Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse riigiabi ühisturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see tagastama

(EÜ asutamislepingu artikkel 93 (nüüd EÜ artikkel 88) ja artikli 173 viies lõik (muudetuna EÜ artikli 230 viies lõik))

2. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine

(EÜ asutamislepingu artiklid 38 ja 92 (muudetuna EÜ artiklid 32 ja 87) ning artiklid 42 ja 93 (nüüd EÜ artiklid 36 ja 88); nõukogu määrused nr 26 ja nr 797/85)

3. Riigiabi – Olemasolev abi ja uus abi

4. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine

(Nõukogu määrus nr 659/1999)

5. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine

(EÜ asutamislepingu artikli 93 lõige 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3))

6. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse teatamata jäetud riigiabi ühisturuga kokkusobimatuks

(EÜ asutamislepingu artikli 93 lõige 3 ja artikkel 190 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3 ja artikkel 253))

7. Riigiabi – Keeld – Erandid – Ulatus – Kitsas tõlgendamine

(EÜ asutamislepingu artikli 92 lõike 2 punkt b (muudetuna EÜ artikli 87 lõike 2 punkt b))

8. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi teatud majanduspiirkondade või teatud majandustegevuse arengu edendamiseks või soodustamiseks

(EÜ asutamislepingu artikli 92 lõike 3 punktid a ja c (muudetuna EÜ artikli 87 lõike 3 punktid a ja c))

Summary

1. Õiguskindlusest tulenevad nõuded, konkreetsemalt nõuded, mis tulenevad jõustunud kohtuotsuse kohustuslikkuse põhimõttest, välistavad asutamislepingu artikli 93 (nüüd EÜ artikkel 88) alusel vastu võetud komisjoni otsuse esemeks oleva abi saaja – kes oleks saanud otsuse vastu hagi esitada ning kes on lasknud mööda EÜ asutamislepingu artikli 173 viiendas lõigus (muudetuna EÜ artikli 230 viies lõik) ette nähtud kohustusliku tähtaja – võimaluse vaidlustada selle otsuse seaduslikkust siseriiklikes kohtutes juhul, kui kaevatakse selle otsuse rakendamismeetmete peale, mille on vastu võtnud siseriiklikud ametiasutused. Kui huvitatud isik võiks neil asjaoludel vaidlustada siseriiklikus kohtus otsuse täitmise, tuginedes otsuse ebaseaduslikkusele, tähendaks see seda, et sellega antaks talle õigus eirata otsuse lõplikkust, mille see on omandanud hagi esitamise tähtaja möödumisega.

Eelkõige on see niimoodi juhul, kui komisjoni poolt asjassepuutuvale liikmesriigile edastatud otsuses on sõnaselgelt ära nimetatud kõnealuse individuaalse abi saaja ning liikmesriik edastab selle otsuse abisaajale, märkides ühtlasi ära, et otsuse peale võib esitada tühistamishagi.

Teistsugune on aga olukord siis, kui liikmesriigile adresseeritud vaidlustatud otsus käsitleb abikavasid, mis on mõeldud üldiselt määratletud isikute kategooriatele, mitte sõnaselgelt kindlaksmääratud abisaajatele, ning kui liikmesriik ei ole sellest otsusest teatanud ühelegi kõnealuse abi saajale. Sellisel juhul ei ole ilmne, et abi saajate poolt vaidlustatud otsuse peale esitatud tühistamishagi oleks olnud vastuvõetav, ning järelikult tuleb asuda seisukohale, et nimetatud otsuse kehtivust käsitlevad eelotsusetaotlused, mille on esitanud siseriiklik kohus, kus abi saajad on otsuse vaidlustanud, on vastuvõetavad.

(vt punktid 31–34)

2. Asutamislepingu artikli 42 (nüüd EÜ artikkel 36) sätetest nähtub, et konkurentsialaseid eeskirju kohaldatakse põllumajandustoodete tootmise ja turustamise suhtes, nagu on määratletud asutamislepingu artiklis 38 (muudetuna EÜ artikkel 32), üksnes nõukogu poolt kindlaks määratud ulatuses. Nõukogu on vastu võtnud erinevaid määrusi, sealhulgas määruse nr 26, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandussaaduste ja toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes, turgude ühiskorraldust reguleerivaid määrusi, mis käsitlevad abisüsteemi, ning muid määrusi, eelkõige määruse nr 797/85 põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta, mis seda samuti käsitleb. Selleks et hinnata, kas komisjon on abimeetmeid asutamislepingu artiklite 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) ja 93 (nüüd EÜ artikkel 88) alusel uurides tuginenud otsuse tegemisel õigele õiguslikule alusele ja olnud pädev selle otsuse vastuvõtmiseks, tuleb seega kindlaks teha, kas nende abimeetmetega hõlmatud tooted on põllumajandustooted asutamislepingu artikli 38 tähenduses, ning kui jah, siis mil määral tuleb nende suhtes kohaldada asutamislepingu riigiabisätteid, lähtudes kohaldavatest määrustest. Vaid need põllumajandustooted, mille suhtes ei kehti turu ühiskorraldus, kuuluvad nende asutamislepingu riigiabisätete alla, mille kohaldamist piirab määrus nr 26.

