EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(kolmas koda)

7. aprill 2016

Sergio Spadafora

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Ametnikud — Üksuse juhataja ametikoht — Teade vaba ametikoha kohta — Valikumenetlus — Eelvalikukomisjon — Vestlus eelvalikukomisjoniga — Sellisesse esialgse valiku nimekirja kandmata jätmine, mis esitati ametisse nimetava asutusega lõppvestluse jaoks — Valikumenetluse nõuetekohasus — Sellise kandidaadi töölevõtmise eelistamine, kel on konkreetse liikmesriigi kodakondsus — Eelvalikukomisjoni esimehe käitumine — Keeleline diskrimineerimine — Kahju hüvitamise nõue — Kodukorra artikkel 81”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega Sergio Spadafora palub sisuliselt esiteks tühistada Euroopa Pettustevastane Ameti (OLAF) peadirektori 30. juuni 2014. aasta otsus, millega otsustati nimetada D. juurdluse toetusdirektoraadi õigusnõustamise üksuse juhatajaks, ning teiseks mõista OLAFilt välja hüvitis varalise kahju eest, mis tema arvates tuleneb võimaluse kaotusest olla välja valitud selle ametikoha täitmiseks.

Otsus:

Jätta hagi osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Jätta Sergio Spadafora kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

Üksuse juhataja ametikoha täitmiseks kandidaatide teenete võrdleval hindamisel ei kujuta asjaolu, et kandidaat asendas vahetevahel üksuse juhatajat ja see, et ta täitis ajutiselt asjaomast ametikohta, otsustavaid hindamiskriteeriume, mis ületavad tähtsuselt selle, et isikud oleksid võimalikult võimekad, tulemuslikult töötavad ja sõltumatud, ning mis personalieeskirjade artikli 27 esimese lõigu kohaselt on otsustavad kriteeriumid sellise kandidaadi valikul, kelle peab nimetama vaba ametikoha teate esemeks olevale ametikohale. (vt punkt 52) Viited: Euroopa Kohus: kohtuotsus, 13.12.2001, Cubero Vermurie vs. komisjon, C‑446/00 P, EU:C:2001:703, punkt 21. Esimese Astme Kohus: kohtuotsus, 6.7.1999, Séché vs. komisjon, T‑112/96 ja T‑115/96, EU:T:1999:134, punkt 62.

Ametisse nimetamiseks või teenistusse võtmiseks administratsioonile antud kaalutlusõiguse teostamine eeldab, et viimane selgitab hoolsalt ja erapooletult välja iga kandidatuuri olulised asjaolud ning järgib kohusetundlikult vaba ametikoha teates nimetatud nõudeid, mistõttu ta on kohustatud kõrvale jätma kõik neile nõuetele mittevastavad kandidaadid. Teade vaba ametikoha kohta on tegelikult õiguslik raamistik, mille administratsioon ise enda jaoks kehtestab, ning ta peab sellest rangelt kinni pidama. (vt punkt 59) Viide: Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 9.7.2015, De Almeida Pereira vs. Eurojust, F‑142/14, EU:F:2015:83, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika.

Kui tegemist on Euroopa Pettustevastane Ameti üksuse juhataja ametikoha täitmisega, siis kuna kandituuride ja vestlusel kandidaadi soorituse hindamine toimub kollegiaalselt eelvalikukomisjoni poolt, mille kohta ei saa selle koosseisuga seoses öelda, eriti mis puudutab komisjoni töötaja kohalolekut, et selle eelvalikukomisjoni esimees saaks avaldada sellele ülekaalukat mõju kuni selleni välja, et ta otsutab üksi, kas kandidaadi nimi esialgse valiku nimekirja lisada või mitte. (vt punkt 63)

Kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõttega seotud nõuetega ei ole vastuolus see, et siis, kui erinevate kandidaatide profiilid on enam-vähem võrdväärsed, laseb administratsioon mängida kodakondsusel eelistatava kriteeriumi rolli, kui seda on vaja geograafilise tasakaalu säilitamiseks või taastamiseks tema töötajate hulgas, nagu seda nõuab personalieeskirjade artikli 27 esimene lõik. (vt punkt 70) Viide: Euroopa Kohus: kohtuotsus, 4.3.1964, Lassalle vs. parlament, 15/63, EU:C:1964:9, punkt 73.

Erapooletuse kohustus on kindlasti üks reegel, mis suunab konkursikomisjonide ja analoogia alusel eelvalikukomiteede tööd. Mis siiski puudutab eelvalikukomisjoni esimehe käitumist üksuse juhataja töölevõtmise menetluses, siis asjaolu, et ta kandidaadi vestluse ajal eelvalikukomisjoniga viisakalt, heatahtlikult või isegi irooniliselt naeratas, ei võimalda kuidagi teha järeldust, et ta on erapoolik, isegi kui kandidaadil on tagantjärele selline tunne. Igal juhul, kui võtta arvesse asjaomase ametikoha taset, mis hõlmab personalihaldust ja seega töötajate hulgas võimalike suhte- või käitumisraskustega toimetulemist, siis kandidaadilt võib oodata, et ta säilitab enesekindluse, keskendunud oleku või ka külma närvi, isegi kui eelvalikukomisjoni ühe liikme käitumist võib subjektiivselt pidada solvavaks. (vt punktid 82 ja 85) Viited: Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 25.5.2011, Meierhofer vs. komisjon, F‑74/07 RENV, EU:F:2011:63, punkt 62, ja kohtuotsus, 13.11.2014, Hristov vs. komisjon ja EMA, F‑2/12, EU:F:2014:245, punkt 86, mille peale on esitatud kaks apellatsioonkaebust Euroopa Liidu Üldkohtusse, pooleliolevad kohtuasjad T‑26/15 P ja T‑27/15 P.