KOHTUJURISTI ETTEPANEK

MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA

esitatud 13. juunil 2019 ( 1 )

Liidetud kohtuasjad C‑364/18 ja C‑365/18

Eni SpA

versus

Ministero dello Sviluppo Economico,

Ministero dell’Economia e delle Finanze,

menetluses osalesid:

Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente,

Regione Basilicata,

Comune di Viggiano,

Regione Calabria,

Comune di Ravenna

ja teised,

Assomineraria

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Lombardia maakonna halduskohus, Itaalia))

ning

Shell Italia E & P SpA

versus

Ministero dello Sviluppo Economico,

Ministero dell’Economia e delle Finanze,

Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente,

menetluses osalesid:

Regione Basilicata,

Comune di Viggiano,

Comune di Montemurro,

Comune di Grumento Nova,

Comune di Marisco Nuovo,

Comune di Marsicovetere,

Comune di Calvello,

Assomineraria

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Lombardia maakonna halduskohus))

Eelotsusetaotlus – Direktiiv 94/22/EÜ – Energia – Süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmise ning kasutamise tingimused – Maagaasikontsessioonide eest makstavad tasud – Tasude arvutamine – Energiakvoodi indeks ja indeks Pfor – Diskrimineeriv laad

1. Eelotsusetaotlus annab Euroopa Kohtule võimaluse otsustada direktiivi 94/22/EÜ ( 2 ) kohaldamise üle kontsessioonitasude (royalties) suhtes, mida liikmesriigid võivad nõuda maagaasi geoloogilise luure, uurimise ja tootmise loa ( 3 ) saanud ettevõtjatelt. Need kontsessioonitasud on tegelikult tasu, mida ettevõtjad maksavad riigile juurdepääsu eest riiklikele loodusvaradele, nagu üldiselt süsivesinikud ja konkreetselt maagaas, ning nende kasutamise eest.

2. Konkreetselt on nüüd küsimus selles, kas direktiiviga 94/22 on liikmesriikidel lubatud kasutada kontsessioonitasu suuruse arvutamiseks teatavat võrdlusindeksit (nn energiakvoodi indeks) mõne muu indeksi asemel, mis oleks kooskõlas maagaasi turuhinnaga.

I. Õiguslik raamistik

A. Liidu õigus

1. Direktiiv 94/22

3. Neljandas, kuuendas, seitsmendas ja kaheksandas põhjenduses on ette nähtud järgmist: „[L]iikmesriigid on suveräänsed ja neil on suveräänsed õigused oma territooriumil asuvate süsivesinikevarude suhtes; […] tuleb võtta meetmeid, et kedagi diskrimineerimata tagada juurdepääs süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmisega seotud toimingutele ja sellekohaste taotluste esitamisele tingimustel, mis soodustavad suuremat konkurentsi kõnealuses sektoris ning võimaldavad seega parimal viisil läbi viia liikmesriikide ressursside geoloogilist luuret, uurimist ja tootmist ning tugevdada energia siseturu integreerumist; selleks tuleb kehtestada ühiseeskirjad, millega tagatakse, et süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmise korda kohaldatakse kõigi vajaliku suutlikkusega üksuste suhtes; lube tuleb anda objektiivsete avaldatud kriteeriumide alusel; samamoodi peavad lubade andmise tingimused olema ette teada kõigile loa taotlemises osalevatele üksustele; liikmesriikidele peab jääma võimalus piirata juurdepääsu kõnealustele toimingutele ja nende läbiviimist üldiste huvidega seotud põhjustel ning kehtestada tasu rahas või süsivesinikes, kusjuures kõnesoleva tasu maksmise üksikasjalik kord tuleb kindlaks määrata nii, et sellega ei sekkutaks üksuste juhtimisse; nimetatud võimalusi tuleb kasutada kedagi diskrimineerimata; v.a kõnealuse võimaluse kasutamisega seotud kohustused, tuleb võtta meetmeid, et vältida üksuste suhtes selliste tingimuste ja kohustuste kehtestamist, mida ei õigusta vajadus, et nad oma tegevust nõuetekohaselt täidaksid; üksuste tegevust tuleb kontrollida ainult niipalju, kui see on vajalik, et tagada kõnealuste kohustuste ja tingimuste täitmine“.

4. Artikli 2 lõigetes 1 ja 2 on märgitud järgmist: „1. Liikmesriikidele jääb õigus kindlaks määrata oma territooriumil asuvad piirkonnad, kus võib läbi viia süsivesinike geoloogilist luuret ning neid uurida ja toota. 2. Kui piirkonnas on lubatud läbi viia lõikes 1 sätestatud toiminguid, tagavad liikmesriigid, et üksusi ei diskrimineerita kõnealuste toimingute juurde pääsemisel ega nende teostamisel.“

5. Artikli 6 lõigetes 1 ja 2 ning lõike 3 esimeses lõigus on sätestatud järgmist: „1. Liikmesriigid tagavad lõike 2 kohaldamisega või rahas või süsivesinikes makstava tasu kehtestamisega, et artikli 5 lõikes 2 osutatud tingimuste ja nõuete ning eriloa kasutamise üksikasjalike kohustuste põhjuseks on üksnes vajadus tagada toimingute nõuetekohane läbiviimine loataotluses käsitletud piirkondades. 2. Liikmesriigid võivad kehtestada artikli 2 lõikes 1 sätestatud toimingute läbiviimiseks tingimused ja nõuded ulatuses, mis on põhjendatud riigi julgeolekuga, avaliku korraga, rahvatervisega, liiklusohutusega, keskkonnakaitsega, bioloogiliste ressursside ning kunsti-, ajaloolise ja arheoloogilise väärtusega rahvuslike rikkuste kaitsega, rajatiste ja töötajate ohutusega, süsivesinikevarude kavandatava haldamisega (näiteks süsivesinike ammendamismääraga või nende taastumise optimeerimisega) või maksutulu kindlustamise vajadusega. 3. Liikmesriigid määravad kindlaks lõikes 1 osutatud tasu maksmise eeskirjad, k.a riigi osalust käsitleva nõude nii, et oleks tagatud üksuste sõltumatu juhtimine“.

