ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Kolmas väide, mille kohaselt on tehtud vigu, hinnates asjaolusid ja seda, et ilmselgelt puudub tõsine ametialane rikkumine, eelkõige määruse (EÜ, Euratom) nr 2018/1046 artikli 136 lõike 1 punkti c alapunkti v tähenduses (mille puhul on igal juhul tegu ilmselge veaga), ning samuti väidetakse, et OLAFi aruanne ja vaidlustatud otsus on õigusvastased — Hageja vaidleb otsustavalt vastu komisjoni väidetele ja järeldusele, et ta on toime pannud ametialase rikkumise, ning väidab, et ta ei püüdnud saada ühe oma projektiga seotud konfidentsiaalseid andmeid ja ei saanud neid. Nii OLAF kui ka naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat (DG NEAR) esitasid asjaolusid valesti, moonutasid hageja esitatud tõendeid ning jõudsid nende asjaolude ja tõenditega seoses valedele õiguslikele järeldustele.
1.

Esimene väide, et rikutud on õigusnormi ja tehtud ilmne hindamisviga, mistõttu kohaldati ebaõigesti otsustamisprotsessi dokumentide kaitse erandit (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimene lõik (1)), ja samuti puudub põhjendus, sest dokumendi avaldamine ei oleks otsustusprotsessi oluliselt kahjustanud. — Hageja leiab, et vaidlustatud otsuses ei ole arvesse võetud uut põhiseaduslikku mõõdet, mis tuleneb Lissaboni lepingu jõustumisest, eelkõige ELTL artikli 15 lõikest 2, ja mis lõi dokumentidega, eelkõige seadusandlike dokumentidega tutvumise uue õigusliku korra. — Lisaks leiab hageja, et vaidlustatud otsuses ei ole kohaldatud ja järgitud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikest 3 tulenevat kriteeriumi ja otsuses on ebaõigesti tuginetud argumendile, mille kohaselt dokumentide avaldamine muudaks küsitavaks lõplike otsuste tegemise liikmesriikides ja tekitaks tarbetut ebakindlust nende kavatsuste suhtes. — Hageja väidab samuti, et vaidlustatud otsus põhineb ebaõigesti argumendil, mille kohaselt takistaks soovitud dokumentide avaldamine delegatsioonidel tasakaalu leidmist erinevate huvide vahel seadusandlikus menetluses, ja see tugineb ebaõigesti argumendile, et teatud piiratud hulga dokumentide avaldamise keelamine ei välista kodanike võimalust seadusandliku menetluse kohta teavet saada.
1.

Esimese väite kohaselt ei tõendanud kostja, et taotletud dokumentidega tutvuda võimaldamisest keeldumise tingimused on täidetud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele. Taotletud dokumentide avalikustamine ei too kaasa uurimise eesmärgi kaitse õõnestamist, millele kostja tugines. Kostja ei tõendanud, et käesoleval juhul kujutaks nende dokumentidega tutvuda võimaldamine, mille sisu on avalikkusele juba osaliselt teada, endast konkreetset ja tegelikku ohtu uurimisele, rääkimata sellest, et selline oht on mõistlikult prognoositav.
2.

Teine väide, et õigusnormi on rikutud, kuna Madeira vabatsooni III kava viidi ellu kooskõlas komisjoni 2007. ja 2013. aasta otsustega ning ELTL artiklitega 107 ja 108. Hageja väidab, et nõuet, et kasum tuleneks tegevusest, mis on tegelikult ja sisuliselt läbi viidud Madeira autonoomses piirkonnas, ei tule tõlgendada nii, et arvesse võetakse üksnes Madeira vabatsoonis registreeritud ettevõtjate lisakulusid, mis on seotud äärepoolseima piirkonna staatusega, mistõttu saaks maksusoodustusi kohaldada üksnes tulule, mis saadi tehingutest, millega seoses tehti need täiendavad kulud, ja mistõttu on välistatud väljaspool Madeirat aset leidnud tegevus, mida viisid läbi rahvusvaheliselt tegutsevad ettevõtjad, kellel on Madeira vabatsoonis tegevusluba.
—

Esimese alamväite kohaselt rikub komisjoni määrus (EL) 2021/468 (1) ettevaatuspõhimõtet. Hageja väidab, et ettevaatuspõhimõte lubab ennetavat regulatiivset tegevust üksnes siis, kui teaduslikust hindamisest ilmneb, et potentsiaalne risk on suurem sellest tasemest, mis oleks ühiskonnale veel vastuvõetav. Käesolevas asjas keelustati vaidlustatud määrusega Aloe vera lehe sisust tehtav geel, samas kui teaduslikust hinnangust ilmnes, et see toode on ohutu. Lisaks väidab hageja, et teadusele tuginemise asemel võeti vaidlustatud määrus vastu mitme suvalise otsuse tulemusena.
2.

