ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Neljas väide, et rikutud on hageja õiguspärast ootust ja õiguskindluse põhimõtet Hageja väidab siinkohal, et komisjon rikkus õiguspärase ootuse põhimõtet, kui ta jättis rahuldamata konfidentsiaalsena hoidmise taotluse ja otsustas otsuse vaidlusaluse redaktsiooni avaldada. Alates koostöö tegemiseks taotluse esitamisest uskus hageja, et tema edastatav teave jääb konfidentsiaalseks. Hageja tugineb seejuures koostöö tegemist käsitlevatele teatistele ja komisjoni väljakujunenud praktikale ning on arvamusel, et see usaldus väärib kaitsmist. Õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumine tuleneb ka asjaolust, et komisjon avaldas juba 2007. aastal otsuse lõpliku mittekonfidentsiaalse redaktsiooni ja aktsepteeris selles hageja soove teatud kohtade mustaks tegemise osas. Hageja väidab, et selle otsuse tagantjärele muutmiseks puuduvad nii õiguslik alus kui ka sisulised põhjused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 311/11

1. augustil 2012 esitatud hagi — Ungari versus komisjon

(Kohtuasi T-346/12)

2012/C 311/13

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari Vabariik (esindajad: Miklós Zoltán Fehér ja Katalin Szíjjártó)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 25. mai 2012. aasta otsus K(2012) 3324 tootjaorganisatsioonidele antud riikliku finantsabi kohta;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagiavalduse põhjenduseks, et komisjon on ületanud oma pädevust ning rikkunud liidu õiguse asjassepuutuvaid sätteid, kui ta määras kindlaks puuvilja- ja juurviljasektoris tegutsevatele tootjaorganisatsioonidele 2009. aastal antud finantsabi osaliseks tagastamiseks Ungari jaoks ette nähtud summad.

Hageja väidab, et liidu õigus ei näe ette võimalust, et komisjon võiks puuvilja- ja juurviljasektoris tegutsevatele tootjaorganisatsioonidele määruse (EÜ) nr 1234/2007 (1) artikli 103e alusel antud riikliku finantsabi ühendusepoolse osalise tagastamise kohta otsuse tegemisel lubada tagastamist ainult selle summa ulatuses, millest Ungari on riikliku finantsabi andmise loa taotlemisel teatanud kui hinnangulisest, oodatavast ja teoreetilisest summast.

Hageja leiab, et komisjoni luba määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103e alusel antava riikliku finantsabi kohta puudutab abi andmist, mitte seda, et komisjon määraks kindlaks antava abi ülempiiri. Määruses nr 1234/2007 on selline ülempiir sõnaselgelt sätestatud selles osas, milles on ette nähtud, et riiklik finantsabi ei või ületada 80 % liikmete ja tootjaorganisatsiooni rahalisest osalusest rakendusfondis. Ka riikliku finantsabi ühendusepoolset osalist tagastamist puudutavad normid ei võimalda komisjonil selle osalise tagastamise lubamisel ülempiirina kindlaks määrata seda summat, millest liikmesriik on komisjonile loa taotlemisel teatanud kui abi kogusummast või kui üksikutele tootjaorganisatsioonidele ette nähtud abisummast. See on iseäranis nii, kuna Ungari valitsus väitis selle teatamise käigus, et nimetatud summad on ainult kavandatavad ja teoreetilised.

Hageja väidab lisaks, et komisjonil on õigus kontrollida, kas tegelikult välja makstud abi ei ületa 80 %-list ülempiiri ning kas taotletav tagastamine ei ületa 60 % antud abist, kuid tal ei ole õigust kehtestada tagastamise ülempiirina taotluses või sellega seotud andmevahetuse käigus teatatud summasid, eelkõige seetõttu, et selles taotluses ja andmevahetuses on rõhutatud, et andmed on hinnangulised, oodatavad või teoreetilised. Juhul kui tootjaorganisatsioonidele antava riikliku toetuse summa muutub aasta jooksul teatavatel põhjustel, kuulub ühenduse poolt osalisele tagastamisele see tegelikult makstud summa, tingimusel et on täidetud asjassepuutuvad liidu õiguse nõuded.

(1) Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ELT L 299, lk 1).
5.

