ET Euroopa Liidu Teataja C 86/42

23. veebruaril 2006. aastal esitatud hagi — Low & Bonar ja Bonar Technical Fabrics versus komisjon

(Kohtuasi T-59/06)

(2006/C 86/81)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Low & Bonar plc (Dundee, Ühendkuningriik) ja Bonar Technical Fabrics NV (Zele, Belgia) (esindajad: advokaat L. Garzaniti ja Solicitor M. O'Regan)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— tühistada komisjoni 30. novembri 2005. aasta vaidlustatud otsus nr K(2005)4634 juhtumis COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid täielikult selles osas, mis puudutab hagejaid; või

— teise võimalusena tühistada osaliselt artikli 1 lõige 1 selles osas, mis puudutab hagejaid ning tühistada osaliselt või teise võimalusena asjakohaselt vähendada hagejatele artiklis 2 määratud trahvi; ja

— viimase võimalusena vähendada olulisel määral hagejatele artiklis 2 määratud trahvi summat; ja

— mõista kostjalt välja kohtukulud, sh hageja makstud viivis, või siis üks neist summadest, mis on seotud trahvi tervikuna või osalise maksmisega; ja

— võtta mis tahes muid meetmeid, mida kohus peab asjakohaseks.

Väited ja peamised argumendid

Vaidlustatud otsuses järeldas komisjon, et Bonar Phormium Packaging (“BPP”) on osalenud tööstuslike plastikkottide tootjate vahelises keerulises kartellikokkuleppes, mis mõjutas Belgiat, Prantsusmaad, Saksamaad, Luksemburgi, Madalmaid ja Hispaaniat. Komisjon järeldas veel, et Euroopa tasemel koondus see kartell Valveplasti nime all tuntud kutseühingu ja selle alagruppide ümber. Komisjoni arvates on esimene hageja vastutav BPP osalemise eest, kuna tegemist oli Bonar Phormium NV (“BP”), mille alljaotus BPP oli, emaettevõttega, ning teine hageja on vastutav BP õigusjärglasena, kellega ta oli ühinetud. Komisjon määras hagejatele 12,24 miljoni euro suuruse trahvi.

Esimene hageja väidab, et komisjon on teinud õigusliku ja hindamisvea, kui ta järeldas, et esimene hageja on vastutav BPP rikkumiste eest. Ta väidab, et vastupidi vaidlustatud otsuse resolutiivosas väidetule ei osalenud ta BPP kaubanduspoliitikas, kuna BPP juhatus otsustas iseseisvalt oma tegutsemise üle turul.

Mõlemad hagejad väidavad seejärel ja teise võimalusena, et komisjon on teinud õigusliku ja hindamisvea järeldades, et keerulised kokkulepped, millele vaidlustatud otsuses viidatakse, viisid Euroopa tasemel Valveplasti ümber toime pandud EÜ artikli 81 ühe ja kestva rikkumiseni, teise võimalusena järeldades, et BPP oli rikkumises osalenud või oli sellest muul viisil teadlik ja seega vastutav sellise rikkumise eest. Hagejate sõnul võis komisjon jõuda vaid järeldusele, et BPP oli osalenud kokkulepetes, mis hõlmasid Belgiat ja Madalmaid, või teise võimalusena oli nendest kokkulepetest teadlik ja nende eest vastutav, ning et ta oli osalenud Valveplasti kartellikokkuleppes vaid nädal aega, st ajavahemikul 21. novembrist 1997, kui BPP esindaja osales Valveplasti kohtumisel, kuni 28. novembrini 1997, kui vastavalt vaidlustatud otsusele BPP osalemine lõppes.

Hagejad väidavad seejärel ja teise võimalusena, et komisjoni määratud trahv on ülemäärane ja ebaproportsionaalne ning rikub võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid ning et komisjon on teinud muid õiguslikke ja hindamisvigu, kinnitades trahvi määra ning jättes trahvi arvutamist õigustavad põhjendused andmata. Selles kontekstis väidavad hagejad, et komisjon ei ole võtnud arvesse, et BPP roll oli eriti passiivne ja piiratud ning et komisjon määras ebaproportsionaalselt ja ülemäära suure põhisumma.