. veebruari 2009. aasta otsus (Bundesgerichtshof'i eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Rechtsanwalt Christopher Seagon als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Frick Teppichboden Supermärkte GmbH versus Deko Marty Belgium NV

(Kohtuasi C-339/07) (1)

(Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Maksejõuetusmenetlused - Pädev kohus)

(2009/C 82/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Christopher Seagon als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Frick Teppichboden Supermärkte GmbH

Vastustaja: Deko Marty Belgium NV

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta (EÜT L 160, lk 1; ELT eriväljaanne 19/01, lk 191) artikli 3 lõike 1 ja nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 1 lõike 2 punkti b tõlgendamine — Liikmesriigi, kus asub võlgniku põhihuvide kese, kohtute pädevus teha otsuseid, mis tehakse otseselt maksejõuetusmenetluse alusel ja on sellega tihedalt seotud — Tagasivõitmise hagi (Insolvenzanfechtungsklage), millega nõutakse võlgniku sooritatud makset tagasi äriühingult, kes asub teises liikmesriigis

Resolutiivosa

Nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle liikmesriigi kohtud, mille territooriumil algatati maksejõuetusmenetlus, on pädevad arutama maksejõuetusel põhinevat tagasivõitmise hagi isiku vastu, kelle registrijärgne asukoht on teises liikmesriigis.

(1) ELT C 269, 10.11.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 69/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. jaanuari 2009. aasta otsus (Bundesfinanzhof (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — STEKO Industriemontage GmbH versus Finanzamt Speyer-Germersheim

(Kohtuasi C-377/07) (1)

(Ettevõtte tulumaks - Üleminekusätted - Mitteresidendist äriühingutes esindatud osaluse väärtuse vähenemise mahaarvamine)

(2009/C 69/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: STEKO Industriemontage GmbH

Kostja: Finanzamt Speyer- Germersheim

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Bundesfinanzhof — EÜ artikli 56 tõlgendamine — Ettevõtte tulumaks — Üleminekusätted 2001. aasta kohta, mille kohaselt äriühing ei saa maha arvata talle kuuluvate välismaiste aktsiate väärtuse vähenemist

Resolutiivosa

Põhikohtuasjas kõne all olevatel asjaoludel, mille kohaselt residendist kapitaliühing omab teises kapitaliühingus väiksemat kui 10 % osalust, tuleb EÜ artiklit 56 tõlgendada nii, et nimetatud artikliga on vastuolus see, et keeld arvata maha kõnealusest osalusest tingitud kasumi vähenemine jõustub mitteresidendist äriühingus esindatud osaluse puhul varem kui residendist äriühingus esindatud osaluse puhul.

(1) ELT C 283, 24.11.2007.
2.

EÜ artikliga 56 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt saab üldistes huvides tegutsevaks tunnistatud organisatsioonidele tehtud annetuste puhul maksustamisel maha arvata ainult annetused, mis on tehtud liikmesriigi territooriumil asutatud organisatsioonidele, ilma et maksumaksja saaks kuidagi tõendada, et teises liikmesriigis asutatud organisatsioonile tehtud annetus täidab nimetatud õigusnormidega sellise soodustuse andmisele kehtestatud tingimusi.
2.

Direktiivi 96/61, muudetud määrusega nr 1882/2003, I lisa alajaotise 6.6 punktiga a on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, mille kohaselt arvutatakse intensiivkasvatuse käitise loa künnised arvestusliku loomühiku süsteemi põhjal, mille puhul arvestatakse vastavalt liigile loomade arv ühe koha kohta, et võtta arvesse erinevate kodulindude poolt tegelikkuses eristatavat lämmastikukogust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/2

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. jaanuari 2009. aasta otsus (Bundesverwaltungsgericht'i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Hecht-Pharma GmbH versus Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

Kohtuasi C-140/07 (1)

(Direktiiv 2001/83/EÜ - Artikli 1 punkt 2 ja artikli 2 lõige 2 - Mõiste „ravim toime alusel’ - Toode, mille kohta ei ole tõendatud, et see on ravim toime alusel - Toimeaine koguse arvessevõtmine)

(2009/C 55/02)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Hecht-Pharma GmbH

Kostja: Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

Menetluses osales: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Kohtuasja ese

