Kohtuasi C‑599/13

Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

versus

Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Raad van State (Madalmaad))

„Eelotsusetaotlus — Euroopa Liidu finantshuvide kaitse — Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 — Artikkel 4 — Liidu üldeelarve — Määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 — Artikli 53b lõige 2 — Otsus 2004/904/EÜ — Euroopa Pagulasfond ajavahemikuks 2005–2010 — Artikli 25 lõige 2 — Eeskirjade eiramise korral toetuse tagasinõudmiskohustuse õiguslik alus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 18. detsember 2014

Euroopa Liidu eelarve — Finantsmäärus — Eelarve täitmine — Koostöös täitmine — Liikmesriikide kohustus võtta meetmeid liidu finantshuvide kaitseks — Määruse nr 1605/2002 artikli 53b lõige 2 — Õiguslik alus otsusele, millega siseriiklik asutus toetuse saaja kahjuks muudab Euroopa Pagulasfondist antud toetuse summat ja määrab osa toetussumma tagasinõudmise — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtete järgimine — Siseriikliku kohtu hinnang

(Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 53b lõike 2 algus ja punkt c)

Määruse nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, artikli 53b lõike 2 algust ja punkti c tuleb tõlgendada nii, et kui siseriiklikus õiguses õiguslik alus puudub, siis tuleneb sellest sättest õiguslik alus otsusele, millega siseriiklik asutus Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide koostöös eelarve täitmise raames toetuse saaja kahjuks muudab Euroopa Pagulasfondist antud toetuse summat ja määrab toetuse saajalt osa toetussumma tagasinõudmise. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab nii toetusesaaja kui liikmesriigi ametiasutuse tegevust arvestades kaaluma, kas tagasimaksmise nõude puhul on kinni peetud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtetest sellistena, nagu neid käsitatakse liidu õiguses.

Nimelt reguleerib määruse nr 1605/2002 artikkel 53b liidu üldeelarve täitmist komisjoni ja liikmesriikide koostöös. Selle artikli lõike 1 kohaselt delegeeritakse siis, kui komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega selle määruse artikli 53 lõike 1 punkti b tähenduses, eelarve täitmisülesanded liikmesriikidele.

Määruse nr 1605/2002 artikli 53b lõike 2 algus ja punkt c näevad omakorda ette, et liikmesriigid võtavad kõik õiguslikud, regulatiivsed, haldus- või muud meetmed, mis on vajalikud ühenduse finantshuvide kaitseks, eelkõige nõudes tagasi valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid ja rikkumiste või vigade tagajärjel minetatud vahendid.

Selle määruse artikli 53b lõike 2 alguse ja punkti c ühetähenduslikku ja tingimusteta sõnastust ei saa tõlgendada nii, et see jätab liikmesriigile kaalutlusõiguse otsustamisel, kas eeskirjade tuvastatud eiramise korral tuleb teha finantskorrektsioon või mitte.

Kui liidu seadusandja otsustas võtta vastu määruse nr 1605/2002 artikli 53b, siis oli ta kavatsus kehtestada üldregulatsiooni tasandil liikmesriikide kohustus komisjoniga koostöös eelarvet täites teha finantskorrektsioone, eelkõige nõudes tagasi kuritarvituse või hooletuse tagajärjel minetatud vahendid, ilma et selleks oleks vaja siseriiklikus õiguses kehtestatud volitusnormi ja samuti ilma, et oleks tingimata vaja konkreetset valdkonda reguleerivaid sätteid.

Järelikult on selle määruse artikli 53b lõike 2 sissejuhatav lauseosa õiguslik alus selleks, et muuta toetust selle saaja kahjuks, juhul kui muutmise eesmärk on liidu finantshuvide kaitse. Samuti on selle sätte punkt c õiguslik alus, võtmaks meetmeid eeskirjade rikkumise või vigade tagajärjel alusetult makstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmiseks.

(vt punktid 41, 42, 45, 46, 49, 55 ja resolutsioon)