ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/54

15. juulil 2011 esitatud hagi — Basic versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Repsol YPF (basic)

(Kohtuasi T-372/11)

2011/C 269/120

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Basic Aktiengesellschaft Lebensmittelhandel (München, Saksamaa) (esindaja: advokaat D. Altenburg)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Repsol YPF, SA (Madrid, Hispaania)

Nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 31. märtsi 2011. aasta otsus asjas R 1440/2010-1;

— jätta rahuldamata kaebus, mis esitati asjas R 1440/2010-1 vastulausemenetluses nr B 1384694 tehtud otsuse peale;

— mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kollast, sinist ja punast värvi kujutismärk basic kaupadele ja teenustele klassides 3, 4, 5, 16, 18, 21, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 35, 39, 43, 44 ja 45 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 6752811

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: kujutismärgi BASIC ühenduse registreering nr 5648159 teenustele klassides 35, 37 ja 39

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause osa klassi 35 kuuluvate vaidlusaluste teenuste suhtes ja kõikide klassi 39 kuuluvate teenuste suhtes; lükata vastulause ülejäänud klassi 35 kuuluvate teenuste osas tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: tühistada vastulausete osakonna otsus osas, milles sellega lükati vastulause tagasi osa klassi 35 kuuluvate teenuste suhtes. Lükata ühenduse kaubamärgi taotlus nende teenuste osas tagasi ja jätta kaebus ülejäänud klassi 35 kuuluvate teenuste osas rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda eeldas vääralt, et on tõenäoline, et taotletav kaubamärk ja vastandatud märk aetakse segi.
5.

Viies väide: kogu otsuse tühistamise vajalikkus Hageja on seisukohal, et otsus tuleb tervikuna kehtetuks tunnistada, kuna üksnes kuummetalli võrdlusaluse tühistamise korral kohaldataks tasuta saastekvootide eraldamisele vaidlustatud otsuse artikli 10 lõike 2 punkti b kohaselt koosmõjus artikli 3 punktiga c automaatselt varuvarianti. See paneks hageja veel halvemasse olukorda kui komisjoni ebaõigete kuummetalli võrdlusaluste kohaldamine.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/52

5. juulil 2011 esitatud hagi — Segovia Bonet versus Siseturu Ühtlustamise Amet — IES (IES)

(Kohtuasi T-355/11)

2011/C 269/115

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Jorge Segovia Bonet (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid M.E. López Camba ja J.L. Rivas Zurdo)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: IES Insurance Engineering Services Srl (Milaano, Itaalia)

Nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 29. märtsi 2011. aasta otsus asjas R 749/2010-2 ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt ja teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk IES kaupadele ja teenustele klassides 35, 36, 41, 42 ja 45 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 6787345

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: kujutismärgi IES Ühendkuningriigi registreering nr 2358802 teenustele klassis 41

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause osaliselt

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata ja jätta vastulausete osakonna otsus jõusse

Väited: Nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda sedastas vääralt, et puudub tõenäosus, et varasem kaubamärk ja vaidlusalune ühenduse kaubamärk segi aetakse, sest 1) vastandatud tähised on eelkõige foneetiliselt segiaetavalt sarnased ja 2) varasema registreeringuga hõlmatud teenused täiendavad teenuseid, millele on viidatud vaidlusealuse ühenduse kaubamärgi registreerimise taotluses.
—

kui Üldkohus võib asja ise sisuliselt lahendada, siis tuleks rahuldada esimeses astmes esitatud taotlused, sh: — tühistada Euroopa Komisjoni 23. juuli 2009. aasta otsus CMS 07/046 psühholoogilise ahistamise, juhtimisvea ja õiguse olla ära kuulatud rikkumise tõttu; — tühistada kõik ametisse nimetava asutuse poolt alates septembrist 2003 kuni apellandi ametist vabastamiseni tema suhtes tehtud otsused ahistamise ja juhtimisvea tõttu, kusjuures tuginetakse apellandi õiguse olla ära kuulatud rikkumisele; — võimaldada apellandile, et ta saaks vastavalt personalieeskirjade (1) artikli 7 lõikele 1 ning artiklile 24 oma seisukohta väljendada ning tugineda oma veebruaris 2008 ja märtsis 2008 esitatud taotlustele; — mõista apellandi kasuks välja sümboolselt 1 (ühe) euro suurune hüvitis, et hüvitada temale tema poolt kantud mittevaraline ja ametialane kahju, nagu on märgitud hagiavalduses, kuna selle hagi eesmärk ei ole saada raha, vaid ennistada hageja väärikus ja ametialane maine; ja
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud kaitseõigusi ja õigust õiglasele kohtulikule arutamisele. Hageja väidab, et tema kaitseõigusi on rikutud, kuna talle kohaldati kõnesolevaid sanktsioone, ilma et teda oleks eelnevalt ära kuulatud, ilma et tal oleks olnud võimalus enda kaitsta ning ilma et ta oleks teadnud asjaoludest, mille alusel need meetmed võeti.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/47

