46

Hageja nime kõnealustesse loeteludesse kandmise põhjendamiseks esitas nõukogu dokumendi WK 1755/2020 INIT, mis sisaldab üldsusele juurdepääsetavat teavet, nimelt linke, ajaleheartikleid ja ekraanitõmmiseid, millel on järgmised allikad: – veebileht Aliqtisadi, vaadatud 24. septembril 2018, kus on hagejat kirjeldatud kui Süüria ja Türgi kaubanduskoja juhatajat, Sabra Maritime Agency omanikku ja turismisektoris tegutsevat investorit; samuti kirjeldatakse hagejat seal ühena Süüria sajast tähtsamast ettevõtjast, Süüria meresõidukoja asutajaesimehena ning Phoenicia Tourism Company asutajaliikmena, kellele kuulub viimase kapitalis 85% suurune osalus; – veebileht Syriandays, kus 10. veebruaril 2015 avaldatud artiklis pealkirjaga „Abdelkader Sabra is the President of the Syrian Chamber of Shipping“ („Abdelkader Sabra on Süüria meresõidukoja president“) märgitakse, et Süüria meresõidukoja direktorite nõukogu korraldas Süüria transpordiministri juuresolekul kolmanda valimisvooru esimese istungi, kusjuures transpordiminister viitas selle koja olulisele rollile riigi hüvanguks; peale selle nimetatakse artiklis ära isikud, kes osutusid erinevatele ametikohtadele valituks, kusjuures hageja kohta märgiti, et ta oli valitud presidendiks; viimaks on mainitud, et see koda loodi 2006. aasta seaduse nr 20 alusel ja on meretranspordi toetamise valdkonnas väljapaistev; – veebileht The Syria Report, vaadatud 31. oktoobril 2018, kus märgitakse, et Phoenicia Tourism Company asutati 5. juulil 2012. aastal Țarțūsis (Süüria) hotelliarendusprojektide sektoris, ja juhitakse tähelepanu sellele, et hagejale kuulub 85% selle äriühingu aktsiatest, mille kogukapital ulatub ühe miljoni Süüria naelani (SYP) (ligikaudu 1313 eurot); – veebileht The Syria Report, kus 26. novembril 2012 avaldatud artiklis pealkirjaga „Ministry of Tourism Awards New Contract to Manage Arwad Hotel“ („Turismiministeerium sõlmib Arwādi hotelli haldamiseks uue lepingu“) märgitakse, et Süüria turismiministeerium sõlmis Phoenicia Tourism Companyga 60 aasta pikkuse tähtajaga lepingu Arwādi saarel (Süüria) asuva neljatärnihotelli arendamiseks ja haldamiseks; artikli kohaselt tuleb hotelli 150 voodikohta ja arenduse maksumuse hinnang on 700 miljonit Süüria naela (ligikaudu 919009 eurot); samuti märgitakse, et hageja, keda kirjeldatakse kui tuntud Țarțūsi investorit, tegutseb mitmes sektoris, sealhulgas merendus- ja kaubandussektoris; – veebileht The Syria Report, vaadatud 1. novembril 2018, mille kohaselt on hageja Sabra Groupi peadirektor; see grupp hõlmab laevaagentuuri Riamar Shipping, millele kuulub kaheksa Țarțūsi sadamas sildunud laeva; samuti on märgitud, et Sabra Group ekspordib oliiviõli ja annab tööd 250 inimesele; – Reutersi uudisteagentuur, kus 15. novembril 2013 avaldatud artiklis pealkirjaga „Exclusive – [Bashar Al‑]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade“ („Esikaaneuudis – [Bashar Al‑]Assadi liitlased teenivad Süüria tulusa toiduainekaubanduse pealt“) juhitakse tähelepanu sellele, et varifirmade ja meretranspordiettevõtete abil tekib silmatorkamatu kaubandus- ja logistikavõrgustik, mille eesmärgiks ei ole üksnes toiduainete hankimine, vaid ka Bashar Al‑Assadi siseringi liikmetele suure tulu toomine; selle artikli kohaselt on üks nendest ettevõtetest Tripolis (Liibanon) ja Süürias registreeritud Yass Marine; artiklis juhitakse tähelepanu