ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teine väide, mis käsitleb ELTL artikli107 lõike 1 rikkumist ja ebaõiget kohaldamist seoses mõistega „riigiabi” Hageja väidab, et komisjon eksis kõnealuste kahe riigiabimeetme hindamisel, sest kummagi osas ei ole täidetud tingimus, et on kedagi soodustatud võrreldes tavaliste turutingimustega, mis võib konkurentsi kahjustada, ja et on mõjutatud ühendusesisest kaubandust. Eelkõige: mis puutub 2004. aasta dekreediga ette nähtud meetmesse, siis selle alusel ei ole saadud ühtegi eelist, kuna kõnealuse meetmega pelgalt laiendatakse selle meetme isikulist kohaldamisala, mille kohta komisjon on asjas Alumix (1) tõdenud, et see ei kujuta endast abi, kusjuures nimetatud asjas komisjon välistas selle, et Alumixile kohaldatav elektritariif soodustab teda teistega võrreldes. Peale selle ei mõjuta 2004. aasta dekreediga ette nähtud meede Eurallumina osas ühendusesisest kaubandust, sest alumiiniumoksiidi turg EL-is puudub ja tema tegevuse võimalikku vähendamist ei kompenseeriks teiste liikmesriikide ettevõtjate ekspordi kasv, kuna need tegutsevad juba täie võimsusega; mis puutub seaduses nr 80/2005 ette nähtud meetmesse, siis selle alusel ei ole saadud ühtegi eelist võrreldes tavaliste turutingimustega, kuna arvestades energiaturu anomaaliaid Itaalias ja iseäranis Sardiinias, kus elektrihind hoitakse kunstlikult kõrgel, kuna puudub ühendus mandriga, on põhjendatud viidata abisaajate tegevuse osas Euroopa tasandil börsil kujunenud hinnale kui „turuhinnale”. Ühendusesisese kaubanduse osas kehtivad samad kaalutlused, mis 2004. aasta dekreediga ette nähtud meetme puhulgi.
1.

Esimese väite kohaselt rikuvad tootepõhised võrdlusastmed paagutatud maagi osas direktiivi 2003/97/EÜ (2) artiklit 10a. Hagejad leiavad, et vaidlustatud otsuses lisas I sisalduvad eeskirjad, mis käsitlevad tootepõhiseid võrdlusaluseid, on õigusvastased. — Vastuolu direktiivi 2003/97/EÜ artikli 10a lõikega 2 Hagejad märgivad, et tootepõhiste võrdlusaluste määratlus on paagutatud maagi osas vastuolus direktiivi 2003/97/EÜ artikli 10a lõikega 2 ning seda põhjusel, et komisjon kehtestas selle võrdlusaluse kindlaks teatava graanuleid tootva käitise põhjal, selleks et määrata kindlaks sektori või allsektori 10 % kõige tõhusama käitise keskmised näitajad. Hagejad leiavad aga, et graanulid ei vasta paagutatud maagile ning graanuleid tootvaid käitisi ei peaks võtma arvesse 10 % kõige tõhusamate paagutamiskäitiste väljaselgitamisel. — Vastuolu direktiivi 2003/97/EÜ artikli 10a lõikega 1 Hagejad märgivad, et tootepõhiste võrdlusastmete määratlus on paagutatud maagi osas vastuolus ka direktiivi 2003/97/EÜ artikli 10a lõikega 1, kuna komisjon kehtestas selle võrdlusaluse andmeid korrigeerides. Nad leiavad, et see teguviis ei ole kooskõlas võrdlusaluste kindlaksmääramise kriteeriumitega, nii nagu need on määratletud direktiivi 2003/97/EÜ artikli 10a lõikes 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/53

6. juulil 2011 esitatud hagi — Hand Held Products versus Siseturu Ühtlustamise Amet Orange Brand Services (DOLPHIN)

(Kohtuasi T-361/11)

2011/C 269/117

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Hand Held Products, Inc. (Wilmington, Ühendriigid) (esindajad: advoakaadid J. Güell Serra ja M. Curell Aguilà)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Orange Brand Services Ltd (Bristol, Ühendkuningriik)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— osaliselt tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 6. aprilli 2011. aasta otsus asjas R 1443/2010-1 ning lükata ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5046231 tagasi; ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Teine menetluspool apellatsioonikoja menetluses

