Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikkel 54, mis seab ne bis in idem põhimõtte kohaldamise tingimuseks, et isik on pärast süüdimõistvat kohtuotsust karistuse „ära kandnud” või „kannab seda”, on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 50, mis seda põhimõtet tagab.

Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 54 sätestatud täiendav tingimus kujutab nimelt endast harta artikliga 50 kooskõlas olevat ne bis in idem põhimõtte piirangut, kuna see piirang on täielikult hõlmatud harta artiklit 50 käsitlevate harta selgitustega, millele ELL artikli 6 lõike 1 kolmas lõik ja harta artikli 52 lõige 7 otse viitavad.

Täitmise tingimus, mis seab artikliga 50 pakutavale laiemale kaitsele täiendava tingimuse, on igal juhul selles artiklis sätestatud õiguse piirang harta artikli 52 tähenduses.

Esiteks tuleb ne bis in idem põhimõtte piirangut pidada seadusega ette nähtuks, kuna see tuleneb Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklist 54.

Teiseks tuleb sellist sätet nagu Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikkel 54 pidada sätteks, mis järgib ne bis in idem põhimõtte põhisisu. Selles artiklis ette nähtud täitmise tingimus ei sea kahtluse alla ne bis in idem põhimõtet kui sellist, kuivõrd selle eesmärk on vältida seda, et isikut, kelle suhtes on tehtud jõustunud süüdimõistev kohtuotsus esimeses osalisriigis, ei saaks sama teo eest enam vastutusele võtta teises osalisriigis ja ta jääks seega karistamata, kui esimene riik ei ole mõistetud karistust täitmisele pööranud.

Kolmandaks toob ELTL artikli 67 lõikest 3 tulenev liidu eesmärk saada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevaks alaks liidu jaoks kaasa tagajärje, et ta peab püüdma tagada kõrge turvalisuse taseme kuritegevuse vältimise ja selle vastu võitlemise meetmetega, politsei ja õigusasutuste ning muude pädevate asutuste tegevuse koordineerimise ja koostöö tagamise meetmetega, samuti kriminaalasjades tehtud kohtuotsuste vastastikuse tunnustamisega ning vajaduse korral kriminaalõiguse alaste õigusaktide lähendamisega. Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 54 ette nähtud täitmise tingimus kuulub ka sellesse konteksti, kuna selle eesmärk on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal vältida, et isik, kelle suhtes on tehtud jõustunud süüdimõistev kohtuotsus liidu liikmesriigis, võiks jääda karistamata. See on ka selle eesmärgi saavutamiseks sobiv, sest kui osalisriigi asutustel lubatakse mõistetud karistuse täitmata jäämise korral võtta sama teo eest vastutusele teises osalisriigis jõustunud kohtuotsusega süüdi mõistetud isikut, välditakse nimelt riski, et kõnealune süüdimõistetu jääb seetõttu karistuseta, et ta lahkus süüdimõistva kohtuotsuse tegemise riigist. Mis puudutab küsimust, kas täitmise tingimus on vajalik, siis tuleb märkida, et kuigi liidu tasandil on küll palju teisese õiguse vahendeid, mille eesmärk on kriminaalasjades liikmesriikidevahelise koostöö hõlbustamine, ei ole aga sellised vastastikuse abi vahendid seotud niisuguse täitmise tingimusega nagu Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 54 sätestatud ja ei saa seetõttu tagada taotletud eesmärgi täielikku saavutamist. Artiklis 54 sätestatud täitmise tingimuse kohaldamisel konkreetsel üksikjuhtumil ei ole siiski välistatud, et pädevad riigisisesed kohtud võtavad ELL artikli 4 lõike 3 alusel ja mainitud teisese õiguse aktidest innustatuna omavahel ühendust ja alustavad konsultatsioone, et kontrollida, kas liikmesriigil, milles tehti süüdimõistev otsus esimest korda, on tegelik kavatsus pöörata mõistetud karistus täitmisele.

(vt punktid 55, 57–59, 62–65, 68, 73 ja 74 ning resolutsiooni punkt 1)