Eelotsuse küsimus — Bundesverwaltungsgericht — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/17, lk 69), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/27/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ ühenduse eeskirjade kohta seoses inimtervishoius kasutatavate ravimitega (ELT L 136, lk 34; ELT eriväljaanne 13/34, lk 262), artikli 1 punkti 2 ja artikli 2 lõike 2 tõlgendamine — Kvalifitseerimine ravimiks, kui toote üks koostisosa võib tekitada füsioloogilisi muudatusi, kui seda võetakse nõuetekohaseks tarbimiseks ettenähtud annust ületavas koguses — Direktiivi 2001/83 kohaldamine toote suhtes, mis võidakse liigitada ravimiks, kuid mille kohta ei ole tõendatud, et see on ravim — Ravimi mõiste

Resolutiivosa

1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/27/EÜ) artikli 2 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et direktiiv 2001/83 (muudetud direktiiviga 2004/27) ei ole kohaldatav toote suhtes, mille puhul ei ole teaduslikult tõendatud, et see on ravim toime alusel, kuid mille puhul ei saa seda ka välistada.

2) Direktiivi 2001/83 (muudetud direktiiviga 2004/27) artikli 1 punkti 2 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et tingimused nagu toote kasutamisviis, kasutamisulatus, tarbijate teadlikkus tootest ja ohud, mis selle kasutamisega võivad kaasneda, omavad endiselt tähtsust selle üle otsustamisel, kas seda toodet saab määratleda ravimina toime alusel.

3) Direktiivi 2001/83 (muudetud direktiiviga 2004/27) artikli 1 punkti 2 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et kui välja arvata ained või ainekombinatsioonid, mida manustatakse inimestele meditsiiniliseks diagnoosimiseks, ei saa toodet kvalifitseerida ravimiks selle sätte tähenduses, kui arvestades selle koostist — sealhulgas toimeaine kogust — ei ole toote ettenähtud tarbimise korral võimalik sellega inimese füsioloogilist talitlust farmakoloogilise, immunoloogilise või ainevahetusliku toime avaldamise kaudu märkimisväärselt taastada, parandada või modifitseerida.

(1) ELT C 117, 26.5.2007.
2.

Asjaolu, et toiduaine kõik koostisosad eraldivõetuna vastavad määruse nr 258/97 artikli 1 lõikes 2 sätestatud tingimusele või on ohutud, ei saa pidada piisavaks, et välistada selle määruse kohaldamine väljatöötatud toiduaine suhtes. Otsuse, kas toiduaine tuleb kvalifitseerida uuendtoiduna määruse nr 258/97 mõttes, peab liikmesriigi pädev asutus langetama juhtumipõhiselt, arvestades kõiki toiduaine omadusi ning tootmisprotsessi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 44/6

Euroopa Kohtu (neljas koda) 22. detsembri 2008. aasta otsus (Cour d'appel de Liège'i (Belgia) eelotsusetaotlus) — Belgia riik — SPF Finances versus Les Vergers du Vieux Tauves SA

(Kohtuasi C-48/07) (1)

(Ettevõtte tulumaks - Direktiiv 90/435/EMÜ - Emaettevõtja staatus - Osalus aktsia- või osakapitalis - Kasutusvaldus osalusele)

(2009/C 44/09)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d'appel de Liège

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Belgia riik — Service public fédéral Finances

Vastustaja: Les Vergers du Vieux Tauves SA

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Cour d'appel de Liège — Nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (EÜT L 225, lk 6; ELT eriväljaanne 09/01, lk 147) artiklite 3, 4 ja 5 tõlgendamine — Mõiste „osalus teises liikmesriigis asutatud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis” — Kas piisab kasutusvaldusest väärtpaberitele, mis tõendavad osalust aktsia- või osakapitalis, et saadud dividendid maha arvata või on selleks vaja olla osaluse täieõiguslik omanik?

Resolutiivosa

Mõiste „osalus teise liikmesriigi äriühingu kapitalis” nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 3 tähenduses ei hõlma kasutusvaldust osalusele.

Vastavalt EÜ asutamislepinguga tagatud liikumisvabadustele, mis on kohaldatavad piiriülestes olukordades, on liikmesriik siis, kui ta saadud dividendide topeltmaksustamise vältimiseks vabastab maksust nii need dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, mille osalus on tema täieõiguslikus omandis, kui ka dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, mille osalus on tema kasutusvalduses, siiski kohustatud kohaldama saadud dividendide maksust vabastamiseks samasugust korda ka teises liikmesriigis asutatud äriühingult saadud dividendidele, mida saav residendist äriühing on osaluse täieõiguslik omanik, ja sellistele dividendidele, mida saaval residendist äriühingul on kasutusvaldus osalusele.

