ET Euroopa Liidu Teataja C 233/8

Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) 22. juulil 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (kolmas koda) 20. mai 2009. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-405/07 ja T-406/07: CFCMCEE versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi C-282/09 P)

2009/C 233/13

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (esindajad: advokaadid P. Greffe ja L. Paudrat)

Teised menetluspooled: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Apellandi nõuded

Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu kolmanda apellatsioonikoja 20. mai 2009. aasta otsus niivõrd, kuivõrd sellega jäeti apellandi hagi osaliselt rahuldamata ning jäeti jõusse Siseturu Ühtlustamise Ameti 10. juuli 2007. aasta (asi R 119/2007-1) ja 12. septembri 2007. aasta (asi R 120/2007-1) otsused niivõrd, kuivõrd nendega keelduti ühenduse kaubamärkide PAYWEB CARD nr 003861051 ja P@YWEB CARD nr 003861044 registreerimisest järgmiste kaupade ja teenuste osas:

— „mälu- või kiipkaardid, magnetkaardid, magnet- või kiipidentifitseerimiskaardid, magnet- või kiipmaksekaardid, magnet- või kiipkrediit- või deebetkaardid, telerite ettemakseseadmed”, mis kuuluvad klassi 9,

— „kinnisvaratehingud, õnnetusjuhtumi kindlustus, inkassoteenused, finantsanalüüs, kindlustus, kinnisvarahindamine (hinnangud), kupongide väljastamine, tagatiskassa, rahavahetustegevused, tšekkide kontrollimine, reisitšekkide väljaandmine, finantskonsultatsioon, kindlustusvahendus, kinnisvaravahendus; börsivahendus; väärtesemete hoiustamine; hoiustamine; finantshinnangud ja -ekspertiis (kindlustus, pangandus, kinnisvara), finantsteave (kindlustus, pangandus, kinnisvara), varahaldus, finantsteave, üüri kogumine, tervisekindlustus, merekindlustusteenused, elukindlustus, finantsteabe sidusteenused, finantsteabe elektroonilised interaktiivsed teenused”, mis kuuluvad klassi 36,

— „arvutiterminaliside, telegrammide edastamine, telegrammide saatmine, telekommunikatsiooniteave, elektronpost, teadete edastamine, teabe- ja kuvaedastus arvuti abil, satelliitülekanded” mis kuuluvad klassi 38.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab oma apellatsioonkaebuse toetuseks sisuliselt kaks väidet.

Esimeses väites märgib ta, et Esimese Astme Kohus ei täitnud oma põhjendamiskohustust — ning seda tehes rikkus ta EÜ artiklit 253 ja nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (1) artiklit 73 — kui ta ei tühistanud ühtlustamisameti vaidlustatud otsuseid põhjendamiskohustuse rikkumise pärast. Neis otsustes analüüsis ühtlustamisameti apellatsioonikoda sõnaliste tähiste PAYWEB CARD ja P@YWEB CARD eristusvõimet asjaomaste kaupade ja teenuste suhtes üldiselt ega põhjendanud oma otsust nendest igaühe suhtes eraldi. Üldine põhjendamine on võimalik üksnes siis, kui kaubad ja teenused on otseselt ja konkreetselt niivõrd seotud, et need moodustavad ühe liigi või ühe piisavalt homogeense rühma, mis käesoleval juhul ei ole aga nii, kuna registreerimistaotluses osutatud kaubad ja teenused täidavad erinevaid ülesandeid.

Teises väites vaidlustab apellant Esimese Astme Kohtu hinnangu, mille kohaselt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktide b–d kohaldamisalad on mingil määral kattuvad. Euroopa Kohtu praktika kohaselt on kõik selle määruse artikli 7 lõikes 1 nimetatud registreerimisest keeldumise põhjused teistest põhjustest tegelikult sõltumatud ning nõuavad eraldi kontrollimist. Seega tegi Esimese Astme Kohus artikli 7 lõike 1 punkti b kohaldamisel klassi 9 kuuluvate kaupade suhtes vea, kui ta ei viinud selles sättes ette nähtud keeldumispõhjuse osas läbi tegelikku individuaalset kontrolli.

(1) EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146.