ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjuste kontrollimisel peab käsitlema iga kaupa või teenust, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotletakse. Kui sama keeldumispõhjus esitatakse kaupade või teenuste kategooria või rühma suhtes, võib esitada üldise põhjenduse, mis hõlmab kõiki asjaomaseid kaupu või teenuseid. Sellegipoolest hõlmab see võimalus vaid neid kaupu ja teenuseid, mille vahel on piisavalt otsene ja konkreetne seos, nii et need moodustavad kõnealuste kaupade või teenuste piisavalt ühtse kategooria või rühma. Niisuguse homogeensuse tuvastamiseks ei ole piisav üksnes asjaolu, et kõnealused kaubad või teenused kuuluvad Nizza kokkuleppe samasse klassi, sest neisse klassidesse kuuluvad sageli väga erinevad kaubad või teenused, mille vahel ei ole tingimata piisavalt otsest ja konkreetset seost. Kaupade või teenuste homogeensust hinnatakse asjaomase kaubamärgi taotluse suhtes esitatud konkreetset keeldumispõhjust arvestades ja on võimalik esitada üldine põhjendus nende kaupade või teenuste kohta, mille vahel on piisavalt otsene ja kindel seos, nii et need moodustavad piisavalt ühtse kategooria, millest tulenevalt kõik kõnealuse otsuse põhjendustes sisalduvad faktilised ja õiguslikud kaalutlused selgitavad piisavalt arutluskäiku iga sellesse kategooriasse kuuluva kauba ja teenuse osas ja neid faktilisi ja õiguslikke kaalutlusi võib kohaldada kõigi asjaomaste kaupade ja teenuste suhtes ühte moodi.

(vt punktid 15–18)
Komisjoni otsused vastavuskontrolli alal tehakse kokkuvõtva aruande ning komisjoni ja puudutatud liikmesriigi vahelise kirjavahetuse alusel. Selles vastavusotsuste väljatöötamise spetsiifilises kontekstis tuleb otsus lugeda piisavalt põhjendatuks, kui adressaadiks olev riik on selle otsuse väljatöötamise menetlusse olnud tihedalt kaasatud ja ta on teadlik kaalutlustest, mille alusel komisjon pidas vajalikuks vaidlusalused summad fondide rahastamisest välja jätta. Eelneva alusel tuleb teha järeldus, et komisjoni kohustust põhjendada oma keeldumist mitte hinnata tuvastatud puuduste finantstagajärgi, nagu tegi selleks ettepaneku asjaomane liikmesriik, tuleb hinnata komisjoni lõplikule otsusele eelnenud võistlevas menetluses poolte arutluskäiku ning argumentide edasiarendamist silmas pidades, kui selle menetluse eesmärk on asjaomase liikmesriigi esitatud teabe alusel saavutada kokkulepe finantskorrektsiooni määra üle või kui kokkulepet ei saavutata, siis poolte seisukohtade omavaheline kooskõlastamine vastavalt määruse nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta artikli 52 lõikele 3.

Lisaks on komisjonil kohustus põhjendada üksnes nendest hindamise osistest keeldumist, mille liikmesriigi pädev ametivõim on haldusmenetluse käigus esitanud piisavalt täpselt. Kui komisjoni kohustuseks on tõendada põllumajandusturu ühise korralduse eeskirjade rikkumist, siis juhul, kui see rikkumine on tõendatud, on liikmesriigil vajaduse korral kohustus tõendada, et komisjon on oma finantsjäreldustes eksinud. Liikmesriik peab sellisel juhul esitama detailse ja võimalikult kompleksse tõendusmaterjali oma arvutuste kohta ja vajaduse korral tõendama komisjoni arvutuste ebatäpsust. Tuvastatud puuduste finantstagajärgedega seotud tõendamiskoormise niisugust jaotust selgitab asjaolu, et Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) rahastamist haldavad peamiselt liikmesriikide ametiasutused, kes on kohustatud tagama liidu eeskirjade range järgimise, ja see põhineb liikmesriikide ja liidu ametiasutuste vastastikusel usaldusel. Üksnes liikmesriigil on võimalik teada ja täpselt välja selgitada EAGFi ja EAFRD arvete töötlemiseks vajalikke andmeid, kuna komisjon ei asu piisavalt lähedal, et tal oleks võimalik saada ettevõtjatelt talle vajalikke andmeid.

(vt punktid 45–48)
4.

Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Teenuste riigihankemenetluses tehtud otsus lükata pakkumus tagasi – Tagasilükkamine, mille põhjuseks on asjaolu, et pakkumuse maksumus on põhjendamatult madal – Otsust põhistavate selgituste puudumine – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 296; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 966/2012, artikli 113 lõige 2; komisjoni määrus nr 1268/2012, artikli 151 lõige 1 ja artikli 161 lõige 2) (vt punktid 40, 47 ja 49–51)
9.

Ametnike hagid – Väited – Väide, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet – Viitamine väidetavale diskrimineerimisele, mis tuleneb sellest, et institutsioonid võtavad erineva korra alusel meetmeid, mis jäävad neile selles osas antud kaalutlusruumi piiridesse – Rahuldamata jätmine (Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91) (vt punkt 187)
Välja arvatud selles sättes konkreetselt ette nähtud juhtumitel või kui see johtub ELL artikli 4 lõikes 3 ette nähtud lojaalse koostöö kohustuse nõuetest, jäävad liikmesriikide ametiasutuste käsutuses olevate dokumentide kohta – sealhulgas nende dokumentide kohta, mis on pärit liidu institutsioonidelt – esitatud teabenõuded kõnealuste liikmesriigi ametiasutuste suhtes kohaldatavate riigisiseste eeskirjade kohaldamisalasse, ilma et määruse nr 1049/2001 sätted oleksid kohaldatavad viimaste asemel.

Ei ole ühtegi sellist õiguslikku alust, mis võimaldaks asuda seisukohale, et liidu institutsioon on seotud liikmesriigi otsusega edastada määruse nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) artikli 5 alusel talle selliste dokumentide kohta esitatud teabenõue, mis ei ole pärit institutsioonilt, kuivõrd selle artikli kohaldamise tingimused ei ole täidetud. Seega, ehkki võib tõepoolest asuda seisukohale, et liikmesriigi otsus edastada talle esitatud teabenõue on siduv selles mõttes, et institutsioon ei saa jätta seda tähelepanuta, ei saa siiski asuda seisukohale, et ainuüksi sellisest edastamisest piisab institutsioonile pädevuse andmiseks sisulise otsuse tegemiseks, see tähendab taotletud dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumiseks või selle võimaldamiseks.

Lojaalse koostöö põhimõte, millele on viidatud määruse nr 1049/2001 põhjenduses 15 kui institutsioonide ja liikmesriikide vahelisi suhteid reguleerivale põhimõttele, ei saa pealegi üksinda olla aluseks liidu institutsiooni pädevusele vaadata läbi teabenõue, kui määruses nr 1049/2001 ei ole selleks mingit õiguslikku alust ette nähtud.

(vt punktid 44 ja 53)
ELTL artikli 263 esimesest lõigust ja ELTL artikli 275 teisest lõigust nähtub, et kuigi liidu kohus on pädev kontrollima liidu institutsioonide aktide seaduslikkust, sealhulgas füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes nõukogu poolt vastuvõetud piiravaid meetmeid sätestavate otsuste seaduslikkust, ei ole ta pädev kontrollima rahvusvahelist lepingut, millel sellised liidu aktid põhinevad. Seoses sellega olgu toonitatud, et liidu kohtu poolt tagatav seaduslikkuse kontroll puudutab liidu akti, millega rakendatakse kõnealust rahvusvahelist lepingut, mitte aga nimetatud lepingut kui sellist. Järelikult sellise liidu akti puhul, millega rakendatakse julgeolekunõukogu resolutsiooni, ei kuulu liidu kohtu pädevusse selle rahvusvahelise organi vastu võetud resolutsiooni ega selle aluseks olnud uurimise seaduslikkuse kontrollimine.

Menetluse raames, mis puudutab otsuse vastuvõtmist kanda isiku nimi loetellu või säilitada tema nimi selles loetelus, kui varem on sanktsioonide komitee otsustanud julgeolekunõukogu asjakohaste resolutsioonide raames kanda selle isiku nime enda loetellu, nõuab kaitseõiguste ja õiguse tõhusale kohtulikule kontrollile tagamine, et liidu pädev asutus teeb puudutatud isikule teatavaks tema käsutuses oleva teabe, mida see asutus on puudutatud isiku vastu kasutanud oma otsuse põhjendamiseks, see tähendab vähemalt sanktsioonide komitee esitatud põhjenduste ülevaate, selleks et võimaldada sellel isikul kaitsta oma õigusi parimates võimalikes tingimustes ja otsustada täielikult informeerituna, kas on tarvis liidu kohtusse pöörduda. Teavitamise käigus peab liidu pädev asutus võimaldama sellel isikul esitada tõhusalt oma seisukoht tema vastu kasutatud põhjenduste kohta. Erinevalt isiku nime loetelus säilitamisest ei pea aga tema esmakordsel loetellu kandmisel neid kahte menetluslikku kohustust enne selle otsuse vastuvõtmist järgima.

