Keywords

Summary



Keywords

1. Institutsioonide aktid — Direktiivid — Rakendamine liikmesriikide poolt — Täieliku ülevõtmise vajadus — Direktiiv 1999/95 — Säte, mis puudutab üksnes suhteid liikmesriikide ja komisjoni vahel — Säte, mis ei nõua tingimata konkreetseid ülevõtmismeetmeid — Vajadus tagada direktiivi tõhusus — Üksnes teavitamiskohustus — Puudumine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/95, artikli 3 esimene lõik)

2. Institutsioonide aktid — Direktiivid — Rakendamine liikmesriikide poolt — Täieliku ülevõtmise vajadus — Direktiiv 1999/95 — Rahvusvahelisest avalikust õigusest tulenevat teavitamiskohustust ette nägev säte — Teave, mille eesmärk on ilmselge ohu korral meresõiduohutuse säilitamine — Täielik mõju

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/95, artikli 6 lõige 1)

Summary

1. Sätet, mis puudutab üksnes suhteid liikmesriigi ja komisjoni või teiste liikmesriikide vahel, ei tule põhimõtteliselt üle võtta. Siiski on igal direktiivi adressaadiks oleval liikmesriigil kohustus võtta oma siseriiklikus õiguskorras vastu kõik vajalikud meetmed direktiivile täieliku mõju andmiseks kooskõlas selle direktiivi eesmärgiga.

Olukord ei ole selline aga direktiivi 1999/95, milles käsitletakse meremeeste tööaega reguleerivate sätete täitmist ühenduse sadamates peatuvatel laevadel, artikli 3 puhul, mille eesmärk on eeskätt parandada meremeeste töö- ja elutingimusi ning meresõiduohutust. Selle riigi valitsusele, mille territooriumil laev on registrisse kantud, saadetud aruanne on mõeldud laevapere ohutusele ja tervisele ilmselget ohtu kujutavast olukorrast teavitamiseks. Aruande eesmärk on oht viivitamatult kõrvaldada ning see ei kujuta endast mitte üksnes teavitamiskohustust. Sättele täieliku mõju andmiseks on niisiis vaja see üle võtta.

(vt punktid 38–40)

2. Direktiivi 1999/95, milles käsitletakse meremeeste tööaega reguleerivate sätete täitmist ühenduse sadamates peatuvatel laevadel, artikli 6 lõikes 1 sätestatud kohustus teavitada lipuriigi või riigi, mille territooriumil laev registrisse on kantud, administratsiooni või konsulit või tema puudumise korral lähimat kõnealuse riigi diplomaatilist esindajat kaasneb sellele riigile rahvusvahelisest avalikust õigusest tulenevate kohustustega. ÜRO mereõiguse konventsiooni, mis on allkirjastatud 10. detsembril 1982 Montego Bay’s ja jõustunud 16. novembril 1994 ning mis on heaks kiidetud otsusega 98/392, artikli 94 lõikest 1 lipuriigi kohustuste kohta tuleneb, et iga riik teostab oma lipu all sõitvate laevade haldus-, tehnilistes ja sotsiaalküsimustes tõhusalt oma jurisdiktsiooni ja kontrolli. Sama artikli lõike 2 punkti b ja lõike 3 punkti b kohaselt kohaldab riik siseriikliku õiguse alusel oma lipu all sõitva laeva ning selle kapteni, juhtkonna ja meeskonna suhtes jurisdiktsiooni haldus-, tehnilistes ja sotsiaalküsimustes; riik võtab oma lipu all sõitvate laevade suhtes rahvusvahelisi nõudeid järgides mereohutuse tagamise meetmeid, mis muu hulgas käsitlevad mehitamist, töötingimusi, meeskonna väljaõpet. Sama artikli lõikest 6 tuleneb ühtlasi, et kui riigil on alust arvata, et laeva suhtes ei teostata korrektset kontrolli, korraldab lipuriik uurimise ning vajaduse korral rakendab olukorra parandamiseks asjakohaseid abinõusid. Sellest tuleneb, et direktiivi 1999/95 artikli 6 lõike 1 eesmärk on ilmselge ohu korral meresõiduohutuse säilitamine. Seega tuleb sellele sättele täieliku mõju andmiseks see üle võtta siseriiklikku õigusesse.

(vt punktid 53–56)