2.

Kui vastus sellele küsimusele on eitav, siis millise osa eespool nimetatud õiguslikust regulatsioonist peaks liikmesriigi kohus jätma kohaldamata, et tagada liidu õiguse tõhus kohaldamine: 2.1. kriminaalmenetluse lõpetamine ühe kuu pikkuse tähtaja möödumisel või 2.2. eespool nimetatud rikkumiste klassifitseerimine „oluliste menetlusnormide rikkumisteks” või 2.3. vastavalt [punktile g)] tekkinud subjektiivse õiguse kaitse – kui esineb võimalus seda rikkumist kohtumenetluse raames tegelikult kõrvaldada? 2.1. Kas kriminaalmenetluse lõpetamist ette nägeva liikmesriigi õigusnormi kohaldamata jätmise otsuse tegemisel tuleb lähtuda sellest, et A) prokurörile määratakse „oluliste menetlusnormide rikkumiste” kõrvaldamiseks täiendav tähtaeg, mis on sama pikk nagu tähtaeg, mille jooksul puudus tal kaitsjast tulenevate takistuste tõttu objektiivne võimalus nimetatud rikkumisi kõrvaldada; B) punktist A lähtumise korral tuvastab kohus, et viidatud takistused on tekkinud „õiguse kuritarvitamise” tagajärjel; C) punkti A kõrvalejätmise korral tuvastab kohus, et liikmesriigi õigus pakub piisavaid tagatisi kohtueelse uurimismenetluse lõpuleviimiseks mõistliku tähtaja jooksul? 2.2. Kas otsus jätta eespool nimetatud rikkumised „oluliste menetlusnormide rikkumisteks” klassifitseerimata, kuigi seda näeb ette liikmesriigi õigus, on kooskõlas liidu õigusega, nimelt: A) Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiivi 2012/13/EL (1), milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet, artikli 6 lõikes 3 ette nähtud kaitsja õigus saada süüdistuse kohta üksikasjalikku teavet, oleks piisavalt tagatud, -1) kui asjaomane teave antakse pärast süüdistusakti tegelikku saatmist kohtusse, kuid enne seda, kui kohus süüdistusakti hindab, ning kui kaitsjale on antud täielik teave süüdistuse põhiliste asjaolude kohta enne süüdistusakti saatmist kohtusse (puudutab süüdistatavat Hristovit)? -2) kui vastus küsimusele 2.2.A)-1) on jaatav – kui asjaomane teave antakse pärast süüdistusakti tegelikku saatmist kohtusse, kuid enne seda, kui kohus süüdistusakti sisuliselt hindab, ja kaitsjale on osaline teave süüdistuse põhiliste asjaolude kohta antud enne süüdistusakti saatmist kohtusse, kusjuures teabe osaline esitamine tuleneb kaitsjaga seotud takistustest (puudutab süüdistatavaid Kolevit ja Kostadinovit)? -3) kui asjaomane teave on konkreetse altkäemaksu nõudmise episoodi osas vastuoluline (kord on märgitud, et altkäemaksu nõudis sõnaselgelt teine süüdistatav ja süüdistatav Hristov väljendas näogrimassiga oma rahulolematust selle üle, et tollikontrolli subjekt pakkus liiga väikest rahasummat, siis aga on märgitud, et süüdistatav Hristov nõudis sõnaselgelt ja konkreetselt altkäemaksu)? B) Kas direktiivi 2012/13 artikli 7 lõikes 3 sätestatud kaitsja õigus tutvuda kohtuasja materjalidega „hiljemalt süüdistuse asjaolude esitamisel kohtule” on põhikohtuasjas piisavalt tagatud, kui kaitsjale oli eelnevalt kättesaadavaks tehtud valdav osa kohtuasja materjalidest ja antud võimalus materjalidega tutvuda, kuid takistuste tõttu (haigestumine, ametialased kohustused) ja viidates liikmesriigi õigusele, mille kohaselt tuleb kohtuasja materjalidega tutvumise kutse saata vähemalt kolm päeva varem, jättis kaitsja selle võimaluse kasutamata? Kas pärast takistuste äralangemist tuleb kolmepäevast etteteatamistähtaega järgides anda kaitsjale teine võimalus? Kas tuleb uurida, kas nimetatud takistused olid objektiivselt olemas või kujutavad need endast õiguse kuritarvitamist? C) Kas direktiivi 2012/13 artikli 6 lõikes 3 ja artikli 7 lõikes 3 ette nähtud seaduslikul nõudel „hiljemalt süüdistuse asjaolude esitamisel kohtule” on sama tähendus mõlemas sättes? Milline tähendus on sellel nõudel – enne süüdistusakti tegelikku saatmist kohtusse või hiljemalt süüdistusakti saatmisel kohtusse või pärast süüdistusakti saatmist kohtusse, kuid enne, kui kohus võtab meetmeid süüdistusakti