Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Elektroonilised sidevõrgud ja ‑teenused – Universaalteenus ja kasutajate õigused – Direktiiv 2002/22

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/22, artikli 5 lõige 1 ja artikli 25 lõige 2)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Isikuandmete töötlemine ja eraelu puutumatuse kaitse elektroonilise side sektoris – Direktiiv 2002/58

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/58, põhjendus 39 ja artikkel 12)

Summary

1. Direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja ‑teenuste puhul artikli 25 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis panevad lõppkasutajatele telefoninumbreid eraldavatele ettevõtjatele kohustuse teha üldkasutatavate numbriinfo‑ ja kataloogiteenuste pakkumisega tegelevatele ettevõtjatele kättesaadavaks mitte ainult nende endi abonente puudutavad andmed, vaid ka andmed, mis neil on kolmandate ettevõtjate abonentide kohta.

Esiteks, direktiivi 2002/22 artikli 25 lõige 2 kuulub selle direktiivi IV peatükki, mis käsitleb lõppkasutajate huve ja õigusi. Samas ei näe see direktiiv ette tarbijakaitse aspektide täielikku ühtlustamist.

Teiseks, nimetatud artikli 25 lõike 2 eesmärk on tagada, et täidetaks liikmesriikidel tulenevalt sama direktiivi artikli 5 lõikest 1 lasuvat kohustust hoolitseda selle eest, et lõppkasutajad saaksid kasutada vähemalt ühte täielikku kataloogi ja ühte täielikku numbriinfoteenust. Kuna tegemist on miinimumnõudega, mida liikmesriigid peavad täitma, siis on neil põhimõtteliselt vabad käed võtmaks vastu rangemaid sätteid, selleks et lihtsustada uute operaatorite sisenemist üldkasutatavate numbriinfo‑ ja kataloogiteenuste turule.

(vt punktid 41, 42, 47 ja resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 2002/58, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris, artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis panevad üldkasutatavate kataloogide avaldamisega tegelevale ettevõtjale kohustuse edastada isikuandmed, mis tal on teiste telefoniteenuseid pakkuvate ettevõtjate abonentide kohta, kolmandale ettevõtjale, kelle tegevuseks on üldkasutatava trükitud või elektroonilise kataloogi väljaandmine või niisuguste kataloogide kättesaadavaks tegemine numbriinfoteenuse abil, ilma et selleks oleks nõutav asjaomase abonendi uus nõusolek, kuid seda siiski esiteks tingimusel, et asjaomast abonenti on enne tema andmete kandmist üldkasutatavasse kataloogi teavitatud selle otstarbest ning samuti asjaolust, et andmed võidakse edastada mõnele teisele telefoniteenuste osutajale, ja teiseks tingimusel, et on tagatud, et asjaomaseid andmeid ei kasutata pärast nende edastamist muuks otstarbeks kui need, milleks asjaomased andmed nende esmase avaldamise eesmärgil koguti

Selles osas on nimetatud artikli 12 lõikes 2 käsitletud abonendi nõusolek esmajoones seotud andmete üldkasutatavas kataloogis avaldamise eesmärgiga, mitte aga sellise kataloogi pakkuja isikuga, nii et abonendil puudub valikuõigus otsustamaks teatavate üldkasutatavate numbriinfo‑ ja kataloogiteenuste pakkujate kasuks. Kuna juba isikuandmete avaldamine teatava otstarbega kataloogis võib osutuda abonenti kahjustavaks. Samas, kui abonent on andnud nõusoleku niisuguste andmete avaldamiseks ühes teatava otstarbega kataloogis, ei ole tal üldiselt huvi keelduda samade andmete avaldamisest mõnes teises sarnases kataloogis. Lisaks ilmneb sama direktiivi põhjendusest 39, et abonendilt tuleb küsida uus nõusolek juhul, kui osaline, kes on kogunud andmed abonendilt, või kolmas isik, kellele on andmed edastatud, soovib kasutada andmeid mõnel muul otstarbel.

(vt punktid 61, 62, 64, 65, 67 ja resolutsiooni punkt 2)