Teine väide, et kostja tegi ilmse hindamisvea, kui ta järeldas, et Madalmaades olemasolevate spordikihlvedude, hobuste võiduajamiste kihlvedude, loterii- ja kasiinolitsentside pikendamine ei anna eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. — Hageja väidab, et kostja tegi ilmseid hindamisvigu esiteks seoses kostja järeldusega, et kõik litsentsiomanikud on seaduses tulenevalt kohustatud edastama hasartmängu netotulud üldist huvi pakkuvatele eesmärkidele, ja teiseks seoses kostja järeldusega, et litsentsid ei saa teenida kasumit. — Lisaks jääb hageja seisukohale, et kostja rikkus õigusnorme seoses kostja järeldusega, et kõnealuste litsentside andmine ei anna litsentsiomanikele eelist, kuna nende litsentside kohta ei saa öelda, et need edendaksid litsentsiomanike finantsolukorda.
7.

Seitsmes väide, mille kohaselt on kostja rikkunud proportsionaalsuse põhimõtet. Lisaks esitavad hagejad vastavalt ELTL artiklile 277 õigusvastasuse vastuväite, leides, et direktiivi 2019/904 artikkel 7 ja lisa D osa punkt 4 on õigusvastased.
C 206/38

ET

31. märtsil 2021 esitatud hagi – LF versus komisjon

(Kohtuasi T-178/21)

(2021/C 206/45)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: LF (esindaja: advokaat S. Orlandi)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada 20. mai 2020. aasta otsus mitte anda hagejale kodumaalt lahkumise toetust;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja üheainsa väite, mille kohaselt on rikutud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkti b, kuna vaadeldava kümneaastase ajavahemiku jooksul viibis ta osaliselt Belgiast üksnes Euroopa institutsioonide teenistuses olemise tõttu, säilitades oma püsiva huvide keskme Prantsusmaal, kus ta on elanud alates neljandast eluaastast ja kus on tema perekond ning tema abikaasa perekond.
1.

Esimene väide, mille kohaselt kostja ei pööranud nõuetekohast tähelepanu menetluslikele rikkumistele. Nende hulka kuuluvad nii tõik, et Läti FKTK (2) otsustas vahetult enne tegevusloa äravõtmise menetluse algust, et tegevusloa äravõtmine ei olnud põhjendatud, kui ka tõsiasi, et see asjaolu jäeti hiljem välja FKTK taotlusest tegevusluba ära võtta. Hagejad heidavad täiendavalt ette seda, et FKTK kõige hiljutisema ingliskeelse otsuse teksti moonutati. Täiendavalt välja toodud menetluslikud rikkumised puudutavad suutmatust tõhusalt reageerida Läti ja Euroopa ametnike potentsiaalselt korruptiivsele käitumisele seoses kõnesoleva juhtumiga.
—

Kaubandus- ja koostööleping on rahvusvaheline leping protokolli tähenduses. Seetõttu on selleks, et vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud meetmed oleks Iirimaa suhtes siduvad, nõutav nõusoleku andmine („opt-in“).
2.

Teine väide, mille kohaselt on rikutud Euroopa Liidu (3) lepingu sätteid (artikkel 2, artikli 3 lõige 2 ja artikli 3 lõige 3), kuna rikutud on vabadust ja õigust tegeleda jahipidamise ja sportlaskmisega; rikutud on õigusnormi, kuna kehtestatud on eeldus, et isikud, kes liiguvad „märgaladel“ pliid sisaldava laskemoonaga, on süüdi kui isikud, kes kasutavad laskmisel pliid sisaldavat laskemoona; rikutud on turvatunnet, kuna kehtestatud on sätted, mille tõttu on võimatu kindlaks teha „märgalad“ ja seega keelu territoriaalne kohaldamisala ja seetõttu kohandada oma käitumist kehtivatele sätetele vastavaks.
5.

Viies väide, et vaidlustatud akti vastu võttes rikkus kostja proportsionaalsuse põhimõtet, kuna aktis ei ole asjakohaseid samme, et saavutada sellega taotletud õiguspäraseid eesmärke, ja see läheb kaugemale sellest, mis on nende eesmärkide saavutamiseks vajalik. — Hageja väidab ühtlasi, et vaidlustatud aktis sisalduvad meetmed ei kujuta endast kõige vähem koormavat meedet sellega taotletud eesmärkide saavutamiseks.
1.