(vt punktid 37–42, 48)

3. Uue abina tuleb käsitleda meetmeid, mis on võetud pärast asutamislepingu jõustumist ning millega kehtestatakse või muudetakse abimeetmeid, kusjuures muudatused võivad puudutada nii olemasolevaid abimeetmeid kui ka komisjonile teatatud uusi abikavasid. Järelikult ei ole asutamislepingu jõustumisest hilisemas seaduses sisalduv viide sellest kuupäevast varasemale seadusele veel piisav selleks, et saaks väita, et hilisema seadusega ette nähtud abimeetmed põhinevad varasemal seadusel ning kujutavad endast olemasolevaid abimeetmeid, kuna viidatud seadust on hiljem muudetud ja täiendatud.

(vt punktid 51 ja 52)

4. Kuigi kuni määruse nr 659/1999 vastuvõtmiseni, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad asutamislepingu artikli 93 (nüüd EÜ artikkel 88) kohaldamiseks, ei olnud komisjonile ette nähtud konkreetseid abimeetmete uurimise tähtaegu, pidi komisjon asjakohaste sätete puudumisel sellegipoolest vältima oma ülesannete täitmise lõputut edasilükkamist, järgimaks õiguskindluse tagamise põhinõuet.

(vt punkt 61)

5. Pidades silmas asutamislepingu artikli 93 (nüüd EÜ artikkel 88) kohaselt riigiabi kohustuslikku kontrollimist komisjoni poolt, saavad ettevõtjad reeglina toetuda abi seaduslikkuse osas õiguspärasele ootusele ainult siis, kui abi anti nimetatud artiklis sätestatud menetlust järgides. Hoolas ettevõtja peab suutma tavaliselt kindlaks teha, kas kõnealust menetlust on järgitud. Kui abi antakse ilma komisjoni eelneva teavitamiseta, mis on asutamislepingu artikli 93 lõike 3 kohaselt ebaseaduslik, ei saa abisaajal sel momendil olla õiguspärast ootust, et kõnealust abi antakse seaduslikult.

(vt punktid 64 ja 65)

6. Juhul kui abimeetmetest ei ole komisjonile nende ettevalmistamise etapis teatatud, on komisjon kohustatud oma otsuse põhjendustes ära näitama vähemalt abi andmise tingimused juhul, kui need võimaldavad tõendada, et kõnealused abimeetmed võisid mõjutada liikmesriikidevahelist kaubavahetust, kuid ta ei pea ära näitama seni antud abi tegelikku mõju. Sellise juhtumi korral viiks see nõue olukorrani, kus soodustataks liikmesriike, kes rikuvad abi väljamaksmisel asutamislepingu artikli 93 lõikes 3 (nüüd EÜ artikli 88 lõige 3) ette nähtud teatamiskohustust, ning kahjustataks neid, kes teatavad abimeetmetest nende ettevalmistamise etapis.

(vt punkt 74)

7. Asutamislepingu artikli 92 lõike 2 punkt b (muudetuna EÜ artikli 87 lõike 2 punkt b) näeb ette, et loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antud abi on ühisturuga kokkusobiv. Kuna tegemist on erandiga riigiabi ühisturuga kokkusobimatuse üldisest põhimõttest, tuleb seda sätet tõlgendada kitsalt. Selle sätte mõttes võib hüvitada vaid loodusõnnetuste või muude erakorraliste sündmustega otseselt tekitatud kahju. Järelikult peab erakorralise sündmusega tekitatud kahju ja riigiabi vahel olema otsene seos ning vajalik on asjassepuutuvatel tootjatel tekkinud kahju võimalikult täpne hindamine.

(vt punkt 79)

8. Abi õiguspärasuse hindamisel asutamislepingu artikli 92 lõike 3 punktide a ja c (muudetuna EÜ artikli 87 lõike 3 punktid a ja c) alusel, mis käsitlevad abi, mis on antud teatud majanduspiirkondade või teatud majandustegevuse arengu edendamiseks või soodustamiseks, on komisjonil ulatuslik kaalutlusõigus, mille teostamiseks peavad ühenduse kontekstis olema läbi viidud majanduslikud ja sotsiaalsed hindamised. Selle vabaduse teostamise kontrollimisel ei saa ühenduse kohus asendada pädeva ametiasutuse poolt antud hinnangut enda omaga, vaid peab piirduma sellega, et uurib, kas viimati nimetatud hinnangu andmisel ei ole tehtud ilmseid vigu ja et tegemist ei ole võimu kuritarvitamisega.

(vt punkt 84)