ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/13

Euroopa Kohtu (esimene koda) 9. detsembri 2010. aasta otsus (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wieni — Austria — eelotsusetaotlus) — Humanplasma GmbH versus Austria Vabariik

(Kohtuasi C-421/09) (1)

(EÜ artiklid 28 ja 30 - Siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt on keelatud importida veretooteid, mis pärinevad doonoriverest, mida ei ole loovutatud täiesti tasuta)

2011/C 55/22

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Humanplasma GmbH

Kostja: Austria Vabariik

Ese

Eelotsusetaotlus — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — EÜ artiklite 28 ja 30 tõlgendamine — Siseriiklike õigusnormide, mis keelavad hüvitise eest loovutatud doonoriverest pärit inimvere impordi, kooskõla nende sätetega

Resolutsioon

EÜ artiklit 28 koosmõjus EÜ artikliga 30 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis näeb ette, et teisest liikmesriigist pärineva vere või verekomponentide import on lubatav vaid tingimusel — mida kohaldatakse ka kodumaistele toodetele —, et doonoriveri, mis on nende toodete aluseks, on loovutatud ilma doonorile selle eest tasu maksmata ning isegi ilma nende kulude hüvitamiseta, mis doonoril on seoses vere loovutamisega tekkinud.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
1.

Kuna Kreeka Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid tagamaks, et riiklikud asutused hoolitsevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivi 2008/1/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (kodifitseeritud versioon) artiklite 6 ja 8 kohaste lubade abil või tingimuste uuesti läbivaatamise või vajaduse korral nende ajakohastamise abil selle eest, et olemasolevad käitised tegutsevad vastavuses selle direktiivi artiklite 3, 7, 9, 10 ja 13, artikli 14 punktide a ja b ning artikli 15 lõike 2 nõuetega hiljemalt 30. oktoobril 2007, ilma et see piiraks muude ühenduse erisätete kohaldamist, siis on Kreeka Vabariik rikkunud kõnealuse direktiivi artikli 5 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
2.

Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1782/2003 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid (muudetud komisjoni 27. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 659/2006), artiklit 51 koostoimes artikli 50 lõikega 4 tuleb tõlgendada nii, et õiguskindluse põhimõttest lähtudes ei ole artikli 51 lõikes 1 ette nähtud sanktsioon kohaldatav põllumajandustootja suhtes, kes, olles jätnud maa tootmisest kõrvale jätmise toetusõigused täies ulatuses aktiveerimata põhjusel, et tema käsutuses ei olnud piisaval arvul hektareid, mis on maa tootmisest kõrvale jätmiseks toetuskõlblikud, on aktiveerinud püsikarjamaaga seotud toetusõigused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/2

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 2. detsembri 2010. aasta otsus (Baranya Megyei Bíróság'i (Ungari Vabariik) eelotsusetaotlus) — Ker-Optika Bt. versus ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

(Kohtuasi C-108/09) (1)

(Kaupade vaba liikumine - Rahvatervis - Kontaktläätsede turustamine Interneti teel - Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt võib kontaktläätsi turustada ainult meditsiinilistele abivahenditele spetsialiseerunud müügikohas - Direktiiv 2000/31/EÜ - Infoühiskond - Elektrooniline kaubandus)

2011/C 30/03

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Baranya Megyei Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Ker-Optika Bt.

Vastustaja: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

Ese

Eelotsusetaotlus — Baranya Megyei Bíróság — EÜ artiklite 28 ja 30 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (EÜT L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 13/25, lk 399) tõlgendamine — Kontaktläätsede turustamine Interneti teel — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt võib kontaktläätsesid turustada ainult meditsiinivahendite müügikohas

Resolutsioon

Kontaktläätsede turustamist käsitlevad liikmesriigi õigusnormid kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) kohaldamisalasse, kui need puudutavad kontaktläätsede Interneti-müüki. Kontaktläätsede tarnimist käsitlevad liikmesriigi õigusnormid seevastu kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse ei kuulu.

ELTL artikleid 34 ja 36 ning direktiivi 2000/31 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille järgi on kontaktläätsede turustamine lubatud üksnes meditsiinilistele abivahenditele spetsialiseerunud müügikohas.

