ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Ametnikud – Haldusorgani hoolitsemiskohustus – Kohustus edastada ametnikule selles keeles sõnastatud üksikotsus, mida ta valdab väga hästi

(EÜ artikkel 21; põhiõiguste harta, artikli 41 lõige 4; komisjoni töökord, lisa punkt 4)

Institutsioonidel on vastavalt neile pandud hoolitsemiskohustusele kohustus edastada ametnikule selles keeles sõnastatud üksikotsus, mida ta valdab väga hästi.

Ei EÜ artikli 21 kolmandast lõigust, hea haldustava eeskirja punktist 4 ega põhiõiguste harta artikli 41 lõikest 4 ei ole võimalik tuletada, et kõik institutsiooni poolt oma ametnikele edastatavad otsused peaksid olema koostatud samas keeles, milles need olid esialgselt edastatud. Need sätted on institutsioonide ja nende teenistujate vahelistes suhetes kohaldatavad ainult siis, kui teenistujad on edastanud institutsioonile dokumendi mitte ametniku või muu ühenduste teenistujana, vaid üksnes liidu kodanikuna. Kui institutsioonid oleksid igal juhul kohustatud vastama ametniku taotlusele samas keeles, mida ametnik on vastavas taotluses kasutanud, tähendaks see institutsioonide jaoks ületamatuid raskusi.

(vt punktid 60–65)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 23. märts 2000, kohtuasi T‑197/98: Rudolph vs . komisjon (EKL AT 2000, lk I‑A‑55 ja II‑241, punkt 46); 7. veebruar 2001, kohtuasi T‑118/99: Bonaiti Brighina vs . komisjon (EKL AT 2001, lk I‑A‑25 ja II‑97, punkt 13); 17. mai 2006, kohtuasi T‑95/04: Lavagnoli vs . komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑121 ja II‑A‑2‑569, punkt 48)

Avaliku Teenistuse Kohus: 13. detsember 2007, liidetud kohtuasjad F‑51/05 ja F‑18/06: Duyster vs . komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punktid 58 ja 59)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Hageja, kelle taotlus rahuldati pärast hagi esitamist

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 75)

Ühenduste kohtul on õigus hinnata iga juhtumi asjaolusid arvestades, kas korrakohane õigusemõistmine õigustab tühistamishagi sisulist rahuldamata jätmist või analoogiliselt tuvastamist, et hagi alus on ära langenud ja et seega on ära langenud vajadus otsustada selle põhjendatuse üle, ilma et eelnevalt oleks otsustatud kostja esitatud vastuvõetamatuse vastuväite üle.

Sama kehtib ka siis, kui Avaliku Teenistuse Kohus on juba ühes kohtuasjas sisulise otsuse teinud selle kohtuasja hageja kasuks ja kui kohtuistungil ja vastusena Avaliku Teenistuse Kohtu otsusele on teise kohtuasja raames pooled avaldanud, et kuigi hagi tunnistati esimeses kohtuasjas vastuvõetavaks ning Avaliku Teenistuse Kohus tegi sisulise otsuse, siis on otsuse tegemise vajadus teises kohtuasjas ära langenud.

(vt punktid 5–8)

Viited:

Euroopa Kohus: 26. veebruar 2002, kohtuasi C‑23/00 P: nõukogu vs. Boehringer (EKL 2002, lk I‑1873, punktid 51 ja 52); 23. märts 2004, kohtuasi C‑233/02: Prantsusmaa vs. komisjon (EKL 2004, lk I‑2759, punkt 26).

Esimese Astme Kohus: 15. juuni 2005, kohtuasi T‑171/02: Regione autonoma della Sardegna vs. komisjon (EKL 2005, lk II‑2123, punkt 155).