B. Itaalia õigus

1. Seadusandlik dekreet nr 625/96

6. Seadusandliku dekreedi nr 625/96 ( 4 ) artikli 19 lõigetes 1, 5 ja 5a on sätestatud järgmist: „1. Toodangu eest, mis saadakse alates 1. jaanuarist 1997, on iga kaevandamiskontsessiooni omanik kohustatud tasuma igal aastal riigile kaevandamistoote protsentuaalse osa väärtuse, mis on võrdne 7 protsendiga maismaal kaevandatavate vedelate ja gaasiliste süsivesinike kogusest ning 7 protsendiga ( 5 ) meres kaevandatavate gaasiliste süsivesinike kogusest ja 4 protsendiga meres kaevandatavate vedelate süsivesinike kogusest. […] 5. Iga kaevandamiskontsessiooni puhul määratakse kindlaks protsentuaalse osa ühtsed väärtused igale kontsessiooniomanikule ja seda vastaval aastal arvele kantud müügihindade keskmise väärtusena. 5a. Alates 1. jaanuarist 2002 toodetava toodangu puhul määratakse […] toote protsentuaalse osa ühikuväärtused kindlaks: […] b) gaasi osas kõikide kontsessioonide ja kõikide kontsessiooniomanike puhul energiakvoodi indeksi (maagaasi kui tooraine kulu energiakvoodi) vastava aasta aritmeetilise keskmise põhjal väljendatuna eurodes megadžauli kohta, mille määrab Autorità per l’energia elettrica e il gasi (elektrienergia- ja gaasiamet) 22. aprilli 1999. aasta otsuse nr 52/99 (avaldatud 30. aprilli 1999. aastaGazzetta Ufficiale’s nr 100) ja selle hilisemate muudatuste kohaselt, kasutades kindlat suhet 1 Smc = 38,52 MJ. Alates 1. jaanuarist 2003 ajakohastab elektrienergia ja gaasi [järelevalve]amet seda indeksit ainult seoses käesoleva artikliga parameetrite põhjal, mille ta ise nimetatud lepingus kindlaks määrab“.

2. 31. jaanuari 2007. aasta dekreetseadus nr 7, millest sai 2. aprilli 2007. aasta seadus nr 40

7. Selle dekreetseaduse ( 6 ) artikli 11 lõike 1 alusel otsustati, et tootmiskontsessioonide omanikud annavad protsentuaalse osa toodangust üle riigile võimsuste reguleeritud turul korras, mis määratakse kindlaks majandusarengu ministri dekreediga pärast Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente (energia, võrgustike ja keskkonna järelevalveasutus, Itaalia; edaspidi „järelevalveasutus“) ärakuulamist.

8. Selle õigusnormi rakendamine kiideti heaks ministri 6. augusti 2010. aasta dekreediga ( 7 ), milles on siin asjakohases osas märgitud, et „menetlused, mille käigus sõlmitakse protsentuaalsete osade kokkulepped, viiakse läbi enampakkumise vormis läbirääkimiste teel“ ([…] artikli 4 lõige 1); „vastuvõetavaks ei tunnistata pakkumusi, mis jäävad alla energiakvoodi indeksi […]“ (artikli 4 lõige 3); ja „müümata jäämise korral jääb pakutud gaasipartii omaniku käsutusse, kusjuures viimane peab tasuma riigile summa, mis võrdub lõikes 3 nimetatud energiakvoodi indeksiga“ (artikli 4 lõige 4).

3. 24. jaanuari 2012. aasta dekreetseadus nr 1/2012, millest sai koos muudatusega 24. märtsi 2012. aasta seadus nr 27

9. Dekreetseaduse nr 1/2012 ( 8 ) artiklis 13 („Meetmed maagaasi hinna vähendamiseks haavatavas olukorras olevate klientide puhul“) on märgitud järgmist: „Alates esimesest kvartalist, mis järgneb käesoleva dekreedi jõustumisele, nõuab elektrienergia ja gaasi [järelevalve]amet selleks, et viia maagaasi hinnad 23. mai 2000. aasta seadusandliku dekreedi nr 164 ja hilisemate muudatuste artiklis 22 nimetatud haavatavas olukorras klientide puhul vastavusse Euroopa väärtustega, nende muutuvate tasude kindlaksmääramisel, millega kaetakse maagaasiga varustamise kulud, nende parameetrite hulgas, mille põhjal tehakse ajakohastamine, progressiivselt kasvava kvoodi puhul lähtumist ka turul täheldatud gaasihindadest. Seni kuni tekib 23. juuli 2009. aasta seaduse nr 99 artikli 30 lõikes 1 nimetatud maagaasiturg, tuleb aluseks võtta Euroopa turud, mida on nimetatud 13. augusti 2010. aasta seadusandliku dekreedi nr 130 artikli 9 lõikes 6“.

4. Hilisemad õigusnormid

10. Järelevalveamet lõpetas otsusega 196/2013/R/gas ( 9 ) alates 1. oktoobrist 2013 lõplikult energiakvoodi indeksi kasutamise gaasi maksumuse kindlaksmääramise parameetrina kõige kaitsetumate tarbijate varustamise tingimuste osas kaitstud turul.

11. Tegur, mis tagab hulgiturgudel maagaasiga varustamise kulude katmise, on nüüd indeks Cmem, mis määratakse kindlaks ainult maagaasi lühiajalise turu põhjal vastavalt nimetatud otsuse resolutsiooni punkti 1 alapunktile c.

12. Cmem on saadud eri elementide, mille hulgas on indeks Pfor, liitmise tulemusel.

13. Vastavalt maagaasi ja muude linnavõrkude kaudu jaotatavate gaaside jaemüügi seadustiku (TIVG) artikli 6 lõike 2 punktile d, otsusega 196/2013/R/gas muudetud redaktsioonis, võrdub indeks Pfor, „mida väljendatakse eurodes gigadžauli kohta ja mille eesmärk on katta maagaasiga varustamise kulud, gaasi t‑nda kvartali OTC forvardhindade aritmeetilise keskmisega hub TTF ( 10 ) juures, mida Platts ( 11 ) registreeris teisel kalendrikuul enne t‑ndat kvartalit“.

II. Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus

14. Eni SpA (edaspidi „Eni“) ja Shell Italia E&P Spa (edaspidi „Shell“) on kaks äriühingut, kellel on maagaasi tootmise kontsessioonid Itaalias ( 12 ) ning kes tegutsevad ka gaasi jaotamise ja müügi hulgi- ja jaeturgudel selles liikmesriigis.

15. Mõlemad äriühingud vaidlevad Itaalia ametiasutustega, ( 13 ) vaidlustades nende kontsessioonitasude suuruse, mis neil tuleb 2015. aasta kohta oma kontsessioonide eest riigile maksta. Nad paluvad konkreetselt tühistada Direzione generale per la sicurezza dell’approvvigionamento e le infrastrutture energetiche (energiavarustuse kindluse ja energiataristu peadirektoraat) 24. märtsi 2016. aasta otsus, mille ese oli „seadusandliku dekreedi nr 625/1996 artikli 19 lõikega 5a kehtestatud energiakvoodi indeks 2015 – maagaasi tooraine kulu energiakvoot 2015. aastaks“, ( 14 ) ning samuti selle otsuse aluseks olevad õigusnormid ja otsused.

16. Kaebajate arvates on energiakvoodi indeksi säilitamine 2015. aastal kontsessioonitasude arvutamise parameetrina õigusvastane. Nende hinnangul tuleb need tasud arvutada indeksi Pfor (mis sõltub gaasi hinnast lühiajalisel turul), mitte energiakvoodi indeksi (mis põhineb nafta ja muude kütteainete hindadel pikemas perspektiivis) põhjal.