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „DOLPHIN” muu hulgas klassi 9 kuuluvate kaupade jaoks — Ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5046231

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Ühenduse kaubamärk nr 936229 „DOLPHIN” kaupadele klassis 9

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldas vastulause vaidluse all olevate kaupade osas

Apellatsioonikoja otsus: Tühistas vastulausete osakonna otsuse osaliselt

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, mis seisneb selles, et apellatsioonikoda ei analüüsinud asjaomaseid tegureid igakülgselt, vaid lihtsalt lükkas vastulause tagasi põhjusel, et tegemist on erinevate kaupadega, olles samas tuvastanud nende vahel ainult minimaalsed erinevused, ning ei andnud võrdlevat analüüsi tehes asjakohast kaalu tähiste „DOLPHIN” identsusele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/53

6. juulil 2011 esitatud hagi — Bial — Portela & Ca versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Isdin (ZEBEXIR)

(Kohtuasi T-366/11)

2011/C 269/118

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (esindajad: advokaadid B. Braga da Cruz ja J. M. Pimenta)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Isdin, SA (Barcelona, Hispaania)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 6. aprilli 2011. aasta otsus asjas R 1212/2009-1;

— kohustada kostjat keelduma ühenduse kaubamärgi nr 6809008 „ZEBEXIR” registreerimisest; ja

— mõista kohtukulud välja apellatsioonikoja menetluse teiselt poolelt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikoja menetluses

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „ZEBEXIR” kaupadele klassides 3 ja 5 — Ühenduse kaubamärgitaotlus nr 6809008

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Numbri 3424223 all registreeritud ühenduse sõnamärk „ZEBINIX” kaupadele ja teenustele klassides 3, 5 ja 42

Vastulausete osakonna otsus: Jätta vastulause rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, mis seisneb selles, et apellatsioonikoda leidis ebaõigesti, et vaidlusalused kaubamärgid ei ole nii sarnased, et need võib omavahel segi ajada.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/51

24. juunil 2011 esitatud hagi — Wessang versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Greinwald (star foods)

(Kohtuasi T-333/11)

2011/C 269/114

Hagiavalduse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat A. Grolée)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Greinwald GmbH (Kempten, Saksamaa)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada ühtlustamisameti apellatsioonikoja 15. aprilli 2011. aasta otsus;

— kohustada ühtlustamisametit võtma eespool nimetatud otsust tühistava kohtuotsuse täitmiseks meetmed, st rahuldama Nicolas Wessangi 26. septembri 2005. aasta vastulause kaubamärgi STAR FOODS + (disainilahendus nr 4 105 615) registreerimise vastu;

— kohustada ühtlustamisametit võtma eespool nimetatud otsust tühistava kohtuotsuse täitmiseks meetmed, st lükkama tagasi kaubamärgi STAR FOODS + (disainilahendus nr 4 105 615) registreerimistaotluse tervikuna;

— mõista kõik Nicolas Wessangi poolt vastulausemenetluses, apellatsioonikoja menetluses ja käesolevas menetluses kantud kulud tervikuna välja äriühingult GREINWALD GmbH ja ühtlustamisametilt solidaarselt;

— jätta kõik äriühingu GREINWALD GmbH poolt vastulausemenetluses, apellatsioonikoja menetluses ja käesolevas menetluses kantud kulud tema enda kanda;

— jätta kõik ühtlustamisameti poolt vastulausemenetluses, apellatsioonikoja menetluses ja käesolevas menetluses kantud kulud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Greinwald GmbH.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „star foods” kaupadele klassides 29, 30 ja 32 — taotlus nr 4 105 615.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kujutis ja sõnamärk „STAR SNACKS” kaupadele klassides 29, 30 ja 31.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause.

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata; otsus tehti Üldkohtu 11. mai 2010. aasta otsuse kohtuasjas T-492/08: Wessang vs. Siseturu Ühtlustamise Amet — Greinwald (star foods) alusel.