Avaliku Teenistuse Kohus: 8. aprill 2008, kohtuasi F‑134/06: Bordini vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 56); 28. aprill 2009, kohtuasi F‑115/07: Balieu-Steinmetz ja Noworyta vs. parlament (EKL AT 2009, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Hüvitatavad kulud – Pädev kohus

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 92 lõige 1)

Nõudeid, millega soovitakse vaidlusaluse otsuse tühistamist, otsust, millega jäetakse vaidlusaluse otsuse peale esitatud kaebus rahuldamata ning otsust, et teatav institutsioon peab hüvitama ametnikule rahasumma koos intressidega ja intressid kapitaliseerima, millega tegelikult soovitakse institutsioonilt nende hüvitatavate kulude tasumist, mis on seotud Esimese Astme Kohtu lahendatud kohtuasjaga ning milles viimane on kohtukulude kandmise kohta otsuse teinud, tuleb nende eseme osas käsitada kohtukulude kindlaksmääramise taotlusena. Kuna Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 92 lõike 1 alusel oleks tulnud esitada selline taotlus viimatinimetatud kohtule, siis ei ole Avaliku Teenistuse Kohus pädev eelnimetatud nõuete üle otsustama.

Selles osas kuulub hagieseme täpne õiguslik kvalifitseerimine selleks, et määrata kindlaks pädev kohus, üksnes kohtu pädevusse ega allu poolte tahtele.

(vt punktid 16 ja 18)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Arvesse võetavad asjaolud

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 91 punkt b; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 122)

Ühenduste kohtul puudub õigus määrata kindlaks poolte poolt oma advokaatidele makstava tasu suurust, vaid ta võib kindlaks määrata summa, mis tuleb kohtukulude tasumise eest vastutaval poolel hüvitada. Ühenduste kohus ei ole kohustatud kulude määramise taotluse lahendamisel arvestama advokaatide siseriiklikke tasumäärasid ega selle kohta asjaomase poole ja tema esindajate või nõustajate vahel sõlmitud võimalikku lepingut.

Samuti võib ühenduste kohus tasumäärasid reguleerivate ühenduse õigusnormide puudumisel vabalt hinnata juhtumi asjaolusid, arvestades kohtuvaidluse eesmärki ja olemust, selle olulisust ühenduse õiguse seisukohalt, samuti kohtuasja keerukust, esindajate või nõustajate tehtud töö mahtu kohtumenetluses ja poolte majanduslikku huvi menetluses. Hageja esindajate tehtud võimaliku töö mahule hinnangu andmisel tuleb ühenduste kohtul arvesse võtta kogu töötundide arvu, mis võib kohtumenetluse tarvis olla objektiivselt vältimatud.

(vt punktid 24, 25 ja 28)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 30. oktoober 1998, kohtuasi T‑290/04 DEP: Kaysersberg vs. komisjon (EKL 1998, lk II‑4105, punkt 20); 9. september 2002, kohtuasi T‑182/00 DEP: Pannella vs . parlament (kohtulahendtite kogumikus veel avaldamata, punkt 29); 20. november 2002, kohtuasi T‑171/00 DEP: Spruyt vs . komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑225 ja II‑1127, punktid 25, 26 ja 29); 8. juuli 2004, liidetud kohtuasjad T‑7/98 DEP, T‑208/98 DEP ja T‑109/99 DEP: De Nicola vs. EIP (EKL AT 2004, lk I‑A‑219 ja II‑973, punkt 32).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Õigus hagi esitada – Isikud, kes taotlevad ametniku või mõne muu teenistuja staatust peale kohaliku töötaja staatuse

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Personalieeskirjad – Muude teenistujate teenistustingimused – Kohaldamisala

(EÜ artiklid 238 ja 282; muude teenistujate teenistustingimused, artiklid 1, 2, 3 ja 5)

1. Oma huve kahjustava otsuse saavad ühenduste kohtus vaidlustada mitte ainult isikud, kellel on ametniku või mõne muu teenistuja staatus peale kohaliku töötaja oma, vaid ka need, kes taotlevad niisugust staatust; ühenduste kohus on pädev vähemalt esiteks analüüsima, kas ta on tõesti pädev tegema otsust hagi vastuvõetavuse ja põhjendatuse kohta.

(vt punktid 64 ja 65)

Viited:

Euroopa Kohus: 11. märts 1975, kohtuasi 65/74: Porrini jt (EKL 1975, lk 319, punkt 13); 5. aaprill 1979, kohtuasi 116/78: Bellintani jt vs. komisjon (EKL 1979, lk 1585, punkt 6); 20. juuni 1985, kohtuasi 123/84: Klein vs. komisjon (EKL 1985, lk 1907, punkt 10).