17. Nad väidavad, et tegelikult on energiakvoodi indeksist kaitstud turukorralduse hindade reguleerimiseks lõplikult loobutud ning seepärast ei tohiks seda ka tasude arvutamiseks kasutada. Seepärast pooldavad nad uue indeksi Pfor, mille järelevalveasutus kehtestas just nimelt gaasi turuhinna kajastamiseks, kasutamist.

18. Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, et praeguse arvutusmehhanismiga pakutakse algul võimsuste ja gaasi reguleeritud turul riigile tasutavas protsendimääras toodangut energiakvoodi indeksist tuletatud hinnaga võrduval määral. Kui ei õnnestu müüa – nagu see on enamikul juhtudel – kogu toodangut nendes protsendimäärades, jääb nimetatud maagaasikogus ettevõtjale, kuid ta maksab riigile selle hinnaga võrdse summa, mis arvutatakse energiakvoodi indeksi kohaldamise abil ning mis annab tulemuseks turuhinnast kõrgema hinna. Eelotsusetaotluse esitanud kohus järeldab sellest, et kontsessionäärid on kohustatud ostma maagaasi protsendimäärasid turuhinnast tunduvalt kõrgema hinnaga, mistõttu kannavad nad kahju võrreldes selle sektori teiste ettevõtjatega – oma konkurentidega –, kelle suhtes sellist kohustust ei kohaldata.

19. Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) vaatas 18. jaanuari kohtuotsuses nr 290/2018 läbi mitu 2016. aasta juunis tehtud otsust, kinnitades energiakvoodi indeksit kohaldanud Itaalia ametiasutuste otsuste õiguspärasust.

20. Eelotsusetaotluse esitanud kohus on sellegipoolest seisukohal, et võib esineda diskrimineerimist maagaasi tootmise kontsessioonide omanike suhtes, ja kahtleb, kas riigisisese õigusnormi tõlgendus, mida on kinnitatud Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) 18. jaanuari 2018. aasta kohtuotsusega, võib olla vastuolus direktiivi 94/22 põhimõtetega.

21. Nendel asjaoludel esitab Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Lombardia maakonna halduskohus, Itaalia) Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse: „Kas [direktiivi 94/22] artikli 6 lõikega 1 ja põhjendusega 6 on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid ja konkreetselt seadusandliku dekreedi nr 625/1996 artikli 19 lõige 5a, mis võimaldab Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) kohtuotsusega nr 290/2018 antud tõlgenduse alusel kehtestada kontsessioonitasude maksmisega seoses pigem energiakvoodi indeksi, mis põhineb nafta ja muude kütteainete hindadel, kui indeksi Pfor, mis sõltub gaasi hinnast turul lühiajaliselt?“

22. Kirjalikud seisukohad on esitanud Eni, Shell, Assomineraria, Comune di Viggiano (Viggiano kohalik omavalitsus, Itaalia), Itaalia valitsus ja komisjon. 4. aprillil 2019 toimunud kohtuistungil osalesid kõik nimetatud peale Viggiano kohaliku omavalitsuse.

III. Vastus eelotsuse küsimusele

23. Eelotsusemenetluses menetlusse astunute seisukohad lahknevad selles osas, milline vastus tuleks eelotsusetaotluse esitanud kohtule anda, – Eni, Shell ja Assomineraria on seisukohal, et energiakvoodi indeksil põhinev kontsessioonitasude arvutamise meetod tekitab diskrimineerimist ja kahjustab üksusi, kellel on maagaasi tootmise kontsessioonid, võrreldes nendega, kes tegelevad ainult selle toote jaotamise ja turustamisega. Energiakvoodi indeksis võetakse arvesse nafta ja muude süsivesinike hinda, mis on kõrgem kui maagaasi hind, mistõttu gaasikontsessioonide kasutustasu on kõrgem kui nende gaasikoguste turuhind, mille müügi eest tuleb kontsessioonitasu maksta. – Itaalia valitsus, Viggiano omavalitsus ja komisjon leiavad, et direktiiviga 94/22 on liikmesriikidel lubatud kehtestada kontsessioonitasude suurus vabalt, kohaldades niisugust indeksit nagu energiakvoodi indeks. Nende arvates ei kohusta direktiiv 94/22 liikmesriike arvutama neid tasusid maagaasi turuhinna järgi.

24. Selle vaidluse lahendamiseks on minu arvates vaja eelnevalt käsitleda Itaalia gaasitootmiskäitistele kohaldatavate kontsessioonitasude arvutamise meetodit.

A. Itaalia gaasitootmiskäitistele kohaldatavate kontsessioonitasude arvutamine

25. Itaalia kohustas alates seadusest nr 6/1957 ( 15 ) kaevandustööstuse ettevõtjaid maksma gaasitootmiskäitiste eest oma territooriumil kontsessioonitasusid. Algul võis neid tasusid maksta loonustasuna (teatavprotsent toodetud gaasist) või sularahas. Lõplik summa oli mõlemal juhul sama, kuna sularahamakse määrati kindlaks teataval aastal kontsessionääri müüdud gaasi keskmise müügihinna alusel.

26. Pärast direktiivi 94/22 Itaalia õigusesse ülevõtmist säilitati seadusandliku dekreediga nr 625/96 varasem olukord. Kontsessiooni saanud äriühingud jätkasid kontsessioonitasu maksmist loonustasuna (mis võrdus protsendiga toodetud gaasist) või rahas (milleks oli nimetatud gaasikoguse turuväärtus).

27. Seadusandliku dekreedi nr 625/96 artikli 19 muutmisega 23. aprilli 2004. aasta seaduse nr 239 alusel kontsessioonitasude kord muutus.

28. Seadusandliku dekreedi 625/96 artikli 19 uus redaktsioon nõudis nimelt, et alates 1. jaanuarist 2002 tuleb tasu maksta ainult rahas. Alates 1. jaanuarist 2003 oli kontsessioonitasu protsendimäär toodetud tootest, ( 16 ) millele kohaldati gaasi hinda energiakvoodi indeksi järgi. See indeks oli määratletud maagaasi kui tooraine kulu energiakvoot, väljendatuna eurodes MJ (megadžaul) kohta, ning selle pidi kindlaks määrama järelevalveasutus vastavalt selle asutuse otsuses nr 52/99 sätestatud parameetritele.

29. Menetluse poolte esitatud teabe kohaselt arvutas järelevalveasutus energiakvoodi indeksi iga kahe kuu tagant energiatoodete ostukorvi alusel, ( 17 ) eelkõige nafta ja teiste kütteainete keskmiste hindade järgi, mis tulenevad mitmeaastastest hulgimüügilepingutest. Energiakvoodi indeks kajastas sel ajal maagaasi tegelikku turuväärtust, nagu need pooled tunnistavad. ( 18 )

30. Hiljem lubati 2007. aasta muudatustega, mis rakendati majandusarengu ministeeriumi 6. augusti 2010. aasta dekreediga, kontsessiooni omaval ettevõtjal müüa gaasi protsendimäärad, mille ta võlgneb riigile, „võimsuste ja gaasi reguleeritud turul“ (virtuaalne kauplemiskeskkond) ( 19 ) enampakkumisel, kandes selle tulemusel saadud summad kontsessioonitasuna üle riigile. See virtuaalne kauplemiskeskkond on hulgiturg, kus toimuvad kõik maagaasi tehingud Itaalias.

