Kohtuasi C-416/07

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Kreeka Vabariik

„Liikmesriigi kohustuste rikkumine — Direktiivid 91/628/EMÜ ja 93/119/EÜ — Määrus (EÜ) nr 1/2005 — Loomade kaitse vedamise ajal ja tapmisel või surmamisel — Ühenduse õigusnormide järjekindel ja üldine rikkumine”

Kohtujurist V. Trstenjaki ettepanek, esitatud 2. aprillil 2009 I ‐ 7887

Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 10. september 2009 I ‐ 7951

Kohtuotsuse kokkuvõte

Liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses on komisjonil õigus, kuigi hagiavalduses sisalduvad nõuded ei saa põhimõtteliselt ulatuda kaugemale rikkumistest, mida on mainitud põhjendatud arvamuse resolutiivosas ja märgukirjas, siiski õigus nõuda selliste kohustuste rikkumise tuvastamist, mis tulenevad hiljem muudetud või kehtetuks tunnistatud ühenduse õigusakti esialgsest versioonist ning mis on uude ühenduse õigusakti üle võetud. Seevastu ei saa vaidluse eset laiendada uutest sätetest tulenevatele kohustustele, mis ei ole samaväärsed selle õigusakti esialgsest versioonist tulenevate kohustustega; vastasel korral oleks tegemist olulise menetlusnormi rikkumisega liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluses. (vt punkt 28)

EÜ artiklil 226 põhineva liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamise menetluses on komisjonil kohustus tõendada, et väidetav rikkumine on aset leidnud. Just komisjon peab Euroopa Kohtule esitama vajalikud tõendid, et Euroopa Kohus saaks kontrollida, kas liikmesriigi kohustusi on rikutud, ilma et komisjon võiks tugineda mis tahes oletusele. Kui komisjon on esitanud piisavalt tõendeid asjaolude kohta, mis esinevad kostja liikmesriigi territooriumil, peab liikmesriik sisuliselt ja üksikasjalikult vaidlustama selliselt esitatud asjaolud ja nende tagajärjed. (vt punktid 32 ja 33)

Komisjoni väide, mille kohaselt teatud vedajatel puudub vastav luba või neile väljastatud luba on aegunud, ei tõenda juurdunud ja üldist haldustava, mis on vastuolus kohustustega, mis tulenevad liikmesriigile direktiivi 91/628 (mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425 ja 91/496, mida on muudetud määrusega nr 806/2003) artikli 5 A osa lõike 1 punktist a, kuna komisjon ei ole täpsustanud nende vedajate arvu, kellel puudus pädeva asutuse luba või kelle luba oli aegunud, ega seda, kui paljusid vedajaid kontrolliti. Seoses väitega, mille kohaselt vedajate nimekirjad ei ole alati kaasajastatud, on komisjonil kohustus tõendada, et väidetav rikkumine on aset leidnud, ja esitada Euroopa Kohtule vajalikud tõendid, et Euroopa Kohus saaks kontrollida, kas liikmesriigi kohustusi on rikutud. Kuna puuduvad täpsemad andmed asjassepuutuvate nimekirjade või kontrollitud nimekirjade koguarvu kohta, ei ole pelk asjaolu, et teatud vedajate nimekirjad ei ole kaasajastatud, piisav tõend selle kohta, et liikmesriik on rikkunud direktiivi 91/628 artikli 5 A osa lõike 1 punktist a tulenevaid kohustusi. (vt punktid 44, 45, 47–49)

Liikmesriik rikub direktiivi 91/628 (mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425 ja 91/496, mida on muudetud määrusega nr 806/2003) artikli 5 A osa lõike 2 punktist b, punkti d alapunkti i esimesest taandest, artikli 8 esimese lõigu punktidest b ja d tulenevaid kohustusi, kui tema pädevatel asutustel on võimalik kontrollida üksnes teekonnaplaanide täitmist, mitte neis sisalduvat teavet, kui need plaanid on koostanud teiste liikmesriikide pädevad asutused. Teekonnaplaanide kontrollimise eesmärk on tagada direktiivis 91/628 sätestatud nõuete täitmine. Seega ei saa nimetatud kontroll piirduda teekonnaplaani olemasolu või selles sisalduva teabe kontrollimisega, vaid peab puudutama ka seda, kas loomade vedu on vastavuses ühenduse õigusnormidega, mis käsitlevad loomade kaitset vedamise ajal. Neil asjaoludel ei ole üksnes teekonnaplaanile märgitud andmete kontrollimine piisav nimetatud direktiivis sätestatud kohustuste täitmiseks. (vt punktid 65–68)