ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/6

Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. juuli 2009. aasta otsus (eelotsusetaotluse kohta, mille esitas High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Ühendkuningriik) — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc. versus Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

(Kohtuasi C-558/07) (1)

(Määrus (EÜ) nr 1907/2006 - Kemikaalid - Kemikaalide registreerimine, hindamine, autoriseerimine ja piiramine (REACH) - Mõiste „monomeerained” - Kehtivus - Proportsionaalsus - Võrdne kohtlemine)

2009/C 205/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc

Kostja: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice, Queen’s Bench Division — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, lk 1) artikli 6 lõike 3 tõlgendamine ja kehtivus — Mõiste „monomeerained”

Resolutiivosa

1. Mõiste „monomeerained”, mida on kasutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ, artikli 6 lõikes 3, puudutab üksnes polümeeride koostisse kuuluvaid reageerinud monomeere.

2. Teise küsimuse analüüsil ei ilmnenud ühtki asjaolu, mis võiks mõjutada määruse nr 1907/2006 artikli 6 lõike 3 kehtivust.

(1) ELT C 51, 23.2.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 180/5

Euroopa Kohtu (neljas koda) 11. juuni 2009. aasta otsus (Gerechtshof te Amsterdami (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — Inspecteur van de Belastingdienst versus X BV

(Kohtuasi C-429/07) (1)

(Konkurentsipoliitika - EÜ artiklid 81 ja 82 - Määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 15 lõige 3 - Komisjoni esitatud kirjalikud märkused - Komisjoni otsusega määratud trahvi mahaarvamist puudutav siseriiklik kohtuvaidlus)

2009/C 180/08

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Gerechtshof te Amsterdam

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Inspecteur van de Belastingdienst

Kostja: X BV

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Gerechtshof te Amsterdam — Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 15 lõike 3 tõlgendamine — Komisjoni poolt kirjalike märkuste esitamine siseriiklikus menetluses, mis puudutab komisjoni määratud rahatrahvi mahaarvamist

Resolutsioon

Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 15 lõike 3 esimese lõigu kolmandat lauset tuleb tõlgendada nii, et komisjonil on õigus esitada omal algatusel liikmesriigi kohtule kirjalikke märkusi menetluses, mille esemeks on küsimus, kas komisjoni poolt EÜ artiklite 81 või 82 rikkumise eest määratud trahvi või osa sellest võib maha arvata maksustatavast kasumist.

(1) ELT C 297, 8.12.2007.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 16. detsembri 1991. aasta direktiiviga 91/680/EMÜ, artikli 21 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada selliselt, et käibemaks tuleb selle sätte kohaselt tasuda liikmesriigis, mille käibemaks on märgitud arvele või seda asendavale dokumendile, isegi kui asjaomane tegevus ei ole selles liikmesriigis maksustatav. Arvestades asjaomaseid asjaolusid kogumis, on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne tuvastada, millise liikmesriigi käibemaksule vastab kõnealusele arvele märgitud käibemaks. Selles suhtes võib olla määrav arvele märgitud maksumäär, summa vääring, arve koostamise keel, asjaomase arve sisu ja kontekst, arve väljastaja ja teenuse saaja asukohad, samuti viimaste käitumine.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkti c esimest alternatiivi tuleb tõlgendada nii, et peamiselt riikliku rahastamisega on tegemist juhul, kui avalik-õiguslike haigekassade tegevust rahastatakse põhiliselt kindlustatute sissetulekute pealt tasutud kindlustusmaksetest, mis kehtestatakse, arvutatakse ja kogutakse selliste avaliku õiguse normide kohaselt, millega on tegemist põhikohtuasjas. Selliseid haigekassasid tuleb pidada avalik-õiguslikeks asutusteks, ja seega hankijateks viidatud direktiivi kohaldamise aspektist lähtudes.
ET Euroopa Liidu Teataja C 180/5

Euroopa Kohtu (esimene koda) 18. juuni 2009. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeuse (Soome) eelotsusetaotlus) — Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy taotlusel algatatud menetlus

(Kohtuasi C-303/07) (1)