Väited: hageja märgib, et Üldkohus otsustas, et vastandatud kaubamärkide vahel esineb segiajamise tõenäosus ja seetõttu on apellatsioonikoja pädevus piiratud Üldkohtu otsusega. Hageja leiab veel, et apellatsioonikoda ületas oma pädevust, kui ta tegi asjas tervikuna uue otsuse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 252/39

28. juunil 2011 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-339/11)

2011/C 252/88

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: M. Muñoz Pérez)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 15. aprilli 2011. aasta otsus 2011/244/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, osas, mis puudutab käesoleva hagi eset, ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon jätab vaidlustatud otsusega rahastamisest välja teatud keskkonnasäästliku pakendikäitlusega seotud kulud (mis vastavad aastatele 2006, 2007 ja 2008) summas 37 252 551,10 eurot.

Hageja väidab selles osas, et komisjon jättis oma otsusega 2010/152/EL EAGGF-i rahastamisest välja 33 339 525,05 euro suuruse summa, mis puudutas rakenduskavadele antud abi, leides et keskkonnasäästliku pakendikäitlusega seotud kulude katmiseks aastatel 2003–2006 antud ühenduse abi ei olnud Euroopa Liidu õigusega kooskõlas. Selle otsuse tühistamiseks on Hispaania Kuningriik esitanud tühistamishagi, mis käesoleval hetkel kannab numbrit T-230/10.

Käesolevas hagis esitatud argumendid kattuvad kohtuasjas T-230/10 esitatutega.
2.

Teise väite kohaselt rikub vaidlustatud otsus Århusi konventsiooni artiklit 4, määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõikeid 2 ja 5 ning määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 6 lõiget 1 hindamisvea tõttu, kuna: — keeldumispõhjus ei ole kooskõlas Århusi konventsiooniga; — taotletud teabe puhul on tegemist teabega, mis on seotud heitmetega keskkonda; ja — hagejate poolt taotletud teabe avaldamiseks on ülekaalukas üldine huvi.
2.

Teises väites leitakse, et rikutud on ELTL artiklist 296 ning finantsmääruse artikli 100 lõikest 2 tulenevat põhjendamiskohustust, hankedokumente ja nende lisasid, ning tehtud on ilmne hindamisviga, kuna Euroopa Komisjon jättis äriühingu A+P KIEFFER OMNITEC pakkumuse kõrvale põhjusel, et hageja puhul ei olnud täidetud hankedokumentide kriteerium nr 16, kuna pakkuja ei olnud esitanud asjakohaseid tõendavaid dokumente, millest ilmneks, et taotlejatel oli nõutav kvalifikatsioon. Hageja märgib esiteks, et kriteerium nr 16 puudutas „kinnitust, milles oleks ära näidatud, mitu nõutava profiiliga töötajat viimase kolme aasta jooksul konsortsiumi võimalike liikmete juures igal aastal tööl oli” ning et hankedokumentide II lisa lk 28/38 viitas üksnes taotlejatele keeleoskusele, ja teiseks, et hageja tõendas vastavate tõendavate dokumentide esitamise abil, et ühel taotlejatest oli hankedokumentide II lisa lk 28/38 nõutud kvalifikatsioon. Mis puudutab teist taotlejat, siis hankedokumendid ei nõudnud tema puhul nende tingimuste täitmist, mida nõuti objektijuhi puhul.
ET Euroopa Liidu Teataja C 252/44

1. juulil 2011 esitatud hagi — Bimbo versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Grupo Bimbo (GRUPO BIMBO)

(Kohtuasi T-357/11)

2011/C 252/95

Hagiavalduse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Bimbo, SA (Barcelona, Hispaania) (esindajad: advokaat J. Carbonell Callicó)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V. (México, Mehhiko)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— muuta määruse nr 207/2009 artikli 65 lõike 3 alusel esimese apellatsioonikoja 14. aprilli 2011. aasta otsust, kuna on rikutud sama määruse artikli 8 lõiget 5, jättes täielikult rahuldamata taotlus registreerida kujutismärk nr 5 025 598„GRUPO BIMBO” kõigile soovitud kaupadele ja teenustele;

— teise võimalusena, kui esimene nõue jäetakse rahuldamata, tühistada esimese apellatsioonikoja 14. aprilli 2011. aasta otsus, kuna on rikutud määruse nr 207/2009 artikli 8 lõiget 5;

— mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Grupo Bimbo, S.A.B. de C.V.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnalist osa „GRUPO BIMBO” sisaldav kujutismärk (registreerimistaotlus nr 5 025 598) kaupadele ja teenustele klassides 5, 29, 30, 31, 32, 35 ja 43

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Hispaania sõnamärk „BIMBO” (nr 2 689 432) toodetele klassides 5, 29 ja 30 ning erinevad hispaania kujutismärgid (nr 464 785, nr 2 244 562, nr 2 244 563 ja nr 2 255 097), mis sisaldavad sõnalist osa „BIMBO”, toodetele ja teenustele klassides 29, 30, 31, 32, 35 ja 42.

