ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/25

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Judicial de Amares (Portugal) 17. juunil 2010 — Cristiano Marques Vieira versus Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

(Kohtuasi C-299/110)

()

2010/C 234/41

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Judicial de Amares

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Cristiano Marques Vieira

Kostja: Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

Eelotsuse küsimus

Kas ühenduse õigusega ja täpsemalt esimese direktiivi (72/166/EMÜ) (1) artikli 3 lõikega 1, teise direktiivi (84/5/EMÜ) (2) artikli 2 lõikega 1 ja kolmanda direktiivi (90/232/EMÜ) (3) artikliga 1 (nagu neid on Euroopa Kohus tõlgendanud) on vastuolus, kui sõidukite kokkupõrke korral — mille tagajärjel üks juht (kannatanu, kes hüvitist taotleb, on alaealine) sai kehavigastusi ja tal tekkis varaline kahju ja mille tekkimises ei saa kummalegi juhile süülist vastutust omistada — nähakse ette võimalus suurema ohu allikaga kaasnevat vastutust jagada (tsiviilkoodeksi artikli 506 lõiked 1 ja 2), mis otseselt mõjutab hüvitise summat, mis tuleb välja maksta kannatanule kehavigastustest tingitud varalise ja mittevaralise kahju eest, kuivõrd selle hüvitise summa vähendamine on ette nähtud võrdses osas?

(1) Nõukogu 24. aprilli 1972. aasta direktiiv 72/166/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 103, lk 1; ELT eriväljaanne 06/01, lk 10).

(2) Nõukogu 30. detsembri 1983. aasta teine direktiiv 84/5/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 8, lk 17; ELT eriväljaanne 06/07, lk 3).

(3) Nõukogu 14. mai 1990. aasta kolmas direktiiv 90/232/EMÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 129, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 249).
—

Tuvastada, et Soome Vabariik on rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 63 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklist 40 tulenevaid kohustusi, kuna Soome on kehtestanud ja jätnud kehtima õigusnormid, mille alusel maksustatakse välismaiste pensionifondide makstud dividende diskrimineerivalt;
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/21

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) 20. mail 2010 — Haltergemeinschaft LBL GbR versus Hauptzollamt Düsseldorf

(Kohtuasi C-250/10)

()

2010/C 234/34

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Haltergemeinschaft LBL GbR

Vastustaja: Hauptzollamt Düsseldorf

Eelotsuse küsimus

Kas ka — juhul kui vastus Bundesfinanzhofi 1. detsembri 2009. aasta kohtumääruses esitatud esimesele küsimusele, mis on Euroopa Liidu Kohtu eelotsusemenetluses numbri C-79/10 all, on jaatav — üürile- või kasutadaandjal, kes üürib või annab oma õhusõiduki tšarterreisiks kasutada koos reaktiivkütusega, on õigus saada nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (1), artikli 14 lõike 1 punkti b kohast maksuvabastust?

(1) ELT L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405.
1.

Kas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 110 tuleb tõlgendada nii, et sellega keelatud diskrimineerivate riigimaksude hulka kuulub ka maks, mis on Rumeenia õiguskorras kehtestatud valitsuse 25. aprilli 2008. aasta kiireloomulise dekreediga nr 50, millega kehtestatakse saastetasu sõidukitelt ning mida on muudetud 8. detsembri 2008. aasta kiireloomulise dekreediga nr 208, 11. detsembri 2008. aasta kiireloomulise dekreediga nr 218, 19. veebruari 2009. aasta kiireloomulise dekreediga nr 7 ja 30. detsembri 2009. aasta kiireloomulise dekreediga nr 117?
Teiseks on Üldkohus apellandi sõnul rikkunud õigusnormi sellega, et on kohtuotsuse punktis 178 nentinud, et kuna Evropaïki Dynamiki tundis põhjalikult tehnilise kirjelduse sisu, pidi ta seega mõistma ka edukaks tunnistatud pakkumuse suhtelisi eeliseid. Üldkohus näib kohtuotsuses vaikimisi möönvat, et hankija oli esitanud liiga vähe infot. Sellegipoolest on Üldkohus — selle asemel, et vaidlusalune otsus tühistada — tõlgendanud põhjendamiskohustust uuel ja läbinisti ebaõigel moel, seostades selle otsuse adressaati iseloomustavate asjaoludega.
—

tuvastada, et kuna Eesti Vabariik ei ole vastu võtnud kõiki nõukogu 18. juuli 2005 direktiivi 2005/47/EÜ (1) (Euroopa Raudteede Ühenduse (CER) ja Euroopa Transporditöötajate Föderatsiooni (ETF) vahelise raudteesektoris piiriüleseid koostalitlusteenuseid osutavate liikuvate töötajate töötingimuste mõningaid aspekte käsitleva kokkuleppe kohta) täitmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme ega taganud, et tööturu osapoolte vastavat kokkulepet või ei ole komisjonile sellest teatanud, on Eesti Vabariik rikkunud direktiivist tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/26

