Liidetud kohtuasjad C-463/04 ja C-464/04

Federconsumatori jt

ja

Associazione Azionariato Diffuso dell’AEM SpA jt

versus

Comune di Milano

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)

„EÜ artikkel 56 — Kapitali vaba liikumine — Piirangud — Erastatud ettevõtjad — Siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt aktsiaseltsi põhikirjas võidakse riigile või avalik-õiguslikule isikule, kellel on osalus selle äriühingu kapitalis, anda õigus nimetada otse ametisse üks või enam juhatuse liiget”

Kohtujurist M. Poiares Maduro ettepanek, esitatud 7. septembril 2006 I ‐ 10422

Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 6. detsember 2007 I ‐ 10433

Kohtuotsuse kokkuvõte

Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Äriühinguõigus

(EÜ artikkel 56)

EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt võib aktsiaseltsi põhikiri anda riigile või avalik-õiguslikule isikule, kellel on osalus selle äriühingu kapitalis, õiguse nimetada otse ametisse üks või enam juhatuse liiget, kui see õigusnorm üksi või koostoimes mõne muu sättega, mille kohaselt on riigil või avalik-õiguslikul isikul õigus osaleda tema poolt otse ametisse nimetamata juhatuse liikmete nimekirja hääletamisel, annab sellele riigile või avalik-õiguslikule isikule ebaproportsionaalselt suure kontrolliõiguse, võrreldes tema osalusega nimetatud äriühingu kapitalis.

Nimelt võimaldab selline säte avalik-õiguslikel aktsionäridel kasutada võimalust osaleda aktsiaseltsi juhatuse tegevuses rohkem, kui nad aktsionäridena oleks tavapäraselt saanud osaleda, ja kehtestab seega neile avalik-õiguslikele aktsionäridele meetme, mis annab neile võimaluse mõjutada äriühingut rohkem, kui nende investeering seda lubaks. Andes avalik-õiguslikele aktsionäridele vahendi, mis võimaldab neil piirata teiste aktsionäride õigust osaleda äriühingus, et luua või säilitada püsivad ja otsesed majandussidemed, mis annaksid aktsionärile õiguse reaalselt osa võtta äriühingu juhtimisest või selle kontrollimisest, võivad sellised siseriiklikud õigusnormid pärssida teiste liikmesriikide otseste investeeringute tegijate tahet investeerida selle äriühingu kapitali ja kujutada seega endast kapitali vaba liikumise piirangut.

Kuigi käsitletud siseriiklikud õigusnormid ei anna seda ametisse nimetamise õigust otse riigile või avalik-õiguslikule isikule, vaid selle õiguse kasutamiseks on vaja vastava äriühingu aktsionäride üldkoosoleku otsust, siis ei võta see asjaolu veel asjaomastelt õigusnormidelt nende piiravat laadi. Jättes kõrvale küsimuse, kas avalik-õiguslikul aktsionäril endal on piisav enamus, et vastava äriühingu põhikirja lisada oma õigus nimetada otse ametisse juhatuse liikmeid, või kas ta saab selle põhikirjamuudatuse teha üksnes kooskõlas teiste aktsionäridega, tuleb sedastada, et nimelt käsitletud õigusnormide tõttu, mis teevad erandi üldisesse äriühinguõigusesse, võib avalik-õiguslik aktsionär erinevalt eraõiguslikust aktsionärist endale kehtestada õiguse osaleda juhatuse tegevuses rohkem kui tema aktsionäri staatus muidu lubaks.

Probleemküsimuste olemasolu, mis võivad olenevalt olukorrast õigustada seda, et liikmesriigid säilitavad teatud mõju algselt riigi osalusega ettevõtjate üle, mis hiljem erastati, kui need ettevõtjad tegutsevad üldistes huvides osutatud teenuste või strateegiliste teenuste sektoris, ei saa siiski õigustada taolist sätet, kuna see ei sea ühtegi tingimust sellele, et lisada aktsiaseltsi põhikirja riigile või avalik-õiguslikule isikule, kellel on osalus selles äriühingus, õigus nimetada otse ametisse üks või enam juhatuse liiget.

(vt punktid 22–24, 29, 33, 34, 41–43 ning resolutiivosa)