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause.

Apellatsioonikoja otsus: Tühistada vaidlustatud olev otsus osaliselt.

Väited: Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 ebaõige tõlgendamine ja kohaldamine, sest olles tuvastanud, et kaubamärgid „BIMBO” ja vastulause esitaja on Hispaania turul üldtuntud ja et taotletud kaubamärk „GRUPO BIMBO” on peaaegu identne vastulause esitaja kaubamärgiga, rahuldas apellatsioonikoda osaliselt selle kaubamärgi registreerimistaotluse, kuna vastulause esitaja ei ole tõendanud tema kaubamärkidest õigusvastaselt saadud kasumit või ohtu nende kaubamärkide üldtuntusele või eristusvõimele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 252/39

30. juunil 2011 esitatud hagi — Getty Images versus Siseturu Ühtlustamise Amet (PHOTOS.COM)

(Kohtuasi T-338/11)

2011/C 252/87

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Getty Images (US), Inc. (Seattle, Ühendriigid) (esindaja: P. G. Olson)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 6. aprilli 2011. aasta otsus asjas R 1831/2010-2 ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk PHOTOS.COM kaupadele ja teenustele klassides 9, 42 ja 45 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 8549991

Kontrollija otsus: Lükata ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus osaliselt tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c koostoimes artikli 7 lõikega 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda: 1) järeldas vääralt, et taotletav kaubamärk kirjeldav kaupu/teenuseid, mille jaoks seda registreerida soovitakse; 2) eksis, jättes tähelepanuta asjaolu, et hageja domeeninime registreering vastab taotletavale kaubamärgile ning mõjutab kaubamärgi eristusvõime hindamist, ja 3) järeldas vääralt, et esitatud dokumendid ei ole piisavad selle tuvastamiseks, et kaubamärk on omandanud eristusvõime, ning tugines oma otsuses esitatud tõendite väärale mõistmisele ja kujutusele. Võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse põhimõtete rikkumine, kuna apellatsioonikoda jättis ebaõigelt arvestamata selle asjaolu tähtsusega, et ühtlustamisamet on varasema taotluse hageja kaubamärgile PHOTOS.COM sarnaste kaupade ja teenuste osas rahuldanud.
1.

Esimene väide, et rikutud on määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklit 9 koostoimes ühenduse õiguse vahetu õigusmõju põhimõtte rikkumisega. — Hagejad väidavad selles osas eelkõige, et komisjon, võttes arvesse siseriikliku konkurentsiasutuse tuvastusi, ei saa jätta tähelepanuta asjaolu, et REPSOL rikkus omale võetud kohustusi, kui määras kindlaks müügihinnad; tegevus, mida ta lubas mitte teha. Siseriikliku konkurentsiasutuse tuvastatud asjaolud, mis viitavad ELTL artikli 101 rikkumisele, oleks pidanud olema komisjoni jaoks piisavad, et lugeda täielikult tõendatuks see, et REPSOL rikkus oma kohustusi; ja et — komisjoni mittesekkumine kohustusi paneva otsuse rikkumisel, kuna ta leidis, et tal on selles osas kaalutlusõigus, seadis ohtu nende mehhanismide enda olemuse, mis võimaldavad kohaldada karistava menetluse alustamise asemel teatud siduvaid kohustusi, muutes komisjoni kaalutlusõiguse suvaõiguseks, mis võib tekitada ulatuslikku kaitsetust.
Teiseks leiab hageja, et komisjon ei kasutanud pädevust, mille talle andsid finantsmemorandum, finantsmäärus ja rakendusmäärus. Ta märgib sellega seoses, et rikkumisi tuvastades pidi komisjon esiteks hindama finantstagajärgi liidu eelarvele, ja seejärel, kui ta tuvastas, et rikkumised võisid kaasa tuua olulisi finantstagajärgi, andma Läti Vabariigile võimaluse esitada sobivad märkused juhtumi asjaolude kohta ning aega rikkumiste lõpetamiseks. Käesolevas asjas ei kasutanud komisjon oma pädevust, mistõttu vaidlustatud otsus oli vastuolus finantsmemorandumiga, finantsmääruse artikliga 81 ja rakendusmääruse artiklitega 79 ja 80.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on vaidlustatud otsuses esitatud järelduste tegemisel artiklis 5 nimetatud omandamiskeelu ulatuse kohta tehtud järgmisi õiguslikke vigu ja et seetõttu tuleb need järeldusi pidada tühiseks: — ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b rikkumine ja komisjoni teatises (1) esitatud põhimõtete ja suuniste vale kohaldamine; — proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine sellega, et riigiabimeetmete kooskõlastamise tingimuseks oli omandamiskeelu kehtestamine, mis ei ole sobiv, vajalik ega proportsionaalne; — võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine sellega, et kehtestati omandamiskeeld, mis on märkimisväärselt rangem kui komisjon poolt muudel juhtudel kehtestatud omandamiskeeld; — hea halduse põhimõtte rikkumine sellega, et ei uuritud hoolikalt ja eraldi kõiki iga juhtumi eriomaseid tegureid, sealhulgas vajadust otsuses ette nähtud omandamiskeelu kehtestamiseks ega selle tagajärgi, ja ELTL artikli 296 rikkumine, mis tulenes nimetatud otsuse ebapiisavast põhjendatusest.
2.