sellele, et merendusandmete analüüsiettevõtte Windward mereliikluse andmete kohaselt on Yass Marine’i kuivlastilaevastik viimastel kuudel teinud Süüriasse tarneid Ukraina, Venemaa ja Liibanoni sadamatest; peale selle on hageja – üks Süüria tähtsamaid merendusmagnaate – artikli kohaselt seotud nende riikidega toimuva merekaubandusega; lõpetuseks juhitakse artiklis tähelepanu sellele, et nii opositsiooni veebilehed kui ka majandusregister näitavad, et hageja oli äriühingu Cham Holding aktsionär, mille suhtes on kehtestatud „sanktsioonid“ ja mis on seotud Rami Makhloufiga; – ajaleht Le Monde, kus 30. mail 2014 avaldatud artiklis pealkirjaga „Ces oligarques syriens qui tiennent à bout de bras le régime [de Bashar Al‑]Assad“ („Need Süüria oligarhid, kes hoiavad [Bashar Al‑]Assadi režiimi vee peal“) on märgitud, et Rami Makhlouf ja veel kolm isikut, nende hulgas hageja, on investeerinud toiduainete – nisu, riisi, suhkru ja tee – importi, mis erinevalt naftast ei kuulu Euroopa embargo alla; – veebileht World Crunch, kus 3. juunil 2014 avaldatud artiklis pealkirjaga „The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime Afloat“ („Kahtlased Süüria oligarhid, kes hoiavad Süüria režiimi pinnal“) korrati hageja kohta sama infot, millele juhiti tähelepanu eelmises punktis viidatud Le Monde’i artiklis; – veebileht Eqtsad, kus 27. jaanuaril 2019 avaldatud artiklis pealkirjaga „Abdelkader Sabra, partner of Rami Makhlouf, who is still raising the Turkish flag in the office“ („Abdelkader Sabra, Rami Makhloufi partner, kes heiskab kontoris ikka veel Türgi lipu“) kirjeldatakse seda, et hageja on saanud kasu Bashar Al‑Assadi poliitikast, mis alates 2002. aastast on võimaldanud „tähtsal ühiskonnaklassil“ Süürias investeeringuid teha; artikli kohaselt asutas ta 2002. aastal laevaagentuuri Abdul Kader Sabra (edaspidi „AKSSA“), äriühingu, mille laevastik koosnes lõpuks rohkem kui 350 laevast; artiklis viidatakse ka sellele, et ta on Süüria meresõidukoja president alates selle loomisest 2006. aastal, Süüria ja Türgi kaubanduskoja juhataja ning Süüria ja Venemaa kaubanduskoja asepresident; teda on kirjeldatud ka kui üht Rami Makhloufi olulistest partneritest; selle artikli kohaselt võimaldas hageja tegevus merendussektoris tal luua kaubandussuhteid paljude riikidega, sealhulgas Itaalia, Kreeka, Türgi ja Küprosega; selles osas leiti artiklis, et hageja nimetamine Süüria ja Türgi kaubanduskoja juhatajaks mängis olulist rolli Türgiga majandus- ja poliitiliste suhete arendamises; artiklis juhitakse tähelepanu ka sellele, et hageja on investeerinud „Assadi süsteemi“ parimal võimalikul moel, saades mitmes sektoris väljapaistvaks osaliseks; peale selle asus ta alates 2005. aastast oma tegevust laiendama ja investeeris koos Rami Makhloufiga kinnisvarasse ning toidukaubandusse; artiklis viidati ka sellele, et ta asutas tehase, et toota oliiviõli, toodet, mida ta suurtes koguste eksportis, ning teise tehase klaas-, plastik- ja metallanumate tootmiseks; artikli kohaselt lahkus hageja pärast 2011. aasta revolutsiooni ja Cham Holdingi ning selle ettevõttega seotud ettevõtjate suhtes „sanktsioonide“ kehtestamist kiiresti sellest äriühingust ja teatas, et ta on süütu; artikkel jätkub sellega, et alates 2012. aastast asus ta järk-järgult ümber Liibanoni ja juhtis oma äritegevust sealt, mis ajendas režiimi arestima tema kinnis- ja