(Asutamisvabadus - Direktiiv 90/435/EMÜ - Ettevõtte tulumaks - Dividendide väljamaksmine - Mitteresidendist äriühingule, mis ei ole äriühing selle direktiivi tähenduses, makstud dividendidelt kinnipeetav maks - Residendist äriühingule makstud dividendide maksust vabastamine)

2009/C 180/07

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pool

Aberdeen Property Fininvest Alpha Oy

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Korkein hallinto-oikeus — EÜ artiklite 43, 48, 56 ja 58 ning nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (EÜT L 225, lk 6; ELT eriväljaanne 09/01, lk 147) artikli 2 punkti a tõlgendamine — Kinnipeetav maks, millega maksustatakse teises liikmesriigis asuvale emaettevõtjale makstavad dividendid, kuid millest on vabastatud oma liikmesriigis asuvale emaettevõtjale makstavad dividendid — Maksukohustuslane, keda ei käsitata emaettevõtjate ja tütarettevõtjate kohta käivas direktiivis — Maksuleping — Põhivabaduste piiramine — Võrreldav olukord

Resolutsioon

EÜ artikleid 43 ja 48 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis vabastavad kinnipeetavast maksust selle riigi residendist tütarettevõtja poolt samas riigis asuvale aktsiaseltsile makstud dividendid, kuid mis näevad sellise maksu kinnipidamise ette sarnaste dividendide osas, mis on makstud teises liikmesriigis asuvale muutuva põhikapitaliga investeerimisühingu (SICAV) vormis tegutsevale emaettevõtjale, mis tegutseb esimesena nimetatud riigi õigusele tundmatus õiguslikus vormis ega ole kantud nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta, mida on muudetud nõukogu 22. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/123/EÜ, artikli 2 punktis a osutatud äriühingute nimekirja ja mis on vabastatud tulumaksust selle teise liikmesriigi õiguse kohaselt.

(1) ELT C 211, 8.9.2007
2.

1. mail 2004 ettevõtja valduses olnud kogu laovaru lugemine üleliigseks laovaruks ei ole määrusega nr 1972/2003 vastuolus, kui üksteist toetavate tõendite alusel on kindlaks tehtud, et ettevõtja tegevust arvestades ei ole need varud tavapärased, vaid on kogutud spekulatsiooni eesmärgil.
ET Euroopa Liidu Teataja C 180/7

Euroopa Kohtu (esimene koda) 18. juuni 2009. aasta otsus (High Court of Justice’i (England & Wales), Queen’s Bench Divisioni (Administrative Court) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — The Queen, Generics (UK) Ltd versus Licensing Authority (kes tegutseb Medicines and Healthcare products Regulatory Agency kaudu)

(Kohtuasi C-527/07) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2001/83/EÜ - Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Müügiluba - Keeldumispõhjused - Geneerilised ravimid - Mõiste „originaalravim”)

2009/C 180/11

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: The Queen, Generics (UK) Ltd

Kostja: Licensing Authority (kes tegutseb Medicines and Healthcare products Regulatory Agency kaudu)

Menetluses osalesid: Shire Pharmaceuticals Ltd, Janssen-Cilag AB

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69) artikli 10 lõike 1 tõlgendamine — Müügiluba — Lihtsustatud menetlus — Originaalravimi geneerilise ravimi müügiloa taotlus — Mõiste „originaalravim” taotluse läbivaatamisel

Resolutiivosa

Sellist ravimit nagu põhikohtuasjas käsitletud Nivalin, mis jääb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruse nr 726/2004 (milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet) reguleerimisalast välja ja mille müügiluba liikmesriigis ei ole välja antud kohaldamisele kuuluva ühenduse õiguse alusel, ei või käsitada originaalravimina Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/27/EÜ)) artikli 10 lõike 2 punkti a tähenduses.

