ET Euroopa Liidu Teataja C 209/58

10. juunil 2008 esitatud hagi — EuroChem Mineral versus nõukogu

(Kohtuasi T-234/08)

(2008/C 209/105)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskva, Venemaa) (esindajad: advokaadid P. Vander Schueren ja B. Evtimov)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Tühistada nõukogu 10. märtsi 2008. aasta määrus (EÜ) nr 238/2008, millega lõpetatakse Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõike 3 kohane osaline vahepealne läbivaatamine, kuna sellega kehtestatakse hageja, tema tootmisettevõtete ja sidusettevõtete suhtes vaidlustatud määruse 10. lõigus sätestatud dumpinguvastased meetmed;

— Nõuda pädevatelt institutsioonidelt tuvastatud ühenduse õiguse rikkumise raskusest tulenevalt kõnealuse dumpinguvastase meetme hageja, tema tootmisettevõtete ja sidusettevõtete suhtes kohaldamise peatamist, kuni asjaomased ühenduse institutsioonid on vastu võtnud Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks vajalikud meetmed;

— mõista kohtukulud ja käesoleva menetlusega seotud kulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, kelleks on uurea ja ammooniumnitraadi lahuseid tootev ja eksportiv Vene ettevõte, taotleb EÜ artikli 230 alusel nõukogu määruse (EÜ) nr 238/2008 (1) (edaspidi „vaidlustatud määrus”) tühistamist.

Oma hagiavalduse toestuseks on hageja esitanud seitsmest punktist koosneva tühistamisaluse. Hageja väidab, et ühenduse institutsioonid on hageja suhtes vääralt arvutanud normaalväärtuse, mille tulemusel on normaalväärtus kunstlikult suur; vääralt võrrelnud normaalväärtust ekspordihinnaga ja seetõttu valesti arvutanud dumpingumäära, rikkudes sellega algmääruse (2) artikleid 1 ja 2, ning ühtlasi teinud mitmeid hindamisvigu ning rikkunud ühenduse õiguse aluspõhimõtteid. Kõnealused rikkumised tõid hageja väitel kaasa põhjendamatu dumpinguvastaste tollimaksude kehtimisvajaduse selgitamise kontrollmenetluse lõpetamise hageja suhtes antidumpingu meedet muutmata.

Täpsemalt leiab hageja oma esimeses väites, et ühenduse institutsioonid on rikkunud õigusnormi ja algmääruse artikli 2 lõiget 3 ja artiklit 5, jättes arvesse võtmata suurema osa hageja tootmiskuludest, põhjendusel, et need ei ole usaldusväärsed andmed ja/või hageja põhilise osa normaalväärtusest arvutamisel de facto kohaldanud mitteturumajanduslikku metoodikat.

Teises väites leiab hageja, et komisjon rikkus gaasi hinna tuletamisel algmääruse artikli 2 lõike 5 teist lauset ja/või tegi ilmselge hindamisvea. Lisaks väidab hageja, et komisjoni põhjendused on puudulikud, kuna ta tuletas gaasi hinna ühendusesisese Waidhausis Saksamaal kehtiva gaasihinna alusel ning ei arvanud kõnealusest summast maha Vene gaasi suhtes kohaldatavat Vene ekspordimaksu 30 %.

Kolmandas väites leidis hageja, et ühenduse institutsioonid rikkusid algmääruse artikli 2 lõiget 10 ja tegid asjaolude hindamisel ilmselge hindamisvea, arvates hageja ekspordihinnast maha esimese sõltumatu müügitehingu summa, sidusettevõtete üldised kulud ja halduskulud ning vahendustasu, mis moodustavad üldse osa hageja majandusüksusest ja integreeritud müügi osakonnast.

(1) Nõukogu 10. märtsi 2008. aasta määrus (EÜ) nr 238/2008, millega lõpetatakse Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõike 3 kohane osaline vahepealne läbivaatamine (ELT L 75, lk 14).

(2) Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96, kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (EÜT L 56, eestikeelne eriväljaanne 11/10, lk 45).