Kohtuasi T‑167/13

(avaldamine väljavõtetena)

Comune di Milano

versus

Euroopa Komisjon

Riigiabi – Lennukite maapealse käitamise abiteenused – SEA tehtud kapitali suurendamine ettevõttes Sea Handling – Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma – Mõiste „abi“ – Riigile omistatavus – Erainvestori kriteerium – Võistlevuse põhimõte – Kaitseõigused – Õigus heale haldusele – Õiguspärane ootus

Kokkuvõte – Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 13. detsembri 2018. aasta otsus

Riigiabi – Mõiste – Riigi ressurssidest antav abi – Riigi osalusega äriühingu antud abi – Ettevõtja vahendid, mis on pidevalt avaliku kontrolli all – Hõlmamine

Muu niisuguse organisatsiooni kui liikmesriigi õiguslikku seisundit, kellel on õigusvõime ja kes võttis komisjoni lõppotsuses riigiabiks kvalifitseeritud meetme, võib see otsus isiklikult puudutada, kui otsusega piiratakse tal enda soovitud viisil oma vastava pädevuse teostamist, mis seisneb eelkõige kõnealuse abi andmises. Sellega seoses tuleb abiandjaks lugeda avaliku sektori asutust, kes on seotud kõnealuste meetmete vastuvõtmisega nii suures ulatuses, et need on talle omistatavad vastavalt Euroopa Kohtu praktikas esitatud kriteeriumidele. (vt punktid 34 ja 41)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 45 ja 46)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 60–62)

Kuna riigi sekkumised toimuvad mitmesugustes vormides ja neid tuleb analüüsida nende tagajärgede kaudu, siis ei saa välistada, et mitut riigi järjestikust sekkumist tuleb ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamise eesmärgil käsitada ühe sekkumisena. Selline võib olukord olla eelkõige siis, kui järjestikused sekkumised on eelkõige nende ajalist järjekorda, eesmärki ja ettevõtja olukorda nende sekkumiste hetkel arvestades niivõrd tihedalt omavahel seotud, et neid on võimatu eraldada. (vt punkt 71)

Meetme omistatavust riigile ei saa tuletada pelgalt asjaolust, et kõnealuse meetme on võtnud riigi osalusega äriühing. Isegi kui riik saab riigi osalusega äriühingut kontrollida ja tal on valitsev mõju kõnealuse ettevõtja toimingute üle, ei saa automaatselt eeldada, et konkreetsel juhul seda kontrolli ka tegelikult teostatakse. Riigi osalusega äriühing võib olla vähemal või suuremal määral iseseisev, olenevalt sõltumatuse määrast, mille riik on talle andnud. Seega ainuüksi asjaolu, et riigi osalusega äriühing on riigi poolt kontrollitav, ei ole piisav, et selle ettevõtja võetud meetmeid saaks käsitleda riigi meetmetena. Lisaks tuleb uurida, kas ametiasutused olid ühel või teisel viisil seotud nende meetmete vastuvõtmisega. Sellisel juhul ei ole nõutav, et oleks tõendatud, et ametiasutused oleks konkreetse nõudmisega kallutanud asjasse puutuvat riigi osalusega äriühingut kõnealuseid abimeetmeid võtma. Esiteks on riigi ja riigi osalusega äriühingute vahelise tiheda seose tõttu olemas reaalne oht, et nende kaudu antakse riigiabi läbipaistmatul viisil ja rikkudes aluslepingus sisalduvaid riigiabi eeskirju. Teiseks on kolmandal isikul riigi ja riigi osalusega äriühingu privilegeeritud suhete tõttu üldiselt väga keeruline tõestada, et konkreetsel juhul võttis asjaomane asutus abimeetmed riigi ametiasutuste korralduse alusel. Seetõttu tuleb tunnistada, et riigi osalusega äriühingu võetud meetme omistamine riigile võib järelduda mitmest näitajast, mis on tingitud juhtumi asjaoludest ja meetme võtmise kontekstist. Lisaks võivad kõik muud näitajad, mis tõendavad konkreetses asjas ametiasutuste seotust või seotuse puudumise ebatõenäosust meetme vastuvõtmisel, võttes arvesse ühtlasi selle ulatust, sisu ja sellega kaasnevaid tingimusi, olenevalt olukorrast olla asjasse puutuvad järeldamaks, et riigi osalusega äriühingu võetud meede on riigile omistatav. (vt punkt 75)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 102–105)