Kohtuasi C-671/15

Président de l’Autorité de la concurrence

versus

Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) jt

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour de cassation (Prantsusmaa))

Eelotsusetaotlus – Ühine põllumajanduspoliitika – ELTL artikkel 42 – Määrus (EÜ) nr 2200/96 – Määrus (EÜ) nr 1182/2007 – Määrus (EÜ) nr 1234/2007 – Konkurentsivastane tegevus – ELTL artikkel 101 – Määrus nr 26 – Määrus (EÜ) nr 1184/2006 – Tootjaorganisatsioonid – Tootjaorganisatsioonide liidud – Nende organisatsioonide ja liitude ülesanded – Minimaalsete müügihindade kindlaksmääramine – Turuleviidavate koguste kooskõlastamine – Strateegilise teabe vahetamine – Prantsusmaa endiiviaturg

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (suurkoda) 14. novembri 2017. aasta otsus

(ELTL artikli 101 lõige 1; nõukogu määrus nr 1234/2007, muudetud määrusega nr 491/2009, artikli 122 esimese lõike punkt c ja artikli 125b lõike 1 punkt c)

Põllumajandus–Ühine turukorraldus–Puu- ja köögiviljad–Tootjaorganisatsioonid–Tegevuse konkurentsieeskirjade alt väljajätmine–Piirid–Kohaldatavus tegevuse suhtes, milles on kokku leppinud erinevad tootjaorganisatsioonid või mille on ellu viinud üksus, mida liikmesriik ei ole tunnustanud–Puudumine

ELTL artiklis 42 on märgitud, et konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid kohaldatakse põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult selles ulatuses, nagu Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu artikli 43 lõike 2 raames ning vastavalt seal ette nähtud menetlusele määravad, võttes arvesse artiklis 39 seatud eesmärke. ELTL artikli 43 lõikes 2 on selle kohta ette nähtud, et parlament ja nõukogu võtavad muu hulgas vastu ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks vajalikud sätted. Seega selleks, et saavutada ühise põllumajanduspoliitika kehtestamise ja moonutamata konkurentsi korra kehtestamise eesmärgid, tunnustab ELTL artikkel 42 ühise põllumajanduspoliitika esimust aluslepingu konkurentsivaldkonna eesmärkide suhtes ning liidu seadusandja õigust otsustada, mil määral on konkurentsieeskirjad kohaldatavad põllumajandussektoris (vt selle kohta kohtuotsused, 5.10.1994, Saksamaa vs. nõukogu, C‑280/93, EU:C:1994:367, punkt 61, ning 12.12.2002, Prantsusmaa vs. komisjon, C‑456/00, EU:C:2002:753, punkt 33). Sellest tuleneb, nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 51 ja 56, et liidu seadusandja sellise sekkumise eesmärk ei ole mitte kehtestada ELTL artikli 101 lõikes 1 ja artiklis 102 osutatud tegevuse keelu erandid või põhjendused, vaid jätta nende sätete kohaldamisalast välja tegevus, mis kuuluks nende kohaldamisalasse, kui see toimuks muus sektoris kui ühise põllumajanduspoliitika sektor. (vt punktid 36–38)

Olgu märgitud, et määruse nr 1234/2007 artikli 122 esimese lõigu kohaselt, mis järgnes määruse nr 2200/96 artikli 11 lõikele 1, ning määruse nr 1234/2007 artikli 125c kohaselt on puu- ja köögiviljasektoris tegutseva tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu ülesanne tagada tootmise kavandamine ja kohandamine vastavalt nõudlusele, eriti seoses kvaliteedi ja kvantiteediga, pakkumise koondamine ja liikmete toodete turustamine ning tootmiskulude optimeerimine ja omahindade tasakaalustamine. Nendes sätetes nimetatud eesmärkide saavutamiseks võib aga tootjaorganisatsioonil või tootjaorganisatsioonide liidul olla vaja kasutada teistsuguseid vahendeid kui turgude tavapärast toimimist valitsevad vahendid, eelkõige teatavaid põllumajandustootjatevahelisi koordineerimis- ja kooskõlastusvorme. Seega, et mitte jätta tootjaorganisatsioone ja tootjaorganisatsioonide liite ilma vahenditest, mis võimaldavad neil saavutada eesmärgid, mis on neile usaldatud selle turu ühise korraldamise raames, kus nad osalevad ja – nagu meenutatud määruse nr 2200/96 põhjenduses 7 – mille põhilised osad nad on, ning et järelikult vältida puu- ja köögiviljasektoris turgude ühist korraldust reguleerivate määruste kasuliku mõju kahtluse alla seadmist, peab nende üksuste tegevus, mis on vajalik nendest ühe või mitme eesmärgi saavutamiseks, jääma välja muu hulgas ELTL artikli 101 lõikes 1 ette nähtud kartellikokkulepete keelu alt. Sellest tuleneb, et kõnealuses sektoris ei piirdu ELTL artikli 101 lõike 1 kohaldamatuse juhtumid mitte ainult määruse nr 1234/2007 artiklites 176 ja 176a osutatud tegevusega, vaid hõlmavad ka eelmises punktis mainitud tegevust. (vt punktid 42–45)