4. augustil 2011 esitatud hagi — Iberdrola versus komisjon

(Kohtuasi T-431/11)

2011/C 282/87

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Iberdrola, SA (Bilbao, Hispaania) (esindajad: advokaat J. Ruiz Calzado, Rechtsanwalt M. Núñez-Müller ja advokaat J. Domínguez Pérez)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada otsuse artikli 1 lõige 1;

— teise võimalusena tühistada otsuse artikli 1 lõiked 4 ja 5;

— kolmanda võimalusena tühistada otsuse artikkel 4 või vajadust mööda muuta selle kohaldamisala, ja

— mõista kõik menetlusega seotud kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni 12. jaanuari 2011. aasta otsuse peale asjas C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007) firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel, mida Hispaania rakendas.

Väited ja peamised argumendid on samad nagu esitati kohtuasjas T-429/10: BBVA vs. komisjon.
2.

Teine väide, mille kohaselt on rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ja põhjendamiskohustust seoses õiguspärase ootuse põhimõttega. — See väide on jaotatud kahte osasse, mis mõlemad puudutavad vaidlustatud otsuse artikli 1 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud õiguspärase ootuse kaitse perioodi: — Teise väite esimene osa: esimese võimalusena on rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet. Hageja väidab, et see põhimõte peaks kaitsma abi tagasinõudmise eest kõiki abisaajaid kuni vaidlustatud otsuse avaldamiseni, kuna menetluse algatamise otsus ei ole piisav, et lükata ümber õiguspärast ootust, mis tekkis komisjoni avaldustest Euroopa Parlamendis. — Teise väite teine osa: teise võimalusena on rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ja põhjendamiskohustust. Hageja leiab, et Euroopa Komisjon eksis, kui ta välistas õiguspärase ootuse kaitse perioodist terve päeva, kui Euroopa Liidu teatajas avaldati otsus algatada menetlus, mis viis vaidlustatud otsuse tegemiseni. Esiteks peaks ühenduse õigusnormide kohaselt tähtaja viimane päev kuuluma täielikult selle tähtaja sisse, teiseks on vaidlustatud otsuse resolutsioonis õiguspärase ootuse kaitse perioodist viidatud päeva välistamine vastuolus selle otsuse põhjendava osaga.
1.

Esimene väide, et valikulisuse mõiste analüüsil ja kõnealuste meetmete klassifitseerimisel riigiabiks rikuti õigusnormi. — Hagejad väidavad, et komisjon ei ole tõendanud, et asjaomane maksumeede soodustab „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist” nagu nõua ELTL artikli 107 lõige 1. Komisjon pelgalt eeldab, et meede on valikuline, kuna seda kohaldatakse ainult osaluse omandamise suhtes välismaistes ettevõtjates (antud juhul mitte EL liikmesriikides), mitte aga kodumaistes. Hagejad leiavad, et selline põhjendus on ekslik ja ringlev: asjaolu, et uuritava meetme kohaldamine — nagu iga muugi maksunormi puhul — põhineb teatud objektiivsete nõuete täitmisel, ei muuda seda de iure ega de facto valikuliseks meetmeks. Hispaania on tõendanud, et TRLISe artikli 12 lõige 5 on üldine meede, mis on de iure ja de facto avatud kõikidele ettevõtjatele, kes maksavad Hispaania ettevõtte tulumaksu, sõltumata nende suurusest, laadist, sektorist või päritolust. — Teiseks, kujutamata endast valikulist eelist, on TRLISe artikli 12 lõike 5 järgse prima facie erineva kohtlemise eesmärk panna kõik osaluse omandamise tehingud võrdsele maksualusele, olgu need siseriiklikud või välismaised. Kolmandates riikides on ühinemistele seatud tõsised takistused, mis tegelikkuses neid välistavad; seevastu Hispaanias on ühinemised võimalikud ja firmaväärtuse amortiseerimine on nendega seoses lubatud. Seega TRLISe artikli 12 lõige 5 üksnes laiendab sellise amortiseerimise osaluse omandamisele kolmandates riikides asuvates ettevõtjates ehk tegemist on tehinguga, mis on lähim — ja teostatavaim — funktsionaalne vaste riigisisesele ühinemisele ning järelikult kuulub see Hispaania süsteemi ülesehituse ja loogika juurde. — Komisjon eksib, kui leiab, et kolmandate riikide ettevõtjatega sõlmitavatele ühinemistehingutele ei ole seatud mingeid piiranguid, ja seega ta eksib, kui kehtestab valikulisuse tuvastamiseks vastavussüsteemi, lükates samal ajal tagasi argumendid maksuneutraalsuse kohta. Eelkõige eksib komisjon oma analüüsis seoses Ühendriikides, Brasiilias ja Mehhikos sooritatud tehingutega. — Teise võimalusena tuleks vaidlustatud otsus tühistada vähemalt neil juhtudel, kus kolmandate riikide ettevõtjates omandatakse enamusosalus riigisisese ühinemisega võrreldavatel tingimustel ja mida seega õigustab Hispaania süsteemi ülesehitus ja loogika.
3.

