ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad – Varna (Bulgaaria) 13. mail 2022 – TS, HI versus Ministar na zemedelieto, hranite i gorite

(Kohtuasi C-325/22)

(2022/C 303/21)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad – Varna

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: TS, HI

Vastustaja: Ministar na zemedelieto, hranite i gorite

Eelotsuse küsimused

1. Kas isik, kes sai ebaseaduslikku riigiabi vahetuslepingu alusel, millega ta omandas metsakinnistud (eraõiguslik riigivara), on ettevõtja määratlusest välja jäetud, kui ta tegeleb aastabilansside kohaselt majandustegevusega, pakkudes asjaomasel turul kaupu ja teenuseid, aga Euroopa Komisjoni (1) otsuse põhjenduse 127 kohaselt ei teosta vahetuse teel saadud maal otsest ega kaudset majandustegevust, kuna riigisiseses õiguses on ette nähtud objektiivne keeld, mis takistab tal kinnistu sihtotstarvet muuta ning metsamaast eraldatud kinnistut hoonestada või võõrandada?

2. Kas ELTL artiklit 107 tuleb tõlgendada ja kohaldada nii, et ettevõtjana käsitlemisel ja ettevõtja kriteeriumide kohaldamisel tuleb võtta õiguslikult olulise asjaoluna arvesse ebaseaduslikult saadud riigiabi saaja taotletud ja tegelikult kirjeldatud investeerimisprojekti, mida tahetakse ellu viia vahetuse teel saadud riigi metsakinnistul ja mis on eeltingimus järgneva menetluse algatamiseks hoonestamise teel saadud kinnistute eraldamise kohta, ning eelneva kooskõlastuse saamiseks läbiviidud haldusmenetluse esimese etapi lõpuks kogutud andmeid arvestades, vaatamata sellele, et parlamendi kehtestatud moratooriumi ja järgnevalt kehtestatud seadusesätte kohaselt, mis sisaldab sõnaselget keeldu riigilt omandatud kinnistute sihtotstarbe muutmiseks ja hoonestamiseks, oli investeerimisprojekti elluviimine muutunud objektiivselt võimatuks?

3. Kas ELTL artiklit 107 ja nõukogu määruse (EL) 2015/1589 artikli 16 lõiget 3 (2) tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline riigisisene õigusnorm nagu Zakon za darzhavnata sobstvenost § 1a punktid 2 ja 4 (täiendavad eeskirjad), mis ei võimalda metsaalal (eraõiguslik riigivara) maadevahetuse teel saadud riigiabi suuruse kindlaksmääramisel võtta aluseks kinnistute turuhinda, kuna selle normiga kehtestatakse arvutamiseks turutegurid ja hindamiskriteeriumid, mis viivad kõrvalekaldeni kinnistu tegelikust väärtusest, ja kas selline riigisisene õigusnorm rikub selles mõttes tõhususe põhimõtet?

(1) Komisjoni 5. septembri 2014. aasta otsus (EL) 2015/456, mis käsitleb riigiabi SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) ja SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08), mida Bulgaaria Vabariik on andnud metsamaa vahetamise kaudu (teatavaks tehtud numbri C(2014) 6207 all).

(2) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).
5.

Kas neutraalsuse põhimõttega ja käibemaksudirektiivi artikliga 90 on vastuolus maksu- ja kindlustustava, mille kohaselt ei ole tasumata jätmise korral lubatud arvele märgitud maksu korrigeerida enne seda, kui kauba või teenuse saajat – kui ta on maksukohustuslane – on teavitatud maksu tühistamisest, selleks et korrigeeritaks tema poolt algselt tehtud mahaarvamine?
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Hof van Cassatie (Belgia) 28. aprillil 2022 – KBC Verzekeringen NV versus P&V Verzekeringen CVBA

(Kohtuasi C-286/22)