31. Õigusnormis on siiski ette nähtud energiakvoodi indeksist madalama hinnaga pakkumiste tagasilükkamine. Sellisel juhul jääksid pakutavad gaasipartiid ettevõtja käsutusse, kes peaks maksma riigile nende partiidega samaväärse kontsessioonitasu, mille väärtus on võrdne energiakvoodi indeksiga.

32. Nagu näib, ei kooskõlastata energiakvoodi indeksit enam maagaasi hinnaga turul, mistõttu Itaalia gaasitootmise kontsessionäärid ei saanud müüa gaasi protsendimäärasid reguleeritud turul.

33. Energiakvoodi indeksi mittevastavust maagaasi turuhinnale kinnitati, kui järelevalveasutus võttis vastu otsuse 196/2013/R/gas, millega loobuti alates 1. oktoobrist 2013 lõplikult energiakvoodi indeksi kasutamisest gaasi maksumuse kindlaksmääramise parameetrina, mis puutub kaitstud turu klientide varustamise tingimustesse. ( 20 )

34. Otsuses 196/2013/R/gas võeti gaasihinna kindlaksmääramise aluseks indeks Pfor, mis kajastab Plattsi registreeritud maagaasi kvartalihindu Madalmaade gaasibörsil (hub TTF).

35. Itaalia ametiasutused on aga jätkuvalt kohaldanud energiakvoodi indeksit maagaasi hinna kindlaksmääramiseks kontsessioonitasude suuruse määramisel. Kuna kontsessiooni saanud äriühingud ei saanud 2015. aastal müüa nendele kontsessioonitasudele vastavaid gaasiprotsente PSV turu enampakkumisel, väidavad nad, et neil tuli riigile maksta seda tasu suuremas summas kui juhul, kui oleks kohaldatud gaasi lühiajalist turuhinda (s.t indeksist Pfor tulenevat hinda).

36. Kohtutoimiku dokumentidest ilmneb, et: – Energiakvoodi indeksi väärtused väljendatuna eurodes gigadžauli kohta ( 21 ) olid 2015. aasta nelja kvartali kohta 7,976985; 6,940217; 6,194914 ja 5,573671. Energiakvoodi indeksi keskmine 2015. aasta kontsessioonitasude arvutamiseks oli seega 6,671447. ( 22 ) – Indeksi Pfor väärtused eurodes gigadžauli kohta olid 2015. aasta neljas kvartalis 6,553299; 5,984375; 5,665388 ja 5,564236. Indeksi Pfor keskmine oli 5,9418245. ( 23 )

37. Nendest andmetest nähtub, et 2015. aastal olid energiakvoodi indeksi väärtused x indeksi Pfor väärtustest suuremad. Gaasitootmiskäitiste kontsessiooni omavad ettevõtjad maksid järelikult kontsessioonitasusid suuremas summas, ( 24 ) kui oleks tulenenud vastavatele maagaasipartiidele turuväärtuse kohaldamisest.

B. Direktiivi 94/22 tõlgendamine

38. Direktiiviga 94/22 toimub liidus süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise tegevuse mitteammendav ühtlustamine. ( 25 )

39. Miinimumnõuete ühtlustamisel on eelduseks liikmesriikide suveräänsus nende territooriumil asuvate süsivesinike, ( 26 ) mis on nende käsutuses olevad loodusvarad, suhtes. Direktiivi 94/22 eesmärk on kehtestada selles sektoris suurema konkurentsi soodustamiseks nendel tegevusaladel tegevuse alustamise ja tegutsemise kord, et võimaldada parimal viisil läbi viia liikmesriikide ressursside geoloogilist luuret, uurimist ja tootmist ning tugevdada energia siseturu integreerumist. ( 27 )

40. Direktiivis on konkreetselt ette nähtud, et vastavate lubade andmise korda kohaldatakse kõigi vajaliku suutlikkusega liidu üksuste suhtes „objektiivsete kriteeriumide alusel“ tingimustel, mis on kõigile loa taotlemises osalevatele üksustele ette teada. ( 28 )

41. Direktiiviga 94/22 on liikmesriikidel lubatud kehtestada nendel tegevusaladel tegevuse alustamisele ja tegutsemisele „[piiranguid] üldiste huvidega seotud põhjustel“ ning tasu (kontsessioonitasu). ( 29 )

42. Direktiivi 94/22 kaheksas põhjendus ja artikli 6 lõige 1 jätavad liikmesriikidele vabaduse valida tasu, mis seisneb rahalises tasus (rahaline makse) või süsivesinikes maksmises (loonustasu). Järelikult on sellised riigisisesed õigusaktid nagu need, mille üle käib vaidlus käesolevas asjas ja millega valiti tasu maksmine rahalise tasu kujul, direktiiviga 94/22 kooskõlas.

43. Põhiküsimus selles vaidluses on, kas direktiiv 94/22 sisaldab tasu suuruse ja selle arvutamise korra tingimusi. Ütlen juba ette ära, et minu arvates jätab see direktiiv tasu arvutamise meetodi kindlaksmääramiseks liikmesriikidele väga suure kaalutlusruumi.

44. On siiski tõsi, et liikmesriigid peavad kasutama oma õigust tasusid kehtestada mittediskrimineerival viisil (direktiivi 94/22 kaheksas põhjendus), mistõttu ettevõtjad saaksid süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja kasutamise alal tegevust alustada ja tegutseda võrdsetel alustel (artikli 2 lõige 2). ( 30 )

45. Direktiiviga ei kehtestata siiski liikmesriikidele piiranguid tasu kindlaksmääramise meetodi ega suuruse suhtes. Gaasitootmiskäitiste kontsessiooni omavad ettevõtjad, kes esitasid oma seisukohad (Eni, Shell ja ühendus Assomineraria), tunnistavad, et riik võib, nagu tegi Itaalia 1999. aastal, tõsta kontsessioonitasu 7% tasemelt 10% tasemele toodetud gaasikogusest.

46. Samas väidavad samad äriühingud, et tasu tuleks arvutada sellise valemi järgi, mis kajastab gaasi müügihinda turul, mis praegu energiakvoodi indeksi puhul nii ei ole. Nad lisavad, et selle indeksi kohaldamine tekitab neile kahju (diskrimineerimine), kuna nad on kohustatud ostma kontsessioonitasule vastava protsendi osa maagaasi turuhinnast (mis on nüüd seotud indeksiga Pfor) kõrgema hinnaga.