Kolmas väide, et rikuti proportsionaalsuse põhimõtet, kuivõrd otsuses järeldati, et (i) meede on tervikuna ebaseaduslik riigiabi, seal hulgas riikide suhtes nagu Hiina või India ning teised riigid, kus seda tutvustati või kus piiriüleste ärilahenduste suhtes kehtisid või võivad kehtida selged õiguslikud takistused, ning et (ii) meede kujutab endast ka tervikuna kokkusobimatut riigiabi, kuivõrd see võimaldab maha arvata ühendusevälistes äriühingutes enamusosaluse omandamise tagajärjel tekkinud firmaväärtuse.
—

kui leping on juba sõlmitud, tuvastada, et see on tühine;
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/47

4. augustil 2011 esitatud hagi — Telefónica versus komisjon

(Kohtuasi T-430/11)

2011/C 282/86

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Telefónica, SA (Madrid, Hispaania) (esindajad: J. Ruiz Calzado, advokaadid M. Núñez-Müller ja J. Domínguez Pérez)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada otsuse artikli 1 lõige 1;

— teise võimalusena tühistada osaliselt otsuse artikli 1 lõiked 4 ja 5;

— teise võimalusena tühistada otsuse artikkel 4 või muuta selle ulatust vastavalt vajadusele; ja

— mõista menetluse kõik kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni 12. jaanuari 2011. aasta otsus K(2010) 9566 lõplik firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati kohtuasjas T-429/11: BBVA vs. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/46

1. augustil 2011 esitatud hagi — Maharishi Foundation versus Siseturu Ühtlustamise Amet (MÉDITATION TRANSCENDANTALE)

(Kohtuasi T-426/11)

2011/C 282/84

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Maharishi Foundation Ltd. (St. Helier, Jersey) (esindaja: advokaat A. Meijboom)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 6.aprilli 2011. aasta otsus asjas R 1294/2010-2;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „MÉDITATION TRANSCENDANTALE” kaupadele ja teenustele klassides 16, 35, 41, 44 ja 45 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 8246704

Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgitaotlus tagasi teatavate kaupade ja teenuste osas

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada kaebus ja saata asi kontrollijale uuesti läbivaatamiseks

Väited: Hageja esitab neli õigusväidet: 1) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 75 ja artikli 7 lõike 1 punkti a rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei tuginenud oma otsuses otseselt määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktile a, kuid leidis siiski, et kaubamärgi „MÉDITATION TRANSCENDANTALE” puhul on tegemist üldnimetusega; 2) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärgil puudub eristusvõime; 3) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärk koosneb ainult sellistest tähistest, mis tähistavad kaubanduses nende kaupade või teenuste omadusi, mille jaoks hageja soovis kaubamärgi registreerida ja 4) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärk ei olnud muutunud kasutamise käigus neid kaupu või teenuseid eristavaks, mille jaoks registreerimist taotleti.
2.

