ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2010 :12 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS
(kolmas koda)
24. veebruar 2010
Kohtuasi F-2/09
Ric cardo Ac hille M enghi
versus
Euroopa Võ rgu- ja Infoturbeamet (ENISA)
Avalik teenistus — Ajutised teenistujad — Teenistusest vabastamine katseaja lõpus — 
Psühholoogiline ahistamine
Ese: EÜ ar tikli 236 j a EA ar tikli 152 a lusel esitatud hagi, milles R. A. Menghi palub ee lkõige 
tühistada E NISA 14. märtsi 2008 . aasta otsus, millega ta teenistusest vabastati.
Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Pooled ka nnavad ise oma ko htukulud.
Kokkuvõte
1. Ametnikud — Ajutised t eenistujad — Töölevõtmine — Katseaeg
(Personalieeskirjad, artikkel 12a)
2. Menetlus — Kohtuistungil esitatud täiendavad a rgumendid väite põhjendamiseks, millele on 
hagiavalduses juba tuginetud — Vastuvõetavus
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Avaliku Teenistuse Kohtu ko dukord, artikli 35 lõige 1)
3. Ametnikud — Ajutised t eenistujad — Administratsiooni abistamiskohustus — Kohaldamisala
(Personalieeskirjad, artikkel 24)
4. Ametnikud — Ajutised t eenistujad — Hagi — Väited — Võimu kuritarvitamist käsitlev väide se llise 
hagi põhjendamiseks, mis on es itatud teenistusest vabastamise o tsuse p eale, mis on tehtud pärast 
Euroopa Pe ttustevastasele Ametile teabe edastamist
(Personalieeskirjad, artikkel 22a)
1. Psühholoogiline ahistamine on pe rsonalieeskirjade ar tiklis 12a antud d efinitsiooni ko haselt 
käitumine, mis leiab aset aja jooksul, on ko rduv ja süstemaatiline, samas ku i administratsiooni otsus 
on t ehtud õigeaegselt, isegi ku i sellel võib olla pikaajaline või lõplik m õju, nagu teenistusest 
vabastamise otsuse puhul.
Järelikult ei ole vaid s eetõttu, et ajutise teenistuja psühholoogiline ahistamine on t õendamist leidnud, 
kõik a sjaomase teenistuja h uve ka hjustavad o tsused, m is ahistamisega seoses tehakse, seega 
õigusvastased. Peale selle pe ab ahistamise ja teenistusest vabastamise otsuse põhjenduste vahel 
ilmnema seos.
2 ECLI:EU:F:2010 :12KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-2/09
MENGHIVS.ENISA
Kui teenistusest vabastamine toimub ka tseaja lõppedes, võib ajutine teenistuja tulemuslikult väita, et tal 
ei olnud võimalik oma sobivust tööülesannete täitmiseks p sühholoogilise ahistamise tõttu tõendada j a 
seetõttu on t ema poolt vaidlustatud otsuse aluseks o lev e basobivuse väide ekslik, ku na sellekohase 
otsuse puhul on j ärelikult tehtud ilmne hindamisviga.
Lisaks võib psühholoogilise ahistamise olemasolu arvesse võtta vee l siis, kui ahistamise põhjustaja on ka 
teenistusest vabastamise otsusele alla kir jutanud isik – v õi üks teenistusest vabastamise aluseks olevale 
katseaja aruandele alla kir jutanud isikutest –, et teha kindlaks, kas teenistusest vabastamise otsus on 
tehtud teenistujale kahju tekitamiseks ja kas see on j ärelikult tehtud võimu ku ritarvitades.
Seega võib seoses psühholoogilist ahistamist puudutava väitega, mis on e sitatud ka tseaja lõppedes 
tehtud teenistusest vabastamise otsuse vastu esitatud nõ uete põhjendamiseks, olla kõn ealuse otsuse 
puhul tehtud ilmne hindamisviga, ee lkõige seetõttu, et ahistatav teenistuja ei olnud suuteline 
tõendama, et ta on o ma töökohustuste täitmiseks sobiv. Võimu ku ritarvitamisele võib toetuda ka s iis, 
kui teenistusest vabastamise o tsus on t ehtud teenistuja isiksuse, väärikuse v õi füüsilise ja 
psühholoogilise terviklikkuse kahjustamiseks.
Lisaks on v õimalik, e t nende asjaolude alusel, millele psühholoogilise ahistamise tõendamiseks 
tuginetakse – e hkki n eid ei saa pe rsonalieeskirjade artikli 12a ko haselt sellistena määratleda – , saab 
kõigele vaatamata teha järelduse, et teenistusest vabastamise o tsuse p uhul on t ehtud ilmne 
hindamisviga või võimu ku ritarvitatud ning et otsus tuleb seega tühistada.