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Hispaania) 1. juunil 2010 — David Montoya Medina versus Fondo de Garantia Salarial ja Universidad de Alicante

(Kohtuasi C-273/10)

()

2010/C 221/41

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

Põhikohtuasja pooled

Hageja: David Montoya Medina

Kostjad: Fondo de Garantia Salarial ja Universidad de Alicante

Eelotsuse küsimused

Kas õigusnormid, mis on kehtestatud Valencia autonoomse piirkonna valitsuse 15. oktoobri 2002. aasta dekreedis 174/2002 pealkirjaga Decreto […] sobre Régimen y Retribuciones del Personal Docente e Investigador Contratado Laboral de las Universidades Públicas Valencianas y sobre Retribuciones Adicionales del Profesorado Universitario (Valencia avalik-õiguslike ülikoolide lepinguliste õppejõudude ja teadustöötajate ning nende tasustamise ja ülikoolide õppejõududele lisatasude maksmise korra kohta), on vastuolus 28. juuni 1999. aasta direktiivi 99/70/EÜ (1) klauslis 4 sätestatud mittediskrimineerimise põhimõttega, arvestades et need ei võimalda doktorikraadiga abiõppejõududel saada teenistusajast tulenevat lisatasu, milleks on kolme teenistusaasta lisatasu, samas kui doktorikraadiga lepingulistele õppejõududele võimaldatakse sama lisatasu maksta?

(1) Milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368).
3.

Kas direktiivi 77/388 artikli 17 lõiget 1, lõike 2 punkti a, lõike 3 punkti a ja artikli 18 lõike 1 punkti a (praegu: direktiivi 2006/112 artikkel 167, artikli 168 punkt a, artikli 169 punkt a ja artikli 178 punkt a) tuleb tõlgendada nii, et tähtaeg, mille kestel on teenuse saajal saadud teenuselt tasutud sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus, ei või lõppeda enne, kui on tehtud lõplik otsus selle kohta, kas teenust osutav ettevõtja on kohustatud tasuma käibemaksu?
5.

Missugused on juhul, kui vastus I küsimusele on eitav, õigusnormid, mida kohaldatakse aja suhtes, mille jooksul on metsavaht vastutav selle metsa valvamise eest, mille haldamine on tema ülesanne?
1.

Kas presidendi dekreedi 164/2004 artikli 11 lõikes 2 sätestatu, mille kohaselt peab töötaja selleks, et saaks kontrollida, kas tähtajalise töölepingu tähtajatuks muutmise tingimused on täidetud, esitama kahe (2) kuu jooksul kõnealuse dekreedi jõustumisest (imperatiivne tähtaeg) pädevale ametiasutusele taotluse eespool viidatud tingimuste täitmist kinnitavate andmetega, kusjuures tuleb arvesse võtta, et selle tähtaja imperatiivsuse tõttu kaotab töötaja õiguse lepingu sellisele muutmisele, kui ta kahe kuu jooksul taotlust ei esita, on kooskõlas nõukogu 28. juuni 1979. aasta direktiivi — milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta — eesmärgiga, mis on sätestatud EÜ artikli 139 lõikes 2, ja kasuliku mõjuga vastavalt EÜ artikli 249 kolmandale lõigule?
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/17

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal de grande instance de Nanterre (Prantsusmaa) 12. mail 2010 — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable versus Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(Kohtuasi C-234/10)

()

2010/C 221/28

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal de Grande Instance de Nanterre

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable

Vastustajad: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

Eelotsuse küsimused

1. Kas määruse nr 1260/2001 (1) artikli 15 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et keskmise kahjumi arvutamiseks tuleb kõikide eksporditud suhkru kategooriate puhul jagada tegelike kulude summa eksporditud koguste summaga, olenemata sellest, kas seoses nende kogustega maksti tegelikult toetusi või mitte?

