Keywords

Summary



Keywords

1. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Ulatus

(EÜ artikkel 234)

2. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Avalik kord

(EÜ artiklid 81 ja 82)

3. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Ettevõtjatevahelised kokkulepped

(EÜ artikli 81 lõige 1)

4. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Keeld – Vahetu õigusmõju

(EÜ artikli 81 lõiked 1 ja 2)

5. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Kahju hüvitamise hagi

(EÜ artikli 81 lõiked 1 ja 2)

6. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Kahju hüvitamise hagi

(EÜ artikli 81 lõiked 1 ja 2)

7. Konkurents – Keelatud kokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Kahju hüvitamise hagi

(EÜ artikli 81 lõiked 1 ja 2)

Summary

1. EÜ artiklis 234 sätestatud Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute koostöö raames on vaid siseriiklikul kohtul, kes asja menetleb ja kes vastutab tehtava lahendi eest, pädevus otsustada kohtuasja konkreetseid asjaolusid arvestades, kas kohtuotsuse tegemiseks on vaja eelotsust ja kas Euroopa Kohtule esitatud küsimusel on kohtuasja suhtes tähtsust. Kui esitatud küsimused puudutavad ühenduse õiguse tõlgendamist, peab Euroopa Kohus järelikult üldjuhul otsuse tegema.

Erandjuhtudel peab Euroopa Kohus siiski oma pädevuse hindamiseks kindlaks tegema need asjaolud, mille tõttu siseriiklik kohus talle eelotsusetaotluse esitas. Euroopa Kohus võib keelduda siseriikliku kohtu esitatud eelotsuse küsimusele vastamisest vaid juhul, kui ühenduse õiguse tõlgendamine, mida siseriiklik kohus on palunud, ilmselgelt ei ole kuidagi seotud põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega või kui kõnealune probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtul puudub teave nende faktiliste ja õiguslike asjaolude kohta, mida tal on tarvis, et anda kasulik vastus talle esitatud küsimustele.

(vt punktid 26 ja 27)

2. EÜ artiklid 81 ja 82 on imperatiivselt kohaldatavad esmase õiguse sätted, mida siseriiklikud kohtud peavad omal algatusel kohaldama.

(vt punkt 31)

3. Kindlustusseltsidevaheline kokkulepe või kooskõlastatud tegevus, mis seisneb vastastikuses sellise teabe vahetamises, mis võimaldab tõsta kohustusliku tsiviilvastutuskindlustuse kindlustusmakseid mootorsõidukite, laevade ja mopeedide põhjustatud kindlustusjuhtumite puhul, kuigi turutingimused seda ei õigusta, ja millega rikutakse siseriiklikke konkurentsieeskirju, võib olla käsitletav ka EÜ artikli 81 rikkumisena juhul, kui asjassepuutuva siseriikliku turu iseärasusi arvestades on piisavalt tõenäoline, et asjakohane kokkulepe või kooskõlastatud tegevus mõjutab või võib mõjutada otseselt või kaudselt seda laadi kindlustuspoliiside müüki teiste liikmesriikide ettevõtjate poolt asjakohases liikmesriigis, ning see mõju ei ole vähetähtis.

(vt punkt 52, resolutiivosa punkt 1)

4. EÜ artikli 81 lõikel 1 on vahetu õigusmõju üksikisikutevahelistele suhetele ja nendest sätetest tulenevad isikutele õigused, mida siseriiklikud õiguskorrad peavad kaitsma. Sellest tuleneb, et igal isikul on õigus eeldada EÜ artikliga 81 keelatud kokkuleppe või tegevuse tühisust ja juhul, kui kahju ja keelatud kokkuleppe vahel on põhjuslik seos, nõuda kahju hüvitamist.

Asjakohase ühenduse regulatsiooni puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemise õiguskorraga kehtestada nende õiguste teostamiseks vajalikud normid, sealhulgas mõiste „põhjuslik seos” kohaldamise osas, kusjuures need normid ei tohi olla ebasoodsamad kui need, mis on kehtestatud siseriiklikul õigusel põhinevatele analoogilistele hagidele (samaväärsuse põhimõte) ning need ei tohi muuta ühenduse õiguskorrast tulenevate õiguste teostamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte).

(vt punktid 58, 59, 61–64, resolutiivosa punkt 2)

5. Asjakohase ühenduse regulatsiooni puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemise õiguskorraga määrata kohtud, kes on pädevad menetlema ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumisest tulenevaid kahju hüvitamise hagisid, ning kehtestada nende hagide läbivaatamiseks menetlusnormid, kusjuures need normid ei tohi olla ebasoodsamad kui need, mis on kehtestatud siseriiklikul õigusel põhinevatele konkurentsiõiguse rikkumisega seotud kahju hüvitamise hagidele (samaväärsuse põhimõte), ning need siseriiklikud normid ei tohi muuta EÜ artikliga 81 keelatud kokkuleppe või tegevuse tõttu tekkinud kahju hüvitamise nõude õiguse teostamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte).

(vt punkt 72, resolutiivosa punkt 3)

6. Asjakohase ühenduse regulatsiooni puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemise õiguskorraga kehtestada EÜ artikliga 81 keelatud kokkuleppe või tegevuse tõttu tekkinud kahju hüvitamise nõude aegumistähtaeg, järgides samas samaväärsuse ja tõhususe põhimõtteid.

Siseriiklik kohus peab kontrollima, kas siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt hakkab EÜ artikliga 81 keelatud kokkuleppest või tegevusest tekkinud kahju hüvitamise nõude aegumistähtaeg kulgema päevast, mil seda kokkulepet või tegevust rakendama hakati, võib muuta tekkinud kahju hüvitamise nõude õiguse teostamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks, eriti siis, kui see siseriiklik õigusnorm sätestab nõudele lühikese aegumistähtaja ja seda ei saa peatada.

(vt punktid 81, 82, resolutiivosa punkt 4)

7. Asjakohase ühenduse regulatsiooni puudumisel tuleb iga liikmesriigi sisemise õiguskorraga kehtestada kriteeriumid, mille alusel määrata kindlaks EÜ artikliga 81 keelatud kokkuleppe või tegevusega tekitatud kahju hüvitamise ulatus, järgides samas tõhususe ja samaväärsuse põhimõtteid.

Seega peab esiteks samaväärsuse põhimõttest tulenevalt juhul, kui erilist liiki kahjuhüvitisi, nagu seda on hoiatavad või karistuslikud kahjuhüvitised, saab välja mõista siseriikliku normi alusel algatatud vaidlustes, mis on analoogsed ühenduse konkurentsieeskirjadel põhinevate vaidlustega, saama neid hüvitisi välja mõista ka viimati nimetatud vaidlustes. Ühenduse õigus ei keela siseriiklikel kohtutel teostada järelevalvet selle üle, et ühenduse õiguskorraga tagatud õiguste kaitse ei tooks endaga kaasa selle õiguse subjektide alusetut rikastumist.

Teiseks tuleneb tõhususe põhimõttest ja iga isiku õigusest nõuda konkurentsi piirava või kahjustava kokkuleppe või tegevusega tekitatud kahju hüvitamist, et isikutel, kellele on kahju tekitatud, peab olema õigus nõuda mitte ainult otsese varalise kahju ( damnum emergens ), vaid ka saamata jäänud tulu ( lucrum cessans ) hüvitamist ja intresse.

(vt punktid 98–100, resolutiivosa punkt 5)