(2022/C 303/19)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Cassatie

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: KBC Verzekeringen NV

Vastustaja kassatsioonimenetluses: P&V Verzekeringen CVBA

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiivi 2009/103/EÜ (1) mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmise kohta (redaktsioonis, mis kehtis enne selle direktiivi muutmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2021. aasta direktiiviga (EL) 2021/2118 (2)) artikli 1 punkti 1, milles on „sõiduk“ määratletud kui „kõik maismaal sõitmiseks mõeldud mootorsõidukid, mis liiguvad edasi mehhaanilise jõuga, kuid ei sõida rööbastel, ja ühendatud või ühendamata haagised“, tuleb tõlgendada nii, et pedaal-elektriratas (Speed-Pedelec), mille mootoril on vaid pedaalimist abistav süsteem, mistõttu ei saa jalgratas liikuda iseseisvalt, ilma lihasjõuta, vaid vajab liikumiseks mootori ja lihasjõu koostoimet, ning elektriline jalgratas, millel on kiirendusfunktsioon (boost), millega kiirendatakse jalgratas kiirendusnupule vajutamisel ilma pedaalimiseta kiirusele 20 km/h, kusjuures kiirendusfunktsiooni kasutamiseks on siiski vaja lihasjõudu, ei ole sõidukid viidatud direktiivi tähenduses?

(1) ELT 2009, L 263, lk 11.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. november 2021. aasta direktiiv (EL) 2021/2118, millega muudetakse direktiivi 2009/103/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmise kohta (ELT 2021, L 430, lk 1).
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 785/2004 (1) kindlustusnõuete kohta lennuettevõtjatele ja õhusõiduki käitajatele artikli 3 punkti g tuleb tõlgendada nii, et isik, — kes lennu ajal ei ole liidu lennuettevõtja helikopteri pardal, vaid on kinnitatud vintsi trossi külge kui helikopteri varustuse (või komponendi) lahutamatu osa ning on koos helikopteriga (vintsi küljes) üles tõusnud; — keda veeti tasuta veo raames, mida osutas riik (politseiteenistuses kasutatav riigi helikopter) kui vedaja „veolepingu“ alusel, mis oli sõlmitud lennuettevõtja (riigi eskadrill) ja eriülesannet täitva isiku tööandja vahel (nimelt uznesenie vlády Slovenskej republiky č. 411/2006 Z.z., z 10. mája 2006 k návrhu zásad vykonávania letov lietadiel v policajných službáchi (Slovaki Vabariigi valitsuse 10. mai 2006. aasta määrus nr 411/2006 politseiteenistuses õhusõidukite lendude sooritamise eeskirja eelnõu kohta) ja nariadenie Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 50/2012 zo dňa 14. marca 2012 o vyžadovaní a schvaľovaní letovi (Slovaki Vabariigi siseministeeriumi 14. märtsi 2012. aasta dekreet nr 50/2012 lendude vajaduse ja heakskiitmise kohta) alusel, milles oli ette nähtud, et lennuettevõtja õhusõidukit käitatakse asjaomase isiku tööandja ülesannete täitmise tagamiseks); — kusjuures veo eesmärk oli täita eriülesanne, nagu on kõne all põhikohtuasjas (ametialase ülesande täitmine, mis seisneb Hasičský a záchranný zbori (tuletõrje- ja päästeüksus) ametnike eriväljaõppes, mille käigus õhusõidukiga (helikopter) harjutatakse päästja ja päästetava isiku kanderaamil tõstmist helikopteri vintsiga, ja — kes ülesande täitmisel osales tuletõrjeüksuse väljaõppes osaleva liikmena ja kes piloodi ja helikopteri operaatori korraldusel oli vintsi trossiga kinnitatud helikopteri külge kui helikopteri varustuse (või komponendi) lahutamatu osa ning pidi lennu ajal tõstetama vintsiga helikopteri pardale, a) on reisija või b) kuulub lennu- ja salongimeeskonna liikmete hulka?
C 303/12

ET

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgaaria) 21. aprillil 2022 – Kriminaalasi järgmiste isikute suhtes: IP, DD, ZI, SS ja HYa

(Kohtuasi C-269/22)

(2022/C 303/17)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Spetsializiran nakazatelen sad

Süüdistatavad

IP, DD, ZI, SS ja HYa

Eelotsuse küsimus

Kas harta artikli 47 teise lõiguga, mis näeb ette erapooletu kohtu nõude, ja harta artikli 48 lõikega 1, milles on sätestatud süütuse presumptsioon, on vastuolus ELTL artikli 267 alusel esitatud eelotsusetaotlus, kus süüdistatavate teatud tegusid peetakse tuvastatuks, kui kohus on enne eelotsusetaotluse esitamist järginud kõiki vajalikke menetluslikke tagatisi, mida tuleb seoses asjas sisulise otsuse tegemisega järgida?
2.

