30

Neil asjaoludel otsustas Østre Landsret (Ida-piirkonna apellatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas standstill-tingimust, mis sisaldub otsuse nr 1/80 artiklis 13 ja/või standstill-tingimust lisaprotokolli artikli 41 lõikes 1, tuleb tõlgendada nii, et standstill-kohustus laieneb ka perekonna taasühinemiseks ette nähtud uutele piiravatele tingimustele, mida kohaldatakse majanduslikult mitteaktiivsete pereliikmete, sealhulgas liikmesriigis elavate ja seal elamisluba omavate majanduslikult aktiivsete Türgi kodanike alaealiste laste suhtes, kui võtta arvesse: a) Euroopa Kohtu poolt standstill-tingimusele antud tõlgendust kohtuotsustes Derin (C‑325/05, EU:C:2007:442), Ziebell (C‑451/11, EU:C:2012:504), Dülger (C‑371/08, EU:C:2011:809) ja Demirkan (C‑221/11, EU:C:2013:583), b) assotsiatsioonilepingu eesmärki ja sisu, nagu seda on tõlgendatud kohtuotsustes Ziebell (C‑371/08, EU:C:2011:809) ja Demirkan (C‑221/11, EU:C:2013:583), ja võttes ka arvesse: — asjaolu, et nimetatud leping ning sellele lisatud protokollid ja otsused ei sisalda sätteid perekonna taasühinemise kohta, ja — asjaolu, et perekonna taasühinemist toona Euroopa Ühenduses ja nüüd Euroopa Liidus on kogu aeg reguleerinud teisene õigus, käesoleval juhul [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta] direktiiv 2004/38/EÜ [mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46)]? 2. Euroopa Kohtul palutakse vastuses esimesele küsimusele selgitada, kas Türgi töötajate pereliikmetele võib kohaldada otsuse nr 1/80 artikli 13 alusel mõnd liikmesriigis elavate ja seal elamisluba omavate majanduslikult aktiivsete Türgi kodanike pereliikmete tuletatud õigust perekonna taasühinemisele või kuulub see lisaprotokolli artikli 41 lõikest 1 tulenevalt kohaldamisele üksnes selliste Türgi kodanike pereliikmetele, kes on füüsilisest isikust ettevõtjad. 3. Kui vastus esimesele ja teisele küsimusele on jaatav, siis palutakse Euroopa Kohtul selgitada, kas otsuse nr 1/80 artikli 13 lõikes 1 sisalduvat standstill-tingimust tuleb tõlgendada nii, et uued piirangud, mis „on põhjendatud ülekaaluka üldise huviga [ja] sobivad taotletava õiguspärase eesmärgi saavutamiseks ega lähe kaugemale selle saavutamiseks vajalikust“ (kaugemale otsuse nr 1/80 artiklis 14 sätestatust), on õiguspärased. 4. Kui vastus kolmandale küsimusele on jaatav, siis palutakse Euroopa Kohtul selgitada: a) millistest suunistest tuleks piirangu kontrollimisel ja proportsionaalsuse hindamisel lähtuda. Euroopa Kohtul palutakse selgitada, kas seejuures tuleb järgida samu põhimõtteid nagu need, mille Euroopa Kohus on sõnastanud perekonna taasühinemist puudutavas kohtupraktikas seoses liidu kodanike vaba liikumisega, mis põhineb direktiivil 2004/38 ja ELTL sätetel, või tuleb anda teistsugune hinnang; b) kui tuleb anda teistsugune hinnang kui see, mis lähtub liidu kodanike vaba liikumisega seoses perekonna taasühinemist käsitlevast Euroopa Kohtu praktikast, siis palutakse Euroopa Kohtul selgitada, kas lähtepunktiks tuleb võtta hinnang, mis on 4. novembril 1950 Roomas alla kirjutatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 8 alusel, mis käsitleb õigust perekonnaelu austamisele, antud proportsionaalsusele Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas, ja kui mitte, siis millised põhimõtted on kohaldatavad; c) olenemata kohaldatavast hindamismeetodist: kas niisugust õigusnormi nagu Taani välismaalaste seaduse § 9 lõige 16 (muudetud, varem § 9 lõige 13) – mille kohaselt on sellise isiku, kes on kolmanda riigi kodanik, kellel on Taanis elamisluba ja kes seal elab, ning tema alaealise lapse vahelisele perekonna taasühinemisele seatud tingimus, et juhul kui laps ja tema teine vanem elavad päritolu‑ või muus riigis, peavad lapsel olema (või peab tal olema võimalus luua) niisugused sidemed Taaniga, mis võimaldavad tal edukalt Taani ühiskonda lõimuda – saab pidada õigusnormiks, mis on „põhjendatud ülekaaluka üldise huviga, […] sobib taotletava õiguspärase eesmärgi saavutamiseks ega lähe kaugemale selle saavutamiseks vajalikust“?“