vallasvara, süüdistades teda Süüriasse salakauba vedamises; artikli kohaselt kirjeldasid paljud vaatlejad seda katsena teda eelkõige „sanktsioonide“ eest kaitsta, tingimusel et ta osutab Süüria režiimile teatavaid teenuseid erinevast asukohast; artiklis lisatakse, et hageja kohta ei olnud 2018. aasta alguseni, mil tema ja teised Süüria ettevõtjad said Liibanoni kodakondsuse, ühtki uudist kuulda; lõpetuseks juhib artikkel selles osas tähelepanu ühelt poolt sellele, et Liibanoni meedia käivitas tema vastu kampaania, süüdistades Liibanoni riiki salasepitsustes ettevõtjatega, et leida viis nende suhtes kehtestatud piiravatest meetmetest kõrvalehoidmiseks, ning teiselt poolt sellele, et ta sai Liibanoni kodakondsuse tänu koostööle Hezbollahiga, mis ulatus rahapesust kaubatarneteni partei jaoks, milleks ta kasutas oma laevastikku; – veebileht The Syria Report, kus 5. juunil 2018 avaldatud artiklis pealkirjaga „Dozens of Syrian Investors to be Granted Lebanese Citizenship“ („Kümned Süüria investorid saavad Liibanoni kodakondsuse“) osutatakse sellele, et hageja on mõjukas Țarțūsi investor, kes tegutseb merendussektoris, ja ka sellele, et paljudel Süüria investoritel on raskusi Liibanonis pangakonto avamise ja haldamisega ning et Liibanoni ID-kaardi saamine aitaks neid raskusi ületada ja seda võiks sel põhjusel taotleda; – Veebileht al Arabiya News, kus 8. juunil 2018 avaldatud artiklis pealkirjaga „Lebanese nationality to Syria involved in smuggling… Know it!“ („Liibanoni kodakondsus Süüriale on seotud salakaubaveoga... Tea seda!“) viidatakse vastuoludele, mille tekitas mitmest riigist, muu hulgas Süüriast, pärit suurele hulgale inimestele Liibanoni kodakondsuse andmine; hageja on selle artikli kohaselt nende isikute hulgas, kes naturalisatsiooni korras kodakondsuse said; teda kirjeldatakse kui isikut, kes on Bashar Al‑Assadi režiimiga, eriti Rami Makhloufiga, „kahtlastes“ finantssuhetes; selles osas viitab artikkel hageja ja Rami Makhloufi partnerluse kohta sellisele teabele, nagu tuleneb Le Monde’is 30. mail 2014 avaldatud eespool mainitud artiklist; artiklis juhitakse tähelepanu sellele, et hageja on „kontoriinimene“, et ta oli Türgi ausaadik Süürias, et ta on 2012. aastal kandnud ka Süüria ja Türgi kaubanduskoja juhataja ametit ning olnud Süüria ja Venemaa kaubanduskoja asepresident alates selle loomisest; lisatakse, et hageja on ka Süüria meresõidukoja president, et ta on Cham Holdingi aktsionär, kuid et pärast selle äriühingu lisamist Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide piiravate meetmete loeteludesse eemaldus ta meediast ja andis mõista, et ta sellest enam osa ei võta; artiklis lisatakse, et AKSSA‑l, merendusettevõttel, mis tegeleb laevade haldamise ja omamisega, on Itaalias ja Kreekas kaks filiaali ning ta on peale selle ka oliiviõli eksportiva OVO (Olive Virgin Oil Company) omanik; samuti mainitakse artiklis üht piirkonna suurematest tehastest, mis toodab klaas-, metall- ja plastanumaid; artikli kohaselt on hageja Abdelkader Sabra Groupi – mille asukoht on Țarțūsi rannikuprovints – esimees; lõpetuseks mainitakse artiklis seda, et AKSSA kinnis- ja vallasvara arestiti 2012. aastal Süüria rahandusministeeriumi otsuse nr 932 alusel, sest salakaubaveoga 2012. aasta juhtumis nr 208 rikuti impordieeskirju; artiklis on lisatud, et hageja otsustas lahendada kohtuasja kokkuleppega, nii et pärast trahvi