(1) ELT C 141, 20.6.2009.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/5/EÜ (millega hõlbustatakse alalist tegutsemist advokaadi kutsealal muus liikmesriigis kui see, kus omandati kutsekvalifikatsioon) artiklit 8 tuleb tõlgendada nii, et vastuvõtval liikmesriigil on õigus selle riigi advokatuuri liikmetele, kes — sõltumata sellest, kas täis- või osalise tööajaga — töötavad teise advokaadi, advokaatide ühenduse või advokaadiühingu või avalik-õigusliku või eraõigusliku ettevõtja teenistuses, seada piiranguid advokaadi kutsealal tegutsemise ja nimetatud teenistuse ühitamisele, kui need piirangud ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et saavutada eesmärk vältida huvide konflikti, ja kui neid piiranguid kohaldatakse kõigile nimetatud liikmesriigi advokatuuri liikmetele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/8

Euroopa Kohtu (neljas koda) 2. detsembri 2010. aasta otsus — Holland Malt BV versus Euroopa Komisjon, Madalmaade Kuningriik

(Kohtuasi C-464/09 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Põllumajandussektorile antavat riigiabi käsitlevad ühenduse suunised - Punkt 4.2.5 - Linnaseturg - Tavapäraste turuväljundite puudumine - Ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abimeede)

2011/C 30/12

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Holland Malt BV (esindajad: advocaat O. Brouwer, advocaat A. Stoffer ja advocaat P. Schepens)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: esindajad: L. Flynn ja A. Stobiecka-Kuik), Madalmaade Kuningriik (esindajad: C. Wissels ja Y. de Vries)

Ese

Apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 9. septembri 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T-369/06: Holland Malt vs. komisjon, millega jäeti rahuldamata tema hagi, milles ta palus tühistada komisjoni 26. septembri 2006. aasta otsuse 2007/59/EÜ, milles käsitletakse Madalmaade poolt Holland Malt BV-le 7 425 000 euro suuruses summas investeerimistoetusena antud riigiabi linnasetootmistehase ehitamiseks Eemshavenisse (Groeningen) tingimusel, et komisjon kiidab selle toetuse andmise heaks (Riigiabi nr C 14/2005 — ex N 149/2004) (ELT L 32, lk 76) — Põllumajandussektorile antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste rakendamine

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Holland Malt BV–lt.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 2. detsembri 2010. aasta otsus (High Court of Justice (Chancery Division) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Everything Everywhere Limited (endine T-Mobile UK Limited) versus The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Kohtuasi C-276/09) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Maksuvabastus - Artikli 13 B osa punkti d alapunktid 1 ja 3 - Krediidi vahendamine - Maksete ja ülekannetega seotud tehingud - Kaks eraldiseisvat sooritust või üks sooritus - Mobiilsideteenuste eest tasumisel teatud makseviisi kasutamise korral nõutav täiendav tasu)

2011/C 30/09

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Chancery Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Everything Everywhere Limited (endine T-Mobile UK Limited)

Kostja: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice, Chancery Division — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tõlgendamine — Maksuvabastused — Ulatus — Mõiste „teenused, mille tulemusel toimub raha ülekandmine ning kaasneb õigusliku ja finantsolukorra muutumine” — Teenused, millega debiteeritakse ühte kontot ja krediteeritakse vastavalt teist kontot — Teenused, mis ei sisalda ühe konto debiteerimist ja teise konto vastavat krediteerimist, kuid mida võib — kui selle tulemuseks on rahaülekanne — tagantjärele pidada selle ülekande põhjuseks — Mobiiltelefoniga tehtud kõnede eest tasumise süsteem

Resolutsioon

Käibemaksuga maksustamisel ei kujuta telekommunikatsiooniteenuste osutaja poolt kliendilt sellisel juhul nõutav täiendav tasu, kui klient ei tasu teenuste eest „otsekorraldusega” ega Bankers’ Automated Clearing Systemi vahendusel tehtud ülekandega, vaid krediitkaardiga, deebetkaardiga, tšekiga või pangakontoris või teenuseosutaja eest makseid vastu võtma volitatud esindaja vahendusel sularahas, endast tasu põhiteenusena osutatavatest telekommunikatsiooniteenustest eraldiseisva ja sõltumatu teenuse eest.

(1) ELT C 267, 7.11.2009.
2.

Liidu õigusega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletud: — millega on ette nähtud — mida peab kontrollima siseriiklik kohus —, et avaliku sektori teenistuses oleva töötaja õigus saada hüvitist kahju eest, mis on tekkinud seeläbi, et asjassepuutuva liikmesriigi ametiasutused on rikkunud liidu õigusnormi, antud juhul direktiivi 2003/88 artikli 6 punkti b, sõltub süü mõistest tulenevast tingimusest, mis läheb kaugemale sellest, mida liidu õiguse piisavalt selge rikkumine eeldaks; ja — millega on ette nähtud, et avaliku sektori teenistuses oleva töötaja õigus saada hüvitist kahju eest, mis on tekkinud seeläbi, et asjassepuutuva liikmesriigi ametiasutused on rikkunud direktiivi 2003/88 artikli 6 punkti b, sõltub tingimusest, et tööandjale peab olema eelnevalt esitatud taotlus mainitud sättest kinnipidamise nõudega.
2.