Esimese Astme Kohus: 19. juuli 1999, kohtuasi T‑74/98: Mammarella vs. komisjon (EKL AT 1999, lk I‑A‑151 ja II‑797, punkt 16).

2. Personalieeskirjad ja muude teenistujate teenistustingimused ei kujuta endast ammendavat regulatsiooni, mis keelab isikuid tööle võtta väljaspool nendega kehtestatud õiguslikku raamistikku. Vastupidi, võimalus, mille EÜ artiklid 282 ja 238 jätavad ühendusele selleks, et sõlmida lepingulisi suhteid, mille suhtes kohaldatakse mõne liikmesriigi õigust, laieneb töö‑ või teenuste osutamise lepingute sõlmimisele. Selles olukorras saab isiku töölevõtmist lepinguga, milles viidatakse sõnaselgelt siseriiklikule seadusele, pidada õigusvastaseks ainult juhul, kui kostjaks olev institutsioon määras asjaomase isiku töötingimused kindlaks mitte vastavalt teenistuse huvidele, vaid selleks, et vältida personalieeskirjade või muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamist, pannes sellega toime menetluse kuritarvitamise.

Selleks et kontrollida, kas institutsioon ei kuritarvitanud menetlust, ei piisa selle tuvastamisest, et ta võis õiguspäraselt asuda seisukohale, et muude teenistujate teenistustingimustes ette nähtud erinevat tüüpi lepingud, mille osas on pädev ühenduste kohus, ei sobinud nende kaastöötajate olukorras, kellele ta soovib usaldada teatavad humanitaarabimissioonid, vaid teiseks tuleb ka kontrollida, kas hagejale pakutud töötingimused vastavad minimaalsetele sotsiaalnõuetele, mis kehtivad igas õigusriigis.

(vt punktid 70 ja 87)

Viited:

Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuasi Mammarella vs. komisjon, punktid 39 ja 40 ning seal viidatud kohtupraktika.
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Mõiste – Eelneva halduskaebuse otsene tagasilükkamine, millest on teatatud pärast lõplikku vaikimisi tagasilükkamist – Kinnitav akt

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Menetlus – Kohtukulud – Hüvitamine – Erilised põhjused

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 87 lõike 3 esimene lõik; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 122)

1. Eelneva halduskaebuse otsese tagasilükkamise otsust, millest teatati asjaomasele isikule pärast seda, kui tehti lõplik vaikimisi otsus, tuleb lugeda üksnes viimati nimetatud otsuse õiguspärasust kinnitavaks aktiks ning seda ei saa pidada isikut kahjustavaks meetmeks, mille peale saaks personalieeskirjade artikli 91 lõiget 1 kohaldades esitada tühistamishagi.

(vt punkt 27)

2. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 3 esimese lõigu kohaselt, mida kohaldatakse mutatis mutandis Avaliku Teenistuse Kohtus menetluses olevatele kohtuasjadele enne viimati nimetatud kohtu enda kodukorra jõustumist 1. novembril 2007, võib Avaliku Teenistus Kohus otsustada kulude jaotuse, kui tegemist on erilist põhjustega.

Sellega seoses on eriliseks põhjuseks, mis õigustab hageja poolt menetluse tarvis tehtud kohtukulude jagamist asjaomase institutsiooni ja hagejaks oleva ametniku vahel, asjaolu, et eelneva kaebuse hilinenud esitamise tõttu hagi rahuldamata jätmise korral ei ole administratsioon teavitanud asjaomast isikut, et otsuse puhul, mille peale kaebus esitati, on tegemist puhtalt kinnitava aktiga, mille peale ei saa tühistamishagi esitada, ning et administratsioon ei ole viidanud kaebuse esitamise võimalikule hilinemisele, mis võis hoolitsemiskohustust rikkudes jätta ametnikule vale mulje, et kui ta otsustab hagi esitada, siis on see vastuvõetav.