2. Kas määrus nr 1193/2009 (2) on nõukogu määruse nr 1260/2001 artikli 15 seisukohalt kehtetu, kuna see määrab kindlaks suhkru suhtes kehtiva toodangumaksu, mida arvutatakse keskmise kahjumi alusel, mille arvutamiseks, selles osas, mis puudutab töödeldud toodetes eksporditud suhkrut, korrutatakse omavahel nende toodetega seotud eksporditoetuse ühikusumma ja kõigi eksporditud koguste, sealhulgas toetust saamata eksporditud koguste summa, mitte ei jagata tegelikke kulusid ilma toetust saamata või toetust saades eksporditud koguste summaga?

(1) Nõukogu 19. juuni 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1260/2001 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta (EÜT L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 03/33, lk 17).

(2) Komisjoni 3. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1193/2009, millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 1762/2003, (EÜ) nr 1775/2004, (EÜ) nr 1686/2005 ja (EÜ) nr 164/2007 ning millega määratakse kindlaks turustusaastatel 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 kehtivad toodangumaksud suhkrusektoris (ELT L 321, lk 1).
3.

Kui küsimusele 1 vastatakse jaatavalt: a) Kas eespool nimetatud määrused on DSB 27. septembri 2005. aasta otsust silmas pidades kehtivad osas, milles need näevad ette, et liha on „soolatud” rubriigi 0210 tähenduses, kui kogusoolasisaldus on vähemalt 1,2 % massist? b) Kas eelnimetatud määrusi tuleb DSB 27. septembri 2005. aasta otsust silmas pidades tõlgendada nii, et liha, mille soolasisaldus on vähemalt 1,2 % massist, tuleb (koondnomenklatuuri) grupi 2 lisamärkuse 7 alusel pidada oluliselt muutunuks ja see on „soolatud” rubriigi 0210 tähenduses ning et liha, mille soolasisaldus on väiksem kui 1,2 % massist, klassifitseerimist rubriigi 0210 alla ei saa välistada, kui on võimalik tõestada tema olulist muutumist soolamise läbi?
1.

Kui üks menetluse pooltest on muu riigi kodanik kui see riik, kus menetlus toimub, siis kas seda asjaolu tuleb tõlgendada kui piiriülest elementi EL toimimise lepingu artikli 81 (endine artikkel 65) tähenduses, mis on üks tingimus nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (1) kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (edaspidi „Brüsseli I määrus”) kohaldamiseks?
4.

Kas liikmesriigi seaduse säte, mille kohaselt kinematograafilise või audiovisuaalse teose peamise režissööri või teiste, liikmesriikide seadusandjate poolt määratud filmi autorite puhul tunnustatakse küll õigust poolele seadusega ette nähtud tasust, kuid see õigus ei ole imperatiivne ning on seega võõrandatav, on kooskõlas Euroopa Liidu õiguse eespool toodud sätetega autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste valdkonnas?
ET Euroopa Liidu Teataja C 246/32

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Rechtbank Amsterdam (Madalmaad) 8. juulil 2010 — A. Salemink versus Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

(Kohtuasi C-347/10)

()

2010/C 246/53

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank Amsterdam

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: A. Salemink

Vastustaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Ühenduse õiguse sätetega, mille eesmärk on seada sisse töötajate vaba liikumine, eelkõige määruse nr 1408/71 (1) I ja II jaotise sätetega ning EÜ artiklitega 39 ja 299 (nüüd ELTL artikkel 45 ja ELL artikkel 52 koostoimes ELTL artikliga 355) on vastuolus, kui töötaja, kes töötab väljaspool Madalmaade territooriumi Madalmaade mandrilaval paikneval püsirajatisel Madalmaades asutatud tööandja juures, ei ole riiklikus sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud üksnes sel põhjusel, et ta ei ela mitte Madalmaades, vaid teises liikmesriigis (antud juhul Hispaanias), isegi kui ta on Madalmaade kodanik ja tal on võimalus vabatahtlikule kindlustusele sisuliselt samasugustel tingimustel nagu need, mis kehtivad kohustusliku kindlustuse puhul?

