ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg – Tähtaja algus

Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

2. Ametnikud – Pensionid – Pensioniõiguste omandamine

(Personalieeskirjad, artikkel 50)

1. Selleks et otsus oleks personalieeskirjade mõttes nõuetekohaselt teatavaks tehtud, peab sellest olema mitte ainult teatatud adressaadile, vaid tal peab olema ka võimalik selle sisuga tulemuslikult tutvuda.

Institutsioon, kes tugineb personalieeskirjade artikli 90 lõikes 2 – mille kohaselt tuleb kaebus esitada kolme kuulise tähtaja jooksul, mis algab „kuupäeval, mil otsus asjaomasele isikule teatavaks tehakse, kuid mitte hiljem kui kuupäeval, mil ta nimetatud teate kätte saab, kui meede mõjutab konkreetset isikut” – sätestatud tähtaja möödumisele, peab esitama tõendid kuupäeva kohta, millest see tähtaeg kulgema hakkas.

Kui tõendusmaterjal selle kohta, et otsuse adressaat sai otsusest tulemuslikult teada, ei ole tuletatav kaudsete tõendite alusel, võib selliseks tõendusmaterjaliks olla kõnealuse otsuse ametlikult teatavaks tegemine, näiteks asjaomase adressaadi kiri, millest nähtub, et ta on otsusest tulemuslikult teada saanud.

(vt punktid 41–44)

Viited:

Euroopa Kohus: 15. juuni 1976, kohtuasi 5/76: Jänsch vs . komisjon (EKL 1976, lk 1027, punkt 10); 5. juuni 1980, kohtuasi 108/79: Belfiore vs . komisjon (EKL 1980, lk 1769, punkt 7)

Esimese Astme Kohus: 8. juuni 1993, kohtuasi T‑50/92: Fiorani vs . parlament (EKL 1993, lk II‑555, punkt 16); 3. juuni 1997, kohtuasi T‑196/95: H vs . komisjon (EKL AT 1997, lk I‑A‑133 ja II‑403, punktid 32−35); 27. september 2002, kohtuasi T‑254/01: Di Pietro vs . kontrollikoda (EKL AT 2002, lk I‑A‑177 ja II‑929, punktid 25−27)

Avaliku Teenistuse Kohus: 20. aprill 2007, kohtuasi F‑13/07: L vs . EMEA (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punktid 29−32); 25. aprill 2007, kohtuasi F‑71/06: Lebedef‑Caponi vs . komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 34)

2. Personalieeskirjade artikli 50 viimase lõigu sõnastusest tuleneb selgelt, et palgaastmel A1 või A2 oleval ametnikul, kes on teenistuse huvides sellelt ametikohalt teenistusest vabastatud, on õigus saada pensioni, millest ei tehta uute personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 kohaseid mahaarvamisi, kui ametniku õigus artiklis 50 sätestatud hüvitist saada lõpeb ja ta on saanud 55‑aastaseks.

Artikli 50 viimase lõigu sõnasõnaline tõlgendus on seda enam põhjendatud, et esiteks on asjassepuutuv säte erand vanaduspensioni arvutamise üldreeglitest ja seega tuleb seda põhjendada kitsalt, ning teiseks, et rahaliste hüvitiste saamise aluseks olevaid sätteid tuleb tõlgendada kitsalt.

(vt punktid 62, 64 ja 65)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 18. september 2003, kohtuasi T‑221/02: Lebedef jt vs . komisjon (EKL AT 2003, lk I‑A‑211 ja II‑1037, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika); 16. detsember 2004, kohtuasi T‑11/02: Pappas vs . komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑381 ja II‑1773, punkt 53)

Avaliku Teenistuse Kohus: 14. detsember 2006, kohtuasi F‑10/06: André vs . komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑1‑183 ja II‑A‑1‑755, punktid 34−36)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

28. oktoober 2010

Kohtuasi F-77/08

Isabel Vicente Carbajosa jt

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalikud konkursid EPSO/AD/116/08 ja EPSO/AD/117/08 pettustevastase võitluse valdkonnas – Kandidaatide kõrvaldamine eelvalikutestide tulemuste alusel – Ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsus – Kaebuse esitamata jätmine – Hagi vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega I. Vicente Carbajosa ja teised viis komisjoni ametnikku/ajutist teenistujat paluvad tühistada Euroopa Personalivaliku Ameti 5. juuni 2008. aasta üksikotsused mitte lubada hagejaid avalike konkursside EPSO/AD/116/08 ja EPSO/AD/117/08 katsetele.

Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta hagejate kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja komisjoni kohtukulud. Jätta hagejate teotuseks menetlusse astuja Hispaania Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Puudumine – Vastuvõetamatus – Erandid

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2 ja artikli 91 lõige 2)

2. Euroopa Personalivaliku Amet (EPSO) – Ametisse nimetavale asutusele personalieeskirjade artikli 90 kohaselt antud volitused

(Euroopa Parlamendi, nõukogu, komisjoni, kohtu, kontrollikoja, majandus- ja sotsiaalkomitee, regioonide komitee ning Euroopa ombudsmani otsus 2002/621, artikli 4 lõige 1)

1. Vastavalt personalieeskirjade artikli 91 lõikele 2 on hagi liidu kohtusse vastuvõetav üksnes juhul, kui ametisse nimetavale asutusele on eelnevalt esitatud isikut kahjustava meetme peale kaebus personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses.

Kui eelnevat kaebust ei ole määratud tähtaja jooksul esitatud, on hagi vastuvõetamatu, välja arvatud juhul, kui hagi on esitatud akti peale, mille koostajaks ei ole ametisse nimetav asutus ise, nagu konkursikomisjoni otsus või hindamisaruanne.

(vt punktid 27 ja 28)

Viited:

Euroopa Kohus: 10. juuni 1987, kohtuasi 317/85: Pomar vs. komisjon (EKL 1987, lk 2467, punktid 11 ja 13).

Esimese Astme Kohus: 20. juuni 1990, kohtuasi T-133/89: Burban vs. parlament (EKL 1990, lk II-245, punkt 17); 16. juuli 1992, kohtuasi T-1/91: Della Pietra vs. komisjon (EKL, lk II-2145, punkt 23).

Avaliku Teenistuse Kohus: 27. september 2007, kohtuasi F-120/06: Dálnoky vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I-A-1-269 ja II-A-1-1517, punkt 35); 9. detsember 2008, kohtuasi F-106/05: T vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I-A-1-419 ja II-A-1-2315, punkt 84).

2. Otsuse 2002/621 Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) organisatsiooni ja tegevuse kohta artikli 4 lõikest 1 nähtub, et EPSO juhataja täidab ametisse nimetavale asutusele personalieeskirjade artikli 90 kohaselt antud volitusi kõigi nõuete või kaebuste suhtes, mis on seotud EPSO ülesannetega, mille hulgas võib konkursiteate kohaselt eelkõige olla kõikidele kandidaatidele eelvaliku testide korraldamine ning nende testide hindamine.

(vt punkt 44)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

4. mai 2010

Kohtuasi F-100/08

Alessandro Petrilli

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Pension – Mõiste „elukoht” – Peamine elukoht – Tõendavad dokumendid

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega A. Petrilli palub eelkõige tühistada ametisse nimetava asutuse 16. septembri 2008. aasta otsuse, millega jäeti rahuldamata Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel esitatud vaie individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti 18. aprilli 2008. aasta otsuse peale, millega keelduti määramast Itaaliat tema peamiseks elukohaks ning kohaldamast tema pensionile Itaalia paranduskoefitsienti.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta kohtukulud hageja kanda.