47. Ma ei jaga seda seisukohta ja usun vastupidi, et energiakvoodi indeksi kohaldamine ei diskrimineeri gaasitootmiskäitiste kontsessiooni omavaid ettevõtjaid viisil, mis oleks direktiiviga 94/22 vastuolus. Selle õigusnormiga keelatud diskrimineerimine on diskrimineerimine, mis liikmesriigil võiks olla lubatud loaomanikest ettevõtjate vahel (muu hulgas näiteks riikkondsuse, asukoha ( 31 ) või aktsia- või osakapitali päritolu alusel) kontsessioonitasude kindlaksmääramise suhtes. See oleks nii juhul, kui äriühingud, kellel on teiste liikmesriikide aktsia- või sotsiaalkapital, peaksid maksma suuremat tasu kui Itaalia kapitaliga äriühingud.

48. Eni ja Shell rõhutavad oma seisukohtades, et nende arvates esineb diskrimineerimine kontsessiooni omavate ettevõtjate ning maagaasi jaotamise ja müügi turul tegutsevate ettevõtjate vahel, kes ei kasuta maardlaid. Selle seisukoha alusel rõhutatakse, et: – kontsessionäärid on sunnitud ostma oma toodangu protsendile vastavat maagaasi, mille nad peavad maksma kontsessioonitasuks, energiakvoodi indeksi kohaldamise tõttu turuhinnast kõrgema hinnaga, võrreldes nende gaasipartiide müügiga virtuaalse kauplemiskeskkonna turu enampakkumistel; ( 32 ) – ettevõtjad, kes ei ole tootmise kontsessionäärid, kuid kes tegutsevad Itaalias maagaasi turul, ei ole kohustatud neid ostutehinguid tegema ning nad ei pea maksma Itaalia riigile kontsessioonitasusid.

49. Direktiiv 94/22 piirdub siiski diskrimineerimise takistamisega ainult gaasitootmiskäitiste kontsessionääride vahel (rectius, loaomanikud), kuid ei keela ebavõrdset kohtlemist kontsessionääride ja selliste ettevõtjate vahel, kes tegutsevad virtuaalse kauplemiskeskkonna reguleeritud hulgiturul või kaitstud tarbijate jaeturul ainult maagaasi vahendajate ja turustajatena.

50. Kontsessioonitasude maksmise seisukohast ei ole maagaasi tootmiskäitiste kontsessionäärid ning maagaasi jaotamise ja turustamise äriühingud Itaalia turgudel sarnases olukorras, ( 33 ) kuna viimased – kordan – ei pea maksma Itaalia riigile mingit tüüpi tootmistasu. Seepärast arvan, et väidetavat diskrimineerimist ei esine.

51. See diskrimineerimine, mida väitsid kontsessiooni saanud äriühingud, võrreldes ettevõtjatega, kes ainult turustavad Itaalias maagaasi, võiks esineda ainult siis, kui gaasi turuhind on madal. Kui see hind nafta ja muude energiakvoodi indeksis kasutatavate süsivesinike hinnaga võrreldes tõuseb, on olukord vastupidine: enampakkumised ei jää tühjaks ja kontsessiooni saanud äriühingud müüvad maagaasi kõrgema hinnaga, kui on energiakvoodi indeksi kohaldamisest tulenev hind. Itaalia valitsuse esitatud andmete kohaselt, mida kontsessionäärid ei vaidlustanud, oli see nii 2016. ja 2017. majandusaastal, kui kontsessionäärid müüsid maagaasi enampakkumistel kõrgema hinnaga kui hind, mis saadi, kohaldades energiakvoodi indeksit (2016. aastal 32 % ja 2017. aastal 36,7%) ja indeksit Pfor (2016. aastal 46,3% ja 2017. aastal 52,1%). Sellistel juhtudel ei pidanud kontsessionäärid toodetud maagaasi tagasi ostma kõrgema hinnaga kui energiakvoodi indeksi kohaldamisel saadav hind.

52. Direktiiviga 94/22 on kehtestatud muud piirangud, mis ei ole väga täpsed, et piiritleda liikmesriikidele seda tüüpi tasude suuruse määramise ja arvutamise meetodi suhtes tunnustatud suurt kaalutlusruumi. Konkreetselt on – artikli 6 lõikes 1 nõutud, et tasude „põhjuseks on üksnes vajadus tagada toimingute nõuetekohane läbiviimine loataotluses käsitletud piirkondades“; – artikli 6 lõikes 3 sätestatud, et „[l]iikmesriigid määravad kindlaks […] tasu maksmise eeskirjad […] nii, et oleks tagatud üksuste sõltumatu juhtimine“.

53. Eelotsusetaotluse esitanud kohus ega tasu maksma kohustatud ettevõtjad ei ole aga väitnud, et Itaalia õigusaktides on neid piire ületatud.

54. Samad ettevõtjad väidavad siiski, et energiakvoodi indeksi kasutamine tasude arvutamiseks ei ole õiguspärane, sest selles ei võeta arvesse mitte maagaasi turuhinda, vaid nafta ja muude süsivesinike pikaajalistes lepingutes ette nähtud hinda. Nende sõnul direktiiv 94/22 niisugust võimalust ei luba ja kohustab kohaldama maagaasi turuhinnaga seotud indeksit (nagu indeks Pfor, mida kasutatakse Itaalia turul kaitstud tarbijate jaoks alates 2013. aastast).

55. Eni väidab sellega seoses, et energiakvoodi indeksi kasutamine võib tekitada absurdse olukorra, kus kontsessioonitasu on kontsessionääri toodetud maagaasi hinnast kõrgem, kui nafta ja muude süsivesinike turuhind gaasi turuhinnaga võrreldes märkimisväärselt tõuseb.

56. See argument, mis paistab olevat eelotsusetaotluse esitanud kohut veennud, põhineb hüpoteesil (ühe indeksi erinevus teisest suureneb), mis on kaugel 2015. aastal aset leidnud faktilistest asjaoludest, mille kohta on tehtud vaidluse esemeks olev järelevalveasutuse otsus. Nagu ma juba selgitasin, ei olnud energiakvoodi indeksi ja indeksi Pfor vahe sellel majandusaastal suur, ( 34 ) mistõttu ei tõusnud kontsessioonitasude summa nii märkimisväärselt, et seada ohtu kontsessionääride gaasitootmiskäitiste elujõulisust. Lisaks, nagu eespool näidatud, muutus olukord 2016. ja 2017. aastal vastupidiseks, kuna maagaasi turuhind oli kõrgem kui energiakvoodi indeksi ja indeksi Pfor kohaldamisest tulenev hind.

57. Igal juhul võivad ühe või teise indeksi valimist mõjutada kaalutlusõiguse ja poliitilise asjakohasuse tegurid, olenevalt sellest, kas tasud tahetakse määrata kontsessiooni saanud ettevõtjate jaoks rohkem või vähem koormavana (ja sümmeetriliselt riigikassa jaoks rohkem või vähem soodsana).