(vt punktid 35–39)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Tähtaeg – Institutsioonile esitatud hüvitisetaotlus – Mõistliku tähtaja järgimine

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 46; personalieeskirjad, artikkel 90)

2. Ametnikud – Hagi – Kahju hüvitamise nõue – Ese – Otsustamine – Ilmselge vastuvõetamatus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

1. Ametnikel või teenistujatel tuleb esitada institutsioonile nõue ühendusele omistatava kahju hüvitamiseks mõistliku tähtaja jooksul alates sellest hetkest, kui nad saavad teada olukorrast, mille kohta kaebus esitatakse. Tähtaja mõistlikkuse hindamisel tuleb silmas pidada iga juhtumi konkreetseid asjaolusid, eelkõige asja olulisust huvitatud isiku jaoks, selle keerukust ja poolte käitumist.

Selles osas tuleb samuti võtta võrdluseks arvesse Euroopa Kohtu põhikirja artikliga 46 ette nähtud lepinguvälise kahju hüvitamise hagi viieaastast aegumistähtaega. Samas ei saa seda viieaastast tähtaega vaadelda range ja puutumatu tähtajana, mille piires esitatud nõuded on kõik vastuvõetavad, olenemata sellest, kui palju on hagejal kulunud aega administratsioonile taotluse esitamiseks ja missugused on juhtumi asjaolud.

(vt punktid 27–30)

Viited:

Euroopa Kohus: 22. oktoober 1975, kohtuasi 9/75: Meyer-Burckhardt vs . komisjon (EKL 1975, lk 1171, punktid 7, 10 ja 11).

Esimese Astme Kohus: 5. oktoober 2004, kohtuasi T‑144/02: Eagle jt vs. komisjon (EKL 2004, lk II‑3381, punktid 65, 66 ja 71).

Avaliku Teenistuse Kohus: 1. veebruar 2007, kohtuasi F‑125/05: Tsarnavas vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punktid 71, 76 ja 77).

2. Ametniku esitatud kahju hüvitamise nõude raames on ilmselgelt vastuvõetamatud nõuded, mille eesmärk on tegelikult see, et ühenduste kohus tunnustaks kahju hüvitamise nõuete põhjenduseks esitatud teatud argumentide põhjendatust, kuna kohtu ülesanne ei ole õiguslike seisukohtade esitamine. See on nii, kui esitatakse nõuded, mille eesmärk on see, et ühenduste kohus tuvastaks asjaomaste aktide, faktiliste asjaolude ja tegevuse olemasolu ning samuti nende õigusvastasuse.

(vt punkt 36)

Viited:

Euroopa Kohus: 13. juuli 1989, kohtuasi 108/88: Jaenicke Cendoya vs. komisjon (EKL 1989, lk 2711, punktid 8 ja 9).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (esimene koda)

11. september 2007

Kohtuasi F-12/07

Elizabeth O’Connor

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Muud teenistujad – Ajutise teenistuja, abiteenistuja ja lepingulise töötaja järjestikused lepingud – Töötuskindlustushüvitise maksmise maksimaalne periood – Vastuvõetavus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles E. O’Connor palub tühistada komisjoni 5. aprilli 2006. aasta otsus, millega määrati talle töötuskindlustushüvitise maksmise maksimaalseks perioodiks 11 kuud ja 25 päeva.

Otsus: Jätta hagi osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Mõista kõik kohtukulud, kaasa arvatud tasuta õigusabi taotluse raames hageja kantud kohtukulud, välja komisjonilt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Ajutised teenistujad ja lepingulised töötajad – Töötuskindlustushüvitis – Maksimaalne maksmise periood

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 28a lõige 4, artikkel 70 ja artikli 96 lõige 4)

2. Menetlus – Kohtukulud – Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt põhjendamatu hagi

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 87 lõige 3 esimene lõik ning artikli 94 lõige 3)

1. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõiget 4 ja artikli 96 lõiget 4, mis sätestavad maksimaalse perioodi, mille jooksul maksavad ühendused vastavalt endisele ajutisele teenistujale ja endisele lepingulisele töötajale töötuskindlustushüvitist, ei kohaldata endisele abiteenistujale, kes on kõnealuste teenistustingimuste artikli 70 kohaselt liitunud tema tööandjaks oleva institutsiooni kaudu kohustusliku riikliku sotsiaalkindlustusskeemiga, ning seega saab talle töötushüvitist maksta ainult viimati nimetatud skeemi alusel. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõike 4 ja artikli 96 lõike 4 kohaselt ei pea seega institutsioon võtma ühenduste töötuskindlustushüvitise maksmise perioodi maksimaalse kestuse määramisel arvesse neid perioode, mil asjaomane teenistuja töötas abiteenistujana.

