37.

Põhikohtuasjas paluvad Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias (Aitoolia-Akarnaania maakonna omavalitsus) jt tühistada projekti täies ulatuses. Selle taotluse üle otsustamiseks esitab Kreeka riiginõukogu Euroopa Kohtule järgmised 14 eelotsuse küsimust: „1. Kas direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 lõige 6 näeb ette ainult maksimaalse tähtaja (22.12.2009) veevarude majandamise kavade väljatöötamiseks või kehtestab see säte selle direktiivi artiklite 3, 4, 5, 6, 9, 13 ja 15 asjakohaste sätete ülevõtmise eritähtaja (mis lõpeb märgitud kuupäeval)? 2. Kui Euroopa Kohus leiab, et direktiivi kõnesoleva sättega kehtestatakse ainult maksimaalne tähtaeg veevarude majandamise kavade väljatöötamiseks, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas siseriiklikud õigusnormid, millega lubatakse suunata vett ühest vesikonnast teise, kuigi valglapiirkondade osas, mille piires asuvad vesikonnad, kus vett ühest teise suunatakse, ei ole veel välja töötatud majandamiskavasid, on kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artiklitega 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 ja 15, võttes eelkõige arvesse, et selle direktiivi artikli 2 lõike 15 kohaselt on vesikonna majandamise põhiüksuseks see valglapiirkond, millesse vesikond kuulub? 3. Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas direktiivi 2000/60/EÜ artiklite 2, 3, 5, 6, 9, 13 ja 15 kohaselt on lubatud vee suunamine ühest valglapiirkonnast kõrvalasuvasse valglapiirkonda? Kas juhul, kui vastus on jaatav, võib niisuguse suunamise eesmärk olla eranditult joogiveega varustamise vajaduse rahuldamine või võib see olla ka niisutamine ja energiatootmine? Kas direktiivi eespool mainitud sätete kohaselt on igal juhul tarvis haldusasutuse põhjendatud otsust, mis on tehtud vajaliku teadusuuringu põhjal ja mis näitab, et valglapiirkond, kuhu vett suunatakse, ei suuda oma veevarudega rahuldada enda vajadust joogivee, niisutuseks ja muuks otstarbeks mõeldud vee järele? 4. Kui Euroopa Kohus vastab esimesele küsimusele, et direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 lõikega 6 ei kehtestata mitte ainult maksimaalset tähtaega (22.12.2009) veevarude majandamise kavade väljatöötamiseks, vaid selle direktiivi artiklite 3, 4, 5, 6, 9, 13 ja 15 asjakohaste sätete ülevõtmise eritähtaeg, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas siseriiklikud õigusnormid, mis võeti vastu eespool nimetatud ülevõtmise eritähtaja jooksul ning võimaldavad suunata vett ühest konkreetsest vesikonnast teise, kuigi valglapiirkondade kohta, mille piires asuvad vesikonnad, kus vett ühest teise suunatakse, ei ole veel välja töötatud majandamiskavasid, seavad kõnesoleva direktiivi kasuliku mõju igal juhul ohtu või tuleb selle hindamisel, kas direktiivi kasulik mõju satub ohtu, arvesse võtta niisuguseid kriteeriume nagu ettenähtud meetmete ulatus ja vee ümbersuunamise eesmärgid? 5. Kas direktiivi 2000/60/EÜ artiklitega 13, 14 ja 15, mis käsitlevad avalikkuse teavitamise, sellega konsulteerimise ja selle osalemise menetlusi, on kooskõlas riigi parlamendi vastu võetud õigusnormid, millega kiidetakse heaks vesikondade majandamise kavad, kui asjakohased siseriiklikud õigusnormid ei näe ette avalikkusega konsulteerimise etappi riigi parlamendi menetluses ja kohtutoimikust ei ilmne, et haldusasutuses oleks järgitud konsulteerimismenetlust, mis on direktiivis ette nähtud? 6. Kas direktiivi 85/337/EMÜ kohaselt vastab keskkonnamõju uuring, milles käsitletakse tammide ehitamist ja vee ümbersuunamist ning mis esitati riigi parlamendile heakskiitmiseks pärast seda, kui kohus tühistas akti, millega see uuring juba heaks kiideti ja mille puhul järgiti teavitamismenetlust, selle direktiivi artiklites 1, 2, 5, 6, 8 ja 9 sätestatud avalikkuse teavitamise ja osalemise nõuetele, kui seda menetlust uuesti ei järgita? 