(1) Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrus (EMÜ) nr 1408/71, sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35).
ET Euroopa Liidu Teataja C 246/33

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein hallinto-oikeus (Soome) 12. juulil 2010 — Nordea Pankki Suomi Oyj

(Kohtuasi C-350/10)

()

2010/C 246/55

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Nordea Pankki Suomi Oyj

Teine menetluspool: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Eelotsuse küsimus

Kas kuuenda käibemaksudirektiivi 77/388/EÜT (1) artikli 13 B osa punkti d alapunkte 3 ja 5 tõlgendada nii, et käibemaksust on vabastatud sellised finantsasutuste vaheliste arvelduste ning väärtpaberitehingute arvelduste puhul kasutatavad SWIFT teenused, nagu on kirjeldatud käesoleva kohtumääruse punktis 1?

(1) Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EMÜ, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23).
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/20

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landesarbeitsgericht Hamm (Saksamaa) 4. mail 2010 — KHS AG versus Winfried Schulte

(Kohtuasi C-214/10)

()

2010/C 234/31

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesarbeitsgericht Hamm

Põhikohtuasja pooled

Hageja: KHS AG

Kostja: Winfried Schulte

Eelotsuse küsimused

Kas direktiivi 2003/88/EÜ (1) artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusaktid ja/või tavad, mille kohaselt õigus tasustatud põhipuhkusele lõppeb võrdlusperioodi möödumisel ja/või puhkuse üleviimise tähtaja möödumisel, ka juhul, kui töötaja on pikaajaliselt töövõimetu (kusjuures sellise pikaajalise töövõimetuse tulemusena oleks tal võimalik koguda mitme aasta põhipuhkuse õigusi, kui selliste õiguste üleviimise võimalus ei oleks piiratud)? Kui vastus sellele küsimusele on eitav, siis kas üleviimise võimalus peab olema vähemalt 18 kuu jooksul?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (ELT L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381).
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/25

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumeenia) 7. juunil 2010 — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București) versus Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

(Kohtuasi C-283/10)

()

2010/C 234/40

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Înalta Curte de Casație și Justiție

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)

Vastustaja: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A.

Eelotsuse küsimused

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ (1) artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et „üldsusele edastamise” all mõeldakse:

a) ainult edastamist üldsusele, kes ei viibi paigas, kus teost esitatakse, või

b) ka teose igasugust muud edastamist otse, selle esitamist üldsusele avatud kohas ükskõik missugusel teose avaliku või otsese esitamise viisil?

Kas juhul kui vastus küsimuse a-osale on jaatav, tähendab see, et b-osas mainitud teoste otsesed üldsusele edastamised ei kuulu selle direktiivi kohaldamisalasse või et need ei kujuta endast teose üldsusele edastamist, vaid teose avalikke esitamisi Berni konventsiooni artikli 11 lõike 1 punkti i tähenduses?

Kas juhul kui vastus küsimuse b-osale on jaatav, võimaldab direktiivi artikli 3 lõige 1 liikmesriikidel näha seadusega ette muusikateoste üldsusele edastamise õiguse kohustuslik kollektiivne haldamine, sõltumata edastamisviisist ja ka siis, kui seda õigust saab hallata individuaalselt ja autorid haldavadki seda just nii, ilma et autoritele nähtaks ette võimalust välistada oma teoste kollektiivne haldamine?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiv 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230).
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/29

Claro, S.A. 9. juulil 2010 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 28. aprilli 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T-225/09: Claro, S.A. versus Siseturu Ühtlustamise Amet ja Telefónica, S.A.

(Kohtuasi C-349/10 P)

()

2010/C 234/48

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Apellant: Claro, S.A. (esindajad: advokaadid E. Armijo Chávarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

Teised menetlusosalised: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ja Telefónica, S.A.

Apellandi nõuded

Tunnistada apellatsioonkaebus ja selle lisad esitatuks, tuvastada, et apellatsioonkaebus Üldkohtu viienda 28. aprilli 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T-225/09 on esitatud tähtaegselt ja see vastab vorminõuetele, ning vastavas menetluses tühistada vaidlustatud kohtuotsus ja rahuldada Claro, S.A. nõuded.