(vt punkt 20)

2. Juhul kui Avaliku Teenistuse Kohus jätab Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 94 lõikes 3 sätestatud nõude kohaselt rahuldamata tasuta õigusabi taotluse põhjusel, et hagi näib olevat ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt põhjendamatu, tuleb siiski kohaldada kohtuasja sisulise menetluse raames kodukorra artikli 87 lõike 3 esimest lõiku ning jätta erandkorras lisaks administratsiooni enda kuludele tema kanda ka kõik hageja kohtukulud, kaasa arvatud need, mis võisid hagejal tasuta õigusabi raames tekkida, võttes arvesse tema majanduslikku olukorda ja asjaolu, et käesolevas asjas ei vasta vaidlusalune otsus põhjendamatult nendele andmetele, mis pädev teenistus oli varem esitanud.

(vt punktid 32 ja 33)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

20. aprill 2007

Kohtuasi F‑13/07

L

versus

Euroopa Ravimiamet (EMEA)

Ametnikud – Töövõimetus – Töövõimetuskomitee – Kokkukutsumisest keeldumine – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles L palub tühistada Euroopa Ravimiameti 31. märtsi 2006. aasta otsus, millega lükati tagasi hageja taotlus töövõimetuskomitee moodustamiseks ning niivõrd kui vajalik ka 25. oktoobri 2006. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema kaebus eespool nimetatud otsuse peale.

Otsus: Lükata hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu tagasi. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Menetlus – Põhistatud määrusega tehtud otsus – Tingimused

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 111; nõukogu otsus 2004/752, artikli 3 lõige 4)

2. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

1. Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklis 111 osutatud ilmselge vastuvõetamatuse võimalus ei ole kohaldatav mitte ainult juhtudel, kus vastuvõetavust käsitlevaid õigusnorme on eiratud nii ilmselt ja silmnähtavalt, et vastuvõetavuse toetuseks ei saa esitada ühtegi tõsiseltvõetavat argumenti, vaid ka juhtudel, mil asja lahendav koda – leides kohtutoimiku läbivaatamisel, et piisab kohtutoimiku dokumentidest – on täielikult veendunud, et hagiavaldus on vastuvõetamatu, eelkõige seetõttu, et see ei vasta väljakujunenud kohtupraktikas esitatud nõuetele, ja on ka seisukohal, et kohtuistungil ei ilmneks ühtegi uut tõendit selle kohta. Hagiavalduse tagasilükkamine määrusega mitte üksnes ei aita niisugusel juhul kaasa menetlusökonoomiale vaid hoiab ära poolte kulud, mis kaasneksid kohtuistungi toimumisega.

(vt punktid 20 ja 21)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: 27. märts 2007, kohtuasi F‑87/06: Manté vs. nõukogu, (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 16)

2. Administratsiooni otsuse teatavakstegemisest isikule, kes võib ametnikku esindada, nagu näiteks tema abikaasa, algab personalieeskirjade artikli 90 lõikes 2 sätestatud kolmekuuline tähtaeg kaebuse esitamiseks. Selles osas ei ole asjakohane kuupäev, mil ametnik tegelikkuses otsusest teada saab, mis sõltub juhuslikest eraelulistest asjaoludest, mis ei sõltu administratsiooni hoolikusest otsuse teatavakstegemisel ja mille kohta ta ei saaks tõendeid esitada.

(vt punktid 30 ja 32)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 3. juuni 1997, kohtuasi T‑196/95: H vs. komisjon (EKL AT 1997, lk I‑A‑133 ja II‑403, punktid 32–35)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU PRESIDENDI MÄÄRUS

27. märts 2007

Kohtuasi F‑11/07 AJ

António Henriques Montes Dória

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Tasuta õigusabi

Ese: A. H. Montes Dória taotlus tasuta õigusabi saamiseks Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 94 alusel, mida kohaldatakse 2. novembri 2004. aasta otsuse 2004/752/EÜ, Euratom, millega asutatakse Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohus (ELT L 333, lk 7), artikli 3 lõike 4 kohaselt mutatis mutandis Avaliku Teenituse Kohtu suhtes kuni viimase kodukorra jõustumiseni.