Kokkuvõte

Ametnikud – Pension – Paranduskoefitsient

(Personalieeskirjad, artikkel 82)

Elukoha mõiste all kuni 30. aprillini 2004 kehtinud personalieeskirjade artikli 82 tähenduses – mis näeb ette, et pensionide suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti, mis on kehtestatud sellele riigile, kus pensionisaaja tõendab oma elukoha olevat – peetakse silmas kohta, kuhu endine ametnik on seadnud sisse oma huvikeskme, s.o kohta, kuhu asjaomane isik on seadnud pidevat viibimist silmas pidades sisse oma alalise või põhilise huvikeskme, ja kus tal tuleb teha oma kulutused. Lisaks eeldab elukoha mõiste, toetumata üksnes kvantitatiivsetele andmetele selle kohta, millise riigi territooriumil veedab isik rohkem aega, veel füüsilist viibimist teatud kohas, kavatsust jätkata harjumuspäraselt seal viibimist ning tavapäraste sotsiaalsete suhete olemasolu. See elukoha mõiste on omane ühenduse avalikule teenistusele ning see ei kattu tingimata sellele mõistele siseriiklikult antud määratlustele.

(vt punkt 32)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 4. juuni 2003, liidetud kohtuasjad T-124/01 ja T-320/01: Del Vaglio vs. komisjon (EKL AT 2003, lk I-A-157 ja II-767, punkt 70 ja seal viidatud kohtupraktika, ning punktid 71 ja 72); 12. september 2005, kohtuasi T-320/04: Dionyssopoulou vs. nõukogu (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 39); 27. september 2006, kohtuasi T-416/04: Kontouli vs. nõukogu (EKL AT 2006, lk I-A-2-181 ja II-A-2-897, punkt 71).

Avaliku Teenistuse Kohus: 8. aprill 2008, kohtuasi F-134/06: Bordini vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I-A-1-87 ja II-A-1-435).
ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2010 :7 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS
(teine ko da)
4. veebruar 2010
Kohtuasi F-15/08
Valérie W iame
versus
Euroopa Komisjon
Avalik teenistus — Avalik kon kurss — Reservnimekirja kandmata jätmine — Ebapiisav hinne — 
Avalik kon kurss EPSO/AST/7/05 — Tõendi esitamine — Põhjendatud huvi
Ese: EÜ ar tikli 236 j a EA ar tikli 152 a lusel esitatud hagi, milles V. Wiame p alub tühistada 
konkursi EPSO/AST/7/05 ko misjoni otsus, millega anti talle kon kursi reservnimekirja 
kandmiseks ebapiisav hinne.
Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Hageja ka nnab ise oma ko htukulud. Komisjon ka nnab ise oma 
kohtukulud.
Kokkuvõte
1. Ametnikud — Hagi — Isikut kahjustav meede — Varasema otsuse läbivaatamise järel tehtud otsus
(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2 ja artikli 91 lõige 1)
2. Institutsioonide a ktid — Õiguspärasuse ee ldus — Tõendid, mis võivad akti õiguspärasuse kahtluse 
alla seada
1. Kui kandidaa t, ke lle ühenduse kon kursile lubamise taotlus on t agasi lükatud, taotleb selle otsuse 
uuesti läbivaatamist, siis on i sikut kahjustavaks mee tmeks ü ksnes otsus, mille kon kursikomisjon on 
uuesti läbivaatamise järel langetatud. Järelikult esitab ka ndidaa t oma nõ uded selle otsuse vastu.
(vt punkt 20)
Viited:
Esimese Astme K ohus: 13. detsember 2006 , kohtuasi T-173/05: Heus vs. komisjon ( EKL AT 2006 , lk I-A-2-329 
ja II-A-2-1695 , punkt 19).
Avaliku T eenistuse Kohus: 13. detsember 2007 , ko htuasi F-73/06: Van N eyghem v s. ko misjon ( EKL AT 2007 , 
lk I-A-1-441 j a II-A-1-2515 , punkt 39).
2. Esiteks ee ldatakse haldusakti puhul, et see on õ iguspärane, ja teiseks lasub tõendamiskoormis 
üldjuhul väite esitanud isikul, mistõttu pe ab hageja esitama vähemalt piisavalt täpsed, objektiivsed ja 
ühtelangevad t õendid, mis tema väite põhjendamiseks e sitatud faktiliste asjaolude õigsust või nende
2 ECLI:EU:F:2010 :7KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-15/08
WIAME/KOMISJON
 tõenäosust toetaksid. Järelikult, ku i hagejal puudub tõend või vähimgi tõendite ko gum, pe ab ta 
tunnistama kon kursi raa mes tehtud otsuste seaduslikkust ega saa A valiku T eenistuse Kohtult nõ uda, 
et ko hus hindaks ise kon kursi edukalt läbinud isikute ka ndideerimistaotlusi kon trollimaks, ega mõni 
konkursi edukalt läbinud isik ei ole kon kursile ebaseaduslikult lubatud.
(vt punkt 21)
Viited:
Euroopa Kohus: 6. märts 2001 , kohtuasi C-274/99 P: Conno lly vs. komisjon ( EKL 2001 , lk I-1611 , punktid 113 
ja 114).
Esimese Astme K ohus: 19. november 1996 , kohtuasi T-272/94: Brulant vs. parlament (EKL AT 1996 , lk I-A-513 
ja II-1397 , punkt 35); 13. juuli 2000 , kohtuasi T-157/99: Griesel vs. nõukogu (EKL AT 2000 , lk I-A-151 j a II-699, 
punkt 25).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