Esimene väide, et nõukogu otsus (ÜVJP) 2021/142 (1) ja nõukogu rakendusmäärus 2021/138 (2) on kehtetud hagejat puudutavas osas, sest need rikuvad õiguskindluse põhimõtet ja/või nõukogu ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP (3) artikli 1 lõiget 2 ja/või nõukogu määruse nr 2580/2001 (4) artikli 2 lõiget 3. Hageja väidab, et nõukogu ei teinud selgelt ja täpselt kindlaks kontseptsiooni PKK-st.
—

kohustada kolme esimest kostjat maksma lepinguvälise vastutuse alusel hagejate põhiõiguste rikkumisest tulenevalt hüvitist, mis on ex aequo et bono hinnates 20 000 eurot iga töötatud aasta eest;
1.

Esimese väite kohaselt puudub piisav õiguslik alus. Hageja väidab, et karistus on põhjendatav üksnes siis, kui see aitab saavutada eesmärke, milleks see on ette nähtud ning et pelk tõdemus, et võib esineda oht rahule, ei ole piisav. Käesolevas asjas põhjendab Euroopa Liidu Nõukogu teda kahjustavaid meetmeid eesmärgiga tagada Tuneesia majanduse ja ühiskonna kestev areng. Seega ei puuduta nõukogu kohaldatud karistus rahu säilitamist või taastamist, vaid Tuneesia ühiskonna majanduslikku ja demokraatlikku arengut. Järelikult tuleb see karistus tühistada või muuta.
C 217/45

ET

24. märtsil 2021 esitatud hagi – Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe versus komisjon

(Kohtuasi T-158/21)

(2021/C 217/60)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa kodanikualgatuse „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“ kodanike komitee (Cîrţa, Rumeenia) (esindaja: advokaat T. Hieber)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 14. jaanuari 2021. aasta teadaanne, mis käsitleb Euroopa kodanikualgatust „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“, C(2021)171 final;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

1. Esimese väite kohaselt rikkus Euroopa Komisjon ELTL artikli 296 teises lõigus ette nähtud põhjendamiskohustust;
3.

Kolmas väide, et kostja rikkus diskrimineerimiskeeldu, teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust puudutavaid ELTL erisätteid ja liidu õiguse üldpõhimõtteid, millele tugineb lennutranspordi liberaliseerimine liidus alates 1980ndate lõpust (2). Lennutranspordi liberaliseerimine liidus on võimaldanud kasvada tõeliselt üle-euroopalistel odavlennufirmadel. Siiski väidetakse, et kostja jättis tähelepanuta nendele üle-euroopalistele lennuettevõtjatele COVID-19 kriisi tõttu tekkinud kahju ja nende lennufirmade rolli Prantsusmaa lennuühendustes, kui ta andis Prantsusmaale loa reserveerida abi Air France’ile. Hagejad väidavad veel, et ELTL artikli 107 lõike 3 punktis b on ette nähtud erand riigiabi keelust ELTL artikli 107 lõike 1 alusel, kuid seal ei ole sätestatud erandit muudest ELTL reeglitest ja põhimõtetest.
C 242/55

ET

30. aprillil 2021 esitatud hagi – Dana Astra versus nõukogu

(Kohtuasi T-239/21)

(2021/C 242/78)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Dana Astra IOOO (Minsk, Valgevene) (esindajad: advokaadid M. Lester, G. Forwood ja M. Vangenechten)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada hagejat puudutavas osas nõukogu 25. veebruari 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/353, millega muudetakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb Valgevene vastu suunatud piiravaid meetmeid, ja nõukogu 25. veebruari 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/339, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006 artiklit 8a;

— jätta nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja väite, et selle tuvastamisel, et Dana Holdings/Dana Astra saab kasu Lukašenka režiimist või toetab seda, on tehtud hindamisvigu, ning samuti ei ole seda järeldust põhjendatud.
1.