Juhul kui eelotsustetaotluse esitanud kohus leiab, et asjaomasel liidu kodanikul on õigus direktiivi 2004/38 artikli 28 lõikes 3 ette nähtud kaitsele, tuleb seda sätet tõlgendada selliselt, et võitlus narkootiliste ainetega grupiviisilise kaubitsemisega seotud kuritegevuse vastu on hõlmatud mõistega „avaliku julgeoleku huvides hädavajalik”, mis võib õigustada väljasaatmisotsuse tegemist liidu kodaniku suhtes, kes on vastuvõtvas liikmesriigis elanud eelnevad kümme aastat. Juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et kõnealusel liidu kodanikul on õigus direktiivi 2004/38 artikli 28 lõikes 2 ette nähtud kaitsele, siis tuleb seda sätet tõlgendada selliselt, et võitlus narkootiliste ainetega grupiviisilise kaubitsemisega seotud kuritegevuse vastu on hõlmatud mõistega „avaliku korra või julgeolekuga seonduvad tõsised põhjused”.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 2. detsembri 2010. aasta otsus (Augstākās tiesas Senāts (Läti) eelotsusetaotlus) — Schenker SIA versus Valsts ieņēmumu dienests

(Kohtuasi C-199/09) (1)

(Määrus (EMÜ) nr 2454/93 - Ühenduse tolliseadustiku rakendussätted - Artikli 6 lõige 2 - Siduva tariifiinformatsiooni taotlus - Mõiste „ainult üks kaubaliik”)

2011/C 30/06

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākās tiesas Senāts

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Schenker SIA

Vastustaja: Valsts ieņēmumu dienests

Ese

Eelotsusetaotlus — Augstākās tiesas Senāts — Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), artikli 6 lõike 2 tõlgendamine — Mõiste „üks kaubaliik” — Kaubad, millel on erinevad omadused või iseloomulikud tunnused, kuid mida võib klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri sama koodi alla — Ühe siduva tariifiinformatsiooni väljastamine kõikide selliste kaupade kohta või mitme siduva tariifiinformatsiooni väljastamine iga kauba kohta eraldi.

Resolutsioon

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud komisjoni 24. juuli 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 1602/2000, artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et siduva tariifiinformatsiooni taotlus võib hõlmata mitut kaupa vaid siis, kui tegemist on ühe kaubaliigiga. Selle sätte tähenduses ühe kaubaliigiga on tegemist ainult selliste samalaadsete tunnustega kaupade puhul, mille eristavad elemendid ei oma kauba tariifsel klassifitseerimisel mingit tähtsust.

(1) ELT C 193, 15.8.2009.
1.

Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta artikli 12 lõike 2 punkte b ja c tuleb tõlgendada nii, et: — asjaolu, et isik kuulus organisatsiooni, mis oli kantud nõukogu 27. detsembri 2001. aasta ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta lisas esitatud loendisse, ja on selle organisatsiooni poolt läbi viidud relvastatud võitlust toetanud, ei ole automaatselt tõsine alus arvata, et see isik on toime pannud „raske mittepoliitilise kuriteo” või „ÜRO eesmärkide ja põhimõtetega vastuolus olevad teod”; — järeldus, et on tõsine alus arvata, et isik on toime pannud sellise kuriteo või on olnud süüdi sellistes tegudes, sõltub sellises olukorras iga üksikjuhtumi puhul täpsete asjaolude hindamisest, et määrata kindlaks, kas kõnealuse organisatsiooni poolt toime pandud teod vastavad neis sätetes esitatud tingimustele ja kas kõnealune isik on isiklikult vastutav nende tegude toimepanemise eest, arvestades nimetatud artikli 12 lõikes 2 nõutud tõendamistaset.
1.

Kuna Itaalia Vabariik ei võtnud ettenähtud tähtaegade jooksul kõiki vajalikke meetmeid, et tühistada komisjoni 16. märtsi 2005. aasta otsusega 2006/261/EÜ ebaseaduslikuks ning ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abikava nr C 8/2004 (ex NN 164/2003), mida Itaalia rakendas börsil hiljuti noteeritud äriühingute kasuks, ja nõuda abisaajatelt tagasi neile kõnealuse kava alusel antud abi, on Itaalia Vabariik rikkunud selle otsuse artiklitest 2 ja 3 tulenevaid kohustusi.
1.

