Kohtuasi C-59/12

BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

versus

Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof)

„Direktiiv 2005/29/EÜ — Ebaausad kaubandustavad — Kohaldamisala — Eksitav teave, mida levitab riiklikku ravikindlustussüsteemi kuuluv haigekassa — Avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 3. oktoober 2013

Õigusaktide ühtlustamine – Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad – Direktiiv 2005/29 – Kohaldamisala – Mõistele „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” – Avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa, kes haldab riiklikku ravikindlustussüsteemi – Hõlmamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/29, 23. põhjendus ja artikli 1 lõike 2 punktid a ja b, artikli 6 lõige 1)

Direktiivi 2005/29 (mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse direktiivi 84/450, direktiive 97/7, 98/27 ja 2002/65 ning määrust nr 2006/2004) tuleb tõlgendada nii, et üldhuviteenust osutav avalik-õiguslik asutus, kes haldab riiklikku ravikindlustussüsteemi, jääb selle direktiivi isikulisse kohaldamisalasse.

Juba ebaausate kaubandustavade direktiivi 2005/29 artikli 2 punkti b sõnastusest tuleneb, et liidu õiguslooja andis mõistele „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” eriti laia ulatuse, mis viitab igale füüsilisele või juriidilisele isikule, kes tegeleb tasustatava tegevusega, ega välista selle kohaldamisalast üldhuviteenust osutavaid üksusi ega avalik-õiguslikke juriidilisi isikuid. Nimetatud direktiivi artikli 2 punktides a ja b toodud definitsioonide sõnastusest lähtudes tuleb selles sättes viidatud mõiste „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” ulatus kindlaks määrata sellega seonduva, kuid vastandliku mõiste „tarbija” suhtes. Samas on ebaausate kaubandustavade direktiivi eesmärk – nagu tuleneb eelkõige direktiivi artiklist 1 ja põhjendusest 23 – tagada tarbijakaitse kõrge tase, lähendades tarbijate majandushuve kahjustavad ebaausaid kaubandustavasid, sealhulgas majandus- või kutsetegevuses tegutsevate isikute ebaausat reklaami käsitlevad õigusnormid. Nimetatud direktiivi tõlgendamisel on mõiste „tarbija” peamise tähtsusega ning selle direktiivi sätted on koostatud põhiliselt lähtuvalt tarbija seisukohast, kellele ebaausad kaubandustavad on suunatud ja kes on nende ohver.

Seda silmas pidades ei oma sellises olukorras – kus avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa liikmetel oht, et see asutus võib viia neid eksitusse, takistades neid tegemast teadlikke valikuid, ning, nagu näeb ette direktiivi 2005/29 artikli 6 lõige 1, pannes neid tegema otsust, mida nad ilma selle teabeta muidu ei oleks teinud – tähtsust kõnealuse asutuse avalik- või eraõiguslik vorm ega konkreetne ülesanne, mida ta täidab.

(vt punktid 32–34, 36, 37, 41 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-59/12

BKK Mobil Oil Körperschaft des öffentlichen Rechts

versus

Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof)

„Direktiiv 2005/29/EÜ — Ebaausad kaubandustavad — Kohaldamisala — Eksitav teave, mida levitab riiklikku ravikindlustussüsteemi kuuluv haigekassa — Avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 3. oktoober 2013

Õigusaktide ühtlustamine — Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad — Direktiiv 2005/29 — Kohaldamisala — Mõistele „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” — Avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa, kes haldab riiklikku ravikindlustussüsteemi — Hõlmamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/29, 23. põhjendus ja artikli 1 lõike 2 punktid a ja b, artikli 6 lõige 1)

Direktiivi 2005/29 (mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse direktiivi 84/450, direktiive 97/7, 98/27 ja 2002/65 ning määrust nr 2006/2004) tuleb tõlgendada nii, et üldhuviteenust osutav avalik-õiguslik asutus, kes haldab riiklikku ravikindlustussüsteemi, jääb selle direktiivi isikulisse kohaldamisalasse.

Juba ebaausate kaubandustavade direktiivi 2005/29 artikli 2 punkti b sõnastusest tuleneb, et liidu õiguslooja andis mõistele „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” eriti laia ulatuse, mis viitab igale füüsilisele või juriidilisele isikule, kes tegeleb tasustatava tegevusega, ega välista selle kohaldamisalast üldhuviteenust osutavaid üksusi ega avalik-õiguslikke juriidilisi isikuid. Nimetatud direktiivi artikli 2 punktides a ja b toodud definitsioonide sõnastusest lähtudes tuleb selles sättes viidatud mõiste „majandus- või kutsetegevuses tegutsev isik” ulatus kindlaks määrata sellega seonduva, kuid vastandliku mõiste „tarbija” suhtes. Samas on ebaausate kaubandustavade direktiivi eesmärk – nagu tuleneb eelkõige direktiivi artiklist 1 ja põhjendusest 23 – tagada tarbijakaitse kõrge tase, lähendades tarbijate majandushuve kahjustavad ebaausaid kaubandustavasid, sealhulgas majandus- või kutsetegevuses tegutsevate isikute ebaausat reklaami käsitlevad õigusnormid. Nimetatud direktiivi tõlgendamisel on mõiste „tarbija” peamise tähtsusega ning selle direktiivi sätted on koostatud põhiliselt lähtuvalt tarbija seisukohast, kellele ebaausad kaubandustavad on suunatud ja kes on nende ohver.

Seda silmas pidades ei oma sellises olukorras – kus avalik-õigusliku asutusena asutatud haigekassa liikmetel oht, et see asutus võib viia neid eksitusse, takistades neid tegemast teadlikke valikuid, ning, nagu näeb ette direktiivi 2005/29 artikli 6 lõige 1, pannes neid tegema otsust, mida nad ilma selle teabeta muidu ei oleks teinud – tähtsust kõnealuse asutuse avalik- või eraõiguslik vorm ega konkreetne ülesanne, mida ta täidab.

(vt punktid 32–34, 36, 37, 41 ja resolutsioon)