ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtuasi C‑555/13

Merck Canada Inc.

versus

Accord Healthcare Ltd jt

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral necessário)

Eelotsusetaotlus – Mõiste „siseriiklik kohus” ELTL artikli 267 tähenduses – Tribunal Arbitral necessário – Vastuvõetavus – Määrus (EÜ) nr 469/2009 – Artikkel 13 – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Tunnistuse kehtivusaeg – Ainuõiguse maksimaalne kasutamise aeg

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu määrus (kaheksas koda), 13. veebruar 2014

1. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtusse pöördumine – Siseriiklik kohus ELTL artikli 267 tähenduses – Mõiste

(ELTL artikkel 267)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus‑ ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Tunnistuse kehtivusaeg – Ainuõiguse maksimaalne kasutamise aeg

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 469/2009, põhjendus 9 ja artikkel 13)

1. Kohtuna ELTL artikli 267 tähenduses tuleb käsitada õigusakti alusel loodud vahekohut, kellel on alaline kohustuslik pädevus lahendada esimeses astmes vaidlusi seoses originaalravimite ja geneeriliste ravimitega seonduvate tööstusomandiõigustega siseriiklikku intellektuaalomandiõigust kohaldades, kes järgib menetluspoolte puhul võrdsuse ja võistlevuse põhimõtteid, kes kohaldab siseriiklikku õigust, milles on määratletud ja piiritletud menetlusnormid, kelle otsustel on samasugused tagajärjed nagu üldkohtu otsustel ning kelle kohtunikel on samasugune kohustus olla sõltumatu ja erapooletu nagu üldkohtute kohtunikel.

(vt punktid 19 ja 23–25)

2. Määruse nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artiklit 13 koostoimes sama määruse põhjendusega 9 tuleb tõlgendada nii, et selle kohaselt ei ole lubatud, et samal ajal nii patendi kui ka tunnistuse omanikul on võimalik tugineda tunnistuse kogu kehtivusajale, mida arvutatakse artikli 13 alusel, olukorras, kus ta saaks sellisele kehtivusajale tuginedes kasutada mingi toimeaine suhtes ainuõigust üle 15 aasta alates ajast, kui anti nimetatud toimeainest koosneva või seda sisaldava ravimi esmane müügiluba Euroopa Liidus.

(vt punkt 34 ja resolutsioon)
Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Küsimus seoses vaidlusega, mille asjaolud piirduvad ühe liikmesriigiga – Pädevus seoses kõnealusele vaidlusele liidu õigusnormi võimaliku kohaldamisega siseriiklikus õiguses kehtestatud diskrimineerimiskeelu tõttu – Nõue, et eelotsusetaotluse esitanud kohus märgiks, et siseriiklikus õiguses on niisugune keeld tõepoolest kehtestatud

(ELTL artikkel 267)
Direktiivi 90/314 reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta artiklit 7 peab tõlgendama nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, milles sätestatu tulemusel ei ole tarbijatele tagatud tõhus reisitasu tagastamine ja kodumaale toimetamine reisikorraldaja maksejõuetuse korral. Liikmesriigi kohtu ülesanne on kindlaks määrata, kas see on ka tema lahendada olevas kohtuasjas käsitletavate siseriiklike õigusnormide puhul nii.

Direktiivi 90/314 reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigil puudub kaalutlusõigus nende riskide ulatust kindlaks määrates, mis peavad olema kaetud reisikorraldaja või reisivahendaja poolt tarbijatele antava tagatisega. Liikmesriigi kohus peab kindlaks tegema, kas liikmesriigi poolt tagatise suuruse kindlaksmääramiseks ette nähtud kriteeriumide eesmärk või toime on tagatisega kaetavate riskide ulatuse piiramine või mõjutavad need kriteeriumid seda; kui see on nii, on antud kriteeriumid ilmselgelt kokkusobimatud nimetatud direktiivist tulenevate kohustustega ja kujutavad seega endast liidu õiguse piisavalt selget rikkumist, mis toob kaasa vastava liikmesriigi vastutuse tingimusel, et tuvastatakse otsene põhjuslik seos.