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) artikleid 454 ja 455 tuleb tõlgendada nii, et kui eeldus, mille kohaselt on tollivõla sissenõudmiseks pädev see liikmesriik, kelle territooriumil on tuvastatud TIR-veo käigus toimunud rikkumine, langeb ära niisuguse kohtuotsuse tulemusel, milles tuvastatakse, et see rikkumine toimus teise liikmesriigi territooriumil, siis läheb selle võla sissenõudmise pädevus üle viimati nimetatud riigi tollile, tingimusel et nimetatud rikkumise aluseks olevad faktilised asjaolud on jõudnud kohtusse kaheaastase tähtaja jooksul alates kuupäevast, mil sellest rikkumisest teavitati garantiiühingut, kelle garantiiga hõlmatud territooriumil see rikkumine tuvastati.
1.

Maksusoodustus, mis tuleneb ettevõtja poolt niisuguse tegevuse tulemusel, mille käigus ta teeb selliste nagu põhikohtuasjas arutusel olevate varade osas renditehinguid selle asemel, et need varad kohe välja osta, ei kujuta endast maksusoodustust, mis on vastuolus nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, ja selle direktiivi üle võtnud siseriiklike õigusnormide asjaomaste sätetega, kui lepingulised tingimused, millel need tehingud tehakse, eeskätt tingimused, millega kehtestatakse rendisumma, vastavad tavapärastele turutingimustele ja kolmanda ettevõtja kaasamine vahendajana nimetatud tehingutesse ei takista kõnealuste sätete kohaldamist — asjaolu, mis tuleb välja selgitada eelotsusetaotluse esitanud kohtul. See, et kõnealune ettevõtja ei tee oma tavapärase majandustegevuse käigus renditehinguid, ei ole antud küsimuses asjassepuutuv.
3.

Juhul kui sellised tooted nagu põhikohtuasjas arutusel olev köögivein, köögiportvein ja köögikonjak, mida käsitatakse toodetena, mis ei ole aktsiisiga maksustatavad või mis on sellest vabastatud direktiivi 92/83 alusel ja vabasse ringlusse lubatud liikmesriigis, kus need on toodetud, on mõeldud turustamiseks teises liikmesriigis, on viimane kohustatud tagama nende toodete suhtes samasuguse kohtlemise oma territooriumil, välja arvatud siis, kui esinevad konkreetsed, objektiivsed ja kontrollitavad tegurid, mis näitavad, et esimene liikmesriik ei ole selle direktiivi sätteid nõuetekohaselt rakendanud, või et vastavalt artikli 27 lõikele 1 meetmete võtmine selleks, et ära hoida maksupettusi, aktsiisi tasumisest hoidumist ja muid kuritarvitusi aktsiisivabastuste valdkonnas ning tagada nende nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine, on põhjendatud.
2.

Tingimusel et selline olukord, nagu on arutusel põhikohtuasjas, ei kuulu nende hulka, mis on üles loetletud nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta artikli 14 teises lõigus, tuleb nimetatud artikli 14 esimese lõigu sätteid tõlgendada nii, et need on kohaldatavad vaid siis, kui see ei piira direktiivi 2003/4 artikli 4 lõikest 2 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/11

Euroopa Kohtu (teine koda) 9. detsembri 2010. aasta otsus (Raad van State (Madalmaad) eelotsusetaotlused) — Staatssecretaris van Justitie versus F. Toprak (C-300/09) ja I. Oguz (C-301/09)

(Liidetud kohtuasjad C-300/09 ja C-301/09) (1)

(EMÜ–Türgi assotsiatsioonileping - Töötajate vaba liikumine - Assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artiklis 13 sätestatud standstill-tingimus - Keeld liikmesriikidele kehtestada uusi piiranguid tööturule pääsemisele)

2011/C 55/18

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Vastustaja apellatsioonimenetluses: Staatssecretaris van Justitie

Apellatsioonkaebuse esitajad: F. Toprak (C-300/09), I. Oguz (C-301/09)

Ese

Eelotsusetaotlus — Raad van State — Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahelise assotsiatsioonilepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu 19. septembri 1980. aasta otsuse nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta artikli 13 tõlgendamine — Standstill-tingimus — Ulatus — Keeld liikmesriikidele kehtestada uusi piiranguid tööturule pääsemisele — Mõiste „uus piirang”

Resolutsioon

Sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjades tuleb siseriiklikku õigusnormi Türgi päritolu töötajate elamisloa saamise kohta puudutavas lepinguga, millega loodi assotsiatsioon Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel, asutatud assotsiatsiooninõukogu 19. septembri 1980. aasta otsuse nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta artiklit 13 tõlgendada selliselt, et „uus piirang” selle artikli tähenduses on pärast 1. detsembrit 1980 kehtestatud sätte, mis oli leebem võrreldes 1. detsembril 1980 kehtinud sättega, karmistamine, isegi kui see karmistamine ei raskenda elamisloa saamise tingimusi võrreldes 1. detsembril 1980 kehtinud sättest tulenevate tingimustega — selle kindlaks tegemine on siseriikliku kohtu ülesanne.