4. veebruar 2010

Kohtuasi F-15/08

Valérie Wiame

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Reservnimekirja kandmata jätmine – Ebapiisav hinne – Avalik konkurss EPSO/AST/7/05 – Tõendi esitamine – Põhjendatud huvi

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles V. Wiame palub tühistada konkursi EPSO/AST/7/05 komisjoni otsus, millega anti talle konkursi reservnimekirja kandmiseks ebapiisav hinne.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Hageja kannab ise oma kohtukulud. Komisjon kannab ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Varasema otsuse läbivaatamise järel tehtud otsus

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2 ja artikli 91 lõige 1)

2. Institutsioonide aktid – Õiguspärasuse eeldus – Tõendid, mis võivad akti õiguspärasuse kahtluse alla seada

1. Kui kandidaat, kelle ühenduse konkursile lubamise taotlus on tagasi lükatud, taotleb selle otsuse uuesti läbivaatamist, siis on isikut kahjustavaks meetmeks üksnes otsus, mille konkursikomisjon on uuesti läbivaatamise järel langetatud. Järelikult esitab kandidaat oma nõuded selle otsuse vastu.

(vt punkt 20)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 13. detsember 2006, kohtuasi T-173/05: Heus vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I-A-2-329 ja II-A-2-1695, punkt 19).

Avaliku Teenistuse Kohus: 13. detsember 2007, kohtuasi F-73/06: Van Neyghem vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I-A-1-441 ja II-A-1-2515, punkt 39).

2. Esiteks eeldatakse haldusakti puhul, et see on õiguspärane, ja teiseks lasub tõendamiskoormis üldjuhul väite esitanud isikul, mistõttu peab hageja esitama vähemalt piisavalt täpsed, objektiivsed ja ühtelangevad tõendid, mis tema väite põhjendamiseks esitatud faktiliste asjaolude õigsust või nende tõenäosust toetaksid. Järelikult, kui hagejal puudub tõend või vähimgi tõendite kogum, peab ta tunnistama konkursi raames tehtud otsuste seaduslikkust ega saa Avaliku Teenistuse Kohtult nõuda, et kohus hindaks ise konkursi edukalt läbinud isikute kandideerimistaotlusi kontrollimaks, ega mõni konkursi edukalt läbinud isik ei ole konkursile ebaseaduslikult lubatud.

(vt punkt 21)

Viited:

Euroopa Kohus: 6. märts 2001, kohtuasi C-274/99 P: Connolly vs. komisjon (EKL 2001, lk I-1611, punktid 113 ja 114).