Nimetatud direktiivi artiklist 7 tulenevad kohustused on liikmesriigi õigusse võetud nõuetekohaselt üle ainult juhul – olenemata sellest, kui üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud artikli rakendamiseks –, kui selle tulemusel tagatakse tarbijatele tõhus reisitasu tagastamine ja kodumaale toimetamine reisikorraldaja maksejõuetuse korral.

(vt punktid 44, 47 ja resolutsiooni punkt 2)
Määruste nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta sätteid ning täpsemalt selle artikleid 61 ja 62 tuleb tõlgendada nii, et need ei nõua ega põhimõtteliselt ka keela selliste siseriiklike õigusnormide vastuvõtmist, mis näevad ette, et kohalik tegevusrühm, kes vastab selle määruse artikli 62 lõikes 1 loetletud tingimustele, võib tegutseda vaid kindlaksmääratud õiguslikus vormis. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab olulisi asjaolusid arvestades siiski tagama, et need õigusnormid ei takista määruse vahetut kohaldatavust, ning täpsustama liikmesriikidele selle määrusega antud kaalutlusruumi kasutamise tingimusi, jäädes samas määruse sätetega kehtestatud piiridesse. Samuti peab ta tagama, et need siseriiklikud õigusnormid järgivad harta sätteid ja liidu õiguse üldpõhimõtteid.

(vt punkt 29 ja resolutsiooni punkt 1)
Fumus boni iuris’e tingimus on täidetud, kui ajutiste meetmete kohaldamise menetluse staadiumis on olemas oluline vaidlus, mille lahendus ei ole ilmselge, nii et esmapilgul ei ole see arvestatava aluseta. Kuivõrd ajutiste meetmete kohaldamise menetluse eesmärk on tagada lõpliku otsuse täielik toime, et vältida lünka õiguskaitses, peab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik üksnes hindama, kas põhimenetluses esitatud väited on esmapilgul põhjendatud, et tuvastada, kas hagi edukaks osutumise tõenäosus on piisavalt suur.

Mis puudutab komisjoni otsust mitte rahuldada liikmesriigi ELTL artikli 114 lõike 4 alusel esitatud taotlust kiita heaks selliste siseriiklike õigusnormide säilitamine, mis ei ole ühtlustamisdirektiiviga kooskõlas, siis on fumus boni iuris’e analüüsimisel asjakohased eelnimetatud artikli 114 lõikes 4 sätestatud menetluse spetsiifiline kontekst ja eelkõige asjaolu, et liikmesriik peab tõendama taotletud erandi põhjendatust, ning komisjonil sellega seoses olev kaalutlusruum. See asjakohasus tähendab siiski ainult seda, et ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik peab siis, kui ta kontrollib, kas ajutise meetme kohaldamist taotlenud liikmesriik on esitanud väited, mis võivad esmapilgul tõendada komisjoni rikkumise ja järelikult fumus boni iuris’e olemasolu, arvestama asjaoluga, et liikmesriigi kohustus on tõendada haldusmenetluse staadiumis, et täidetud on taotletud erandi lubamise tingimused. Seevastu ei tähenda see asjakohasus, et liikmesriik peab ajutiste meetmete kohaldamise menetluse staadiumis lõplikult tõendama, et need samad tingimused on täidetud. Kui ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik peaks nimelt selle viimase küsimuse suhtes seisukoha võtma, siis puudutaks ta otsus paratamatult asjassepuutuva liikmesriigi poolt põhimenetluses esitatud hagi põhjendatust ja sellega ületaks ta seega enda pädevust.