Väited ja peamised argumendid

Üldkohus tõlgendas määruse ühenduse kaubamärgi kohta artikli 59 sätteid vääralt. Vastupidiselt Üldkohtu (ja varem apellatsioonikoja) seisukohale ei kujuta hagi põhjendusi sisaldava dokumendi esitamine hagi vastuvõetavuse tingimust, vaid see on pelk menetluslik nõue. Apellant väidab, et Üldkohtu (ja varem apellatsioonikoja) tõlgendusviga tõi kaasa määruse nr 40/94 (1) artikli 62 lõikes 1 esitatud ühtlustamisameti erinevate talituste vahelise tegevuse järjepidevuse põhimõtte rikkumise.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
a)

Kas esimese direktiivi (72/166/EMÜ) (1) artikli 3 lõiget 1, teise direktiivi (84/5/EMÜ) (2) artikli 2 lõiget 1 ja kolmanda direktiivi (90/232/EMÜ) (3) artikleid 1 ja 1a tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklik tsiviilõigus (konkreetselt tsiviilkoodeksi artikli 503 lõige 1, artiklid 504, 505 ja 570), mis näeb ette, et sõidukite kokkupõrke korral — milles üks sõidukis viibinu sai vigastada (vigastatu, kes nõuab hüvitist) —, milles ei saa süülist vastutust omistada ühelegi sõidukijuhile, tuleb selle hüvitise andmisest, millele on sõidukis viibinul õigus, keelduda või hüvitist piirata, kuna leitakse, et tal on osa kahju tekitamises, kuna ta sõitis juhi kõrvalistmel kinnitamata turvavööga, mis on siseriiklikus õiguses kehtestatud nõuete vastane,
1.

Kas direktiivi 2003/88/EÜ (1) artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid või tavad, mis näevad ette, et õigus iga-aastasele tasulisele puhkusele sõltub tingimusest, et arvestusperioodil oleks tegelikult töötatud vähemalt kümme päeva (või üks kuu)?
1.

Kas nõukogu direktiivi 2000/43/EÜ (millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust) (1) artikliga 15 ja nõukogu direktiivi 2000/78/EÜ (millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel) (2) artikliga 17 — mõlemad direktiivid võeti Rumeenia õigusse üle OG-ga [Ordonanța Guvernului (valitsuse määrus)] nr 137/2000 uuesti avaldatud ja muudetud redaktsioonis — on vastuolus liikmesriigi õigusnormid või Curte Constituțională (konstitutsioonikohus) otsus, mis keelab liikmesriigi kohtutel mõista diskrimineeritud hagejate materiaalse ja/või moraalse kahju eest välja hüvitis, mida peetakse piisavaks juhul, kui diskrimineerimisega tekitatud kahju hüvitamine on seotud õigusega töötasule, mida seadus näeb ette ja lubab muule ühiskondlik-kutsealasele kategooriale kui see, kuhu kuuluvad hagejad? See puudutab Curte Constituțională 4. detsembri 2008. aasta otsust nr 1325 ja 25. veebruari 2010. aasta otsust nr 146.
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/21

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa) 19. mail 2010 — ROJ TV A/S versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-245/10)

()

2010/C 234/33

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: ROJ TV A/S

Vastustaja: Saksamaa Liitvabariik

Eelotsuse küsimus

Euroopa Liidu Kohtule esitatakse eelotsuse küsimus selle kohta, kas siseriikliku õigusnormi kohaldamine, millega keelatakse ringhäälinguorganisatsiooni tegevus, kuna see kahjustab rahvastevahelist üksteisemõistmist, kuulub nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiviga 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (1), mida on muudetud 30. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/36/EÜ (2), kooskõlastatavasse valdkonda ja on seega vastavalt direktiivi artiklile 2a välistatud ning kui kuulub, siis millistel tingimustel?

(1) Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 298, lk 23; ELT eriväljaanne 06/01, lk 224).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiv 97/36/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 202, lk 60; ELT eriväljaanne 06/02, lk 321).
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/20

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa) 19. mail 2010 — Mesopotamina Broadcast A/S METV versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-244/10)

()

2010/C 234/32

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Mesopotamina Broadcast A/S METV

Vastustaja: Saksamaa Liitvabariik

Eelotsuse küsimus

Euroopa Liidu Kohtule esitatakse eelotsuse küsimus selle kohta, kas siseriikliku õigusnormi kohaldamine, millega keelatakse ringhäälinguorganisatsiooni tegevus, kuna see kahjustab rahvastevahelist üksteisemõistmist, kuulub nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiviga 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (1), mida on muudetud 30. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/36/EÜ (2), kooskõlastatavasse valdkonda ja on seega vastavalt direktiivi artiklile 2a välistatud ning kui kuulub, siis millistel tingimustel?

(1) Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 298, lk 23; ELT eriväljaanne 06/01, lk 224).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiv 97/36/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 202, lk 60; ELT eriväljaanne 06/02, lk 321).