maksmist vabastati vara aresti alt; – veebileht Asharq Al-Awsat, kus 8. juunil 2018 avaldatud artiklis pealkirjaga „Exclusive – 4 „Suspicious“ Names behind Freezing of Lebanon’s Naturalization Decree“ („Esikaaneuudis – 4 „kahtlast“ nime Liibanoni naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmise dekreedi täitmise peatamise taga“) on välja toodud üksikasjad selle kohta, kui Liibanoni ametivõimud avaldasid 400 isiku nimed, kes olid saanud Liibanoni kodakondsuse valitsuse vastuolulise dekreedi alusel, ja peale selle nimetatakse hagejat Süüria meresõidukoja presidendiks; – veebileht Enab Baladi, kus 10. juunil 2018 avaldatud artiklis pealkirjaga „The establishment of companies and naturalization… Lebanon ride [Bashar Al-]Assad to circumvent sanctions“ („Ettevõtete asutamine ja naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmine... Liibanon aitab [Bashar Al-]Assadil sanktsioonidest kõrvale hoida“) on osutatud, et Liibanoni naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmise dekreedis nimetatud isikute hulgas on ka hageja nimi, keda kirjeldatakse ühena Süüria sajast tähtsaimast ettevõtjast; artikli kohaselt on ta Sabra Maritime Agency omanik, Süüria ja Türgi kaubanduskoja juhataja ning Süüria meresõidukoja „esimene“ president; artiklis on mainitud ka Cham Holdingit, mis kuulub Rami Makhloufile ja millest hageja lahkus pärast seda, kui Ameerika Ühendriigid kehtestasid selle äriühingu suhtes „sanktsioonid“; lõpetuseks lisatakse artiklis, et ühe analüütiku hinnangul soovivad Süüria ettevõtjad nende suhtes kehtestatud „sanktsioonidest“ vabaneda; selles osas võimaldab artikli kohaselt Liibanoni kodakondsuse saamine neil Liibanoni pankades pangakontosid avada ja raha hoiustada; – veebileht Al Janoubia, kus 8. juunil 2018 avaldatud artiklis pealkirjaga „Abdelkader Sabra became Lebanese“ („Abdelkader Sabrast sai liibanonlane“) täpsustatakse, et hageja nimi on saanud hiljuti tuntuks Liibanonis avaldatud naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmise dekreedi tõttu, et ta on president Bashar Al‑Assadi lähikondne ning Rami Makhloufile kuuluva Cham Holdingi oluline aktsionär; – Middle East Institute for Research and Strategic Studiesi (MEIRSS) veebileht, kus 20. juunil 2018 avaldatud artiklis „Lebanese Nationalization Decree: Sanction Evasion & Shady Business?“ („Liibanoni naturalisatsiooni korras kodakondsuse andmise dekreet: sanktsioonidest kõrvalehoidmine ja kahtlased äriasjad?“) mainitakse seda, et presidendi dekreet andis erinevatest riikidest pärit 407 välismaalasele Liibanoni kodakondsuse; artiklis viidatakse ka selle dekreedi tekitatud poliitilisele ja ajakirjanduses kajastatud poleemikale, täpsustades, et mitu Süüria ettevõtjat, kes on president Bashar Al‑Assadi lähikondsed, on saanud Liibanoni kodakondsuse, et paljud naturalisatsiooni korras kodakondsuse saanud isikud on Süüria režiimiga rahaliselt ja poliitiliselt seotud, nende suhtes toimub liidu ja Ameerika Ühendriikide pidev jälgimine ja on kehtestatud piiravad meetmed, ning et peale selle on hageja, kes Liibanoni kodakondsuse sai, Cham Holdingi – äriühingu, mille suhtes liit ja Ameerika Ühendriigid kehtestasid piiravad meetmed – haldusnõukogu liige; lõpetuseks juhib artikkel tähelepanu sellele, et ta osales Liibanonis ühe äriühingu, Yass Marine Groupi loomises, mis oli seotud toiduga kindlustatust puudutava skandaaliga.