(vt punktid 41–44)
Euroopa Kohtu (kuues koda) 12. detsembri 2013. aasta määrus – Fercal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet

(kohtuasi C‑159/13 P)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määrus (EÜ) nr°40/94 — Sõnamärk JACKSON SHOES — Siseriikliku ärinime Jacson of Scandinavia AB omaniku esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus — Kehtetuks tunnistamine — Ilmselge vastuvõetamatus”

1. Apellatsioonkaebus — Väited — Üldkohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine — Viidatud õigusnormi rikkumise tuvastamise puudumine — Vastuvõetamatus (ELTL artikli 256 lõike 1 esimene lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 173 lõige 1) (vt punkt 20)

2. Apellatsioonkaebus — Väited — Ekslik hinnang faktilistele asjaoludele ja tõenditele — Vastuvõetamatus — Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus — Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punkt 23)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 24. jaanuari 2013. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑474/09: Fercal – Consultadoria e Serviços vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Jacson of Scandinavia, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, mis oli esitatud Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 18. augusti 2009. aasta otsuse peale (juhtum R 1253/2008‑2), mis tehti Jacson of Scandinavia AB ja Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda vahelise kehtetuks tunnistamise menetluse raames.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Fercal – Consultadoria e Serviços Lda‑lt.

Euroopa Kohtu (kuues koda) 12. detsembri 2013. aasta määrus – Fercal vs. Siseturu Ühtlustamise Amet

(kohtuasi C‑159/13 P)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määrus (EÜ) nr°40/94 — Sõnamärk JACKSON SHOES — Siseriikliku ärinime Jacson of Scandinavia AB omaniku esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus — Kehtetuks tunnistamine — Ilmselge vastuvõetamatus”

1. Apellatsioonkaebus — Väited — Üldkohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine — Viidatud õigusnormi rikkumise tuvastamise puudumine — Vastuvõetamatus (ELTL artikli 256 lõike 1 esimene lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 173 lõige 1) (vt punkt 20)

2. Apellatsioonkaebus — Väited — Ekslik hinnang faktilistele asjaoludele ja tõenditele — Vastuvõetamatus — Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus — Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punkt 23)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 24. jaanuari 2013. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑474/09: Fercal – Consultadoria e Serviços vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Jacson of Scandinavia, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, mis oli esitatud Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 18. augusti 2009. aasta otsuse peale (juhtum R 1253/2008‑2), mis tehti Jacson of Scandinavia AB ja Fercal – Consultadoria e Serviços, Lda vahelise kehtetuks tunnistamise menetluse raames.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. novembri 2013. aasta määrus – Mlamali

(kohtuasi C‑257/13)

„Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 94 — Piisavate täpsustuste puudumine põhikohtuasja faktilise ja õigusliku tausta kohta ja põhjuste kohta, mis selgitavad, miks eelotsuse küsimusele vastamine on vajalik — Ilmselge vastuvõetamatus”

Eelotsuse küsimused — Vastuvõetavus — Taotlus, milles ei ole ühtegi täpsustust faktilise ja õigusliku tausta kohta ega põhjuste kohta, mis selgitavad Euroopa Kohtule taotluse esitamist — Ilmselge vastuvõetamatus (ELTL artikkel 267; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 23; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 53 lõige 2 ja artikkel 94) (vt punktid 17–25, 32 ja 33)

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône – Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (ELT L 16, lk 44; ELT eriväljaanne 19/06, lk 272) artikli 11 tõlgendamine – Seaduslikult riigis elavad kolmandate riikide kodanikud – Sellisele ülalpeetavale alaealisele lapsele perehüvitiste andmisest keeldumine, kes on ise kolmanda riigi kodanik – Perekonna taasühinemist käsitlevatest õigusnormidest kõrvalhoidmine – Keeldumine põhjendusel, et puudub Agence nationale de l’accueil des étrangers et des migrations’i väljastatav tervisetõend – Võrdne kohtlemine

Resolutsioon

Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône’i (Prantsusmaa) 13. mai 2013. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. novembri 2013. aasta määrus – Mlamali

(kohtuasi C‑257/13)

„Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 94 — Piisavate täpsustuste puudumine põhikohtuasja faktilise ja õigusliku tausta kohta ja põhjuste kohta, mis selgitavad, miks eelotsuse küsimusele vastamine on vajalik — Ilmselge vastuvõetamatus”