58. Nimelt võib olla loogiline kasutada indeksit, mis kajastab gaasi turuhinda lühiajaliselt (indeks Pfor). Ei ole aga ebaloogiline kasutada teist indeksit, mis sõltub nafta ja muude süsivesinike hinnast keskpikas ja pikas perspektiivis, nagu energiakvoodi indeks. Tegelikult võib väiksema volatiilsusega näitaja valimine olla selline tegur, mida seadusandja kaalub õiguspäraselt, selleks et muuta süsivesinike tootmisest saadavad riiklikud tulud stabiilsemaks ja ootuspärasemaks.

59. Lõpuks ei ole vaidlustatud asjaolu, et Itaalia riik võiks samuti õiguspäraselt tasu suurust suurendada, suurendades nende tasude maksmiseks määratud maagaasi protsenti (nt tasu 15% ulatuses toodetud gaasist, 10% asemel), mis annaks analoogse tulemuse.

60. Eelotsuse seisukohast on oluline see, et niisuguse indeksi nagu energiakvoodi indeks kasutamine ei riku ühtegi direktiivi 94/22 artiklis 6 sätestatud piirangud, millele ma enne viitasin. Ja minu arvates on see nii, sest: – Ühelt poolt õigustab „maksutulu kindlustamise vajadus“ (artikli 6 lõige 2) energiakvoodi indeksi kasutamist, kuna selle kohaldamisega gaasi protsendimäärale, mille peavad kontsessiooni saanud ettevõtjad määrama kontsessioonitasude maksmiseks (praegu 10%), võib Itaalia riik koguda suuremat tulu. – Teiselt poolt ei ohusta energiakvoodi indeksi kasutamine, vähemalt 2015. aastal kohaldatud protsendimäärades, vajadust tagada toimingute nõuetekohane läbiviimine loataotluses käsitletud piirkondades (artikli 6 lõige 1) või üksuste sõltumatu juhtimine (artikli 6 lõige 3).

61. Igal juhul tuleb liikmesriigi kohtutel, kellele on teada kõik faktilised asjaolud, hinnata, kas niisuguse indeksi nagu energiakvoot, mis ei ole seotud gaasi turuhinnaga, kasutamine gaasitootmiskontsessioonide eest tasumisele kuuluvate kontsessioonitasude arvutamiseks tekitas teataval aastal tagajärgi, mis on vastuolus direktiivi 94/22 artiklis 6 nende tasude arvutamiseks kehtestatud piirangutega.

62. Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus seda küsimust oma taotluses ei esita, lisan, et liikmesriigi kohus on samuti pädev kõikide asjaomaste faktiliste ja õiguslike asjaolude üldise hindamise teel kontrollima, kas põhikohtuasjas vaidlustatud riigisisene õigusnorm vastab proportsionaalsuse põhimõtte nõuetele, ( 35 ) ning Euroopa Kohus peaks andma talle liidu õiguse tõlgendamise tulemused, mis võimaldavad tal otsust teha. ( 36 )

63. Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) on selle spetsiaalse hindamise juba oma kohtuotsuses nr 290/2018, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab, läbi viinud. Selleks et viimane ei eemalduks kriteeriumist, mille on kehtestanud Itaalia kõrgeim halduskohus, kellele jääb viimane sõna riigisisese õiguse kohaldamise kohta, peaksid eelotsusetaotluse esitanud kohtul minu arvates olema väga kaalukad põhjused, mis muudaksid selle hinnangu üheselt kehtetuks.

64. Neid reservatsioone arvestades saan ma aru nii, et on vähemalt kaks lisategurit, mis räägivad selle kasuks, et Itaalia ametiasutuste kehtestatud tasude kindlaksmääramise meetod on liidu õigusega kooskõlas.

65. Esimene on see, et nii direktiivi 94/22 artikli 6 lõikega 1 kui ka kaheksanda põhjendusega on liikmesriikidel lubatud valida mitterahaline või rahaline tasu. See võimaldab liikmesriikidel valida kahe alternatiivi vahel, ilma et nende vahel oleks mingit seost. Direktiivist ei tulene seega, et tasu, rahas või rahalise tasuna, peaks kokku langema või olema seotud toodetud gaasi osa turuväärtusega.

66. Teine tegur on, et liikmesriik ei riku tingimata proportsionaalsuse põhimõtet, kui ta kehtestab kontsessioonitasu suuruse rahas, kohaldades indeksit (näiteks energiakvoot), mis ei taga kontsessioonitasule vastava gaasiprotsendi turuväärtuse samaväärsust selle tasu rahalise suurusega. See samaväärsus, ma kordan, ei ole direktiivi 94/22 eesmärk. Proportsionaalsuse põhimõte ei kohusta seega liikmesriike kasutama selliseid võrdlusnäitajaid nagu Pfor.

67. Direktiivi 94/22 rakendavate riigisiseste õigusnormide vastuolu proportsionaalsuse põhimõttega võiks tekkida siis, kui tasu suuruse kindlaksmääramise menetluse tulemusel kehtestatakse nii kõrged tasud, et need muudaksid maagaasi geoloogilise luure, uurimise ja tootmise tegevuse praktikas võimatuks. Kohtutoimiku andmetest ei paista, et Itaalia õigusnormid, millega kehtestatakse energiakvoodi indeksi kasutamine, oleksid tekitanud niisuguse olukorra.

68. Teine küsimus võrreldes eespool esitatuga on see, et energiakvoodi indeksi kohaldamine võib suuremal või vähemal määral muuta vastavates kontsessiooniõigustes algul ette nähtud tasakaalu. Kui see probleem tekib (mida võiks tekitada nii indeksite muutmine kui ka tasu protsendi tõstmine), leidub sellele lahendus riigisisestes õigusnormides, mis reguleerivad kontsessioonide tasakaalu, mitte direktiivis 94/22. ( 37 )

69. Lõpetuseks võib ilma põhjalikumaid põhjendusi esitamata tagasi lükata väite, et energiakvoodi indeksi kohaldamine kujutab endast Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 17 kaitstud omandiõiguse põhjendamatut piiramist. Algne omandiõigus süsivesinikele kuulub Itaalia riigile ja kui Itaalia riik otsustab anda äriühingule loa neid toota, võib ta seada nende avalike ressursside andmise tingimuseks, et nende ressursside kasutaja peab maksma riigikassasse kontsessioonitasu.

IV. Ettepanek

70. Eespool esitatud kaalutlusi arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunale amministrativo regionale per la Lombardiale (Lombardia maakonna halduskohus, Itaalia) järgmiselt: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/22/EÜ süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta artikli 6 lõigetega 1, 2 ja 3 ning kaheksanda põhjendusega ei ole vastuolus riigisisesed õigusaktid, millega määratakse kindlaks tasud, mida peavad maksma gaasitootmisloa saanud ettevõtjad sellise indeksi (nagu energiakvoot) alusel, mis põhineb nafta ja muude kütteainete hindadel keskpikas ja pikas perspektiivis, selle asemel et kasutada muud indeksit (näiteks Pfor), mis on seotud gaasi hinnaga turul lühiajaliselt.