Teine väide : Riigiabi kindlakstegemiseks on esitatud ebapiisavad, puudulikud ja vasturääkivad põhjendused. Hageja väidab eelkõige, et põhjendused on vasturääkivad, kuivõrd tunnistatakse seda, et madalama hinnaga sissepääsupilet võib suurendada asjaomase kasiino külastajate arvu, kuid samas seatakse kahtluse alla, kas külastajate arvu suurenemine kasvatab riigitulusid. Lisaks on esitatud puudulikud põhjendused eelise tõendamise ja ühendusesisese kaubanduse mõjutamise kohta, samuti on ilmselgelt väärad meetme valikulisuse tõendamiseks esitatud põhjendused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/41

28. juulil 2011 esitatud hagi — Maharishi Foundation versus Siseturu Ühtlustamise Amet (TRANSCENDENTAL MEDITATION)

(Kohtuasi T-412/11)

2011/C 282/78

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Maharishi Foundation Ltd (St. Helier, Jersey) (esindaja: advokaat A. Meijboom)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 24. märtsi 2011. aasta otsus asjas R 1293/2010-2;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „TRANSCENDENTAL MEDITATION” kaupadele ja teenustele klassides 16, 41, 44 45 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 8246647

Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgitaotlus tagasi teatavate kaupade ja teenuste osas

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada kaebus ja saata asi kontrollijale uuesti läbivaatamiseks

Väited: Hageja esitab neli õigusväidet: 1) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 75 ja artikli 7 lõike 1 punkti a rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei tuginenud oma otsuses otseselt määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktile a, kuid leidis siiski, et kaubamärgi „TRANSCENDENTAL MEDITATION” puhul on tegemist üldnimetusega; 2) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärgil puudub eristusvõime; 3) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärk koosneb ainult sellistest tähistest, mis tähistavad kaubanduses nende kaupade või teenuste omadusi, mille jaoks hageja soovis kaubamärgi registreerida ja 4) nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda tuvastas vääralt, et kaubamärk ei olnud muutunud kasutamise käigus neid kaupu või teenuseid eristavaks, mille jaoks registreerimist taotleti.
2.

Teine väide, et Avaliku Teenistuse Kohus mõistis talle esitatud küsimust valesti. Vaidlustatud kohtuotsusest nähtub, et Avaliku Teenistuse Kohus sai aru, et hageja küsis, kas nende ametnike, kelle suhtes kehtivad 1969. aasta personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 üldised rakendussätted, ja nende ametnike, kelle suhtes kehtivad 2004. aasta üldised rakendussätted, vaheline erinev kohtlemise on õigusvastane, kuigi Avaliku Teenistuse Kohtule esitatud küsimus seisnes selles, kas „uued üldised rakendussätted on diskrimineerivad, kuivõrd need käsitlevad samamoodi faktiliselt erinevaid olukordi”. Seetõttu väidab hageja, et Avaliku Teenistuse Kohus lükkas võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise väite õigustamatult tagasi.
1.

Esimene väide: rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tagatud põhiõigusi Hageja leiab, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (edaspidi „põhiõiguste harta” tagatud põhiõigusi. Põhiõiguste harta artiklis 16 tunnustatakse Euroopa Liidus ettevõtlusvabadust ning artiklis 17 õigust seaduslikul teel saadud omandit Euroopa Liidus kasutada ja iseäranis käsutada. Põhiõiguste harta artiklid 20 ja 21 tagavad hagejale võrdsuse seaduse ees ning diskrimineerimiskeelu. Vaidlustatud otsusega välistati hagejal majandustegevusega tegelemine Euroopa Liidus. Sellega seati ohtu tema majanduslik olemasolu. Hageja sõltub nimelt Euroopa Liidust pärinevatest tarnetest. Puudub avalik huvi piirata hageja ettevõtlusvabadust, õigust omandile, võrdset kohtlemist ning diskrimineerimiskeeldu. Iseäranis puuduvad asjaolud, mis piisavalt põhjendaksid nõukogu otsust ning riivet hageja põhiõigustele. Hageja ei osale nimelt tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast ohtlikus tuumaenergiaalases tegevuses ega tuumarelva kandesüsteemide väljatöötamisel. Lisaks on tegemist isikute segiajamisega. Ettevõtja SATAK, keda on nimetatud vaidlustatud otsuses, ei ole hagejaga sama ettevõtja. Tegemist on kolmanda ettevõtjaga, kes on hagejale võõras. Hageja oskab asjaolu, et ta on kantud otsuse 2010/413/ÜVJP II lisa nimekirja, mis puudutab Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, üksnes tema segiajamisega teise ettevõtjaga, kes kannab nime „SATAK” või sellega sarnast nime.
1.