Eelotsuse küsimused — Vastuvõetavus — Taotlus, milles ei ole ühtegi täpsustust faktilise ja õigusliku tausta kohta ega põhjuste kohta, mis selgitavad Euroopa Kohtule taotluse esitamist — Ilmselge vastuvõetamatus (ELTL artikkel 267; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 23; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 53 lõige 2 ja artikkel 94) (vt punktid 17–25, 32 ja 33)

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône – Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (ELT L 16, lk 44; ELT eriväljaanne 19/06, lk 272) artikli 11 tõlgendamine – Seaduslikult riigis elavad kolmandate riikide kodanikud – Sellisele ülalpeetavale alaealisele lapsele perehüvitiste andmisest keeldumine, kes on ise kolmanda riigi kodanik – Perekonna taasühinemist käsitlevatest õigusnormidest kõrvalhoidmine – Keeldumine põhjendusel, et puudub Agence nationale de l’accueil des étrangers et des migrations’i väljastatav tervisetõend – Võrdne kohtlemine

Resolutsioon

Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône’i (Prantsusmaa) 13. mai 2013. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 7. novembri 2013. aasta määrus – IDT Biologika vs. komisjon

(kohtuasi C‑6/13 P)

„Apellatsioonkaebus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 181 — Asjade riigihanked — Pakkumismenetlus Serbias marutaudi vaktsiini tarnimiseks — Pakkumuse tagasilükkamine — Ilmselgelt vastuvõetamatu või põhjendamatu apellatsioonkaebus”

Apellatsioonkaebus — Väited — Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine — Vastuvõetamatus — Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus — Välistamine, välja arvatud tõendite moonutamise korral (ELTL artikli 256 lõike 1; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punktid 18 ja 19)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 25. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑503/10: IDT Biologika vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi Euroopa Liidu delegatsiooni Serbia Vabariigis 10. augusti 2010. aasta otsuse tühistamiseks, mis puudutab hankelepingu sõlmimist marutaudi vaktsiini tarnimiseks Serbia vaktsiinikampaania jaoks korraldatud hankemenetluse (viide EuropeAid/129809/C/SUP/RS) raames Biovet a.s. juhtimise all tegutsevate erinevate firmade ühendusega ja millega lükati tagasi hageja pakkumus – Piiride ületamine komisjonile antud kaalutlusõiguse teostamisel

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja IDT Biologika GmbH‑lt.

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 7. novembri 2013. aasta määrus – IDT Biologika vs. komisjon

(kohtuasi C‑6/13 P)

„Apellatsioonkaebus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 181 — Asjade riigihanked — Pakkumismenetlus Serbias marutaudi vaktsiini tarnimiseks — Pakkumuse tagasilükkamine — Ilmselgelt vastuvõetamatu või põhjendamatu apellatsioonkaebus”

Apellatsioonkaebus — Väited — Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine — Vastuvõetamatus — Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus — Välistamine, välja arvatud tõendite moonutamise korral (ELTL artikli 256 lõike 1; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punktid 18 ja 19)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 25. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑503/10: IDT Biologika vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi Euroopa Liidu delegatsiooni Serbia Vabariigis 10. augusti 2010. aasta otsuse tühistamiseks, mis puudutab hankelepingu sõlmimist marutaudi vaktsiini tarnimiseks Serbia vaktsiinikampaania jaoks korraldatud hankemenetluse (viide EuropeAid/129809/C/SUP/RS) raames Biovet a.s. juhtimise all tegutsevate erinevate firmade ühendusega ja millega lükati tagasi hageja pakkumus – Piiride ületamine komisjonile antud kaalutlusõiguse teostamisel

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 20. märtsi 2014. aasta määrus – Gmina Wrocław

(kohtuasi C‑72/13)

„Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Oma vara võõrandamine valla poolt”

1. Maksualaste õigusaktide ühtlustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Majandustegevus direktiivi 2006/112 artikli 9 tähenduses — Kinnisasja turustamine — Hõlmamine — Tingimused — Siseriikliku kohtu hinnang (nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 9 lõige 1) (vt punktid 15–19, 23 ja resolutsioon)