Otsus: Jätta tasuta õigusabi taotlus rahuldamata.

Kokkuvõte

Menetlus – Tasuta õigusabi taotlus – Saamise tingimused

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 94 lõige 3; personalieeskirjad, artikkel 48; nõukogu otsus 2004/752, artikli 3 lõige 4)

Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 94 lõike 3 kohaselt tuleb tasuta õigusabi taotlus jätta rahuldamata, kui hagi, millega seoses seda taotletakse, on ilmselgelt vastuvõetamatu. See on nii hagi puhul, mille esitab ametnik, kelle lahkumisavaldus rahuldati ning kes taotleb teenistusse ennistamisest keeldumise otsuse tühistamist, samas kui tema lahkumisavalduse suhtes ei ole varem esitatud taotlust selle kehtetuse tuvastamiseks vastavalt personalieeskirjade artiklites 90 ja 91 ettenähtud menetlusele. Sellist teenistusse ennistamise taotlust võib pidada kas lahkumisavalduse tagasivõtmiseks, millel ei ole mingeid õiguslikke tagajärgi lõpliku ametist lahkumise puhul, või siis spontaanseks kandideerimiseks ametikohale ja kuna tegemist on kandidatuuriga, mis on tingimata mitteametlik, siis selle tagasilükkamise puhul ei ole tegemist isikut kahjustava meetmega.

(vt punktid 3–10 ja 12)

Viited:

23. veebruar 2001, liidetud kohtuasjad T‑7/98, T‑208/98 ja T‑109/99: De Nicola vs. EIP (EKL AT 2001, lk I‑A‑49 ja II‑185, punktid 119, 287–307), ja 17. oktoober 2006, kohtuasi T‑406/04: Bonnet vs. Euroopa Kohus (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑213 ja II‑A‑2‑1097, punkt 33).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

6. märts 2008

Kohtuasi F‑55/07

Giuseppe Tiralongo

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Endine ajutine teenistuja – Hagi – Kahju hüvitamise nõue – Tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega G. Tiralongo palub eelkõige mõista komisjonilt välja hüvitis talle väidetavalt tekitatud kahju eest, mis tulenes komisjoni õigusvastasest tegevusest tema lepingu uuendamisel.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Menetlus – Hagi vastuvõetavus – Hindamine vastavalt hagiavalduse esitamise ajal kehtinud normidele

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 76)

2. Ametnikud – Hagi – Kahju hüvitamise hagi – Väited

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

1. Kuigi Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 76 sätestatud norm, mille kohaselt võib Avaliku Teenistuse Kohus määrusega otsustada jätta läbi vaatamata hagi, mis näib ilmselgelt vastuvõetamatu, on menetlusõiguslik norm, mida sellisena kohaldatakse selle jõustumisest alates kõigi Avaliku Teenistuse Kohtu menetluses olevate kohtuasjade suhtes, ei kehti sama nende normide puhul, mille põhjal Avaliku Teenistuse Kohus võib nimetatud artikli kohaselt pidada hagi ilmselgelt vastuvõetamatuks ja milleks võivad olla vaid normid, mis olid kohaldatavad hagi esitamise ajal.

(vt punkt 26)

2. Ametnik, kes ei ole esitanud personalieeskirjade artiklites 90 ja 91 sätestatud tähtaegade jooksul tühistamishagi väidetavalt tema huve kahjustava akti peale, ei saa seda tegematajätmist heastada, esitades kõnealuse aktiga tekitatud kahju – olgu see siis varaline või mittevaraline – hüvitamise nõude ja kehtestades nii endale uue hagi esitamise tähtaja.

(vt punktid 31, 33, 40 ja 41)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 24. jaanuar 1991, kohtuasi T‑27/90: Latham vs. komisjon (EKL 1991, lk II‑35, punkt 38); 13. juuli 1993, kohtuasi T‑20/92: Moat vs. komisjon (EKL 1993, lk II‑799, punkt 46); 28. juuni 2005, kohtuasi T‑147/04: Ross vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑171 ja II‑771, punkt 48).