EÜ artiklist 225, Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimesest lõigust ja Euroopa Kohtu kodukorra artikli 112 lõike 1 punktist c tuleneb, et apellatsioonkaebuses näidatakse täpselt otsuse või määruse, mille tühistamist taotletakse, kritiseeritavad osad, samuti seda taotlust konkreetselt toetavad õiguslikud argumendid.

Kui pool saaks väiteid, mida ta ei ole esitanud Esimese Astme Kohtus, esitada esmakordselt Euroopa Kohtus, tähendaks see seda, et tal oleks võimalik Esimese Astme Kohtus arutatud asjaga võrreldes laiendada kohtuasja ulatust Euroopa Kohtus, kellel on apellatsioonimenetluses piiratud pädevus. Apellatsioonimenetluses piirdub Euroopa Kohtu pädevus Esimese Astme Kohtus arutatud väidetele antud õigusliku hinnangu kontrollimisega.

Sellest järeldub, et EL lepingu VI jaotises ei ole kahju hüvitamise hagi esitamise võimalust ette nähtud. Nõukogu deklaratsioon kahju hüvitamise nõudmise õiguse kohta, mida on nimetatud mõne Euroopa Liidu õigusakti vastuvõtmise protokolli lisas, ei ole piisav selleks, et luua õiguslik alus, mida ei ole ette nähtud kohaldatavates õigusaktides, ega seega ka Euroopa Kohtule selles osas pädevuse andmiseks.

EL artiklist 46 tuleneb, et EÜ asutamislepingu ja Euratomi asutamislepingu sätteid, mis käsitlevad Euroopa Ühenduste Kohtu volitusi, kohaldatakse EL lepingu VI jaotise suhtes ainult artiklis 35 sätestatud tingimuste alusel. Viimati nimetatud artikkel ei anna Euroopa Kohtule pädevust mis tahes kahju hüvitamise hagi läbivaatamiseks. Pealegi ei ole EL lepingu artikli 41 lõikes 1 loetletud EÜ asutamislepingu artiklite hulgas, mida kohaldatakse EL lepingu VI jaotises nimetatud valdkondadega seotud sätete puhul, mainitud EÜ artikli 288 teist lõiku, mille kohaselt ühendus heastab kõik oma institutsioonide või oma teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele, ega EÜ artiklit 235, mille kohaselt kuuluvad Euroopa Kohtu pädevusse vaidlused, mis on seotud kahjude hüvitamisega EÜ artikli 288 teise lõigu põhjal.

Euroopa Liidu puhul loodi asutamislepingutega õiguskaitsevahendite süsteem, kus Euroopa Kohtu pädevus EL artikli 35 alusel on EÜ asutamislepingu VI jaotise raames väiksema ulatusega kui EÜ asutamislepingus sätestatud pädevus. Kuigi võidakse ette näha ka teistsugune õiguskaitsevahendite süsteem, eelkõige lepinguvälise vastutuse kord, kui see, mis on kehtestatud asutamislepingutega, kuulub praegu kehtiva süsteemi ümberkorraldamine sel juhul EL artikli 48 kohaselt liikmesriikide pädevusse.

Hagejad, kes soovivad kohtus vaidlustada EL artikli 34 alusel vastu võetud ühise seisukoha õiguspärasust, ei ole sellegipoolest igasugusest kohtulikust kaitsest ilma jäetud. Kuna EL artikli 35 lõikes 1 ei ole liikmesriikide jaoks ette nähtud võimalust küsida Euroopa Kohtult eelotsust ühise seisukoha kohta, vaid üksnes seoses artikli 35 lõikes 1 loetletud õigusaktidega, on sellega tahetud öelda, et sellise eelotsusetaotluse võib esitada kõigi nõukogu poolt vastu võetud aktide osas, mis tekitavad kolmandatele isikutele õiguslikke tagajärgi. Kuna menetluses, mille alusel Euroopa Kohus eelotsusetaotluste üle otsustab, on tagatud õigusnormidest kinnipidamine asutamislepingu tõlgendamisel ja kohaldamisel, siis on EL artikli 35 lõike 1 kitsendav tõlgendamine selle eesmärgiga vastuolus. Seega peab olema võimalus küsida Euroopa Kohtult eelotsust seonduvalt kõigi nõukogu poolt vastu võetud aktidega, mis tekitavad tagajärgi kolmandatele isikutele, ja seda sõltumata nende laadist ja vormist. Siit järeldub, et sellist ühist seisukohta, mille ulatus selle sisust tulenevalt ületab EL lepinguga seda tüüpi aktidele ettenähtud ulatuse, peab saama esitada Euroopa Kohtule kontrollimiseks. Seega võib siseriiklik kohus, kellele on esitatud hagi, milles on muu hulgas tõstatatud küsimus EL artikli 34 alusel vastu võetud ühise seisukoha kehtivuse või tõlgendamise kohta, ning kel on tõsine kahtlus, kas see ühine seisukoht tekitab kolmandatele isikutele tegelikke õiguslikke tagajärgi, küsida Euroopa Kohtult eelotsust EL artiklis 35 sätestatud tingimustel. Seega peab Euroopa Kohus vajaduse korral nentima, et ühine seisukoht tekitab kolmandatele isikutele õiguslikke tagajärgi, määratlema selle tegeliku vormi ning tegema eelotsuse.

Euroopa Kohus on ühtlasi pädev kontrollima selliste aktide õiguspärasust ka juhul, kui liikmesriik või komisjon on esitanud hagi EL artikli 35 lõikes 6 sätestatud tingimustel.

Liikmesriigid, eelkõige liikmesriikide kohtud on kohustatud tõlgendama ja kohaldama hagi esitamisega seotud siseriiklikke menetlusnorme viisil, mis võimaldab füüsilistel ja juriidilistel isikutel kohtus vaidlustada iga nende suhtes tehtud siseriiklikku otsust või muud abinõu, mis on vastu võetud mõne neid mõjutava Euroopa Liidu akti väljatöötamiseks või täitmiseks, ning vajaduse korral nõuda tekkinud kahju hüvitamist.

(vt punktid 50, 51, 53–56)