2. Maksualaste õigusaktide ühtlustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Maksukohustuslased — Avalik-õiguslikud organisatsioonid — Maksukohustuse kohaldamata jätmine tegevuse puhul, mis kujutab endast tegevust ametivõimudena — Erandid — Maksustamine oluliste konkurentsimoonutuste korral — Tingimused — „Olulised” moonutused — Ulatus — Tegelikud või potentsiaalsed konkurentsimoonutused, mis peavad olema suuremad kui pelgalt tühised (nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 9 lõige 1 ja artikli 13 lõige 1) (vt punktid 19–21, 23 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Naczelny Sąd Administracyjny – Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1), tõlgendamine – Valla tehingute maksustamine – Seadusjärgselt, pärimise või kinke teel omandatud vara müük – Sellise varaga äriühingule mitterahalise sissemakse tegemine

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, tuleb tõlgendada nii, et see lubab käibemaksuga maksustada selliseid tehinguid nagu peab silmas gmina Wrocław (Wrocławi vald), tingimusel, et eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et need tehingud kujutavad endast majandustegevust nimetatud direktiivi artikli 9 lõike 1 tähenduses ja et asjaomane vald ei teosta neid tehinguid kui ametivõim direktiivi artikli 13 lõike 1 esimese lõigu tähenduses. Kui need tehingud tuleb lugeda teostatuks selle valla kui ametivõimu poolt, ei keela direktiivi 2006/112 sätted neid siiski maksustada, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus peaks leidma, et neile maksuvabastuse andmine võib endaga kaasa tuua olulisi konkurentsimoonutusi selle direktiivi artikli 13 lõike 1 teise lõike tähenduses.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 3. veebruari 2014. aasta määrus – Câmpean ja Ciocoiu

(liidetud kohtuasjad C‑97/13 ja C‑214/13)

„Eelotsusetaotlus — Riigimaks — ELTL artikkel 110 — Mootorsõidukite esmasel registreerimisel nõutav saastetasu — Imporditud kasutatud sõidukite ja siseriiklikul turul juba olemas olevate sarnaste sõidukite neutraalne maksustamine”

1. Maksusätted — Riigimaks — Diskrimineerimiskeeld imporditud toodete ja samasuguste kodumaiste toodete puhul — Samasugused tooted — Mõiste — Liikmesriigi turul juba olemas olevad kasutatud sõidukid ning sama liiki, samade tunnustega ja sama kulumisastmega imporditud kasutatud sõidukid — Hõlmamine (ELTL artikkel 110) (vt punkt 24)

2. Maksusätted — Riigimaks — Saastetasu, mida nõutakse mootorsõidukite esmasel registreerimisel riigi territooriumil — Meede, mis pärsib teistest liikmesriikidest ostetud kasutatud sõidukite kasutuselevõttu riigi territooriumil, pärssimata samas sama vanade ja sama kulumisastmega kasutatud sõidukite ostu siseriiklikul turul — Lubamatus (ELTL artikkel 110) (vt punktid 25, 31–33 ja resolutsioon)

3. Eelotsuse küsimused — Tõlgendamine — Tõlgendatavate kohtuotsuste ajaline kehtivus — Tagasiulatuv jõud — Piirid — Õiguskindlus — Euroopa Kohtu kaalutlusõigus (ELTL artikkel 267) (vt punktid 35, 36, 39 ja 40)

Ese

Eelotsusetaotlused – Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Saastetasu, mis kuulub tasumisele mootorsõiduki esmasel registreerimisel või omandiõiguse kohta esimese kande tegemisel – Tasu maksmisest vabastamine sõidukite osas, millelt on tasu makstud varem kehtinud alustel – Viimati nimetatud sõidukitelt makstud tasu kohtu korras tagasinõudmise võimalus – Tasu maksmise peatamine siseriiklikul turul juba olemas olevate sõidukite puhul – Teistest liikmesriikidest ostetud kasutatud sõidukite kasutuselevõtu võimalik pärssimine – Siseriiklike õigusnormide vastavus ELTL artiklile 110