hindamiseks? D) Kas seaduslikul nõudel anda kaitsjale süüdistuse kohta teavet ja võimaldada tal kohtuasja materjalidega tutvuda, millest tulenevalt on tagatud „õiglane menetlus” ja võimalik on „tõhusalt kasutada kaitseõigust” vastavalt direktiivi 2012/13 artikli 6 lõikele 1 ja artikli 7 lõigetele 2 ja 3, on sama tähendus mõlemas sättes? Kas see nõue oleks täidetud, -1) kui üksikasjalik teave süüdistuse kohta antakse kaitsjale küll pärast süüdistusakti saatmist kohtusse, kuid veel enne seda, kui kohus võtab meetmeid süüdistusakti sisuliseks hindamiseks, ja kaitsjale antakse kaitse ettevalmistamiseks piisav tähtaeg? Eelnevalt oli antud süüdistuse kohta mittetäielikku ja osalist teavet. -2) kui kaitsja saaks juurdepääsu kohtuasja kõikidele materjalidele küll pärast süüdistusakti saatmist kohtusse, kuid veel enne seda, kui kohus võtab meetmeid süüdistusakti sisuliseks hindamiseks, ja kaitsjale antakse kaitse ettevalmistamiseks piisav tähtaeg? Eelnevalt oli kaitsjale kättesaadavaks tehtud valdav osa kohtuasja materjalidest. -3) kui kohus võtaks meetmeid, mis tagaksid kaitsjale, et kõik selgitused, mis ta esitab pärast süüdistusakti ja kohtuasja kõikide materjalidega tutvumist, on sama toimega nagu juhul, kui need oleksid prokurörile esitatud enne süüdistusakti saatmist kohtusse? E) Kas tagatud oleks „õiglane menetlus” vastavalt direktiivi 2012/13 artikli 6 lõigetele 1 ja 4 ning antud võimalus „tõhusalt kasutada kaitseõigust” vastavalt artikli 6 lõikele 1, kui kohus otsustaks alustada kohtumenetlust lõpliku süüdistuse asjas, mis on altkäemaksu nõudmise punktis vastuoluline, kuid annaks seejärel prokurörile võimaluse vastuolud kõrvaldada ning menetlusosalistele võimaluse kasutada täies ulatuses oma õigusi, mis oleksid neil olnud juhul, kui esitatud süüdistusakt selliseid vastuolusid ei oleks sisaldanud? F) Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiivi 2013/48/EL (2) [mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses ning õigust lasta teavitada vabaduse võtmisest kolmandat isikut ja suhelda vabaduse võtmise ajal kolmandate isikute ja konsulaarasutustega] artikli 3 lõikes 1 sätestatud õigus kasutada kaitsjat on piisavalt tagatud, kui kohtueelse uurimismenetluse ajal antakse advokaadile võimalus kohale ilmuda, et teha talle teatavaks esialgsed süüdistuse asjaolud ja võimaldada tal kohtuasja kõikide materjalidega täielikult tutvuda, kuid ametialaste kohustuste tõttu ja viidates liikmesriigi õigusele, mille kohaselt tuleb asjaomane kutse saata vähemalt kolm päeva varem, jättis ta kohale ilmumata? Kas pärast viidatud kohustuste äralangemist tuleb anda uus vähemalt kolmepäevane tähtaeg? Kas tuleb kontrollida, kas [ilmumata] jätmiseks oli õigustatud alus või kas on tegemist õiguse kuritarvitamisega? G) Kas juhul, kui direktiivi 2013/48 artikli 3 lõikes 1 sätestatud õigust kasutada kohtueelses uurimismenetluses kaitsjat rikutaks, mõjutaks see rikkumine „kaitseõiguste otstarbekat ja tõhusat kasutamist”, kui kohus teeks pärast süüdistusakti saatmist kohtusse advokaadile täielikult kättesaadavaks lõpliku ja üksikasjaliku süüdistusakti ning kohtuasja kõik materjalid ja võtaks seejärel meetmed, mis tagaksid advokaadile, et kõik selgitused, mis ta on esitanud pärast üksikasjaliku süüdistusakti ja kohtuasja kõikide materjalidega tutvumist, on sama toimega nagu juhul, kui need oleksid prokurörile esitatud enne süüdistusakti saatmist kohtusse? 2.3. Kas süüdistatud isikul tekkinud subjektiivne õigus kriminaalmenetluse lõpetamisele (eespool kirjeldatud tingimustel) on kooskõlas liidu õigusega, kuigi esineb võimalus „oluliste menetlusnormide rikkumist”, mida prokurör ei kõrvaldanud, täielikult kõrvaldada kohtu poolt kohtumenetluse raames võetavate meetmetega, millest tulenevalt oleks süüdistatud isiku õiguslik olukord lõppkokkuvõttes identne olukorraga, milles oleks isik olnud viidatud rikkumise õigeaegse kõrvaldamise korral?