( 1 ) Algkeel: hispaania.

( 2 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiiv süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta (EÜT 1994, L 164, lk 3; ELT eriväljaanne 06/02, lk 262).

( 3 ) Direktiivi 94/22 artikli 1 punktis 3 on kasutatud terminit „luba“ kõikehõlmavas tähenduses („õigus- või haldusnorm või lepingu säte või nende alusel väljaantud dokument, millega liikmesriigi pädevad asutused annavad üksusele õiguse kasutada geograafilises piirkonnas nende enda nimel ja vastutusel süsivesinike geoloogilise luure, uurimise või tootmise ainuõigust“). Kohtutoimikus antud teabe kohaselt on Itaalias need load juriidiliselt „kontsessioonid“ (täpsemalt riigimaa kontsessioonid) ja nende omanikke nimetatakse „kontsessionäärideks“. Kasutan selles ettepanekus mõlemaid termineid.

( 4 ) 25. novembri 1996. aasta seadusandlik dekreet nr 625 – direktiivi 94/22 süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta rakendamine (Decreto Legislativo 25 novembre 1996, n. 625 – Attuazione della direttiva 94/22/CEE relativa alle condizioni di rilascio e di esercizio delle autorizzazioni alla prospezione, ricerca e coltivazione di idrocarburi) (GURI nr 293, 14.12.1996; edaspidi „seadusandlik dekreet 625/96“).

( 5 ) See protsendimäär tõsteti pärast 23. juuli 2009. aasta seaduse nr 99 artikli 45 lõike 1 kohaldamisel 10% tasemele.

( 6 ) 2. aprilli 2007. aasta seadus nr 40, millega kinnitatakse koos muudatustega 31. jaanuari 2007. aasta dekreetseadus nr 7 tarbijakaitse, konkurentsi edendamise, majandustegevuse arendamise ja ettevõtete loomise kiireloomuliste meetmete kohta (Legge 2 aprile 2007, n. 40, Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 31 gennaio 2007, n. 7, recante misure urgenti per la tutela dei consumatori, la promozione della concorrenza, lo sviluppo di attività economiche e la nascita di nuove imprese (GURI nr 77, 2.4.2007).

( 7 ) Ministri 6. augusti 2010. aasta määrus – Riigile kuuluvate riigi territooriumil gaasitootmise alikvootide, royalties, müümise määrus (Decreto ministeriale 6 agosto 2010 – Decreto per la vendita delle aliquote di prodotto della produzione di gas nel territorio nazionale, royalties, destinate allo stato 6 de agosto de 2010 (GURI nr 200, 27.8.2010).

( 8 ) 24. märtsi 2012. aasta seadus nr 27 – Kiireloomulised sätted konkurentsi, infrastruktuuride arengu ja konkurentsivõime valdkonnas (Legge 24 marzo 2012, n. 27 – Disposizioni urgenti per la concorrenza, lo sviluppo delle infrastrutture e la competitività) (GURI nr 71, 24.3.2012).

( 9 ) Deliberazione 9 maggio 2013 196/2013/R/gas, seconda fase della riforma delle condizioni economiche applicate ai clienti finali del servizio di tutela nel mercato del gas naturale a partire dall’ 1 ottobre 2013. Modifiche al TIVG. Vt https://www.arera.it/allegati/docs/13/196-13.pdf.

( 10 ) Hub TTF (Title Transfer Facility) on Madalmaade gaasibörs. Vt https://www.gasunietransportservices.nl/en/shippers/products-and-services/ttf.

( 11 ) Platts oli üks üksus rahvusvahelises äriühingus McGraw-Hill, mis tegutses kogu maailma energiatoodete turgudel kaubeldavate tuletisinstrumentide futuuride ja optsioonide finantsturu juhtiva äriühinguna. 2016. aastal muudeti McGraw Hill Financial äriühinguks S&P Global ja Platts’ist sai S&P Global Platts ning ta on jätkuvalt sõltumatu äriühing, mis annab teavet, võrdlushindu ning analüüse tooraine- ja energiakaupade turgude kohta. Vt https://www.spglobal.com/platts/en/about.

( 12 ) Enil on gaasitootmiskäitised nii maismaal kui ka merepõhjas. Shellil on need ainult maismaal, Basilicata maakonnas.

( 13 ) Konkreetselt Ministero dello Sviluppo Economico (majandusarengu ministeerium, Itaalia), Ministero dell’Economia e delle Finanze (majandus- ja rahandusministeerium, Itaalia) ja järelevalveasutusega.

( 14 ) Comunicato del 24 marzo 2016 – Indice QE 2015. Quota energetica costo materia prima del gas naturale per l’anno 2015, kättesaadav aadressil https://www.mise.gov.it/index.php/it/98-normativa/altri-atti-amministrativi/2034303-comunicato-del-24-marzo-2016-indice-qe-2015-quota-energetica-costo-materia-prima-del-gas-naturale-per-l-anno-2015.

( 15 ) Legge 11 gennaio 1957, n. 6, Ricerca e coltivazione degli idrocarburi liquidi e gassosi (GURI nr 25, 29.1.1957).

( 16 ) Protsendimäär oli 7% maismaal toodetud vedelate ja gaasiliste süsivesinike kogusest; 7% meres toodetud gaasiliste süsivesinike kogusest (kuigi see arv oli 23. juuli 2009. aasta seaduse nr 99 artikli 45 lõike 1 alusel 10%) ja 4% meres toodetud vedelate süsivesinike kogusest.

( 17 ) Deliberazione 28 maggio 2009 – ARG/gas 64/09 Approvazione del Testo integrato delle attività di vendita al dettaglio di gas naturale e gas diversi da gas naturale distribuiti a mezzo di reti urbane (TIVG), aadressil https://www.arera.it/it/docs/09/064-09arg.htm. Järelevalveameti selle otsuse artikli 6 lõike 2 kohaselt määratakse energiakvoodi indeks kindlaks, võttes aluseks Brenti naftahinnad, diislikütuse ja madala väävlisisaldusega kütteõli hinnad.

( 18 ) Tuleb arvesse võtta, et nafta ja maagaasi geoloogilise luure, uurimise ja tootmise tegevusele kehtivad sarnased tingimused ja neid tuleb käsitleda ühises raamistikus, mis erineb järgnevate tegevusalade omast. Nii on märgitud 11. mai 1992. aasta ettepaneku: nõukogu direktiiv süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ja kasutamistingimuste kohta, KOM(92) 110 (lõplik) (ELT 1992, C 139, lk 12) seletuskirjas.

( 19 ) Snam Rete Gas juhib virtuaalset kauplemiskeskkonda (PSV – Punkto di Scambio Virtuale), kus toimuvad igapäevased Itaalia üleriigilisse gaasijuhtmete võrgustikku suunatud gaasi võõrandamised ja kahepoolsed vahetustehingud. Järelevalveasutus on andnud virtuaalsele kauplemiskeskkonnale „võimsuste ja gaasi reguleeritud turu“ staatuse. Vt http://www.snam.it/en/transportation/Online_Processes/PSV/.