Resolutsioon

ELTL artiklit 110 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline maksustamise kord – mis on kehtestatud ja mida on seejärel piiratud põhikohtuasjades vaidlustatud siseriiklike õigusnormidega –, millega liikmesriik kehtestab saastemaksu mootorsõidukitelt, mida rakendatakse nii, et see pärsib teistes liikmesriikides ostetud kasutatud sõidukite kasutuselevõttu selles liikmesriigis, pärssimata samas sama vanade ja sama kulumisastmega kasutatud sõidukite ostu siseriiklikul turul.
Liikmesriigi antud abi tagasinõudmise menetluse algatamine sundkorras vastavalt määruse nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad ELTL artikli 108 kohaldamiseks, artikli 14 lõikele 3 põhjendusel, et abi on siseturuga kokkusobimatu, kohustab seda liikmesriiki võtma vastu enese tahtmist õiguslikult siduvad meetmed, et täita kohustused, mis tulenevad liidu õigusest. Lisaks on ELTL artiklis 278 sätestatud põhimõte, et hagi esitamine ei peata otsuse täitmist, ja seega saab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik ainult erandkorras määrata akti täitmise peatamise asja sisuliselt lahendavas kohtus või kirjutada ette ajutisi meetmeid.

Sellest järeldub, et see, et liikmesriik peab võtma siduvad meetmed abi tagasinõudmiseks samal ajal, kui ta taotleb liidu kohtult selle komisjoni otsuse täitmise peatamist, millega teda kohustatakse neidsamu meetmeid võtma, tuleneb liidu õiguses ette nähtud menetlusnormidest ning pädevuse jaotusest komisjoni ja siseriiklike ametiasutuste vahel.

Seega selleks, et kiireloomulisuse tingimus oleks täidetud, peavad pädevad siseriiklikud ametiasutused olema võtnud siduvad meetmed kõnesoleva abi tagasinõudmiseks.

(vt punktid 24–27)
Euroopa Kohtu (viies koda) 6. veebruari 2014. aasta määrus – Jagiello

(kohtuasi C‑33/13)

„Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Maksustamine — Käibemaks — Kuues direktiiv — Mahaarvamisõigus — Keeldumine — Variisikuna tegutseva äriühingu väljastatud arve”

Maksualaste õigusaktide ühtlustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Maksu maha arvamisest keeldumine, kuna pettuse ja muude rikkumiste tõttu kauba tarnet tegelikult ei sooritatud — Vastuvõetamatus — Piirid — Tingimused — Arve saaja, kes teadis või pidi teadma pettusest — Siseriikliku kohtu teostatav kontroll (nõukogu direktiiv 77/388, artikli 17 lõike 2 punkt a ja artikli 22 lõike 3 punkt b) (vt punktid 27, 32, 33, 36–43 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Wojewódzki Sąd Administracyjny w Łodzi – Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 4 lõigete 1 ja 2 koosmõjus artikli 5 lõikega 1 ning artikli 17 lõike 2 punkti a tõlgendamine – Sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus – Sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse puudumine tarne saajal juhul, kui müüja kasutab teise isiku ärinime – Müüja enda tegevuse varjamine – Arve, mille on väljastanud müüjast erinev isik – Puuduv vajadus tõendada, et ostja teadis, et kõnealune tehing oli seotud süüteo või muu rikkumisega, mille oli toime pannud müüja või temaga koostööd teinud isik

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiiviga 2001/115/EÜ, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui maksukohustuslasel ei lubata talle tarnitud kaubalt võlgnetavat või tasutud käibemaksu maha arvata seetõttu, et seda kaubatarnet ei peeta – võttes arvesse selle tarnega seotud arve väljastaja toime pandud pettust või rikkumisi – nimetatud arve väljastaja poolt tegelikult sooritatuks, ilma et objektiivsete tõendite alusel oleks tuvastatud ja ilma et maksukohustuslaselt oleks nõutud kontrolli teostamist, mis ei ole tema kohustus, et see maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et tehing on seotud käibemaksupettusega – asjaolu, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.