Esimene väide, et kostja kohaldas vääralt oma teatist „Riigiabi ajutine raamistik majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis“ ja ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b, kui ta järeldas, et SAS AB on abikõlbulik, ja jättis hindamata selle, kas on veel muid sobivamaid ja vähem kahjustavamaid meetmeid peale rekapitaliseerimise. Hageja väidab veel, et kostja kohaldas vääralt oma teatist „Riigiabi ajutine raamistik majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis“ ja ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b, kui ta järeldas, et rekapitaliseerimise summa oli proportsionaalne; jättis kohaldamata riigi väljumiseks nõutud tingimused; jättis nõuetekohaselt hindamata abi saaja märkimisväärse turujõu ega võtnud asjakohaseid meetmeid; jättis tõkestamata agressiivse äritegevuse laienemise; rikkus oma kohustust kaaluda abi kasulikku mõju ning selle negatiivset mõju kaubandustingimustele ja kahjustamata konkurentsi säilitamisele (st tasakaalustatuse kriteerium) ja lõpuks nõudis restruktureerimiskava hilinenud esitamist.
2.

Teine väide, et rikutud on olulisi vorminõudeid. See väide jaguneb neljaks osaks. — Esimene osa: dokumendi võltsimine ja võltsitud dokumendi kasutamine õiguskomisjoni raportööri ja juhataja poolt. — Teine osa: rikutud on põhimõtet le pénal tient l’administratif et le civil en état (haldus- ja tsiviilmenetlus tuleb peatada kuni kriminaalmenetluse lõpuni). — Kolmas osa: parlament rikkus 19. novembri 2019. aasta teadaande nr 0011/2019 artiklit 7. — Neljas väide: rikutud on Euroopa Parlamendi kodukorra artiklit 9.
4.

Neljanda väite kohaselt on rikutud menetlusnorme, mis seisneb muu hulgas selles, et katseaja aruannet ei koostatud tähtajaks, et hindamise ametlikul vestlusel osales isik, kes ei oleks pidanud seal olema, et hageja vahetu ülemusega ei konsulteeritud ning et katseaja aruandes puudusid igasugused viited hagejale katseajal uute eesmärkide määramise kohta.
—

Esimene väide, et komisjon on seoses järeldusega, et Valve ja iga viie videomängu väljaandja vahel on kokkulepped või kooskõlastatud tegevus, rikkunud ELTL artikli 101 kohaldamisel õigusnormi ja teinud faktivigu, mis tuleneb asjaolust, et Euroopa Komisjon on põhjendamatult laiendanud asjaomast kohtupraktikat nii, et see hõlmab tegevust, mis ei kuulu „kooskõlastatud tegevuse“ hulka, ning kõnealuse tegevuse väärast hindamisest.
1.

Esimene väide, et rikutud on õigust heale haldusele — Hagi põhjendamisel väidab hageja muu hulgas, et kui Euroopa Liidu Nõukogu võttis vastu vaidlustatud otsuse, ei tegutsenud ta nõutava hoolsusega, kuna enne vaidlustatud otsuse tegemist ei analüüsinud ta hageja esitatud selgitusi ega tõendeid, mis on viimase jaoks soodsad, vaid tugines üksnes Ukraina riigiprokuratuuri lühikesele ettekandele ega nõudnud täiendavat teavet Ukrainas toimuva uurimise käigu kohta.
1.

Esimene väide, et rikutud on õigusnormi. Hageja viitab sellega seoses asjaolule, et vaidlustatud määrus on vastuolus määruse (EÜ) nr 1925/2006 (1) artikliga 8, mis nõuab tuvastatud ohtu, kuna selle määruse III lisa A osasse on liigitatud asjaomased ained ja preparaadid, samas kui see on teaduslikult tõendamata, ning III lisa C osasse on liigitatud muud tooted peale ainete, ning samuti on vaidlustatud määrus vastuolus määrusega (EÜ) nr 178/2002 (2), kuna põhineb riskide osalisel ja nõuetele mittevastaval hindamisel.
1.

Esimene väide, et rikutud on õigusnormi. Hagejad viitavad sellega seoses asjaolule, et vaidlustatud määrus on vastuolus määruse (EÜ) nr 1925/2006 (1) artikliga 8, mis nõuab tuvastatud ohtu, kuna selle määruse III lisa A osasse on liigitatud asjaomased ained ja preparaadid, samas kui see on teaduslikult tõendamata, ning III lisa C osasse on liigitatud muud tooted peale ainete, ning samuti on vaidlustatud määrus vastuolus määrusega (EÜ) nr 178/2002 (2), kuna põhineb riskide osalisel ja nõuetele mittevastaval hindamisel.
—