Esimese Astme Kohus: 19. november 1996, kohtuasi T-272/94: Brulant vs. parlament (EKL AT 1996, lk I-A-513 ja II-1397, punkt 35); 13. juuli 2000, kohtuasi T-157/99: Griesel vs. nõukogu (EKL AT 2000, lk I-A-151 ja II-699, punkt 25).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

18. juuni 2009

Kohtuasi F‑43/08

David Spee

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli personal – Vaba ametikoht – Valikumenetlus

Ese: Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva konventsiooni Euroopa Politseiameti kohta (Europoli konventsioon) artikli 40 lõike 3 ja Europoli personalieeskirjade artikli 93 lõike 1 alusel esitatud hagi, milles D. Spee palub tühistada Europoli direktori 7. jaanuari 2008. aasta otsuse, milles lükati tagasi tema kaebus, ning selle aluseks olevad 20. juuni 2007. aasta ja 6. juuli 2007. aasta otsused, mis käsitlesid 25. juulil 2006 vabaks tunnistatud vanemametniku ametikoha valikumenetluse taasavamist.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.

Kokkuvõte

Ametnikud – Europoli teenistujad – Töölevõtmine – Valikukomitee poolt välja valitud kandidaat, kes ei vasta teates vaba ametikoha kohta esitatud tingimustele





Kuigi konkursikomisjonide sõltumatuse põhimõtet arvestades ei ole Euroopa Politseiameti (Europol) direktoril pädevust tühistada või muuta komisjoni otsust, on tal siiski kohustus jätta kõrvale mis tahes kandidaat, kes ei vasta teates vaba ametikoha kohta esitatud tingimustele, kuna administratsioon on seotud kõigi nende tingimustega, mille ta endale selles teates kehtestas. Seega ei saa direktor olla seotud viidatud komisjoni otsustega, mille õigusvastasus võib omakorda kahjustada ka tema enda otsuseid. Järelikult võib direktor, olles teada saanud, et valitud kandidaat ei vasta teates vaba ametikoha kohta esitatud tingimustele, otsustada algatada uue valikumenetluse.

(vt punktid 45, 46 ja 48)

Viited:

Euroopa Kohus: 23. oktoober 1986, kohtuasi 142/85: Schwiering vs. kontrollikoda (EKL 1986, lk 3177, punktid 19–21); 23. oktoober 1986, liidetud kohtuasjad 322/85 ja 323/85: Hoyer ja Neumann vs. kontrollikoda (EKL 1986, lk 3215, punktid 12–14); 18. märts 1993, kohtuasi C‑35/92 P: parlament vs. Frederiksen (EKL 1993, lk I‑991, punktid 15 ja 16).

Esimese Astme Kohus: 21. mai 1996, kohtuasi T‑153/95: Kaps vs. Euroopa Kohus (EKL AT 1996, lk I‑A‑233 ja II‑663, punkt 78); 16. detsember 1999, kohtuasi T‑143/98: Cendrowicz vs. komisjon (EKL AT 1999, lk I‑A‑273 ja II‑1341, punkt 39); 4. juuli 2006, kohtuasi T‑45/04: Tzirani vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑145 ja II‑A‑2‑681, punkt 46).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

9. juuni 2009

Kohtuasi F‑12/08

Thierry Nardin

versus

Euroopa Parlament

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Maksmisest keeldumine – Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud tingimus – Tühistamisnõue – Töölevõtmise menetluse õigusvastasus – Ainetu laad – Kahju hüvitamise nõue

Ese: EÜ artiklit 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles T. Nardin palub sisuliselt esiteks tühistada parlamendi 2. aprilli 2007. aasta otsus, milles kehtestatakse tema „õigused ametisse asumisel” ja keeldutakse talle maksmast kodumaalt lahkumise toetust, ja teiseks mõista parlamendilt välja kodumaalt lahkumise toetus alates 2007. aasta aprillist ning 10 000 eurot väidetavalt tekkinud mittevaralise kahju hüvitamiseks.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Hageja ja parlament kannavad ise oma kohtukulud. Parlamendi nõuete toetuseks menetlusse astunud Euroopa Ühenduste Komisjon kannab ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Ese – Määramise tingimused – Alalise elukoha või töökoha puudumine teenistuskohas enne teenistusse asumist – Mõiste

(Personalieeskirjad, VII lisa, artikli 4 lõike 1 punkt a)