Kas võrdse kohtlemise, läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega, mis on sätestatud direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta artikli 18 lõikes 1 koostoimes artikli 2 lõike 1 punktiga 13 ja artikliga 49, on vastuolus pakkuja hankemenetlusest kõrvaldamine liikmesriigi valitsuse poolt kehtestatud seaduse jõuga õigusakti alusel, millega kehtestatakse uus õigusnorm, millega muudetakse ettevõtja määratlust, pärast seda, kui on avaldatud hanketeade hankemenetluse kohta, milles see ettevõtja osaleb?
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis arvestades [nii] konventsiooni artikli 9 lõike 3 eesmärke kui ka liidu õigusest tulenevate õiguste tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet, siis kas konventsiooni artikli 9 lõiget 3 ning [harta] artikli 47 [esimest ja teist lõiku] koostoimes [ELL] artikli 19 [lõike 1 teise lõiguga], tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisene säte, mis seab niisuguse tsiviilõiguslikust kutseühendusest advokaadibüroo õiguse kohtusse pöörduda sõltuvusse tal oleva isikliku huvi tõendamisest või asjaolust, et kohtusse pöördumise eesmärk on kaitsta õiguslikku olukorda, mis on otse seotud eesmärgiga, mille teenimiseks sellises vormis „rühm“ – käesoleval juhul tsiviilõiguslikust kutseühendusest advokaadibüroo – loodi?
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu (1) kaubamärgi kohta artikli 14 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et see välistab kaubamärgi omaniku või kohtu võimaluse keelata kolmandal isikul kasutada kaubandustegevuses auto varuosaga (radiaatori kate / võre) seoses tähist, mis on ELi kaubamärgiga identne või segiaetavalt sarnane, kui iseenesest on see tähis autotarviku (ELi kaubamärki kujutav embleem) kinnitusdetail, ja — kui ELi kaubamärki kujutavat originaalembleemi on tehniliselt võimalik paigaldada auto varuosale (radiaatori kattele / võrele), ilma et sellel osal oleks kujutatud tähist, mis on identne või segiaetavalt sarnane ELi kaubamärgiga; või kui — tehniliselt ei ole võimalik paigaldada ELi kaubamärki kujutavat originaalembleemi auto varuosale (radiaatori kattele / võrele), ilma et sellel osal oleks kujutatud tähist, mis on identne või segiaetavalt sarnane ELi kaubamärgiga? — kui vastus punkti a mistahes küsimusele on jaatav
C 318/24

ET

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Köln (Saksamaa) 5. mail 2022 – A.T.U. Auto-Teile-Unger GmbH & Co. KG ja Carglass GmbH versus FCA Italy SpA

(Kohtuasi C-296/22)

(2022/C 318/35)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: A.T.U. Auto-Teile-Unger GmbH & Co. KG, Carglass GmbH

Kostja: FCA Italy SpA

Eelotsuse küsimus

Kas määruse 2018/858 (1) artikli 61 lõikeid 1 ja 4 koostoimes X lisa punktiga 2.9, mille kohaselt teeb sõidukitootja sõidukit puudutavate andmete otsevoo sõiduki pardadiagnostika, diagnostika, remondi ja hoolduse eesmärgil kättesaadavaks standard-andmesideliidese jadapordi kaudu, arvestades ka sõidukitootjale sõiduki üldise ohutuse tagamiseks sama määruse II lisa I osa punktis 63 esitatud nõudeid, tuleb

— koostoimes määrusega nr 661/2009 (2) osas, mis puudutab enne 6. juulit 2022 tüübikinnituse saanud sõidukeid, eelkõige selle määruse artikli 5 lõikega 1, ning

