Kohtuasi T-212/02

Commune de Champagne jt

versus

Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjon

„Tühistamishagi — EÜ — Šveitsi Konföderatsiooni vaheline põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepe — Kokkuleppe heakskiitnud otsus — Õiguslik tähendus — Veinisektori tooted — Kaitstud nimetused — Homonüümia erand — Määrus (EMÜ) nr 2392/89 ja määrus (EÜ) nr 753/2002 — Mpv-kvaliteetvein „champagne” — Champagne’i kommuunist Vaudi kantonist pärit vein — Vastuvõetavus — Huve kahjustav akt — Õigus esitada hagi — Isiklikult puudutatud isik — Kahju hüvitamise hagi — Põhjuslik seos — Ühendusele süükspandav kahju — Pädevuse puudumine”

Esimese Astme Kohtu määrus (kolmas koda), 3. juuli 2007 II - 2023

Kohtumääruse kokkuvõte

Füüsilise või juriidilise isiku esitatud tühistamishagi on vastuvõetav üksnes siis, kui hagejal on põhjendatud huvi vaidlustatud meetme tühistamise suhtes. Selline huvi eeldab, et vaidlustatud meetme tühistamisel endal võivad olla õiguslikud tagajärjed, või teise vormeli kohaselt, et hagi tulemusel võib selle esitanud pool saada mingit kasu. Järelikult on vastuvõetamatu tühistamishagi, mille on esitanud isikud, kes toodavad Šveitsist Vaudi kantonist pärinevaid teatavaid veine, mida turustatakse nimetuse „champagne” all, Vaudi kantoni Champagne’i kommuun, viinamarjakasvatajate ühendus ning selle nimetuse kaitsmiseks loodud ühendus otsuse 2002/309 peale osas, millega kiidetakse Euroopa Ühenduse nimel heaks ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe lisa 7 artikli 5 lõige 8, mille ainus tagajärg on lubada kaheaastasel üleminekuperioodil turustada väljaspool ühenduse territooriumi Vaudi kantonist pärinevaid teatavaid veine nimetuse „champagne” all. See säte kujutab endast Vaudi kantonist pärinevate teatavate veinide jaoks sellise erakorralise kaitse sätestamist, mis on kokkuleppe lisa 7 artikli 5 lõigete 1–3 alusel nimetusel „champagne”, mis asub sama lisa 2. liites toodud ühendusest pärinevate veinisektori toodete nimekirjas. Neil asjaoludel ei oleks otsuse 2002/309 tühistamine osas, milles see kiidab heaks champagne’i klausli, hagejate jaoks mitte üksnes kasutu, vaid neile isegi kahjulik, kuna tühistamisega kaotataks üleminekuperiood, mis otsusega hagejate kasuks kehtestati. (vt punktid 39, 52 ja 53)

Otsusel 2002/309, millega kiidetakse Euroopa Ühenduse nimel heaks ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepe, ei ole siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis võiksid muuta hagejate õiguslikku olukorda Šveitsi territooriumil, ning seetõttu ei kujuta otsus endast akti, mille peale oleks võimalik EÜ artikli 230 alusel hagi esitada. Institutsioonide õigusakti, mis on vastu võetud asutamislepingut kohaldades, kui ühenduse ühepoolset akti ei saa käsitleda õigusi ja kohustusi loovana väljaspool EÜ artiklis 299 määratletud territooriumi, mistõttu on selle otsuse kohaldamisalaks vaid kõnealune territoorium ning otsusel puuduvad Šveitsi territooriumil igasugused õiguslikud tagajärjed. Ainult kõnealune kokkulepe, mille suhtes ei saa hagi esitada, võib Šveitsi territooriumil luua õiguslikke tagajärgi vastavalt selle riigi õiguskorrale omastele õigusnormidele siis, kui kokkulepe on selles riigis kehtiva korra kohaselt ratifitseeritud. Ühenduse nimel ja arvel nõukogu ja komisjoni poolt vastu võetud otsus ei muuda seega hagejate õiguslikku olukorda Šveitsi territooriumil, kuna seda olukorda reguleerivad vaid Šveitsi õigusnormid, mis see riik on vastu võtnud oma suveräänset pädevust teostades. Väidetavalt kahjulikud tagajärjed, mis toob kokkulepe Šveitsi territooriumil endaga kaasa hagejate suhtes, on tegelikult tingitud üksnes asjaolust, et otsustades suveräänselt ratifitseerida selle kokkuleppe, nõustus Šveitsi Konföderatsioon end selle kokkuleppega siduma ning kohustus vastavalt kokkuleppe artiklile 14 võtma kõik meetmed, mida on vaja kokkuleppest tulenevate selliste kohustuste täitmiseks, mille hulka kuuluvad ka kohustused, mis tulenevad kokkuleppe lisa 7 artikli 5 lõigetest 1–6 ja 2. liitest, milles on sätestatud ühenduse nimetuse „champagne” erakorralise kaitse kord. (vt punktid 90, 91 ja 95)