Ebaseadusliku tegevusega on tekitatud suur kahju, mis on seotud nii hageja suhtes alustatud kriminaalmenetlustega, mis on pooleli, kui ka kontrollikoja maksumenetlusega, kuna hageja ei saanud üheski neist kolmest menetlusest end täiel määral kaitsta.
—

mõista kostjalt välja mittevaraline kahju, mille suurus on ex aequo et bono hinnates 2 000 eurot;
C 252/31

ET

10. mail 2021 esitatud hagi – Armadora Parleros versus komisjon

(Kohtuasi T-254/21)

(2021/C 252/42)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Armadora Parleros, SL (Santa Eugenia de Ribeira, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Navas Marqués)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et Euroopa Komisjon rikkus ühenduse ühist kalapoliitikat (ÜKP) reguleeriva määruse nr 1224/2009 artiklit 118 tegevusetusega, jättes tegemata asjakohase järelevalve ja seire selle kohta, kas Hispaania Kuningriik on neid norme nõuetekohaselt rakendanud – tegevusetus, mis võib olla hagejat, ARMADORA PARLEROS, S.L.i kahjustav akt;

— tuvastada, et see komisjonipoolne rikkumine põhjustas hagejale, ARMADORA PARLEROS, S.L.ile kahju, mis seisneb hariliku makrelli ja euroopa merluusi kalastamise pealt saamata jäänud tulus ajavahemiku 2006–2020 kohta;

— mõista Euroopa Komisjonilt äriühingu ARMADORA PARLEROS, S.L.i kasuks välja ÜHEKSA MILJONIT KAHEKSASADA KAHEKSAKÜMMEND ÜKS TUHAT NELISADA KOLMKÜMMEND NELI EUROT JA KUUSKÜMMEND ÜKS SENTI (9 881 434,61 eurot) kahjuhüvitisena, koos seadusjärgse intressiga, kapitaliseerides intressid;

— mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite.

Hageja väidab, et Euroopa Komisjon on toiminud õigusvastaselt – eelkõige seoses tõigaga, et komisjon jättis täitmata oma kohustuse teha Hispaania Kuningriigi suhtes seiret ja järelevalvet ühenduse ühise kalapoliitika (ÜKP) tegeliku rakendamise üle ning konkreetselt nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem (EÜT 1993, L 261, lk 1; ELT eriväljaanne 04/02, lk 70) ja nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks (ELT 2009, L 343, lk 1) tegeliku rakendamise üle. Sellega seoses viidatakse eelkõige „Kantaabria autonoomse piirkonna ja loodepiirkondade vetes seilavate traalerite mootorivõimsuse kontrollimata jätmisele“.

Niisuguse tegevusetuse tagajärjel kandis hageja kahju ajavahemikus 2006–2020 seetõttu, et ei olnud võimalik kasutada laeva Vianto Tercero, mis tuli ühise kalapoliitika mittenõuetekohase rakendamise tõttu kõrvale jätta ja langes seetõttu kasutusest täielikult välja. Kõik see põhjustas ettevõtjale ARMADORA PARLEROS S.Lile majanduslikku kahju.
—

tühistada kostja 22. detsembri 2020. aasta otsus riigiabi asjas SA.59029 – Italy – COVID-19 – Compensation scheme for airlines with an Italian operating license (1) ja
5. mail 2021 esitatud hagi – Varabei versus nõukogu

(Kohtuasi T-245/21)

(2021/C 252/39)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Mikalai Mikalevich Varabei (Novopolotsk, Valgevene) (esindajad: advokaadid G. Kremslehner, H. Kühnert ja M. Lester, QC)

Kostja: Euroop Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada viivitamatult nõukogu 25. veebruari 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/353, millega muudetakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb Valgevene vastu suunatud piiravaid meetmeid (1), ja nõukogu 25. veebruari 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/339, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006, milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes, artiklit 8a (2);

— jätta nõukogu kohtukulud tema enda kanda ja mõista talt välja hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja ühe väite, et tehtud on ilmseid hindamisvigu. Hageja väidab, et nõukogu ei selgitanud, kuidas hageja ärihuvid näitavad, et ta saab kasu Lukašenko režiimist või toetab seda. Vastupidi, hageja huvid nafta ja söetransiidis ning pangandussektoris ei ole seda tüüpi ega sellise ulatusega, millest ilmneks, et hageja toetab mingil viisil režiimi või saab sellest kasu.

Peale selle väidab hageja, et teda ei saa loetelus hoida ka sel alusel, et ta on Bremino Groupi kaasomanik. Viimane ei ole saanud valikulist maksusoodustust ega muul viisil toetust Valgevene administratsioonilt.