Esimene väide: rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tagatud põhiõigusi Hageja leiab, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (edaspidi „põhiõiguste harta” tagatud põhiõigusi. Põhiõiguste harta artiklis 16 tunnustatakse Euroopa Liidus ettevõtlusvabadust ning artiklis 17 õigust seaduslikul teel saadud omandit Euroopa Liidus kasutada ja iseäranis käsutada. Põhiõiguste harta artiklid 20 ja 21 tagavad hagejale võrdsuse seaduse ees ning diskrimineerimiskeelu. Vaidlustatud otsusega välistati hagejal majandustegevusega tegelemine Euroopa Liidus. Sellega seati ohtu tema majanduslik olemasolu. Hageja sõltub nimelt Euroopa Liidust pärinevatest tarnetest. Puudub avalik huvi piirata hageja ettevõtlusvabadust, õigust omandile, võrdset kohtlemist ning diskrimineerimiskeeldu. Iseäranis puuduvad asjaolud, mis piisavalt põhjendaksid nõukogu otsust ning riivet hageja põhiõigustele. Hageja ei osale nimelt tuumarelva leviku tõkestamise seisukohast ohtlikus tuumaenergiaalases tegevuses ega tuumarelva kandesüsteemide väljatöötamisel.
3.

Kolmas väide, et kostja tegi ilmseid hindamisvigu, kui ta vaidlustatud meetmetes järeldas, et hageja on kuidagi seotud Lukašenko režiimi rahastamisega, või mingil moel osales rahvusvaheliste valimisstandardite rikkumises või kodanikuühiskonna ja demokraatliku opositsiooni vastu suunatud ebaseaduslikus käitumises või vahendite, mida võidakse kasutada siserepressioonideks, importimises Valgevenesse.
1.

Esimene väite kohaselt on rikutud põhjendamiskohustust osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus rikkus apellantide hagi rahuldamata jätmisega ELTL artiklit 296, Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 36 esimest lauset ja I lisa artikli 7 lõiget 1, kuna ta ei kontrollinud kõiki väidetavaid rikkumisi ega andnud apellantidele võimalust teada saada põhjuseid, miks kohus lükkas tagasi nende väited, et Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 vastupidine tõlgendamine võrreldes personalieeskirjade artikliga 91 on õigusvastane, ja õiguse esitada Euroopa Kohtule kaebuse teda kahjustava otsuse peale kolme kuu jooksul alates päevast, mil talle see otsus on teatavaks tehtud vastavalt kõnealuse sätte teisele taandele. Kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei ole kõiki apellantide tühistamishagis esitatud väiteid ja argumente käsitlenud, on kohus sellega rikkunud kohtumääruse põhjendamise kohustust.
—

tuvastada, et komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsus 2011/278/EL, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks (teatavaks tehtud numbri K(2011) 2772 all) (ELT L 130, 17.5.2011, lk 1) on täies ulatuses tühine;
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsuste seaduspärasuse hindamisel on lähtutud väärast õiguslikust arusaamast. Avaliku Teenistuse Kohus on vääralt kohaldanud eelkõige hoolitsus- ja põhjendamiskohustust.
3.

Kolmandas väites leitakse, et vaidlustatud meetmed piiravad põhjendamatult ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, iseäranis tema omandiõigust, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste konventsiooni lisaprotokolli nr 1 artiklis 1 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 17, tema õigust au ja maine austamisele, mis on tagatud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklitega 8 ja 10, tema vabadust tegeleda ettevõtlusega ja kaubandusega, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 15 ja 16, ning viimaseks süütuse presumptsiooni, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 48.
3.

Kolmandas väites leitakse, et vaidlustatud meetmed piiravad põhjendamatult ja ebaproportsionaalselt hageja põhiõigusi, iseäranis tema omandiõigust, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste konventsiooni lisaprotokolli nr 1 artiklis 1 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 17, tema õigust au ja maine austamisele, mis on tagatud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklitega 8 ja 10, ning viimaseks süütuse presumptsiooni, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 48.