(1) ELT C 82, 14.4.2007.
1.

Tänases seisus ei sisalda ühenduse õigus ühtki täpsemat ettekirjutust käibemaksusummade ümardamise meetodi kohta. Kuna täpsemad ühenduse õigusnormid puuduvad, on liikmesriikide ülesanne kindlaks määrata käibemaksusummade ümardamise eeskirjad ja meetodid, samas on liikmesriigid kohustatud kindlaksmääramisel järgima põhimõtteid, millel ühine maksusüsteem põhineb, eelkõige neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Eeskätt ei ole ühenduse õigusega vastuolus esiteks see, et kohaldatakse siseriiklikku normi, mis nõuab käibemaksusummade ümardamist ülespoole, kui kõnealuse väikseima rahaühiku murdosa on suurem või võrdne 0,50 ga, ning teiseks ei nõua ühenduse õigus, et maksukohustuslastel lubataks ümardada käibemaksusummat allapoole, kui see summa sisaldab riigi väikseima rahaühiku murdosa.
1.

Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/36/EÜ, täpsemalt selle artiklit 3 ning EÜ artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi meede, nagu põhikohtuasjas käsitletav meede, mis kohustab televisiooniorganisatsioone kulutama 5 % oma tegevustulust Euroopa päritolu lühi- ja täispikkade mängu- ja telefilmide eelrahastamisele ning täpsemalt kulutama 60 % sellest 5 %-st teostele, mille originaalkeel on üks selle liikmesriigi ametlikest keeltest.
2.

EÜ artikleid 49 ja 50 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt kindlaksmääratud tegevusvaldkonna ja territooriumi ettevõtjad on kohustatud liituma sellise üksusega nagu põhikohtuasjas käsitletav tööandjate vastutuskindlustusselts, kui asjaomane skeem ei lähe kaugemale sellest, mis on sotsiaalkindlustuse ühe haru finantstasakaalu tagamise eesmärgi saavutamiseks vajalik – viimast tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
1.

Niisuguste monitoride nagu põhikohtuasjas käsitletavad klassifitseerimist alamrubriiki 8471 60 90 plokkidena, mis on „peamiselt” automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) I lisas toodud kombineeritud nomenklatuuri (mida on muudetud komisjoni 11. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1789/2003) grupi 84 märkuse 5 punkti B alapunkti a tähenduses, ei välista pelk asjaolu, et need võivad taasesitada signaale nii automaatselt andmetöötlusseadmelt kui ka teistest allikatest.
2.

Direktiivi 91/439 (muudetud määrusega nr 1882/2003) artikliga 1 ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4 ei ole vastuolus see, kui liikmesriik keeldub tunnustamast juhtimisõigust, mis tuleneb juhiloast, mille teine riik on väljastanud enne Euroopa Liiduga ühinemist, juhul kui see luba on väljastatud enne kui see juhiluba, mille väljastas esimesena nimetatud liikmesriik, kus see hilisem juhiluba selle omanikult tema juhtimissobimatuse tõttu ära võeti. Selles suhtes ei oma tähendust asjaolu, et keeldumine leidis aset pärast seda, kui juhiloa äravõtmisega kaasnenud keeluaeg uue juhiloa taotlemiseks oli möödunud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/3

Euroopa Kohtu (esimene koda) 12. veebruari 2009. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpen eelotsusetaotlus — Belgia) — Belgia riik versus N. V. Cobelfret

(Kohtuasi C-138/07) (1)

(Direktiiv 90/435/EMÜ - Artikli 4 lõige 1 - Vahetu õigusmõju - Siseriiklik õigus, millega kaotatakse jaotatud kasumi topeltmaksustamine - Emaettevõtjale väljamakstud dividendide mahaarvamine tema maksubaasist vaid tema maksustatava kasumi ulatuses)

(2009/C 82/05)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Belgia riik

Kostja: N. V. Cobelfret

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (EÜT L 255, lk 6; ELT eriväljaanne 09/01, lk 147) artikli 4 tõlgendamise kohta — Jaotatud dividendide topeltmaksustamise vältimist puudutavad siseriiklikud õigusnormid — Tingimused

Resolutiivosa

Nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 4 lõike 1 esimest taanet tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, nagu põhikohtuasjas käsitletavad õigusnormid, mille kohaselt lisatakse emaettevõtjale väljamakstud dividendid esmalt tema maksubaasi, et seejärel need 95 % ulatuses maha arvata, tingimusel et asjassepuutuval maksustamisperioodil on pärast muude maksuvabastuste mahaarvamist majandustulemuste saldo veel positiivne.