— koostoimes 6. juulist 2022 kehtiva määrusega 2019/2144 (3), eelkõige selle määruse artikli 4 lõigetega 4 ja 5,

tõlgendada nii, et sõidukitootja peab ka asjaomaste ohutusmeetmete rakendamisel alati tagama, et sõltumatutel remonditöökodadel oleks võimalik sõiduki pardadiagnostikat, diagnostikat, remonti ja hooldust, sealhulgas selleks vajalikke kirjutamistoiminguid teha universaalse üldise diagnostikaseadme abil, ilma et täidetud peaksid olema tingimused, mida määrus sõnaselgelt ette ei näe ja mis nõuavad seadme internetiühendust sõidukitootja määratud serveriga ja/või kasutaja isiku eelnevat registreerimist sõidukitootja juures?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/858 mootorsõidukite ja mootorsõidukite haagiste ning nende jaoks ette nähtud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja turujärelevalve kohta, ning millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 715/2007 ja (EÜ) nr 595/2009 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2007/46/EÜ (ELT 2018, L 151, lk 1).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 661/2009, mis käsitleb mootorsõidukite, nende haagiste ning nende jaoks ette nähtud süsteemide, osade ja eraldi tehniliste seadmestike üldise ohutusega seotud tüübikinnituse nõudeid (ELT 2009, L 200, lk 1).

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2019. aasta määrus (EL) 2019/2144, mis käsitleb mootorsõidukite ja nende haagiste ning mootorsõidukite jaoks ette nähtud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse nõudeid seoses nende üldise ohutuse ning sõitjate ja vähekaitstud liiklejate kaitsega ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2018/858 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 78/2009, (EÜ) nr 79/2009 ja (EÜ) nr 661/2009 ning komisjoni määrused (EÜ) nr 631/2009, (EL) nr 406/2010, (EL) nr 672/2010, (EL) nr 1003/2010, (EL) nr 1005/2010, (EL) nr 1008/2010, (EL) nr 1009/2010, (EL) nr 19/2011, (EL) nr 109/2011, (EL) nr 458/2011, (EL) nr 65/2012, (EL) nr 130/2012, (EL) nr 347/2012, (EL) nr 351/2012, (EL) nr 1230/2012 ja (EL) 2015/166 (ELT 2019, L 325, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Raad van State (Belgia) 25. aprillil 2022 – vzw Kinderrechtencoalitie Vlaanderen, vzw Liga voor Mensenrechten versus Belgische Staat

(Kohtuasi C-280/22)

(2022/C 318/31)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: vzw Kinderrechtencoalitie Vlaanderen, vzw Liga voor Mensenrechten

Vastustaja: Belgische Staat

Eelotsuse küsimused

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määruse (EL) 2019/1157 (1) liidu kodanike isikutunnistuste ning vaba liikumise õigust kasutavatele liidu kodanikele ja nende pereliikmetele väljaantavate elamislubade turvalisuse suurendamise kohta artikli 3 lõiked 5 ja 6 ning artikkel 14 koostoimes komisjoni 30. novembri 2018. aasta rakendusotsusega C(2018) 7767, millega nähakse ette kolmandate riikide kodanikele mõeldud ühtse elamisloavormi tehniline kirjeldus ja tunnistatakse kehtetuks otsus K(2002) 30691, on kehtivad ja kooskõlas ELTL artikliga 16 ja – artikli 3 lõigete 5 ja 6 osas – ELTL artikliga 21 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7, 8 ja 52, koostoimes

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 (2) füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artiklitega 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 25, 32, 35 ja 36,

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/680 (3), mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK, artiklitega 1, 2, 3, 4, 8, 9, 10, 27 ja 28, ja

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määruse (EL) 2018/1725 (4), mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ, artiklitega 1, 2, 3, 4, 5, 10, 28 ja 42,

osas, milles määruse (EL) 2019/1157 artikli 3 lõigetes 5 ja 6 on sätestatud, et isikutunnistuse omaja kaks sõrmejälge salvestatakse isikutunnistuse andmekandjale koostalitlusvõimelises digivormingus,

ning osas, milles määruse (EL) 2019/1157 artikli 3 lõigetes 5 ja 6 ning artiklis 14, koostoimes komisjoni 30. novembri 2018. aasta rakendusotsuse C(2018) 7767 lisaga 3, on sätestatud, et sõrmejälgede andmed salvestatakse artikli 2 punktides a ja c osutatud isikutunnistustel ja elamislubadel selliselt, et sõrmejälgede digitaalne kujutis salvestatakse RFID tehnoloogiat kasutavale ja juhtmevabalt/kontaktivabalt loetavale elektroonilisele mikrokiibile?