Teine väide, et rikutud on tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b, kuna see artikkel — vastupidi komisjoni arusaamale — ei näe ette, et tolli eksimus peab olema aktiivne, sest toimik saadetakse tagasi teabe puudumise tõttu, mille eest on vastutav eksimuse teinud pool ehk Hispaania toll ise.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/43

29. juulil 2011 esitatud hagi — Ellinika Touristika Akinita versus komisjon

(Kohtuasi T-419/11)

2011/C 282/80

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Ellinika Touristika Akinita A.E. (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat N. Fragkakis)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi täies ulatuses vastuvõetavaks:

— tühistada Kreeka Vabariigile adresseeritud vaidlustatud komisjoni otsus;

— määrata, et need summad, mis otseselt või kaudselt on hagejalt vaidlusaluse otsuse alusel juba „sisse nõutud”, makstaks tagasi koos intressiga;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada komisjoni 24. mai 2011. aasta otsuse K(2001) 3504 lõplik riigiabi kohta teatavatele Kreeka kasiinodele, nr C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009), mille Kreeka Vabariik täitis.

Hageja esitab järgmised tühistamisväited.

Esimene väide, et ELTL artikli 107 lõiget 1 on valesti tõlgendatud ning ebapiisava põhjenduse tõttu on rikutud ELTL artiklit 296. Vaidlusalune meede: (i) ei anna riigi vahendite ülekandmise tõttu Parnitha ja Corfu kasiinodele majanduslikku eelist, (ii) ei ole valikuline ning (iii) ei saa mõjutada liikmesriikide vahelist kaubandust ega moonuta ega saagi moonutada konkurentsi.

Teine väide, et nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT 1999, L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339), artikli 14 lõike 1 punkti a ja EÜ asutamislepingu artiklit 93 on valesti tõlgendatud ja kohaldatud. Täpsemalt: (i) ebaseadusliku riigiabi tagasimaksmist saab nõuda ainult tegelikelt abisaajatelt ja (ii) vaidlusalusest meetmest tegelikult kasusaajate (kasiinode kliendid), kes ei pidanud sissepääsutasu maksma, ja nende isikute vahel, kellele tagasimaksmise nõue esitati (Corfu, Parnitha ja Thessaloniki kasiinod), ei ole isikusamasust.

Kolmas väide, et nimetatud määruse artikli 14 lõike 1 punkti b on valesti tõlgendatud ja kohaldatud. Vaidlusaluse abi tagasinõudmine on vastuolus: (i) õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega ja (ii) proportsionaalsuse põhimõttega.
2.