Direktiivi 90/435 artikli 4 lõike 1 esimene taane on tingimusteta ja piisavalt täpne, et sellele saaks tugineda siseriiklikus kohtus.

(1) ELT C 117, 26.5.2007.
Tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klausli 8 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik õigusakt nagu presidendi dekreet 164/2004, mis erinevalt varasemast siseriiklikust õigusnormist, st seaduse 2112/1920 artikli 8 lõikest 3 esiteks ei näe enam ette, et juhul kui avalikus sektoris on tegemist järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvitusliku kasutamisega, tuleb need ümber kvalifitseerida määramata tähtajaga lepinguteks ning kehtestab selles suhtes nõude, et ümberkvalifitseerimiseks peavad olema täidetud teatavad kumulatiivsed ja kitsendavad tingimused, ning teiseks jätab sellega kehtestatud kaitsemeetmete kohaldamisalast välja töötajad, kes on sõlminud esimese või ainsa tähtajalise töölepingu, kuna niisugused muudatused — mida peab kontrollima nimetatud kohus — puudutavad väikest osa tähtajalistest töötajatest või neid kompenseerib raamkokkuleppe klausli 5 lõikes 1 ette nähtud meetmete vastuvõtmine järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvitusliku kasutamise ennetamiseks.

Igal juhul ei tohi selle raamkokkuleppe rakendamine niisuguse siseriikliku õigusaktiga nagu presidendi dekreet 164/2004 viia selleni, et kaitse, mis oli siseriiklikus õiguskorras tähtajalistele töötajatele varem ette nähtud, väheneks tasemeni, mis ei vasta enam nimetatud raamkokkuleppega ette nähtud minimaalse kaitse tasemele. Eelkõige on mainitud raamkokkuleppe klausli 5 lõike 1 kohaselt nõutud, et niisuguste õigusnormidega oleks järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvituslikku kasutamist puudutavas osas kehtestatud tõhusad ja siduvad meetmed niisuguse kuritarvitusliku kasutamise vältimiseks ning ühtlasi piisavalt tõhusad ja hoiatava mõjuga sanktsioonid, et tagada nende ennetusmeetmete täielik toime. Seega peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima, kas need tingimused on täidetud.
3.

Kuuenda direktiivi 77/388 artikli 17 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et selles sätestatud erand ei ole kohaldatav siseriikliku õigusnormi suhtes, mis muudab nimetatud direktiivi jõustumise kuupäeval kehtinud õigusnormi, mis põhineb varsema õigusnormiga võrreldes uutel alustel ja mis kehtestab uue menetluse. Selles osas ei oma tähtsust see, kas liikmesriigi seadusandja tugines varasemat siseriiklikku õigusakti muutes ühenduse õiguse õigele või valele tõlgendusele. Küsimus, kas selline siseriikliku õigusnormi muudatus mõjutab kuuenda direktiivi 77/388 artikli 17 lõike 6 teise lõigu kohaldatavust teise siseriikliku õigusnormi suhtes, sõltub sellest, kas kõnealused siseriiklikud õigusnormid on üksteisest sõltuvad või iseseisvad, ning see tuleb kindlaks teha siseriiklikul kohtul.
—

ei ole vastu võtnud vajalikke õigus- ja haldusnorme, et võtta täielikult ja õigesti üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, artikli 1 lõike 2 punkt b, punkti c teine lõik ja punkt d ning lõike 13 teine lõik, artikli 14 lõige 4, artikli 17 lõike 10 punktid a ja c, artikli 34 lõige 8, artikli 36 lõige 2, artikli 39 lõige 2, artikli 45 lõige 1 ja lõike 3 punktid a ja c, artikli 48 lõiked 1–4 ja lõike 6 punkt c, artikli 49 lõike 2 teine taane ja lõiked 3–5, artikli 50 lõike 1 esimese lõigu punkt c, artikli 52 lõige 1, artikli 57 lõike 1 teise lõigu punktid d ja e ja lõike 3 esimene lause ning artikli 65 lõige 2, ja