(1) ELT C 22, 26.1.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 180/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 4. juuni 2009. aasta otsus (Riigikohtu (Eesti Vabariik) eelotsusetaotlus) — JK Otsa Talu OÜ versus Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

(Kohtuasi C-241/07) (1)

(EAGGF - Määrus (EÜ) nr 1257/1999 - Ühenduse toetus maaelu arendamiseks - Keskkonnasõbraliku põllumajandustootmise toetamine)

2009/C 180/04

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Riigikohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: JK Otsa Talu OÜ

Vastustaja: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Riigikohus — Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 160, lk 80; ELT eriväljaanne 03/25, lk 391) artiklite 22, 23, artikli 24 lõike 1, artikli 37 lõike 4 ja artikli 39 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, millega võimaldatakse põllumajanduslikku keskkonnatoetust saada ainult neil taotlejatel, kes on eelmisel eelarveaastal juba toetust saanud, ning selliste uute taotlejate väljajätmine, kes võtavad kohustuse korraldada oma tootmine põllumajanduse keskkonnapoliitikaga seotud nõuetele vastavaks

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 2223/2004) artikli 24 lõikega 1 ning artikli 37 lõikega 4 ja artikliga 39 ei ole vastuolus see, kui eelarvevahendite ebapiisavuse korral kitsendab liikmesriik maaelu arengu toetuse saajate ringi selliselt, et sinna kuuluvad üksnes põllumajandustootjad, kellele on juba eelmisel eelarveaastal tehtud toetuse määramise otsus.

(1) ELT C 170, 21.7.2007.
1.

Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (muudetud komisjoni 20. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2796/2000) artikli 3 lõiget 1 ja artikli 13 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et geograafilisi viiteid sisaldavat toidu nimetust, mille osas on selle nimetuse kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisena registreerimise taotlus määruse nr 2081/92 (muudetud määrusega nr 2796/2000) tähenduses esitatud, ei tule käsitleda üldnimetusena siis, kui oodatakse liikmesriigi ametivõimude poolt registreerimistaotluse võimalikku edastamist Euroopa Ühenduste Komisjonile. Nimetuse üldist laadi määruse nr 2081/92 (muudetud määrusega nr 2796/2000) mõttes ei saa eeldada niikaua, kui komisjon ei ole teinud otsust nimetuse registreerimise taotluse kohta, lükates selle vajadusel tagasi sel konkreetsel põhjusel, et antud nimetus on muutunud üldnimetuseks.
1.

18. novembri 2003. aasta otsuse kohtuasjas C-216/01: Budějovický Budvar punktist 101 tuleneb, et: — selleks, et kindlaks määrata, kas sellist nimetust, nagu on kõne all põhikohtuasjas, võib käsitada lihtsa ja kaudse geograafilise päritolu tähisena, mille kõne all olevatest kahepoolsetest lepingutest tulenev kaitse võib olla õigustatud EÜ artikli 30 kriteeriumide alusel, on eelotsusetaotluse esitanud kohtu kohustus kontrollida, kas lähtuvalt Tšehhi Vabariigis esinevatest tegelikest asjaoludest ja kontseptuaalsest arusaamast on see nimetus, isegi kui see ei ole geograafiline nimi, vähemalt sobilik selleks, et anda tarbijale teada, et selle nimetusega märgistatud toode on pärit selle riigi territooriumil asuvast piirkonnast või kohast; — eelotsusetaotluse esitanud kohus peab lisaks — taas lähtudes Tšehhi Vabariigis esinevatest tegelikest asjaoludest ja kontseptuaalsest arusaamast — kontrollima, kas — nagu on osutatud nimetatud kohtuotsuse punktis 99 — kõne all olev nimetus ei ole kahepoolsete lepingute jõustumise ajal või pärast seda muutunud selles liikmesriigis üldnimetuseks, mille kohta Euroopa Ühenduste Kohus on juba sama kohtuotsuse punktides 99 ja 100 otsustanud, et nende lepingutega kehtestatud kaitsesüsteemi eesmärki võib käsitada tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmisena EÜ artikli 30 tähenduses; — juhul kui vastavasisulised ühenduse õigusnormid puuduvad, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus vastavalt siseriiklikule õigusele otsustama, kas Tšehhi Vabariigis esinevate tegelike asjaolude ja kontseptuaalse arusaama selgitamiseks on vaja tellida tarbijaküsitlus, mille alusel saaks kontrollida, kas põhikohtuasjas kõne all olevat nimetust „Bud” saab kvalifitseerida lihtsa ja kaudse geograafilise päritolu tähisena ning kas see nimetus on selles riigis muutunud üldnimetuseks. Samuti peab eelotsusetaotluse esitanud kohus lähtuvalt sellest samast siseriiklikust õigusest ning juhul kui ta leiab, et tarbijaküsitluse tellimine on vajalik, kindlaks määrama, milline on nende kontrollide läbiviimiseks vajalik piisavalt oluline arv tarbijaid; ning — EÜ artikkel 30 ei sätesta konkreetset nõuet päritoluliikmesriigi nimetuse kasutamise kvaliteedi ja kestuse kohta selleks, et selle kaitse oleks nimetatud artikli alusel õigustatud. Küsimus, kas selline nõue kohaldub põhikohtuasjas, tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul lahendada lähtudes siseriiklikust kohaldatavast õigusest ja eelkõige kõne all olevate kahepoolsete lepingutega sätestatud kaitsesüsteemist.
1.

Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-189/02: Ente per le Ville Vesuviane vs. komisjon osas, mis tunnistab vastuvõetavaks Ente per le Ville Vesuviane esitatud nõude tühistada komisjoni 13. märtsi 2002. aasta otsus D(2002)810111, millega lõpetati Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) rahalise abi andmine, mis oli ette nähtud infrastruktuuriinvesteeringuteks Campanias (Itaalia) seoses integreeritud kavaga kolme Vesuuvi villa korrastamiseks turismi eesmärgil.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/9

Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. septembri 2009. aasta otsus (Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugal) eelotsusetaotlus) — Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin International (CA/LPFP), Bwin International Ltd, varem Baw International Ltd versus Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

(Kohtuasi C-42/07) (1)

(Eelotsusetaotlus - EÜ artikkel 49 - Teenuste osutamise vabaduse piirangud - Hasartmängude käitamine internetis)

2009/C 267/15

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugal)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, varem Baw International Ltd

Kostja: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto — EÜ artiklite 43, 49 ja 56 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, millega antakse teatud organile ainuõigus korralda hasartmänge ja loteriisid ning millega spordiüritustel kihlvedude korraldamine, edendamine ja raha kogumine, sh interneti teel loetakse õigusrikkumiseks — Teises liikmesriigis asutatud ning on-line kihlvedusid ja loteriisid korraldavale ettevõtjale pandud keeld edendada, korraldada ja läbi viia neid kihlvedusid ja loteriisid internetis ja anda võitjaile auhindu

Resolutsioon

EÜ artikliga 49 ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis keelavad ettevõtjatel — nagu Bwin International Ltd —, kes asuvad teistes liikmesriikides, kus nad seaduslikult osutavad analoogseid teenuseid, pakkuda nimetatud liikmesriigi territooriumil hasartmänge internetis.

(1) ELT C 69, 24.3.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 267/9

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. septembri 2009. aasta otsus — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-269/07) (1)

(Liikmesriigi kohustuste rikkumine - Töötajate vaba liikumine - Määrus (EMÜ) nr 1612/68 - Kogumispensionilisa - Üldine maksustamine)

2009/C 267/16

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: R. Lyal ja W. Mölls)

Kostja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad:C. Blaschke ja M. Lumma, advokaat W. Wellisch)

Kohtuasja ese

Liikmesriigi kohustuste rikkumine — EÜ artiklite 12, 18 ja 39 ning nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires (EÜT L 257, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15) artikli 7 rikkumine — Siseriiklikud õigusnormid täiendava vanaduspensioni kohta, milles seatakse pensionilisa maksmise tingimuseks, et asjaomane isikul on liikmesriigis üldine maksukohustus, millega nähakse ette. et pensionilisa tuleb tagasi maksta, kui isik ei ole enam liikmesriigi maksukohustuslane, ja mis võimaldavad nende õigusnormide alusel kogutud vara eest soetada isiklikuks otstarbeks üksnes sellist korteriomandit, mis asub asjaomases liikmesriigis.