(1) ELT C 267, 7.11.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/9

Euroopa Kohtu (esimene koda) 16. detsembri 2010. aasta otsus (Court of Session (Šotimaa), Edinburgh — Ühendkuningriik — eelotsusetaotlus) — Macdonald Resorts Limited versus The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Kohtuasi C-270/09) (1)

(Käibemaks - Kuues direktiiv 77/388/EMÜ - Maksuvabastus - Artikli 13 B osa punkt b - Kinnisasja üürile- ja rendileandmine - Selliste lepinguliste õiguste müük, mida saab vahetada puhkemajutuse osaajalise kasutamise õiguste vastu)

2011/C 55/14

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Session (Šotimaa), Edinburgh

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Macdonald Resorts Limited

Kostja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — Court of Session (Šotimaa), Edinburgh — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 9 lõike 2 punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tõlgendamine — Kinnisvara liisingu ja rendileandmise mõiste — Puhkusekorraldaja poolt selliste punktide müük, mis annavad õiguse kasutada puhkusemajutust teatud aasta teatud ajavahemikul.

Resolutsioon

1. Sellise ettevõtja nagu põhikohtuasja apellandi poolt niisuguse süsteemi nagu põhikohtuasjas arutusel oleva „puhkuseosakuprogrammi” raames osutatud teenused tuleb käibemaksukohustuse seisukohast liigitada hetkel, kui klient või selles programmis osaleja vahetab õigused, mis ta algselt omandas, selle ettevõtja poolt pakutava teenuse vastu. Juhul kui need õigused vahetatakse hotellimajutuse või puhkusemajutuse ajutise kasutamise vastu, on nende teenuste puhul tegemist kinnisvaraga seotud teenustega nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, muudetud nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiiviga 2001/115/EÜ, artikli 9 lõike 2 punkti a tähenduses, mis osutatakse kohas, kus asub asjaomane hotell või puhkemajutuskoht.

2. Sellise süsteemi nagu põhikohtuasjas arutusel oleva „puhkuseosakuprogrammi” raames, kus klient vahetab algselt omandatud õigused majutuskoha osaajalise kasutamise õiguse vastu, kujutab osutatud teenus endast kinnisasja rendileandmist kuuenda direktiivi 77/388, muudetud nõukogu direktiiviga 2001/115, artikli 13 B osa punkti b [mis praegu vastab direktiivi 2006/112 artikli 135 lõike 1 punktile l] tähenduses. Samas ei takista see säte liikmesriike seda teenust maksuvabastuse kohaldamisalast välja arvamast.

(1) ELT C 267, 7.11.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/12

Euroopa Kohtu (esimene koda) 16. detsembri 2010. aasta otsus (Nejvyšší správní soudi (Tšehhi Vabariik) eelotsusetaotlus) — Skoma-Lux sro versus Celní ředitelství Olomouc

(Kohtuasi C-339/09) (1)

(Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Rubriigid 2204 ja 2206 - Kääritatud jook värsketest viinamarjadest - Alkoholisisaldus 15,8–16,1% mahust - Valmistamise käigus maisialkoholi ja peedisuhkru lisamine)

2011/C 55/19

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Skoma-Lux sro

Kostja: Celní ředitelství Olomouc

Ese

Eelotsusetaotlus — Nejvyšší správní soud — Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), muudetud 11. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1789/2003 (EÜT L 281, lk 1; ELT eriväljaanne 02/14, lk 3), tõlgendamine — Punane dessertvein Kagor — Klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2204 või rubriiki 2206

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, muudetud komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1719/2005, tuleb tõlgendada nii, et 0,75-liitristes pudelites turustatav värsketest viinamarjadest saadud kääritatud jook, mille alkoholisisaldus on 15,8–16,1% mahust ning millele on valmistamise käigus lisatud peedisuhkrut ja maisialkoholi, tuleb klassifitseerida selle määruse I lisas oleva kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2206.

(1) ELT C 282, 21.11.2009.