Nõukogu peab tegema otsuse sanktsioonide komitee esitatud põhjenduste ülevaate põhjal. Ei ole nimelt ette nähtud, et sanktsioonide komitee annaks otsuse tegemiseks automaatselt liidu pädeva asutuse käsutusse muid andmeid kui see põhjenduste ülevaade. Sellest järeldub, et julgeolekunõukogu resolutsiooni rakendamisel ei ole nõukogu kohustatud kontrollima loetellu kandmise meetme aluseks olnud faktide ja asjaolude paikapidavust. Kui puudutatud isik esitab põhjenduste kohta märkused, on liidu pädev asutus kohustatud hoolikalt ja erapooletult uurima esitatud põhjenduste põhjendatust, võttes arvesse neid märkusi ja neile lisatud võimalikke õigustavaid tõendeid.

(vt punktid 79–81 ja 86–88)
Komisjon tugines õigesti määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõike 2 esimesest ja kolmandast taandest tulenevale üldisele eeldusele, kui ta keeldus võimaldamast hagejal turgu valitseva seisundi kuritarvitamise menetluse haldustoimiku dokumentidega tutvuda, leides, et nende dokumentide avalikustamine võib üldjuhul kahjustada sellesse menetlusse kaasatud ettevõtjate ärihuvide kaitset ning selle menetlusega seotud uurimise eesmärkide kaitset.

Nimetatud üldise eelduse võib ELTL artikli 102 kohaldamise menetlusi puudutavas osas tuletada määruse nr 1/2003 ning määruse nr 773/2004, mis käsitleb ELTL artiklite 101 ja 102 kohaste menetluste teostamist komisjonis, sätetest, mis reguleerivad konkreetselt neis menetlustes komisjoni toimikutes sisalduvate dokumentidega tutvumise õigust. Selles osas piiravad ELTL artikli 102 kohaldamise menetluse toimiku dokumentide kasutamist nii määruse nr 1/2003 artikli 27 lõige 2 ja artikkel 28 kui ka määruse nr 773/2004 artiklid 6, 8, 15 ja 16, võimaldades toimikuga tutvumist vaid asjaomastel osapooltel ja kaebuse esitajatel, kelle kaebuse kavatseb komisjon rahuldamata jätta, tingimusel, et ei avalikustata ärisaladusi ega muud ettevõtjate konfidentsiaalset teavet ega ka komisjoni või liikmesriikide konkurentsiasutuste sisedokumente, ning et dokumente, millega tutvumist võimaldatakse, kasutatakse ainult ELTL artikli 102 kohaldamisega seotud kohtu- või haldusmenetluse raames. Eeltoodust tuleneb mitte ainult see, et ELTL artikli 102 kohaldamise menetluse osapoolte õigus tutvuda komisjoni toimiku dokumentidega ei ole piiramatu, vaid ka see, et kolmandatel isikutel, välja arvatud kaebuste esitajad, ei ole õigust tutvuda sellises menetluses komisjoni toimiku dokumentidega.

Neil asjaoludel seaks see, kui ELTL artikli 102 kohaldamise menetluses nähtaks määrusele nr 1049/2001 tuginedes ette üldine õigus tutvuda komisjoni ja selle menetlusega seotud või kolmandate isikutega vahetatud dokumentidega, ohtu tasakaalu, mida liidu seadusandja soovis määruses nr 1/2003 ja määruses nr 773/2004 tagada ühelt poolt ettevõtjate kohustuse edastada komisjonile potentsiaalselt tundlikku äriteavet ja teiselt poolt ametisaladuse ja ärisaladuse tõttu komisjonile edastatud teabe tugevdatud kaitse tagatuse vahel. Selle kohta tuleb rõhutada, et komisjoni haldustegevus ei nõua sama laiaulatuslikku õigust dokumentidega tutvuda kui see, mida nõuab liidu institutsiooni tegevus seadusandjana.