(vt punktid 68–73)
2. Kuigi Avaliku T eenistuse Kohtu ülesanne ei ole otsida j a kindlaks teha hagiavalduse lisades olevaid 
väiteid ja ar gumente, mida v õib lugeda h agi aluseks o levaks, ku na lisadel on ü ksnes tõenduslik ja 
abistav ülesanne, peab ko hus arvesse võtma kõ ik hageja esitatud argumendid ko htuistungil niivõrd, kui 
need ei ku juta endast uu t väidet, vaid h agiavalduses juba esitatud väidet põhjendavaid t äiendavaid 
asjaolusid.
(vt punkt 114)
Viited:
Esimese Astme K ohus: 14. detsember 2005 , ko htuasi T-209/01: Honeywell vs. ko misjon ( EKL 2005 , lk II-5527 , 
punkt 57).
3. Kuigi personalieeskirjade artiklis 24 on s ätestatud institutsiooni kohustus oma töötajaid aida ta ja 
aidata ametnikku s eoses igasuguse ründe või ähvardusega, mis tabab ametnikku t ema staatuse või 
ülesannete tõttu, ei tähenda a bistamiskohustus aga ametnike kai tsmist institutsiooni enda toimingute 
eest.
Ehkki pe rsonalieeskirjade ar tikli 24 s ätetes n ähakse e tte ü henduse institutsioonidele s iduv 
abistamiskohustus, rikuvad s eda ko hustust vaid n eed h aldusotsused, m ille sisu on n iisuguse 
kohustusega seotud, st otsused, millega abistamistaotlus tagasi lükatakse, või teatavatel erandlikel 
asjaoludel omal algatusel teenistuja abistamata jätmine.
Teenistusest vabastamise otsuse sisu ei kuu lu pe rsonalieeskirjade artikli 24 ko haldamisalasse ega ole 
seega nimetatud artiklis sätestatud abistamiskohustusega seotud. Niisiis ei saa teenistusest vabastamise 
otsuse vaidlustamiseks selle artikli sätete rikkumisele tulemuslikult viidata.
Järelikult juhul, kui ajutine teenistuja, kes leiab, et ülemus on t eda rünnanud või ähvarda nud, vaidlustab 
tema suhtes tehtud teenistusest vabastamise otsuse õiguspärasuse, peab mitte tõendama, et teenistusest 
vabastamise otsusega rikutakse personalieeskirjade artikli 24 sätteid, vaid t õendama, et on t ehtud ilmne
ECLI:EU:F:2010 :12 3KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-2/09
MENGHIVS.ENISA
 hindamisviga või võimu ku ritarvitatud. Seega võib teenistuja tulemuslikult muu h ulgas väita, et tema 
vastu suunatud rünnakute ja ähvarduste tõttu on t a oma ko hustusi rikkunud või ei ole olnud enam 
suuteline talle usaldatud tööülesandeid täitma ning et sellekohane ko hustuste rikkumine või võimetus 
oma tööülesandeid täita oli tema teenistusest vabastamise põhjuseks.
(vt punktid 128–131)
Viited:
Esimese A stme K ohus: 17. mai 2006 , ko htuasi T-95/04: Lavagnoli vs. ko misjon ( EKL A T 2006 , lk I-A-2-121 
ja II-A-2-569, punkt 141).
4. Personalieeskirjade artikli 22a lõikes 3 on s ätestatud, et ametnikule, kes on s ama artikli lõike 1 alusel 
edastanud teavet asjaolude ko hta, mille alusel võib eeldada v õimaliku e baseadusliku tegevuse olemasolu 
või olukordi, mis võivad e ndast kujutada E uroopa ühenduste ametnike ko hustuste jämedat rikkumist, 
„ei tee [institutsioon] kahju […], eeldusel et ametnik on käi tunud ausalt”. Seega tulenevalt asjaolust, et 
ajutise teenistuja suhtes tehtud ebasoodne otsus järgneb kr onoloogiliselt Euroopa Pettustevastase 
Ameti teavitamisele asjaomase teenistuja poolt, pe ab Avaliku T eenistuse Kohus juhul, kui ta vaatab 
läbi teenistusest vabastamise otsuse pe ale esitatud hagi, mille põhjenduseks on e sitatud võimu 
kuritarvitamist puudutav väide, asjaomast väidet eriti tähelepanelikult hindama. Sellele vaatamata ei 
paku n eed sätted ametnikule, ke s on pe rsonalieeskirjade ar tikli 22a lõike 1 alusel teavitanud 
asjaoludest, m ille alusel võib ee ldada e baseadusliku t egevuse olemasolu, kai tset iga tema huve 
kahjustada v õiva otsuse vastu, vaid ü ksnes nende otsuste vastu, mis on s ellise teavitamise tõttu tehtud.
(vt punktid 137–139)