7. Kas direktiivi 2001/42/EÜ kohaldamisalasse kuulub jõe kõrvalejuhtimise kava, mis a) hõlmab tammide ehitamist ja vee suunamist ühest valglapiirkonnast teise; b) kuulub direktiivi 2000/60/EÜ kohaldamisalasse; c) käsitleb töid, mis on nähtud ette direktiivis 85/337/EMÜ, ja d) võib avaldada mõju nende alade keskkonnale, mida on nimetatud direktiivis 92/43/EMÜ? 8. Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas direktiivi 2001/42/EÜ artikli 13 lõike 1 kohaselt võib käsitada enne 21. juulit 2004 antud ametlike ettevalmistavate aktidena – ilma et oleks vaja välja töötada keskkonnamõju strateegilise hindamise uuringut – akte, mis käsitlevad vaidlusalust projekti ja mis tühistati tagasiulatuvalt kohtuotsustega? 9. Kui vastus eelmisele küsimusele on eitav, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas direktiivi 2001/42/EÜ artikli 11 lõike 2 kohaselt piisab juhul, kui kava kuulub samaaegselt selle direktiivi ning direktiivide 2000/60/EÜ ja 85/337/EÜ kohaldamisalasse, mis näevad samuti ette projekti keskkonnamõju hindamise, direktiivis 2001/42/EÜ sätestatud eeskirjade järgimiseks uuringutest, mis tehti direktiivides 2000/60/EÜ ja 85/337/EÜ ettenähtu alusel, või on vaja läbi viia eraldi keskkonnamõju strateegilise hindamise uuring? 10. Kas direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 3, 4 ja 6 kohaselt kuulusid alad, mis kanti ühenduse tähtsusega alade siseriiklikesse loeteludesse ja lõpuks lisati ühenduse tähtsusega alade ühenduse loetelusse, direktiivis 92/43/EMÜ ette nähtud kaitse kohaldamisalasse enne, kui avaldati komisjoni 19. juuli 2006. aasta otsus 2006/613/EÜ, millega võetakse vastu Vahemere biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade loetelu? 11. Kas direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 3, 4 ja 6 kohaselt võivad pädevad siseriiklikud asutused anda loa viia ellu vee kõrvalejuhtimise projekti, mis ei ole otseselt seotud niisuguse piirkonna kaitsmisega, mis kuulub erikaitsealasse, ega ole selleks vajalik, kui selle projekti toimikule lisatud kõikides uuringutes on leitud, et selle piirkonna linnustiku kohta ei ole mingit teavet või ei ole usaldusväärseid ja ajakohastatud andmeid? 12. Kas direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 3, 4 ja 6 kohaselt võivad põhjused, miks vee kõrvalejuhtimise projekti ellu viiakse ning mis on seotud peamiselt niisutamise ja teise võimalusena joogiveega varustamisega, kujutada endast ülekaalukat üldist huvi, mis peab direktiivi kohaselt olemas olema, et selle projekti heakskiitmine ja teostamine oleks lubatud, hoolimata selle negatiivsest mõjust nimetatud direktiiviga kaitstud aladele? 13. Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, tuleb esitada ka järgmine eelotsuse küsimus: Kas direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 3, 4 ja 6 kohaselt tuleb selleks, et teha kindlaks, kas asendusmeetmed, mis on vajalikud, et tagada niisuguse Natura 2000 ala üldise sidususe kaitse, mida kahjustab vee kõrvalejuhtimise projekt, on sobivad, võtta arvesse niisuguseid kriteeriume nagu selle kõrvalejuhtimise ulatus ja selleks vajalike tööde maht? 14. Kas direktiivi 92/43/EMÜ artiklite 3, 4 ja 6 kohaselt, mida tõlgendatakse, lähtudes EÜ artiklis 6 (nüüd ELTL artikkel 11) sätestatud säästva arengu põhimõttest, võivad pädevad siseriiklikud asutused anda välja loa Natura 2000 alal vee kõrvalejuhtimise projekti elluviimiseks, mis ei ole otseselt seotud selle ala sidususe kaitsega või selleks vajalik, kui asjaomase projekti keskkonnamõju uuringust ilmneb, et selle projekti tulemuseks on jõe loodusliku ökosüsteemi ümberkujundamine jõe ja järve kultuurökosüsteemiks?”