Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Juurdepääs toimikule – Ulatus – Dokumendi esitamisest keeldumine – Tagajärjed

2. Konkurents – Kartellikokkulepped – Tõend – Komisjoni esitatud tõenditelt nõutav täpsuse tase

(EÜ artikli 81 lõige 1)

3. Konkurents – Kartellikokkulepped – Ettevõtja – Mõiste – Majandusüksus – Olemasolu, mida võib tuletada omavahel kooskõlas olevate tõendite kogumist – Emaettevõtja, kes ei oma tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis 100% osalust – Asjaolu, mis ei välista majandusüksuse olemasolu

(ELTL artikli 101 lõige 1)

4. Konkurents – Kartellikokkulepped – Kooskõlastatud tegevus – Rikkumise tõend – Tõendamiskoormis

(EÜ artikli 81 lõige 1)

5. Tühistamishagi – Vastuvõetavus – Füüsilised ja juriidilised isikud – Vastuväiteteatise adressaadiks olev ettevõtja, kes haldusmenetluses faktilisi ja õiguslikke asjaolusid ei ole vaidlustanud – Kaebeõiguse teostamise piiramine – Seaduslikkuse ja kaitseõiguste tagamise aluspõhimõtete rikkumine

(ELTL artiklid 101 ja 102 ning ELTL artikli 263 neljas lõik; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47 ja artikli 52 lõige 1)

6. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Äriühingute kontsern, mille eesotsas on mitu juriidilist isikut

(EÜ artikkel 81)

Summary

1. Kaitseõiguste põhimõttest tulenev õigus tutvuda toimikuga tähendab, et komisjon peab konkurentsieeskirjade kohaldamist puudutavas haldusmenetluses võimaldama asjaomasel ettevõtjal põhjalikult uurida kõiki uurimistoimikus olevaid dokumente, mis võivad omada tähtsust tema kaitse seisukohast. See hõlmab nii süüstavaid kui ka õigustavaid dokumente, välja arvatud teiste ettevõtjate ärisaladused, komisjoni sisedokumendid ja muud salajased andmed.

Vaatamata sellele kujutab dokumendi edastamata jätmine endast kaitseõiguste rikkumist üksnes siis, kui asjaomane ettevõtja tõendab esiteks, et komisjon tugines rikkumise olemasolu puudutava etteheite kinnitamiseks sellele dokumendile, ja teiseks, et seda etteheidet saab tõendada üksnes nimetatud dokumendile viidates. Eelkõige peab asjaomane ettevõtja tõendama, et otsuses komisjoni tehtud järeldus oleks olnud erinev, kui süüstava tõendina oleks tulnud välistada edastamata dokument, millele komisjon ettevõtjat süüdistades tugines. Seevastu õigustava dokumendi edastamata jätmise osas peab asjaomane ettevõtja üksnes tõendama, et andmete avaldamata jätmine võis mõjutada menetluse käiku ning komisjoni otsuse sisu tema kahjuks, kuna ta oleks saanud välja tuua asjaolud, mis ei olnud kooskõlas komisjoni poolt tehtud järeldustega.

(vt punktid 13, 22 ja 23)

2. EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise olemasolu tuvastamiseks on vaja, et komisjon esitaks usutavaid, täpseid ja kooskõlas olevaid tõendeid. Siiski ei pea iga komisjoni esitatud tõend tingimata vastama neile kriteeriumidele seoses rikkumise iga elemendiga. Piisab, kui nimetatud institutsiooni esitatud tõendite kogum, mida hinnatakse tervikuna, vastab sellele nõudele.

Isegi kui eeldada, et ükski asjaomase rikkumise osa ei kujuta eraldi käsitletuna endast EÜ artikli 81 lõikega 1 keelatud kokkulepet või kooskõlastatud tegevust, ei tähenda selline järeldus, et nende osade kogum ei võiks endast sellist kokkulepet või tegevust kujutada.

Kuna keeld osaleda konkurentsivastastes tegevustes ja kokkulepetes ning sanktsioonid, mis rikkujatele võidakse määrata, on üldtuntud, siis on tavapärane, et selliseid toiminguid ja kokkuleppeid sisaldav tegevus toimub varjatult, et kohtumisi korraldatakse salaja ja enamasti kolmandas riigis ning et seonduvat dokumentatsiooni on võimalikult vähe. Isegi kui komisjon avastab ettevõtjatevahelist õigusvastast kontakti otseselt tõendavad dokumendid, nagu kohtumise protokoll, on need tavaliselt üksnes katkendlikud ja korrapäratud, mistõttu on sageli vaja teatud üksikasjad tuletamise teel taastada. Enamikul juhtudest tuleb konkurentsivastane tegevus või kokkulepe tuletada teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest tõenditest, mis koostoimes ning muu ühtse selgituse puudumisel võivad moodustada tõendi konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