Hageja saab EÜ artikli 230 raames esitada hagi vaid siis, kui vaidlustatud akt omab hageja huve puudutavaid siduvaid õiguslikke tagajärgi, tuues kaasa selge muutuse hageja õiguslikus olukorras. Selline ei ole olukord otsuse 2002/309 puhul, millega kiidetakse Euroopa Ühenduse nimel heaks ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe lisa 7 artikli 5 lõiked 1–6 ja 2. liide, hagejate, see tähendab isikute, kes toodavad Šveitsist Vaudi kantonist pärinevaid teatavaid veine, mida turustatakse nimetuse „champagne” all, Vaudi kantoni Champagne’i kommuuni, viinamarjakasvatajate ühenduse ning selle nimetuse kaitsmiseks loodud ühenduse suhtes, kuna neil puudub põhjendatud huvi selle otsuse tühistamiseks. Kuigi kokkuleppe kõnealused sätted tagavad ühenduse territooriumil ainuõiguse nimetusele „champagne” Prantsusmaal Champagne’i piirkonnas selle nimetuse all toodetud teatavatele veinidele, kehtis niisugune õiguslik olukord hagejate suhtes juba kokkuleppe jõustumisel ning hagi esitamise hetkel. Vastavalt määruse nr 2392/89 (millega kehtestatakse veinide ja viinamarjavirrete kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad) artikli 29 lõikele 2 ei olnud hagi esitamise hetkel lubatud nimetust „champagne” põhimõtteliselt kasutada ühegi imporditud veini kirjeldamiseks. Homonüümia erand, mille näeb selle sätte lõige 3 ette teatud juhtudeks, kui ühenduses toodetud veini geograafiline nimi ja kolmandas riigis asuva geograafilise üksuse nimi on identsed, ei ole automaatselt kohaldatav, vaid selle eelduseks on sõnaselge otsus erandi tegemise kohta. Hagi esitamise hetkel ei olnud Vaudi Champagne’i kommuuni territooriumilt pärinevate veinide suhtes tehtud ühtegi otsust eespool viidatud artikli 29 lõikes 2 sätestatud keelust erandi tegemiseks, mistõttu oli hagejatel õiguslikult keelatud turustada oma tooteid nimetuse „champagne” all. Samuti ei võimalda määruse nr 753/2002 (milles sätestatakse teatavad määruse nr 1493/1999 rakenduseeskirjad veinisektori toodete kirjeldamise, nimetamise, esitlemise ja kaitse osas) sätted hagejatel igal juhul ühenduses turustada veini, mida nad toodavad Vaudi Champagne’i kommuuni territooriumil nimetuse „champagne” all. Määruse nr 753/2002 artikli 36 lõikes 3 ette nähtud homonüümia erand ei ole automaatselt kohaldatav, vaid see eeldab, et selle määruse VI lisas asuksid nii kolmanda riigi niisugused geograafilised tähised, mis on määratud piirkonnas valmistatud kvaliteetveini kirjeldamiseks kasutatavate selliste geograafiliste tähistega homonüümsed, mis võivad saada selle nimetuse, kui ka praktilised tingimused, millega tagatakse nende geograafiliste tähiste üksteisest eristamine. Määruse nr 753/2002 VI lisa on käesoleval ajal tühi ning selles ei ole niisiis ära toodud nimetust „champagne” kolmanda riigi nende geograafiliste tähiste hulgas, mille suhtes võib teha homonüümia erandi. Lõpuks, võimalus saada tulevikus nende veinide puhul määruse nr 753/2002 artikli 36 lõikes 3 ette nähtud homonüümia erand oletusel, et otsus 2002/309 tühistatakse, näib vähetõenäoline, kuna kommuuni nimetuse „champagne” saamiseks Šveitsi õigusega kehtestatud tingimused on ebapiisavad. Pealegi ei saa hagejate õigusliku olukorra võimalik muudatus, mis tuleneb näiteks Vaudi nimetuse „champagne” andmise tingimuste muutmisest, õigustada hageja põhjendatud huvi, mida ei saa hinnata tulevase ja oletatava sündmuse alusel. (vt punktid 128, 133–135, 138, 139, 143–145, 149–151)