ET Euroopa Liidu Teataja C 142/20

15. aprillil 2008 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Hispaania Kuningriik

(Kohtuasi C-153/08)

(2008/C 142/33)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: R. Lyal ja L. Lozano Palacios)

Kostja: Hispaania Kuningriik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et kuna Hispaania Kuningriik jättis jõusse maksualased õigusnormid, millega maksustatakse kõigist väljaspool Hispaania Kuningriiki korraldatud loteriidest, mängudest ja kihlvedudest saadud tulud, samas kui tulumaksust on vabastatud teatud Hispaania Kuningriigis korraldatud loteriidest, mängudest ja kihlvedudest saadud tulud, siis on Hispaania Kuningriik rikkunud ühenduse õigusest ja eeskätt EÜ artiklist 49 ja Euroopa majanduspiirkonna lepingu artiklist 36 tulenevaid kohustusi.

— mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Vastavalt Hispaania õigusnormidele on tulumaksust vabastatud tulu, mis on saadud selliste loteriide ja kihlvedude võitudest, mida korraldavad avalik-õiguslik äriühing Loterías y Apuestas del Estado ja autonoomsete piirkondade organid või üksused ning Hispaania Punane Rist (Cruz Roja Española) ja Hispaania Pimedate Organisatsioon (Organización Nacional de Ciegos Españoles). Siiski on tulu loteriidest, mängudest ja kihlvedudest, mille on korraldanud teised siseriiklikud ja välismaised organid, sh EL või EMP liikmesriikides asutatud organid, lisatud maksubaasile ja maksustatud astmelise tulumaksuga.

Komisjon viitab eeskätt kohtuotsustele Lindman (1) ja Safir (2), ja meenutab, et kohtupraktika kohaselt tuleb loteriide korraldamist lugeda asutamislepingu tähenduses „teenuste” osutamiseks. Kohtupraktika kohaselt keelab EÜ artikkel 49 ka igasugused piirangud ja takistused teenuste osutamise vabadusele, isegi kui neid kohaldatakse ühetaoliselt nii siseriiklikele kui ka teiste liikmesriikide teenuseosutajatele; ja välistab igasuguste siseriiklike õigusnormide kohaldamise, mille tagajärjel raskendatakse teenuste osutamist liikmesriikide vahel, võrreldes teenuste osutamisega pelgalt liikmesriigi sees. Hasartmängusektori eripärasid arvestades võimaldab kohtupraktika liikmesriikidel kohaldada teatud piiranguid, kui liikmesriik tõendab meetme sobilikkust ja proportsionaalsust ja seda, et tegu ei ole diskrimineeriva meetmega.

Komisjon leiab, et Hispaania õigusnormid on diskrimineerivad, kuna maksuvabastus on antud üksnes kindlalt määratletud üksustele, ning neid ei kohaldata teistest liikmesriikidest pärit üksustele, mis on erandit andvas Hispaania õigusnormis käsitletud üksustega sama laadi või taotlevad samu eesmärke. Seega, isegi kui Hispaania ametiasutused oleksid tõendanud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse raames, et vaidlusalused õigusnormid on sobilikud ja proportsionaalsed tarbijate ja sotsiaalse korra kaitse eesmärgiga — seda ei ole nad aga teinud — ei saaks kõnealuseid õigusnorme mingil juhul lugeda ühenduse õigusega kooskõlas olevaks, kuna need on igal juhul diskrimineerivad.

(1) Euroopa Kohtu 13. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-42/02: Lindman, EKL 2003, lk I-13519.

(2) Euroopa Kohtu 28. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-118/96: Safir, EKL 1998, lk I-1897.