( 20 ) Selle turu üle otsustati 20. aprilli 2010. aasta kohtuotsuses Federutility jt (C‑265/08, EU:C:2010:205). „Kaitstud tarbija“ on gaasijaotusvõrguga ühinenud kodutarbija, kellele tuleb tagada varustamine, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2017. aasta määruse (EL) 2017/1938 (mis käsitleb gaasivarustuskindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 994/2010) (ELT 2017, L 280, lk 1) artikli 2 lõikes 5.

( 21 ) Gigadžaul (GJ) võrdub 109 džauliga (J), kusjuures džaul on rahvusvahelisest mõõtühikute süsteemist tulenev ühik, mida kasutatakse energia, töö ja soojuse mõõtmiseks. Džaul energia ja töö ühikuna määratletakse tööhulgana, mis kulub [mingi keha nihutamisel] ühe njuutoni tugevuse jõuga ühe meetri võrra jõu mõjumisega samas suunas.

( 22 ) Comunicato del 24 marzo 2016 – Indice QE 2015. Quota energetica costo materia prima del gas naturale per l’anno 2015, kättesaadav aadressil https://www.mise.gov.it/index.php/it/98-normativa/altri-atti-amministrativi/2034303-comunicato-del-24-marzo-2016-indice-qe-2015-quota-energetica-costo-materia-prima-del-gas-naturale-per-l-anno-2015.

( 23 ) Andmed leiab järelevalveasutuse portaalist: https://www.arera.it/it/che_cosa/presentazione.htm.

( 24 ) Kohtuistungil kinnitasid Shell, et ta kandis 2015. majandusaastal kahju 1237538 eurot, ja Eni, et kandis 8114895 euro suurust kahju.

( 25 ) Direktiiv 94/22 on tekitanud väga vähe vaidlusi: on olnud ainult liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi Poola vastu selle direktiivi ebaõigesti ülevõtmise tõttu, mille kohta tehti 27. juuni 2013. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola, C‑569/10, EU:C:2013:425.

( 26 ) Neljas põhjendus: „liikmesriigid on suveräänsed ja neil on suveräänsed õigused oma territooriumil asuvate süsivesinikevarude suhtes“.

( 27 ) Vt eelkõige direktiivi 94/22 kuues põhjendus ja artikkel 3.

( 28 ) Vt eelkõige direktiivi 94/22 seitsmes põhjendus ja artikkel 5.

( 29 ) Vt eelkõige direktiivi 94/22 kaheksas põhjendus ja artikkel 6.

( 30 ) „Direktiivi 94/22 artikli 2 lõike 2 kohaselt tagavad liikmesriigid, et üksusi ei diskrimineerita süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmisega seotud toimingutele juurde pääsemisel ega nende teostamisel piirkondades, kus on lubatud läbi viia selliseid toiminguid“ (27. juuni 2013. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola, C‑569/10, EU:C:2013:425, punkt 50).

( 31 ) Euroopa Kohus tuvastas, et Poola geoloogia ja kaevandamise seaduse artikli 18 lõike 1 punkti 2 alapunkt b nõudis, et teises liikmesriigis asutatud ettevõtjal, kes soovis Poolas süsivesinike geoloogilise luure, uurimise või tootmise kontsessiooni saada, pidi juba enne talle kontsessiooni andmist olema asu- või tegevuskoht Poola territooriumil. See säte tunnistati direktiivi 94/22 artikli 2 lõikega 2 vastuolus olevaks (27. juuni 2013. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola, C‑569/10, EU:C:2013:425, punktid 51 ja 52), sest see muutis süsivesinike tootmise alal tegevuse alustamise ja tegutsemise välisettevõtjate jaoks raskemaks kui ettevõtja jaoks, kelle peamine asukoht on Poolas.

( 32 ) Kontsessiooni saanud äriühingud peavad ostma oma gaasipartiid virtuaalse kauplemiskeskkonna hulgituru enampakkumistel energiakvoodi indeksist tuleneva hinnaga, mille nad peavad maksma riigile kontsessioonitasuna. Seejärel peavad nad selle gaasi müüma virtuaalse kauplemiskeskkonna hulgiturul ja kaitsetumate tarbijate kaitstud jaeturul kehtiva kõige madalama hinnaga, kus kohaldatakse maagaasi müügihinna kindlaksmääramiseks indeksit Pfor, mis on madalam kui energiakvoodi indeks.

( 33 ) Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt nõuab võrdse kohtlemise põhimõte kui liidu õiguse üldpõhimõte, et sarnaseid olukordi ei koheldaks erinevalt ja erinevaid olukordi ei koheldaks ühtemoodi, välja arvatud juhul, kui selline kohtlemine on objektiivselt põhjendatud (28. novembri 2018. aasta kohtuotsus Solvay Chimica Italia jt, C‑262/17, C‑263/17 ja C‑273/18, EU:C:2018:961, punkt 66, ja 16. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Arcelor Atlantique et Lorraine jt, C‑127/07, EU:C:2008:728, punkt 23).

( 34 ) Vt käesoleva ettepaneku punkt 36.

( 35 ) „Uute kontsessioonide andmise asjaolude igakülgsel hindamisel on liikmesriigi kohtu ülesanne Euroopa Kohtu antud juhiseid arvesse võttes kontrollida, kas põhikohtuasjas vaidluse all olev piirang vastab proportsionaalsuse osas Euroopa Kohtu praktikast tulenevatele nõuetele“ (12. juuni 2014. aasta kohtuotsus Digibet ja Albers, C‑156/13, EU:C:2014:1756, punkt 40, ja 28. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus Laezza, C‑375/14, EU:C:2016:60, punkt 37).

( 36 ) Liikmesriikidele kehtib liidu õiguse rakendamisel ja kohaldamisel proportsionaalsuse põhimõte, mis kohustab neid tagama, et nende tegevus oleks taotletavate eesmärkide saavutamiseks sobiv ja et see ei läheks kaugemale, kui on eesmärkide saavutamiseks vajalik. Vt muu hulgas 12. juuli 2018. aasta kohtuotsus Spika jt (C‑540/16, EU:C:2018:565, punktid 45 ja 46); 20. detsembri 2017. aasta kohtuotsus Global Starnet (C‑322/16, EU:C:2017:985, punkt 52) ja 26. märtsi 2015. aasta kohtuotsus Macikowski (C‑499/13, EU:C:2015:201, punktid 47 ja 48).

( 37 ) Seda küsimust on samuti käsitletud Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) kohtuotsuse nr 290/2018 punktis 66 in fine. Selleks et otsustada, kas [gaasi] kontsessiooni tingimustes on tekkinud „tasakaalustamatus“, tuleb „täielikult analüüsida kõiki [nende kontsessioonide] klausleid ja […] nendest tulenevaid koormuseid ja eeliseid“, mis väljuks sellele kohtule esitatud vaidluse piiridest.