Teine väide, et rikutud on hea halduse põhimõtet, mis on tingitud sellest, et komisjon jättis 2003. aastal kõrvaldamata oma 1997. aasta otsuse kahjulikud tagajärjed. Komisjon tuvastas oma 10. novembri 1997. aasta otsuse õigusvastasuse hiljemalt 8. mail 2003, mil ta saatis Prantsuse ametiasutustele kirja, milles märkis, et raadioringhäälingutegevuse abikavade rahastamiskord, nagu see on heaks kiidetud viimati 10. novembri 1997. aasta otsuses, on vastuolus asutamislepingu eeskirjadega. Komisjon ei võtnud siiski ühtegi meedet, et kõrvaldada tuvastatud õigusvastasus. Sellele tuginedes leiavad hagejad, et see, et komisjon ei kõrvaldanud 1997. aastal tehtud õigusvastase otsuse kahjulikke tagajärgi, rikub hea halduse põhimõtet, mis on Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõte, ning võib seega kaasa tuua liidu vastutuse.
3.

Kolmas väide, et Avaliku Teenistuse Kohus otsustas ebaõigelt, et komisjon on Alessandro Missiri pärijatele makstud personalieeskirjade järgsete toetustega täielikult hüvitanud kahju, mille eest ta vastutab Selle väite toetuseks toob apellant esile, et ühenduse väljakujunenud kohtupraktikast tulenevaid põhimõtteid silmas pidades ei saa kahju hüvitada muude personalieeskirjade järgsete maksetega kui nendega, mis on sätestatud artiklis 73, kuna tegemist on maksetega, mille alus, eeldused ja eesmärk on erinevad üldisest kahju hüvitamisest. Seetõttu, kuna komisjon ei ole täielikult hüvitanud kahju, mille eest ta vastutab, tuleb temalt apellandi kasuks välja mõista piisav hüvitis, et tagada mõrvatud ametniku ja tema õigusjärglaste kantud kahju täielik hüvitamine.
—

tühistada vaidlustatud komisjoni 27. oktoobri 2010. aasta otsus riigiabi C 14/09 (ex NN 17/09) kohta, mida Ungari andis äriühingule Péti Nitrogénművek Zrt. (teatavaks tehtud numbri K(2010) 7274 all);
1.

Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine — Ilmselgelt väär klassifitseerimine riigiabiks Komisjoni ilmselge hindamisviga seisneb selles, et komisjon ei kohaldanud käesolevas asjas Combuse kohtupraktikat (16. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-157/01: Danske Busvognmænd vs. komisjon (EKL 2004, lk II-917)). Selle kohtupraktika kohaselt ei peeta riigiabiks meetmeid, millega vabastatakse endised riigiettevõtted pensioni maksmise kohustusest, mis on suurem kui tavapärane eraettevõtjatel lasuv kohustus. Käesoleva kohtuasja asjaoludele kohaldades tähendaks see seda, et pensioni maksmise kohustuse finantseerimine ei oleks riigiabi.
2.

Teine väide, et faktiliste asjaolude hindamisel on tehtud ilmseid hindamisvigu, eelkõige seoses asjaoluga, et madalama biodiislisisaldusega tooteid (mille suhtes ei kehti tollimaks) ei saa ümber arvestada kõrgema biodiislisisaldusega tooteks (mille suhtes kehtib tollimaks), mistõttu ei ole kõrvalehoidmine tegelikult võimalik, ning seoses väidetava kõrvalekaldumisega hageja poolt, mis tuleneb sellest, et hageja ekspordi majanduslike põhjenduste osas on ilmselgelt eksitud.
5.

Viienda väite kohaselt, kui pädevus, mille alusel kostja paistis tegutsevat, oli kohustuslik, on see õigusvastane, kuna see on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega.
1.

esiteks sätestab see artikkel, et nende eksportijate või tootjate imporditavate toodete suhtes kohaldatav dumpinguvastane tollimaks, kes on endast teada andnud, ent keda uurimine ei hõlmanud, ei ületa valimisse kaasatud isikute suhtes kindlaksmääratud kaalutud keskmist dumpingumarginaali, kusjuures tähelepanuta jäetakse null- ja miinimummarginaalid. Kehtestades SRF-ile 15,5% dumpinguvastase tollimaksu, rikub vaidlustatud määrus seda reeglit, kuna valimisse kaasatud isikute kaalutud keskmine dumpingumarginaal, kelle dumpingumarginaalid ei ole null- või miinimummarginaalid, on alla 15,5%; ja