(1) ELT L 68, 26.2.2021, lk 189.

(2) ELT L 68, 26.2.2021, lk 29.
3.

Kolmas väide, mille kohaselt on poliitikamuutus komisjoni otsuses koondumist läbi vaadata vastuolus Illumina õiguspärase ootuse ja õiguskindlusega, kuna volinik Vestager tegi 11. septembril 2020 konkreetse ja tingimusteta avalduse, et komisjon muudab oma poliitikat seoses artikli 22 kohaste juhtumitega pärast uute juhiste avaldamist. Samas oli kutse saadetud enne uute juhiste avaldamist, s.o ajal, mil komisjoni heakskiidetud poliitika oli vähendada üleandmistaotlusi liikmesriikidest, kellel oma riigisisese õiguse kohaselt pädevus puudus. Komisjon viis seega oma uut poliitikat ellu enne, kui ta avaldas artikli 22 kohta uued juhised, see on aga vastuolus Illumina õiguspäraste ootuste ja õiguskindlusega.
7.

Seitsmes väide, et Euroopa Komisjoni hagejale esitatud nõue tõendada, et taotletud dokumentide avaldamise vastu on ülekaalukas avalik huvi, on vastuolus määrusega (EÜ) nr 1049/2001 ja selle põhimõtetega. Käesoleval juhul seisneb ülekaalukas avalik huvi (taotletud dokumentide avaldamise vastu) seadusandliku menetluse ja avaliku sektori vahendite haldamise kontrollis. Selline huvi kaalub üles mis tahes erandid, mida Euroopa Komisjon on nimetanud ning tugineb olulisel määral hageja taotletud dokumentidele.
3.

Kolmas väide, et hageja omandiõigusi, mis on kaitstud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõikega 1, on rikutud muu hulgas seeläbi, et piiravate meetmetega on neid õigusi põhjendamatult, tarbetult ja ebaproportsionaalselt piiratud, sest: (i) puuduvad tõendid selle kohta, et väidetavalt hageja poolt omastatud vara oleks Ukrainast välja viidud; (ii) Ukraina riigisisesed meetmed on asjakohased ja piisavad; ning (iii) nüüdseks on piiravad meetmed kehtinud seitse aastat ning nende kehtestamisel võeti aluseks eeluurimine, mis on tegelikult raugenud või igatahes jõudnud surnud punkti.
3.

Kolmas väide, et on rikutud õigust asja erapooletule ja õiglasele arutamisele, mis on kehtestatud harta artikli 41 lõikes 1 ja mis ühtlasi rikub harta artikli 39 lõiget 2 koostoimes põhjendamiskohustuse rikkumisega, mis leidis aset mitme menetlusotsuse puhul, mistõttu on rikutud ELTL artikli 296 teist lõiku ja harta artikli 41 lõike 2 punkti c, ning on rikutud ELTL artiklit 15 ja harta artiklit 47.
1.

Esimene väide, et ei ole esitatud piisavaid põhjendusi, rikkudes sellega finantsmääruse artikli 170 lõiget 3. Sellega seoses väidavad hagejad, et hagejate esitatud pakkumuse omadusi ning kõige edukamaks osutunud pakkuja pakkumuse tunnuseid ja eeliseid käsitlevate põhjenduste analüüsist ei ilmne mingit korrelatsiooni hindamise ja omistatud asetuse vahel ning seetõttu ei ole võimalik mõista, mis põhjusel on hagejate pakkumus kehvema asetusega kui parema asetusega pakkuja pakkumus.
2.

Teine väide (esimene osa väidetest), et avalduse ametikohale COM/2020/1474 tagasilükkamine on õigusvastane ning põhineb Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste (edaspidi „muude teenistujate teenistustingimused“) artikli 8 lõike 2 ja artikli 10 lõike 3 nõuetevastasel tõlgendusel – rikutud on muude teenistujate teenistustingimuste artikli 8 lõiget 2 ja artikli 10 lõiget 3, hageja lepingut ja teenistuse huve. — Mitme e-kirja vahetusest tuleneb, et administratsioonil on vale ettekujutus, et komisjoni ajutistel teenistujal ei ole võimalik saada teist lepingut komisjoni ajutise teenistujana oma teenistuskäigu jooksul ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 8 lõike 2 alusel saab ajutisel teenistujal (TA2(b)) olla ainult üks leping. Hageja väidab siiski, et muude teenistujate teenistustingimused ei sisalda midagi, mis sellist seisukohta toetaks.