ET Euroopa Liidu Teataja C 328/20

4. augustil 2015 esitatud hagi – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi ja Negro versus komisjon

(Kohtuasi T-436/15)

(2015/C 328/21)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hagejad: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Itaalia) ja Negro Daniele (Otranto) (esindajad: advokaadid V. Pellegrino ja A. Micolani)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— esiteks peatada ELTL artikli 278 alusel õigusakti kohaldamine hagejate huve puudutavas osas;

— tuvastada, et komisjoni rakendusotsus nr 2015/789 on õigusvastane ja et muu hulgas on seda artikkel 9 ja selle otsuse lisa 1 osas, milles liigitatakse Vitris liiki taimed nende hulka, mis on vastuvõtlikud Euroopast ja mujalt kui Euroopast pärit Xylella fastidiosa isolaatide suhtes ja mis seetõttu keelab nende vedamise „liidu piires, piiritletud alal või sellelt alalt välja”, ning seetõttu tühistada see otsus hageja huve puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt;

— kohustada kostjat võtma muid meetmeid, mida kohus peab vajalikuks, nagu täiendavate uurimiste läbiviimine sealhulgas EFSA kaudu.

Väited ja peamised argumendid

Oma väidete põhjendamiseks väidavad hagejad, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet ja ELL artiklit 5 ja ELTL artiklit 296 ning olulisi vorminõudeid, kuna põhjendused puuduvad või on väärad; nad väidavad ka, et võimu on kuritarvitatud, sest fakti- ja õigusküsimustes on tehtud ebaõigeid järeldusi, uurimine on läbi viidud puudulikult ja selle tulemused on vastukäivad.

Hagejad täpsustavad, et nende hagi aluseks on Bari riikliku uurimisnõukogu uurimus, mis vaatlusi arvestades koha peal või laboratooriumis tehtud testide ja katsete alusel kajastas järgmisi tulemusi:

— ainult Salento piirkonnas leitud bakter on erinev alaliik, mis erineb sellest, mida peetakse Euroopast erinevatel kontinentidel viinapuude taimehaiguste põhjustajaks;

— alates 2013. aastast ei ole Lecce piirkonnas kasvavatel viinapuudel märgatud Pierce’i haiguse või mõne muu patoloogilise kuivamise sümptomeid;

— samal perioodil samade viinapuu sortide juures ei ole täheldatud mingit märki bakterist, isegi mitte aladel, mis asuvad nakatunud oliivipuude lähedal ja on nendega vahetus kontaktis;

— viinapuudega läbi viidud laboratooriumiuuringud (inokulumi või vektoritega kokkupuute kaudu) on kõik andnud negatiivseid tulemusi nii nakkuse leviku kui ka asümptomaatilises vormis bakteri esinemise osas.

Viinapuude lisamine konkreetsete taimede loetelusse on hageja arvates ilmselgelt õigusvastane, sest arvesse ei ole võetud uurimustulemusi, mis näitavad selgelt, et viinapuud ei ole nakatunud alal leviva bakteri suhtes vastuvõtlikud.

Hageja leiab ka, et otsus on vastukäiv, sest järgides EFSA algset, 26. novembri 2013. aasta arvamust, milles tunnistati, et Xylella fastidiosa tüve esinemise kohta Salento piirkonnas on vähe andmeid, ei lisanud komisjon viinapuid vastuvõtlike taimede loetelusse oma esimestes, 2014. aasta otsustes nr 87 ja nr 497, kuid üllatavalt tegi seda hiljem, keelates nende vedamise hoolimata sellest, et ta oli saanud EFSA-lt ja Itaalia ametiasutustelt põhjalikumad uurimused, mis näitavad, et viinapuud ei ole vastuvõtlikud ainult Salerno piirkonnas esineva bakteri suhtes.