2. Ametnikud – Hagi – Väited – Huvitatud isiku töölevõtmise menetluse normide rikkumist käsitlev väide

1. Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud kodumaalt lahkumise toetuse mõte on kompenseerida erakorralised kulud ja takistused, mis tulenevad teenistuskohustuste püsivast täitmisest riigis, millega ametnikul ei ole enne ametisse astumist kestvat sidet. Kui sellise sideme olemasolu tõendamiseks on vaja, et huvitatud isik on alaliselt töötanud oma tulevase ühenduse teenistuskoha riigis kindla perioodi vältel, siis tähendab see, et teistes riikides osutatud kutsealane töö, mis toob sellel perioodil kaasa ajutisi ja lühikesi puudumisi riigist, ei ole piisav, et ametniku põhiline töökoht teenistuskoha riigis kaotaks oma alalisuse.

(vt punktid 32 ja 33)

Viited:

Euroopa Kohus: 9. oktoober 1984, kohtuasi 188/83: Witte vs. parlament (EKL 1984, lk 3465, punkt 11).

Esimese Astme Kohus: 14. detsember 1995, kohtuasi T‑72/94: Diamantaras vs. komisjon (EKL AT 1995, lk I‑A‑285 ja II‑865, punkt 51, ja seal viidatud kohtupraktika).

2. Ametnik ei saa viidata sellele, et tema ühenduse institutsiooni töölevõtmise menetlus oli õigusvastane, et taotleda kõnealuse institutsiooni sellise otsuse tühistamist, milles kehtestatakse tema õigused ametisse asumisel ja keeldutakse talle maksmast kodumaalt lahkumise toetust, kuna huvitatud isiku töölevõtmise menetluse ja vaidlustatud otsuse vahel ei esine piisavat põhjuslikku seost. Töölevõtmise menetluses tehtud rikkumised võivad võimaldada toetada töölevõtmise otsuse tühistamisnõudeid; seevastu küsimus sellise otsuse õiguspärasusest, millega kehtestati ametniku õigused ametisse astumisel, on erinev küsimusest, kas huvitatud isiku töölevõtmise menetlus kõnealuses institutsioonis oli õiguspärane.

(vt punkt 39)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

4. juuni 2009

Kohtuasi F‑52/08

Wolfgang Plasa

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Asutuse töö korraldamine – Töötajate ametisse nimetamine – Komisjoni delegatsioon Alžeerias – Personalieeskirjade artikli 7 lõige 1 – Üleviimine Brüsselisse – Põhjendamine – Teenistuse huvid

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles W. Plasa palub tühistada komisjoni välissuhete peadirektoraadi peadirektori 8. mai 2008. aasta otsus, millega nähti ette tema üleviimine Brüsselisse (Belgia) 1. augustil 2008, ning mõista välja kahjuhüvitis.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.

Kokkuvõte

Ametnikud – Asutuse töö korraldamine – Töötajate ametisse nimetamine – Administratsiooni kaalutlusõigus

(Personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1, artikkel 10a ja X lisa)

Institutsioonidel on ulatuslik kaalutlusõigus oma asutuse töö korraldamisel, et täita neile usaldatud ülesandeid ning vastavalt sellele määrata oma personalile tööülesanded, tingimusel, et seda tehakse asutuse teenistuse huvides ja jälgides ametikoha vastavust palgaastmele. Teenistuse huvides üleviimiseks ei ole vaja ametniku nõusolekut. Niisuguse tingimuse tagajärjel oleks institutsioonide vabadus oma asutuse töö korraldamisel ja selle kohandamisel muutunud vajadustele ebamõistlikul määral piiratud.

Eelkõige jääb personalieeskirjade artikli 7 lõige 1, mis käsitleb ametnike üleviimist teenistuse huvides, kohaldatavaks väljapoole Euroopa Liitu üle viidud teenistujate suhtes. Nimelt näeb personalieeskirjade artikkel 101a ette, et eri‑ ja erandsätted kolmandates riikides töötavate ametnike jaoks, mis sisalduvad X lisas, mille liikuvus korda käsitlevad artiklid 2 ja 3 viitavad ametisse nimetava asutuse või ametiisiku kinnitatud üksikasjalikele eeskirjadele, on kohaldatavad, ilma et see piiraks personalieeskirjade muude sätete kohaldamist.