Võttes arvesse kaitstavate huvide olemust, tuleb tõdeda, et üldise eelduse olemasolu kehtib sõltumata sellest, kas dokumentidega tutvumise taotlus puudutab juba lõpetatud või käimasolevat kontrollimenetlust. Osalevate ettevõtjate majandustegevust puudutava tundliku teabe avaldamine võib nimelt kahjustada nende ärihuve, sõltumata sellest, kas kontrollimenetlus veel kestab. Lisaks võib pärast kontrollimenetluse lõppu toimuva avaldamise väljavaade kahjustada ettevõtjate koostöövalmidust menetluse kestel.

(vt punktid 32, 37, 38, 41, 42, 45 ja 53)
Üldkohtu (seitsmes koda) 13. juuli 2017. aasta otsus – Talanton vs. komisjon

(kohtuasi T‑65/15)

Vahekohtuklausel – Leping Pocemon – Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja uute tehnoloogiate tutvustamise seitsmes raamprogramm (2007–2013) – Rahastamiskõlblikud kulud – Ülekantud summade tagasimaksmine – Lepinguliste õiguste kuritarvitamine – Hea usu põhimõte – Õiguspärane ootus – Tõendamiskoormis – Vastuhagi

1. Kohtumenetlus–Menetlustoimingud–Ekspertiis–Üldkohtu kaalutlusõigus (Üldkohtu kodukord, artikkel 88 ja artikli 91 punkt e) (vt punkt 36)

2. Euroopa Liidu eelarve–Liidu rahaline abi–Abi saaja kohustus täita abi andmise tingimusi–Deklareeritud kulude põhjendamine–Menetlus, mille komisjon algatas ülekantud ettemaksete tagasinõudmiseks–Tõendamiskoormise jaotus (ELTL artikkel 272; Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1982/2006) (vt punktid 54, 85 ja 97)

3. Euroopa Liidu eelarve–Liidu rahaline abi–Abi saaja kohustus täita abi andmise tingimusi–Rahastamine, mis katab ainult tegelikult kantud kulud–Deklareeritud kulude tegelikkusele vastavuse tõendamine–Puudumine–Rahastamiskõlbmatud kulud–Liidu finantsabi saavate projektide nõuetekohane tehniline teostus–Mõju puudumine (ELTL artikkel 317) (vt punkt 73)

4. Kohtumenetlus–Hagimenetluse algatusdokument–Vorminõuded–Ülevaade fakti- ja õigusväidetest–Väide, mida ei ole põhjendatud täpsete argumentidega–Vastuvõetamatus (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord (1991), artikli 44 lõike 1 punkt c) (vt punktid 99 ja 104)

Ese

Esiteks ELTL artikli 272 alusel esitatud nõue tuvastada, et kulud, mida hageja on deklareerinud teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) alusel sõlmitud toetuslepingu nr 216088 raames, mis käsitleb projekti „Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases“ rakendamist, on rahastamiskõlblikud ja et komisjoni nõue tagastada seoses selle toetuslepinguga 273289,63 eurot, kujutab endast lepinguliste kohustuste rikkumist, ning teiseks vastuhagi nõudega mõista hagejalt välja 253289,63 eurot, millele lisandub viivis ja millest on maha arvatud hilisemad maksed.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseonilt Euroopa Komisjoni kasuks välja projekti „Point-of-care monitoring and diagnostics for autoimmune diseases“ rakendamist käsitleva toetuslepingu nr 216088 alusel üle kantud 253289,63 eurot koos viivisega, mida arvestatakse määraga 3,55 % alates 27. jaanuarist 2015, arvates maha 5000 eurot, mis on komisjonile üle kantud 4. mail 2015 ja mis arvatakse kõigepealt maha viivise summast ja seejärel põhisummast.
Arvestades meedia ja eeskätt audiovisuaalmeedia osatähtsust kaasaegses ühiskonnas, oli ette näha, et meedia ulatuslik toetus Venemaa valitsuse Ukrainat destabiliseerivale tegevusele ja poliitikale, mida eeskätt ülipopulaarsete saadete ajal esitas isik, kes on president Putini määrusega nimetatud uudisteagentuuri, mida nimetatakse Vene riigi „ühtseks ettevõtteks“, juhiks, võib olla hõlmatud mõistest „Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustavat või ohustavat tegevust või poliitikat aktiivselt toetav füüsiline isik“ lähtuva kriteeriumiga.