Sellest tuleneb, et liidu konkurentsieeskirjade kohaldamatus, mida põhjendab asjaolu, et asjaomane tegevus on vajalik asjaomase turu ühise korralduse ühe või mitme eesmärgi saavutamiseks, eeldab, et tegevuse viib ellu kooskõlas selle turu ühist korraldust käsitlevate õigusnormidega selleks volitatud üksus ning järelikult üksus, mida liikmesriik on tunnustanud. ELTL artikli 101 lõikes 1 osutatud tegevuse keelu alt ei saa seega välja jääda tegevus, mis on ellu viidud sellise üksuse raames, mida liikmesriik ei ole tunnustanud, et saavutada üks neist eesmärkidest. Tootjaorganisatsioonide ja tootjaorganisatsioonide liitude tegevuse rakendamisega seoses on oluline märkida, et selline tegevus peab jääma üheainsa tootjaorganisatsiooni või üheainsa tootjaorganisatsiooni liidu piiresse. Nimelt, eelkõige määruse nr 1234/2007 artikli 122 esimese lõigu punkti c alapunkti ii ja artikli 125b artikli 1 punkti c kohaselt saab ülesanne tagada tootmise kavandamine, pakkumise koondamine ja turustamine ning tootmiskulude optimeerimine ja omahindade tasakaalustamine, mis võidakse asjaomase turu ühist korraldust käsitlevate õigusnormidega usaldada tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsioonide liidule, olla seotud ainult asjaomase tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu oma liikmete toodete tootmise ja turustamisega. Niisiis võivad need ülesanded teatavaid koordineerimis- või kooskõlastamisvorme põhjendada vaid liikmesriigi poolt tunnustatud sama tootjaorganisatsiooni või sama tootjaorganisatsioonide liidu liikmete vahel. Järelikult lähevad kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus, milles on kokku lepitud mitte ühe tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsiooni liidu piires, vaid tootjaorganisatsioonide või tootjaorganisatsioonide liitude vahel, kaugemale sellest, mis on nende ülesannete täitmiseks vajalik. (vt punktid 53, 54, 56–58)

Käesoleva kohtuotsuse punktides 42 ja 61 mainitud eesmärkidega seoses tuleb märkida, et eesmärk tagada tootmise kavandamine ja kohandamine vastavalt nõudlusele ning pakkumise koondamine ja liikmete toodete turustamine ning omahindade tasakaalustamine eeldab tingimata strateegilise teabe vahetamist asjaomase tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu liikmetest üksiktootjate vahel muu hulgas selleks, et teada saada nende tootmise aspekte. Seega võib strateegilise teabe vahetamine sama tootjaorganisatsiooni või sama tootjaorganisatsioonide liidu tootjate vahel olla proportsionaalne, kui seda tegelikult tehakse sellele tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsiooni liidule antud eesmärgi või eesmärkide saavutamiseks ning kui see piirdub selleks rangelt vajaliku teabega. Eesmärk tasakaalustada omahinnad, et tagada põllumajandustootjatele rahuldav elatustase, võib samuti põhjendada turuleviidavate põllumajandustoodete mahu koordineerimist sama tootjaorganisatsiooni või sama tootjaorganisatsioonide liidu liikmetest tootjate vahel, nagu nähtub määruse nr 2200/96 põhjendusest 16 ning sekkumiskordadest, mille toimimispõhimõte on kehtestatud selle määruse artiklis 23 ja mida on muudetud määruse nr 1234/2007 artikli 103c lõike 2 punktis a. Lisaks võib eesmärk pakkumist koondada, et tugevdada tootjate positsiooni, arvestades üha kontsentreeritumat nõudlust, samuti põhjendada põllumajanduse üksiktootjate teatavat hinnapoliitika koordineerimise vormi tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu raames. Nii on see eelkõige juhul, kui asjaomasele tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsioonide liidule on liikmed usaldanud nende kogutoodangu turustamise, nagu on nõutud määruse nr 1234/2007 artikli 125a lõike 1 punktis c koosmõjus selle määruse artikliga 125c, välja arvatud erijuhud. Seevastu ei saa tootjaorganisatsioonis või tootjaorganisatsioonide liidus minimaalsete müügihindade kollektiivset kindlaksmääramist – kui neile asjaomase turu ühise korralduse raames antud ülesannete täitmisel vajalikku tegevust – lugeda proportsionaalseks eesmärgiga reguleerida hindu või koondada pakkumist, kui see ei võimalda tootjatel, kes määruse nr 1234/2007 artikli 125a lõikes 2 silmas peetud juhtudel ise oma toodangu realiseerivad, kohaldada nendest miinimumhindadest madalamat hinda, kuna selle tagajärjel nõrgestatakse konkurentsi, mis on põllumajandustoodete turgudel juba niigi piiratud eelkõige seetõttu, et tootjatel on oma pakkumise koondamiseks lubatud koonduda tootjaorganisatsioonidesse ja tootjaorganisatsioonide liitudesse. (vt punktid 63–66)