(vt punktid 75–77 ja 111)

Viited:

Euroopa Kohus: 24. veebruar 1981, otsus liidetud kohtuasjades 161/80 ja 162/80: Carbognani ja Coda Zabetta vs. komisjon (EKL 1981, lk 543, punkt 28); 23. märts 1988, kohtuotsus 19/87: Hecq vs. komisjon (EKL 1988, lk 1681, punkt 6); 12. november 1996, kohtuotsus C‑294/95 P: Ojha vs. komisjon (EKL 1996, lk I‑5863, punkt 40)

Esimese Astme Kohus: 19. juuni 1997, kohtuotsus T‑73/96: Forcat Icardo vs. komisjon (EKL AT 1997, lk I‑A‑159 ja II‑485, punkt 26); 22. jaanuar 1998, kohtuotsus T‑98/96: Costacurta vs. komisjon (EKL AT 1998, lk I‑A‑21 ja II‑49, punktid 33, 36 ja 40).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

17. veebruar 2009

Kohtuasi F‑38/08

Amerigo Liotti

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – 2006. aasta hindamine – Hindajate kohaldatavad hindamiseeskirjad

Ese: A. Liotti palub EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagiavaldusega tühistada tema karjääriarengu aruanne ajavahemiku kohta 1. jaanuar kuni 31. detsember 2006.

Otsus: Tühistada A. Liotti karjääriarengu aruanne ajavahemiku kohta 1. jaanuar kuni 31. detsember 2006. Mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Kokkuvõte

Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Üldised rakendussätted, milles nähakse ette iga peadirektoraadi jaoks koostatud ühtsed hindamiseeskirjad

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

See, kui ametniku karjääriarengu aruandes eiratakse personalieeskirjade artiklis 43 nimetatud asjaomase institutsiooni kehtestatud üldisi rakendussätteid, milles nähakse ette iga peadirektoraadi jaoks koostatud ühtsete hindamiseeskirjade arvestamist selleks, et kergendada ametnike teenete võrdlevat hindamist, hindaja pakutud teenetepunktide ühtlustamist ning hindamise ühetaolisust samas peadirektoraadis, kujutab endast olulise vorminõude rikkumist. Nende normide kohaldamata jätmise või ebapiisava arvesse võtmisega rikuti oluliselt ametniku hindamist ning see asjaolu õigustab vastava aruande tühistamist.

(vt punktid 46 ja 47)
Vaidluste lahendamise komitee, mille Euroopa Investeerimispank on töötajate hindamise valdkonnas loonud, peab teostama täielikku kontrolli talle esitatud hindamisaruande üle ega tohi piirduda ilmsete hindamisvigade kontrollimisega. Vaidluste lahendamise komiteel olev võimalus tühistada töötajate hindamisel kõik hindamisvormis ehk hindamisaruandes sisalduvad avaldused tähendab nimelt, et nimetatud komitee on pädev uuesti hindama iga avalduse põhjendatust enne selle tühistamist. Selle pädevuse ulatus ületab seega selgelt pelga õiguspärasuse kontrolli ja akti resolutsiooni tühistamise pädevuse ulatuse, kuna see hõlmab võimalust tühistada isegi nimetatud akti resolutsiooni aluseks olevad põhjendused, sõltumata sellest, kui olulised need on akti põhjenduste ülesehituses. Seda vaidluste lahendamise komitee täielikku kontrollipädevust kinnitab talle sõnaselgelt antud pädevus muuta individuaalseid hindeid ja kaebaja sooritusele antud üldhinnangust tulenevat teenetele antud hinnet. Asjaomase isiku teenetele antud hinde muutmine tähendab nimelt seda, et vaidluste lahendamise komitee kontrollib üksikasjalikult kõiki teenetele antud hinnanguid aruandes, mis on vaidlustatud hindamisvigade, faktivigade või õigusnormi rikkumiste tõttu, ning et ta võib nende teenete uuesti hindamiseks vajaduse korral asendada hindaja hinnangu enda hinnanguga.

(vt punktid 32 ja 33)