(vt punktid 47–49)

3. Liidu konkurentsiõigus on suunatud ettevõtjate tegevusele. Ettevõtja mõiste hõlmab mis tahes majandustegevusega tegelevat üksust, sõltumata selle üksuse õiguslikust vormist ja rahastamisviisist. Ettevõtja mõistet tuleb selles kontekstis mõista majandusüksusena isegi siis, kui õiguslikult koosneb see majandusüksus mitmest füüsilisest või juriidilisest isikust. Majandusüksuse olemasolu saab seega tuletada ühtsete tõendite kogumist, isegi kui ükski neist tõenditest ei ole eraldi käsitletuna piisav, et tõendada sellise üksuse olemasolu.

Asjaolu, et emaettevõtja ei oma tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis 100% osalust, ei välista majandusüksuse võimalikku olemasolu konkurentsiõiguse tähenduses.

(vt punktid 64, 65, 82)

4. See pool või asutus, kes väidab, et rikutud on konkurentsinorme, on kohustatud seda ka tõendama, ning see ettevõtja või ettevõtjate ühendus, kes esitab kaitseväite nende normide rikkumise tuvastamise vastu, peab tõendama, et tingimused selle kaitseväite kohaldamiseks on täidetud, nii et kõnealune asutus peab seega tuginema muudele tõenditele. Kuigi seadusest tulenev tõendamiskoormis lasub nende põhimõtete kohaselt kas komisjonil või asjaomasel ettevõtjal või ettevõtjate ühendusel, võivad ühe poole esitatud faktilised asjaolud kohustada teist poolt esitama selgitust või põhjendust, ilma milleta võib järeldada, et tõendamiskoormis on täidetud.

(vt punkt 80)

5. Konkurentsieeskirjade kohaldamise osas ei kohusta ükski liidu õigusnorm vastuväiteteatise adressaati vaidlustama selle erinevaid faktilisi või õiguslikke elemente haldusmenetluses ilma võimaluseta seda teha hiljem kohtumenetluses. Kuigi see, kui ettevõtja võtab faktilise või õigusliku asjaolu komisjoni haldusmenetluses otseselt või kaudselt omaks, võib olla täiendav tõend hagi põhjendatuse hindamisel, ei piira see Üldkohtusse hagi esitamise õiguse kasutamist ennast, mis füüsilisele või juriidilisele isikule on antud ELTL artikli 263 neljanda lõiguga.

Kui selleks ei ole õiguslikku alust otseselt ette nähtud, on selline piirang vastuolus seaduslikkuse ja kaitseõiguste tagamise aluspõhimõtetega. Lisaks tagab õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele Euroopa Liidu põhiõiguste harta – mis vastavalt ELL artikli 6 lõike 1 esimesele lõigule on samaväärse õigusjõuga kui asutamislepingud – artikkel 47. Harta artikli 52 lõike 1 kohaselt tohib hartaga tunnustatud õiguste ja vabaduste teostamist piirata ainult seadusega.

(vt punktid 89–91)

6. Hindamaks konkurentsiõiguse normide rikkumise menetluses, kas äriühing määrab oma tegevuse turul kindlaks iseseisvalt, tuleb arvesse võtta kogu asjakohast teavet majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta, mis seovad seda äriühingut sama kontserni äriühinguga, keda peetakse selle kontserni tegevuse eest vastutavaks, ja mis võivad sõltuvalt olukorrast muutuda, ja seega ei ole nende loetelu ammendav.

Kui äriühingute kontserni eesotsas on mitu juriidilist isikut, ei tee komisjon hindamisviga, pidades ühte neist äriühinguist ainsana vastutavaks selle kontserni äriühingute tegevuse eest, kes üheskoos moodustavad majandusüksuse. Asjaolu, et kontserni eesotsas ei ole ühte juriidilist isikut, ei tähenda seda, et üks äriühing ei oleks selle kontserni tegevuse eest vastutav. Äriühingute kontserni enda õiguslik struktuur, mida iseloomustab ühe juriidilise isiku puudumine kontserni eesotsas, ei ole määrav, kui see struktuur ei peegelda nimetatud kontserni tegelikku toimimist ja ülesehitust. Iseäranis ei muuda kontserni eesotsas asuva kahe äriühingu vaheliste õiguslike alluvussuhete puudumine järeldust, mille kohaselt tuleb kontserni tegevuse eest pidada vastutavaks ühte nendest kahest äriühingust, kui tegelikult ei määra teine äriühing oma tegevust asjaomasel turul kindlaks iseseisvalt.

(vt punktid 95, 98–100, 107–109)