Resolutiivosa

1. Kehtestades ja säilitades tulumaksuseaduse (Einkommensteuergesetz) §-de 79–99 sätted täiendava vanaduspensioni kohta, on Saksamaa Liitvabariik rikkunud EÜ artiklist 39, nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires artikli 7 lõikest 2 ning EÜ artiklist 12 tulenevaid kohustusi, kuna nende sätete alusel: — jäetakse piiriülesed töötajad ja nende abikaasad ilma õigusest saada pensionitoetust, kuna neil ei ole selles liikmesriigis üldist maksukohustust; — ei võimaldata piiriülestel töötajatel kasutada kogutud kapitali isikliku elukohana kasutatava eluaseme omandamiseks või ehitamiseks, kui see ei asu Saksamaal; — nähakse ette saadud pensionilisa tagastamise kohustus selles liikmesriigis üldise maksukohustuse lõppemise korral.

2. Mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.

(1) ELT C 199, 25.8.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/4

Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. septembri 2009. aasta otsus (eelotsusetaotlus, mille esitas Amtsgericht Lahr — Saksamaa) — Pia Messner versus Firma Stefan Krüger

(Kohtuasi C-489/07) (1)

(Direktiiv 97/7/EÜ - Tarbijakaitse - Sidevahendi abil sõlmitud lepingud - Tarbija taganemisõiguse kasutamine - Müüjale kauba kasutamise eest makstav hüvitis)

2009/C 256/06

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Amtsgericht Lahr

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Pia Messner

Kostja: Firma Stefan Krüger

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Amtsgericht Lahr — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral (EÜT L 144, lk 19; ELT eriväljaanne 15/03, lk 319) artikli 6 lõigete 1 ja 2 tõlgendamine — Tarbija taganemisõiguse kasutamine — Müüjale kauba kasutamise eest makstav hüvitis

Resolutiivosa

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral artikli 6 lõike 1 teist lauset ja artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid näevad müüjale ette üldise võimaluse nõuda tarbijalt sidevahendi abil sõlmitud lepingu alusel saadud asja kasutamise eest hüvitist, kui tarbija kasutas tähtaegselt oma õigust lepingust taganeda.

Samade sätetega ei ole siiski vastuolus see, kui tarbijale asetatakse kohustus tasuda hüvitist juhul, kui tarbija kasutas asja tsiviilõiguse põhimõtete, näiteks hea usu või alusetu rikastumise põhimõtte vastaselt, tingimusel et sellega ei ohustata kõnealuse direktiivi eesmärki ja eeskätt taganemisõiguse tõhusust ja tulemuslikkust, mis on siseriikliku kohtu hinnata.

(1) ELT C 22, 26.1.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 256/4

Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. septembri 2009. aasta otsus — Aceites del Sur-Coosur, varem Aceites del Sur versus Koipe Corporación SL, Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

(Kohtuasi C-498/07 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Ühenduse kaubamärk - Määrus (EÜ) nr 40/94 - Artikli 8 lõike 1 punkt b - Kujutismärk La Española - Segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine - Otsustav koostisosa)

2009/C 256/07

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Aceites del Sur-Coosur, varem Aceites del Sur (esindajad: advokaadid J.-M. Otero Lastres ja R. Jimenez Diaz)

Teised menetlusosalised: Koipe Corporación SL (esindaja: advokaat M. Fernández de Béthencourt), Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindaja: J. García Murillo)

Kohtuasja ese

Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsuse T-363/04: Koipe vs. Siseturu Ühtlustamise Amet ja Aceites del Sur (La Española) peale esitatud apellatsioonkaebus, millega Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 11. mai 2004. aasta otsust (asi R 1109/2000-4) muudeti nii, et apellatsioonikojale esitatud hageja kaebus on põhjendatud ja järelikult on õigus esitada vastulause

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista Koipe Corporación SL kohtukulud välja Aceites del Sur-Coosur SA-lt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.

3. Jätta Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 22, 26.1.2008.