15

Neil asjaoludel otsustas Verwaltungsgericht Köln (Kölni halduskohus), leides, et põhikohtuasja lahendamiseks on vaja tõlgendada liidu õigust, menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. a. Kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõiget 2 tuleb olukorras, kus mobiilsidepaketile, mis sisaldab igakuist andmemahtu, mille ammendumise korral andmeedastuskiirust piiratakse, saab tasuta juurde tellida lisapaketi, millega on võimalik kasutada telekommunikatsiooniettevõtja sisupartnerite teatud teenuseid, ilma et nende teenuste kasutamisel tarbitud andmemahtu arvataks asjaomase mobiilsidepaketi igakuise andmemahu hulka, kuid lõppkasutaja annab seejuures nõusoleku, et videovoogedastuste puhul piiratakse ribalaiuse maksimaalne kiirus 1,7 megabitini sekundis, olenemata sellest, kas tegemist on sisupartnerite või muude teenuseosutajate videovoogedastusega, tõlgendada nii, et internetiühenduse teenuste tingimusi käsitlevad lepingud määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 2 tähenduses peavad vastama määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 nõuetele? b. Kui vastus esimese küsimuse punktile a on jaatav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmandat lõiku tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras tuleb ribalaiuse piiramist pidada teatud kategooria teenuste aeglustamiseks? c. Kui vastus esimese küsimuse punktile b on jaatav, siis kas mõistet „sidevõrku ähvardav ülekoormus“ määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punkti c tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab vaid sidevõrgu […] erakorralist või ajutist ülekoormust? d. Kui vastus esimese küsimuse punktile b on jaatav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras ei luba samaväärsete andmeliikluse kategooriate võrdse käsitlemise nõue kohaldada sellist ribalaiuse piiramist, mida kohaldatakse vaid lisapaketi tellimise korral, mitte aga muude mobiilsidepakettide korral, ja pealegi vaid videovoogedastuse suhtes? e. Kui vastus esimese küsimuse punktile b on jaatav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmandat lõiku tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras on ribalaiuse piiramine, mille sisselülitamine sõltub lisapaketi käivitamisest ja mida saab lõppkasutaja pealegi mis tahes ajal kuni [24 tunniks] välja lülitada, vastavuses nõudega, et teatud kategooria teenuseid võib aeglustada üksnes nii kaua, kui vaja, et saavutada määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punktides a–c sätestatud eesmärgid? 2. a. Kui vastus esimese küsimuse punktile b on eitav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teise lõigu teist lauset tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras põhineb kõnealune üksnes videovoogedastuse ribalaiuse piiramine konkreetsete andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavatest objektiivselt erinevatel teenusekvaliteedi tehnilistel nõuetel? b. Kui vastus teise küsimuse punktile a on jaatav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teise lõigu kolmandat lauset tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras saab videovoogedastusega seotud andmeliikluse tuvastamist, lähtudes IP‑aadressidest, internetiprotokollidest, URLidest (ühtne ressursilokaator) ja SNIdest (serverinime osund) ning kujundivõrdlusest (pattern-matching), mille puhul võrreldakse päise teatud andmeid videovoogedastusele iseloomulike andmetega, pidada andmeliikluse konkreetse sisu kontrollimiseks? 3. Kui vastus esimese küsimuse punktile a on eitav, siis kas määruse 2015/2120 artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras riivab üksnes videovoogedastuse ribalaiuse piiramine lõppkasutajate õigust määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 1 tähenduses?“