Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Registreerimata kaubamärgi või mõne muu kaubanduses kasutatava tähise omaniku vastulause – Tingimused – Sellise varasema õiguse olemasolu, mida ei ole jõustunud kohtuotsusega kehtetuks tunnistatud

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõige 4)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Registreerimata kaubamärgi või mõne muu kaubanduses kasutatava tähise omaniku vastulause – Tähise kasutamine kaubanduses – Mõiste

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõige 4 ja artikli 43 lõiked 2 ja 3)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Registreerimata kaubamärgi või mõne muu kaubanduses kasutatava tähise omaniku vastulause – Tähise kohalik tähtsus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõige 4)

4. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Registreerimata kaubamärgi või mõne muu kaubanduses kasutatava tähise omaniku vastulause – Tähise kasutamine kaubanduses – Ajakriteerium

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 4 punkt a)

5. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Registreerimata kaubamärgi või mõne muu kaubanduses kasutatava tähise omaniku vastulause – Tähis, mis annab selle omanikule õiguse keelata hilisema kaubamärgi kasutamine – Tõendamiskoormis

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 4 punkt b ja artikli 74 lõige 1)

Summary

1. Selleks et vastulause esitaja saaks määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 4 alusel ühenduse kaubamärgi registreerimist takistada, peab ajal, mil Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) kontrollib vastulause kõigi tingimuste täitmist, saama tugineda varasema õiguse olemasolule, mida ei ole jõustunud kohtuotsusega tunnistatud kehtetuks, ja sellele tuginemisest piisab.

Neil asjaoludel peab ühtlustamisamet ajal, mil ta teeb otsuse määruse nr 40/94 artikli 8 lõikel 4 põhineva vastulause kohta, võtma arvesse asjaomaste liikmesriikide kohtute otsuseid, mis käsitlevad osutatud varasemate õiguste kehtivust või määratlemist, et teha kindlaks, kas nimetatud õigustel on endiselt selle sättega nõutav mõju, ning ühtlustamisamet ei saa seejuures võtta pädevate siseriiklike kohtute rolli ja anda oma hinnangut, kuna asjaomane määrus ei anna talle selleks volitusi.

(vt punktid 94 ja 95)

2. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõikes 4 esinevate sõnade „kaubanduses kasutatav” osas ei ole vastulause toetuseks viidatud tähise „tegeliku” kasutamise nõuet sätestatud ning selle määruse artikli 43 lõigete 2 ja 3 sõnastuses ei viita miski sellele, et vastava tähise suhtes tuleb kohaldada tegeliku kasutamise tõendamise nõuet.

Kuigi sõnu „kaubanduses kasutatav” ei tuleks tõesti tingimata tõlgendada samamoodi kui selle määruse artikli 9 lõiget 1 või direktiivi 89/104 kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõiget 1 ja artikli 6 lõiget 1, kuna tuleb arvestada nende sätete vastava eesmärgiga, on siiski selge, et nende sõnade sisuline tõlgendus, mille kohaselt peab tähist kasutama kaubanduslikul eesmärgil, vastab tavalisele arusaamale nendest.

Kui määruse nr 40/94 artikli 8 lõikes 4 osutatud tähistele kehtiks tegeliku kasutamise nõue samadel tingimustel kui asjaomase määruse artikli 43 lõigetes 2 ja 3 nimetatud tingimused, siis tooks selline tõlgendus nende tähiste suhtes kaasa niisuguste tingimuste seadmise, mis on omased varasematele kaubamärkidele tuginevatele vastulausetele ning et erinevalt sellistest vastulausetest peab vastulause esitaja kõnealuse artikli 8 lõike 4 raames tõendama ka seda, et asjaomane tähis annab talle asjaomase liikmesriigi õiguse kohaselt õiguse keelata hilisema kaubamärgi kasutamine.

Lisaks läheks see, kui kõnealuse määruse artikli 8 lõikes 4 osutatud varasemate õiguste suhtes kohaldataks analoogia alusel varasemate kaubamärkide jaoks ette nähtud tegeliku kasutamise tingimust, vastuollu ka asjaomase suhtelise keeldumispõhjuse põhimõtteliselt iseseisva olemusega, mis ilmneb eritingimustest ja mida tuleb mõista ka seoses selle põhjusega hõlmatavate varasemate õiguste suure erisugususega.

Mis puutub küsimusse, kas sõnad „kaubanduses kasutatav” tähendavad seda, et määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 4 alusel osutatud geograafilise tähise kasutamine peab olema toimunud vastavalt tähise peamisele ülesandele, milleks on tagada tarbijatele kaupade geograafiline päritolu ning nende olemusest tulenevad eriomadused, siis piisab selle nentimisest, et vastulause toetuseks esitatud tähist kasutatakse kaubanduses, ning asjaolu, et see tähis on identne teatava kaubamärgiga, ei tähenda veel, et seda nimetatud eesmärgil kasutatakse. Mis puutub ülesandesse, mida tähise kasutamine peab täitma, siis peab seda kasutama eristava osana selles mõttes, et sellega identifitseeritakse omaniku majandustegevust.

Tasuta kohaletoimetamist võib arvestada, et kontrollida, kas on täidetud osutatud varasema õiguse kaubanduses kasutamise tingimus, kuna kaubad võidi kätte toimetada kaubandustegevuses eesmärgiga teenida majanduslikku kasu ehk luua uusi turustusvõimalusi.