Nimelt saab mõistet „aktiivne toetamine“ tõlgendada üksnes nii, et see hõlmab isikuid, kes olemata ise Venemaa valitsuse Ukrainat destabiliseeriva tegevuse ja poliitika eest vastutavad ning ise neid tegevusi teostamata, toetavad seda poliitikat ja tegevust. Kriteerium ei viita Venemaa valitsuse igakülgsele toetamisele, vaid üksnes seda tüüpi toetusele, mis oma kvantitatiivse või kvalitatiivse tähtsuse tõttu aitab kaasa Ukrainat destabiliseeriva tegevuse ja poliitika jätkamisele. Asjakohane kriteerium, tõlgendatuna liidu kohtu teostatava kontrolli raames, arvestades eesmärki, mis seisneb Venemaa valitsusele surve avaldamises, et sundida teda lõpetama nimetatud tegevust ja poliitikat, määratleb selliselt objektiivselt piiritletud kategooria isikuid ja üksusi, kellele võidakse kohaldada rahaliste vahendite külmutamise meetmeid. Selle kriteeriumi tõlgendamisel tuleb arvesse võtta Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktikat, mis tunnistab võimatuks saavutada õigusloomes täielikku täpsust, eeskätt valdkondades, kus olukord muutub vastavalt ühiskonnas valitsevale arvamusele, ning mis nendib, et jäikuse vältimise ja olukorra muutumisega kohanemise vajadus tähendab, et paljud seadused on sõnastatud rohkem või vähem ebamääraselt ning nende tõlgendamine ja kohaldamine sõltub praktikast. Tingimus, mille kohaselt peab seadus rikkumise selgelt määratlema, on täidetud, kui õigussubjekt saab asjaomase sätte sõnastusest ja vajaduse korral kohtute poolt sellele antud tõlgendusest aru, milline tegevus või tegevusetus toob kaasa vastutuse.

(vt punktid 43 ja 73–76)
Üldkohtu (kuues koda) 15. mai 2017. aasta otsus – Morton’s of Chicago vs. EUIPO – Mortons the Restaurant (MORTON’S)

(kohtuasi T‑223/15)

Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu kujutismärk MORTON’S – Varasemad registreerimata siseriiklikud kaubamärgid MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT ja M MORTON’S – Suhteline keeldumispõhjus – Kehtetuks tunnistamine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 4 ja artikli 53 lõike 1 punkt c

1. Euroopa Liidu kaubamärk–Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine–Suhtelised kehtetuks tunnistamise põhjused–Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikes 4 nimetatud varasema õiguse olemasolu–Tingimused (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 4 ja artikli 53 lõike 1 punkt c) (vt punkt 12)

2. Euroopa Liidu kaubamärk–Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine–Suhtelised kehtetuks tunnistamise põhjused–Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikes 4 nimetatud varasema õiguse olemasolu–Tähise kasutamine kaubanduses–Ajakriteerium (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 4 ja artikli 53 lõike 1 punkt c) (vt punktid 26 ja 27)

3. Siseriiklik õigus–Viide liikmesriikide õigusele–Ühendkuningriigi õigus–Normistik, mis reguleerib tähise hõivamise peale esitatavat hagi (action for passing off) (vt punkt 38)

4. Euroopa Liidu kaubamärk–Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine–Suhtelised kehtetuks tunnistamise põhjused–Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikes 4 nimetatud varasema õiguse olemasolu–Kujutismärk MORTON’S–Registreerimata kaubamärgid MORTON’S, MORTONS, MORTON’S CLUB, MORTONS CLUB, MORTON’S THE RESTAURANT, MORTONS RESTAURANT ja M MORTON’S (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 4 ja artikli 53 lõike 1 punkt c) (vt punktid 56, 57, 65, 66, 69–72 ja 78)

5. Euroopa Liidu kaubamärk–Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine–Suhtelised kehtetuks tunnistamise põhjused–Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikes 4 nimetatud varasema õiguse olemasolu–Tähise kohalik tähtsus (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 4 ja artikli 53 lõike 1 punkt c) (vt punktid 59–61 ja 74)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 12. veebruari 2015. aasta otsuse (asi R 46/2014‑1) peale, mis käsitleb kehtetuks tunnistamise menetlust Mortons The Restauranti ja Morton’s of Chicago vahel.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Üldkohtu (viies koda) 6. aprilli 2017. aasta otsus – Alkarim for Trade and Industry vs. nõukogu

(kohtuasi T‑35/15)

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria suhtes võetud piiravad meetmed – Rahaliste vahendite külmutamine – Ilmne hindamisviga