(1) ELT 2019, L 188, lk 67.

(2) ELT 2016, L 119, lk 1.

(3) ELT 2016, L 119, lk 89.

(4) ELT 2018, L 295, lk 39.
2.

Kas hinnates, kas pakettreisilepingu lõpetamise ajal esinevad sihtkohas või selle vahetus läheduses vältimatud ja erakorralised asjaolud ning kas need mõjutavad oluliselt pakettreisi täitmist: 1) tuleks arvesse võtta üksnes objektiivseid asjaolusid, see tähendab, kas olulisel määral pakettreisi teenuste osutamise mõjutamine on seotud üksnes objektiivse võimatusega, ning seda tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab üksnes juhtumeid, kus lepingu täitmine muutub nii füüsiliselt kui ka õiguslikult võimatuks, või hõlmab see siiski ka juhtumeid, kus lepingu täitmine ei ole võimatu, kuid muutub (käesoleval juhul põhjendatud kartuse tõttu COVID-19-ga nakatumise ees) keeruliseks ja/või majanduslikult ebatõhusaks (arvestades reisijate turvalisust, ohtu nende tervisele ja/või elule, puhkusereisi eesmärkide saavutamise võimalust); 2) olulised on subjektiivsed tegurid, nagu täiskasvanute reisimine koos alla 14-aastaste lastega või kuulumine suurema riskiga rühma reisija vanuse või tervisliku seisundi tõttu jne? Kas reisijal on õigus pakettreisileping lõpetada, kui pandeemia ja sellega seotud asjaolude tõttu muutub reisimine sihtkohta ja sealt tagasi keskmise reisija arvates ohtlikuks, tekitab reisijale ebamugavust või põhjustab temas põhjendatud hirmu terviseohu või ohtliku viirusega nakatumise ees?
1.

Kas kooskõlas sätetega, mis sisalduvad: i) määruse nr 1260/1999 (1) artikli 30 lõigetes 1, 3 ja 4 ning määruse nr 1685/2000 (2) eeskirja 1 punktis 1.9; ii) määruse nr 70/2001 artikli 4 lõikes 3; ja iii) määruse nr 1260/1999 artiklis 38 ja artikli 39 lõikes 1, määruse nr 438/200 (3) 1 artiklis 4, määruse nr 448/2001 (4) artikli 2 lõikes 2, määruse nr 2988/1995 (5) artikli 1 lõikes 2 ning määruse nr 659/1999 (6) artiklis 14, kujutab abi saanud ettevõtte müük koos selle kinnisvaraga automaatselt sellesse ettevõttesse kaasrahastatava investeeringu tegemise tingimuste nii olulist muutumist, et see põhjendab iseenesest niisugust riigisisest õigusnormi nagu see, mis on sätestatud ministrite ühise dekreedi nr 192249/EΥS 4057/19.8.2002 (ministrite ühine dekreet nr 9216/EYS 916/12.2–18.2.2004) artikli 18 lõikes 5, milles on sätestatud abi saanud ettevõtte kinnisvara pikaks ajavahemikuks üleandmise absoluutne keeld, vastasel juhul tühistatakse abi andmise otsus täielikult või osaliselt ja makstud riigiabi tuleb täielikult või osaliselt tagastada?
2.

Kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt: a) Kas isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 15 lõike 3 esimesest lausest koosmõjus artikli 12 lõikega 5 tulenev õigus nõuda tasuta koopia väljastamist vastutava töötleja töödeldud isikuandmetest võib olla isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 23 lõike 1 punkti i kohaselt piiratud liikmesriigi riigisisese õigusnormiga, mis on vastu võetud enne isikuandmete kaitse üldmääruse jõustumist? b) Kui teise küsimuse alaküsimusele a vastatakse jaatavalt: Kas isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 23 lõike 1 punkti i tuleb tõlgendada nii, et seal nimetatud teiste isikute õigused ja vabadused hõlmavad ka nende isikute huvi vabaneda isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 15 lõike 3 esimese lause alusel isikuandmete koopia väljastamisega kaasnevatest kuludest ja muust koopia kättesaadavaks tegemisega põhjustatud koormusest? c) Kui teise küsimuse alaküsimusele b vastatakse jaatavalt: Kas isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 15 lõike 3 esimesest lausest koosmõjus artikli 12 lõikega 5 tulenev õigus nõuda tasuta koopia väljastamist vastutava töötleja töödeldud isikuandmetest võib olla isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 23 lõike 1 punkti i kohaselt piiratud riigisisese õigusnormiga, mis näeb arsti ja patsiendi vahelises suhtes ette, et kui arst väljastab patsiendile koopia patsiendi tervisekaardil sisalduvatest isikuandmetest, on arstil alati ja olenemata juhtumi konkreetsetest asjaoludest õigus nõuda patsiendilt kulude hüvitamist?
—

tühistada otsuse artikli 1 lõike 1 punktid r ja s ning artikli 1 lõike 4 punktid r ja s ning vähendada apellantidele määratud trahvi veel 15 % võrra, kasutades meetodit, mida Üldkohus kasutas, et vähendada trahve kohtuasjades Cathay Pacific Airways Ltd vs. komisjon (T-343/17, EU:T:2022:184) ja Japan Airlines Co. Ltd vs. komisjon (T-340/17, EU:T:2022:181);
British Airways plc 9. juunil 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda laiendatud koosseisus) 30. märtsi 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-341/17 P: British Airways versus komisjon

(Kohtuasi C-378/22 P)

(2022/C 303/30)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: British Airways plc (esindajad: advocaten A. Lyle-Smythe ja R. O’Donoghue, barrister T. Sebastian)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna või teise võimalusena osas, milles lükatakse tagasi apellandi neljas väide ja seitsmenda väite teine osa;

— kui vaidlustatud kohtuotsust ei tühistata tervikuna, siis tühistada selle kohtuotsuse resolutsiooni punkt 4 osas, milles see puudutab apellandi neljandat väidet ja seitsmenda väite teist osa;

— tühistada komisjoni 17. märtsi 2017. aasta otsus C(2017) 1742 (final) ELTL artiklis 101, EMP lepingu artiklis 53 ning Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud õhutranspordilepingu artiklis 8 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39258 – lennulastiteenused) (edaspidi „otsus“) tervikuna või osaliselt, eriti selle põhjenduse põhjenduse 1045 esimene lause ja põhjendus 1046 tervikuna; ja

— mõista kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant palub tühistada vaidlustatud kohtuotsuse tervikuna või osaliselt. Vaidlustatud kohtuotsuses lahendati apellandi hagi tühistada otsus tervikuna või osaliselt.

Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab apellant järgmised kolm väidet.

Esimese väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kui ta asendas komisjoni põhjendused enda omadega ega tuvastanud kindlat mõju konkurentsile ELis/EMPs. See väide koosneb kahest osast. Esimese väiteosa kohaselt oli komisjoni pealiskaudsed põhjendused lihtsalt ebapiisavad ning Üldkohus tegi vea, kui ta asendas lubamatult need põhjendused iseenda üksikasjalike põhjendustega. Teise väiteosa kohaselt on komisjoni asendatud põhjendused igal juhul ebapiisavad, kuna neis ei ole tuvastatud asjaomast ja piisavat mõju konkurentsile ELis/EMPs.

Teise väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud seoses oma järeldustega hinnamõjude kohta ELis/EMPs asuvatele järgnevatele turgudele. Üldkohus moonutas talle esitatud tõendeid, pani valesti apellandile kohustuse lükata ümber faktilisi asjaolusid ja ületas oma pädevust, kui ta asendas komisjoni põhjendused enda hoopis erinevate põhjendustega.

Kolmanda väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud ja moonutanud viidatud otsust, kui ta tugines ühe ja vältava rikkumise teatud aspektidele, mis avaldasid mõju ELis/EMPs, et tuvastada oma pädevust välismaise tegevuse üle, mille puhul ei olnud tõendatud kindel mõju EL/EMP territooriumil.