(vt punktid 142–149 ja 152)

3. Tähist, mille kaitse geograafiline ulatus on üksnes kohalik, tuleb tõepoolest pidada üksnes kohaliku tähtsusega tähiseks. Siiski ei tulene sellest, et määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõikes 4 esitatud tingimus on täidetud kõigil juhtudel ainuüksi seetõttu, et asjaomase tähise kaitse laieneb territooriumile, mida ei saa pidada vaid kohalikuks, kuna kaitsega hõlmatav territoorium ulatub päritoluterritooriumist kaugemale.

Kõnealuse artikli 8 lõikes 4 esitatud kahe tingimuse ühine eesmärk on piirata tähiste vahelisi vastandumisi, hoides ära selle, et varasem kaubamärgiõigus, mis ei ole piisavalt tugev, st oluline ja märkimisväärne kaubandustegevuses, võiks takistada uue ühenduse kaubamärgi registreerimist. Selline võimalus peab jääma vaid tähistele, mis on asjaomasel turul tegelikult ja märkimisväärselt esindatud.

Seetõttu ei sõltu tähise tähtsus üksnes selle kaitse geograafilisest ulatusest, kuna vastupidisel juhul võib tähis, mille kaitse on ulatuslikum kui kohalik, juba ainuüksi seetõttu takistada ühenduse kaubamärgi registreerimist ning seda hoolimata asjaolust, et tähist kasutatakse kaubandustegevuses üksnes marginaalselt.

Sellest tuleneb, et uue tähise registreerimise takistamiseks peab tähist, millele vastulause esitamisel tuginetakse, kaubanduses tegelikult ja piisavalt märkimisväärselt kasutatama, ning sellel tähisel peab olema geograafiline ulatus, mis ei ole vaid kohaliku tähtsusega, mis tähendab, et kui tähise kaitse territooriumi saab pidada ulatuslikumaks kui üksnes kohaliku tähtsusega, toimub kasutamine asjaomase territooriumi suurel osal.

Selleks et teha kindlaks, kas see on käesoleval juhul nii, tuleb võtta arvesse tähise kui eristava osa kasutamise kestust ja intensiivsust asjaomase tähise adressaatide silmis, kelleks on nii ostjad ja tarbijad kui tarnijad ja konkurendid. Selles osas on eelkõige asjakohane tähise kasutamine reklaamis ja ärikirjavahetuses.

Kohaldatav õigus annab vaid tähise kaitse territooriumil, olgu see siis territooriumil tervikuna või selle ühel osal, tähisele ainuõigused, mis võivad sattuda ühenduse kaubamärgiga vastuollu. Kaubandustegevuses kasutamise tingimust tuleb hinnata eraldi iga territooriumi suhtes, kus vastulause toetuseks esitatud õigus on kaitstud. Seetõttu ei saa tähise tähtsust tuletada tähise kasutamise kumulatiivsest hinnangust kahe asjaomase territooriumi kohta.

(vt punktid 156–160, 162 ja 163)

4. Vastulause toetuseks esitatud tähise kaubanduses kasutamise tingimusele tuleb kohaldada sama ajakriteeriumi, mis on sõnaselgelt ette nähtud määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 4 punktis a osas, mis puudutab asjaomasele tähisele õiguse omandamist, ehk lähtuda ühenduse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamise kuupäevast.

Mis puutub märkimisväärsesse ajavahemikku, mis võib jääda registreerimistaotluse esitamise ja selle avaldamise kuupäeva vahele, siis tagab nimetatud kriteeriumi kohaldamine paremini, et asjaomase tähise vastav kasutamine on tegelik, mitte üksnes praktika, mille eesmärk on vaid takistada uue kaubamärgi registreerimist.

Lisaks ei ole asjaomase tähise kasutamine üksnes või suures osas ajavahemiku jooksul, mis jääb ühenduse kaubamärgi registreerimistaotluse esitamise ja selle taotluse avaldamise vahele, üldiselt piisav tuvastamaks, et asjaomast tähist on kaubanduses kasutatud, mis tõendaks selle piisavat tähtsust.

(vt punktid 166–168)

5. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 4 punkt b sätestab tingimuse, mille alusel selle sätte kohaselt osutatud tähisele kohaldatava liikmesriigi õiguse järgi annab see tähis omanikule õiguse keelata hilisema kaubamärgi kasutamine. Lisaks lasub kõnealuse määruse artikli 74 lõike 1 kohaselt selle tõendamise koormis, et vastav tingimus on täidetud, Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) menetluses vastulause esitajal.

Selles kontekstis tuleb muu hulgas võtta arvesse vastulause toetuseks esitatud siseriiklikku õigusnormi ning asjaomases liikmesriigis tehtud kohtuotsuseid, ning et nende alusel peab vastulause esitaja tõendama, et asjaomane tähis kuulub vastava liikmesriigi õiguse kohaldamisalasse ning võimaldab hilisema kaubamärgi kasutamise keelata. Sellest tuleneb, et vastulause esitaja peab üksnes tõendama, et tal on õigus keelata hilisema kaubamärgi kasutamine ning et temalt ei saa nõuda nimetatud õiguse kasutamise tõendamist, näidates, et vastulause esitajal on tegelikult olnud võimalik sellise kasutamise keelamine saavutada.

(vt punktid 188–191)