1. Euroopa Liit – Institutsioonide aktide seaduslikkuse kohtulik kontroll –Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Kontrolli ulatus – Tõend meetme põhjendatuse kohta – Liidu pädeva organi kohustus vaidlustamise korral tõendada puudutatud isikute ja üksuste suhtes kasutatud põhjenduste paikapidavust (Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu määrused nr 36/2012 ja nr 1105/2014; nõukogu otsused 2013/255/ÜVJP ja 2014/730/ÜVJP) (vt punktid 36–39)

2. Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine –Tühistamishagi, mille on esitanud Süüria režiimi poliitikast kasu saav isik, kelle suhtes on tehtud rahaliste vahendite külmutamise otsus – Tõendamiskoormise jaotus – Kaudsete tõendite kogumil põhinev otsus – Lubatavus – Tingimused (nõukogu määrused nr 36/2012 ja nr 1105/2014; nõukogu otsused 2013/255/ÜVJP ja 2014/730/ÜVJP) (vt punkt 40)

3. Tühistamishagi – Tühistav kohtuotsus – Mõju –Süüria suhtes piiravate meetmete võtmist käsitleva määruse ja otsuse osaline tühistamine – Määruse tühistamise jõustumine edasikaebamise tähtaja möödumisel või alates apellatsioonkaebuse rahuldamata jätmisest – Otsuse tühistamise jõustumisele selle tähtaja kohaldamata jätmine (ELTL artikli 264 teine lõik ja ELTL artikkel 280; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 56 esimene lõik ja artikli 60 teine lõik; nõukogu määrused nr 36/2012 ja nr 1105/2014; nõukogu otsused 2013/255/ÜVJP ja 2014/730/ÜVJP) (vt punktid 62–66)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada nõukogu 20. oktoobri 2014. aasta rakendusotsus 2014/730/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2013/255/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2014, L 301, lk 36), ja nõukogu 20. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1105/2014, millega rakendatakse määrust (EL) nr 36/2012, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias (ELT 2014, L 301, lk 7), osas, milles hageja nimi oli kantud nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes rakendatakse piiravaid meetmeid.

Resolutsioon

1. Tühistada Alkarim for Trade and Industry LLC‑d puudutavas osas nõukogu 20. oktoobri 2014. aasta rakendusotsus 2014/730/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2013/255/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid, ja nõukogu 20. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1105/2014, millega rakendatakse määrust (EL) nr 36/2012, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias.
5.

Apellatsioonkaebus–Väited–Üldkohtu poolt selle kontrollimine, kuidas Avaliku Teenistuse Kohus on tõendeid hinnanud–Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral–Väide, et tõendeid on moonutatud–Nõue täpselt osutada moonutatud tõenditele ning kindlaks teha analüüsimisel tehtud vead, mis moonutuse kaasa tõid (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 195 lõige 2) (vt punktid 84 ja 85)
Määruse nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju, artiklitest 101 ja 102 ning määruse nr 1268/2012, mis käsitleb finantsmääruse kohaldamise eeskirju, artikli 134 lõike 1 punktist h tuleneb, et hankijal on väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluses väga lai kaalutlusõigus asjaolude osas, mida ta võtab arvesse, kui otsustab, kas asjaomane kinnisvaraleping sõlmida või mitte, samuti pakkuja või pakkujate valiku osas: niisugust lepingut ei pea ilmtingimata sõlmima nii, et see on huvitatud isikute konkurentsile võimalikult laialt avatud. See on seda enam nii kohaliku turu‑uuringu etapis, mis eelneb lepinguga seotud läbirääkimiste etapile enesele ning milles hankija järgib läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid. Seda hankija väga laiaulatuslikku kaalutlusõigust tunnustatakse lisaks ka valiku ja hindamiskriteeriumide puhul, kui hankija on need asjaomase läbirääkimistega menetluse hankedokumentides eelnevalt kindlaks määranud.

Neil tingimustel peab liidu kohtu kontroll nii väljakuulutamiseta läbirääkimistega kinnisvaralepingu sõlmimise menetluse kui ka sellele eelneva kohaliku turu‑uuringu etapi üle piirduma selle kontrollimisega, kas komisjon on kinni pidanud menetlus‑ ja põhjendamisnormidest, kas faktilised asjaolud on sisuliselt õiged ning kas pole tehtud ilmset hindamisviga ega kuritarvitatud võimu. Selle kontrolli käigus tuleb kohtul kontrollida ka seda, kas asjaomane hankija on järginud määruse nr 966/2012 artiklis 102 nimetatud läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid.

(vt punktid 18 ja 19)