Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd 9. septembril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 28. juuni 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-741/16: Changmao Biochemical Engineering versus komisjon

(kohtuasi C-666/19 P)

(2019/C 383/57)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (esindajad: advokaadid K. Adamantopoulos ja P. Billiet)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Hyet Sweet

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— tervikuna tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 28. juuni 2019. aasta otsus kohtuasjas T-741/16;

— rahuldada nõuded, mille apellant esitas oma hagiavalduses Üldkohtus, ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 62 alusel tühistada vaidlustatud määrus (1) apellanti puudutavas osas; ja

— mõista käesoleva apellatsioonimenetlusega ning kohtuasja T-741/16 menetlusega Üldkohtus kaasnenud apellandi kohtukulud välja kostjalt ja menetlusse astujalt Üldkohtus;

Teise võimalusena palub apellant Euroopa Kohtul:

— saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse, selleks et kohus vaataks uuesti läbi hagiavalduse esimese väite teise osa;

— kolmanda võimalusena saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse, selleks et kohus vaataks läbi apellandi kõik ülejäänud hagiavalduse nõuded, kui see on menetluse selles staadiumis põhjendatud; ja

— otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks viis väidet.

Esimene väide: Üldkohus on oma järeldustes, mis asuvad vaidlustatud kohtuotsuse punktides 54, 64–67, 69, 70, 78–80, 87, 93, 97 ja 98 ning mille kohaselt ei ole apellant korraldanud oma raamatupidamist kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega (IAS) ja on seetõttu rikkunud alusmääruse (2) artikli 2 lõike 7 punkti c teist taanet, teinud õigusnormide kohaldamisel ilmseid hindamisvigu ja moonutanud asjaolusid. Lisaks on Üldkohus rikkunud õigusnormi, kuna ta keeldus analüüsimast apellandi väidet, mis põhineb alusmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kolmandal taandel.

Teine väide: Üldkohus on oma järeldustes, mis asuvad vaidlustatud kohtuotsuse punktides 113, 115–118, 125, 126 ja 128–130 ning mille kohaselt ei ole komisjon rikkunud alusmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a, artikli 6 lõiget 8 ja artikli 9 lõiget 4, oma hoolsuskohustust ja hea halduse põhimõtet, kui komisjon jättis välja nõudmata ja analüüsimata võrdlusriigi tootja eksporditehingute üksikasjaliku nimekirja, teinud õigusnormide kohaldamisel ilmseid hindamisvigu ja moonutanud asjaolusid.

Kolmas väide: Üldkohus on oma järeldustes, mis asuvad vaidlustatud kohtuotsuse punktides 141–144, 152, 153 ja 155–162 ning mille kohaselt ei ole komisjon rikkunud alusmääruse artikli 2 lõiget 10 ja artikli 9 lõiget 4, WTO dumpinguvastase lepingu artiklit 2.4 ning oma hoolsuskohustust ja hea halduse põhimõtet, kui komisjon keeldus dumpingumarginaali arvutamiseks kohandamast apellandi ekspordi normaalväärtust ja hinda, teinud õigusnormide kohaldamisel ilmseid hindamisvigu ja moonutanud asjaolusid.

Neljas väide: Üldkohus on oma järeldustes, mis asuvad vaidlustatud kohtuotsuse punktides 148 ja 150 ning mille kohaselt ei ole komisjon rikkunud alusmääruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artikli 9 lõiget 4, hea halduse põhimõtet ja oma hoolsuskohustust, kui komisjon ei kohandanud liidu tootja mittekahjustavat hinnataset erisuste alusel, mis puudutavad lisateenuseid, pakendikulusid ja liidu tööstuse makstavaid patendi- ja oskusteabetasusid, teinud õigusnormide kohaldamisel ilmseid hindamisvigu ja moonutanud asjaolusid.

Viies väide: Üldkohus on oma järeldustes, mis asuvad vaidlustatud kohtuotsuse punktides 189–191, 194, 200, 201 ja 203–206 ning mille kohaselt ei ole komisjon rikkunud alusmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a ja lõiget 10, artikli 3 lõikeid 2, 3 ja 5, artikli 6 lõiget 8 ning artikli 9 lõiget 4, hea halduse põhimõtet ja oma hoolsuskohustust, kuna komisjon ei taganud, et liidu tööstuse kantud kulud liiduga seotud tarnijalt pärineva tooraine puhul määratakse vastavalt turutingimustele, ilma et oleks nõudnud seotud tarnija küsimustiku täitmist, teinud õigusnormide kohaldamisel ilmseid hindamisvigu ja moonutanud asjaolusid.

(1) Komisjoni 28. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1247, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT 2016, L 204, lk 92).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrus (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (ELT 2016, L 176, lk 21).