Viies väide, et kostja rikkus õigusnormi, kui ta ebaõigesti iseloomustas IAG ja iga Iberia ja British Airways’i liikme vahelist õiguslikku vahekorda, nagu see kuuluks ühinemismääruse (1) artikli lõike 4 alla, võimaldades tal järeldada, et üleminek oli „ühenduse seisukohalt oluline” koondumine nimetatud määruse artikli 1 tähenduses, ning järeldada, et ta oli pädev üleminekut hindama. Otsus on seega ultra vires.
ET Euroopa Liidu Teataja C 303/22

25. juulil 2012 esitatud hagi — Soltau versus komisjon

(Kohtuasi T-333/12)

2012/C 303/43

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Christoff Soltau (Adendorf, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt T. Rosenkranz)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub:

— tühistada Euroopa Komisjoni 14. mai 2012. aasta otsus;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks leiab hageja, et määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 2 teise taandega ei ole vastuolus hageja nõue juurdepääsu kohta komisjoni arvamusele, mille viimane esitas Austria Oberster Gerichtshofile määruse (EÜ) nr 1/2003 (2) artikli 15 lõike 3 alusel. Hageja arvates ei kuulu see norm taotletava dokumendi puhul kohaldamisele, kuna menetlus Austria kohtus ei kuulu üldjuhul selle normi kaitsealasse. Isegi kui see nii peaks olema, ei reguleeri see säte kõnealust dokumenti, kuna komisjon ei ole selle dokumendi suhtes pool. Komisjoni otsust ei saa põhjendada ka vajadusega kaitsta menetlust Euroopa Kohtus pooleli oleva kohtuasjas C-681/11: Schenker jt. Kuigi Austria Oberster Gerichtshofi eelotsuse küsimused on esitatud kõnealuse konkurentsiasja raames, ei ole komisjon kõnealuse dokumendi koostanud eelotsusetaotlust puudutava menetluse raames ning see ei puuduta sisult ka eelotsuse küsimusi.

(1) Euroopa Parlamendi ja komisjoni 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

(2) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 [ELTL] artiklites [101] ja [102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud ultra petita otsustamise keelu põhimõtet, kuna Avaliku Teenistuse Kohus laiendas esiteks vaidluse eset, tühistades komisjoni otsuse mitte üksnes põhjusel, et ta keeldus L. Macchia lepingu pikendamisest, vaid ka põhjusel, et ta keeldus uue lepingu sõlmimisest, kuigi esimeses astmes esitatud hagiavalduses oli esitatud vaid nõue tühistada komisjoni otsus asjaomase isiku lepingut mitte pikendada, ning teiseks moonutas vaidluse eset, leides, et puudub vajadus hinnata L. Macchia esimeses kohtuastmes esitatud etteheidet selle kohta, et keeldumispõhjusena tugineti kaheksa aasta reeglile, samas kui see etteheide oli esimeses astmes esitatud hagis keskse tähtsusega küsimus.
1.

Esimene väide: hea usu, õigluse ja erapooletuse põhimõtete rikkumine –teatavate eeskirjade ja praktika, mida komisjon suhetes oma töötajatega kohaldab, kohaldamisala täpsustamata jätmine. Ta väidab sellega seoses, et vaidlustatud kohtumääruses leitakse, et hageja argumendid on täiesti põhjendamata, ning täpsustatakse, et hageja oleks pidanud vaidlustama 2010. aasta jaanuari palgatõendi, kus ta sai oma olukorrast teada. Nimetatud palgatõendi näol ei ole siiski tegemist otsusega, mida saab eraldi vaidlustada, kuna selles ei kirjeldata ammendavalt hageja olukorda ajal, mil ta pensionile jäi. Sellekohase väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on palgatõend arvestust sisaldav haldusotsus, mis ei saa iseenesest hagejale kahju tekitada, ning muude konkreetsete elementide puudumise tõttu ei ole seda võimalik vaidlustada. Apellatsioonkaebuse esitaja osutab, et SysPer 2-süsteem ei ole tulevaste pensioniõiguste arvutamiseks piisav ning et süsteem „Calculette Pension” annab vaid indikatiivsed andmed, mis ei ole vaidlustatavad. R. Conticchio sai vaidlustada ainult lõpliku otsuse, mis tehti kirjalikult teatavaks ja mis käsitles tema pensioniõiguste määramist ja väljamaksmist, kuivõrd ta sai alles sellest hetkest teada oma igakuise pensionsumma täpse suuruse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/11

6. augustil 2012. aastal esitatud hagi — Premiere Polish versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Donau Kanol (ECOFORCE)

(Kohtuasi T-361/12)

2012/C 319/21

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Premiere Polish Co., Ltd (Cheltenham, Ühendkuningriik) (esindajad: solicitor C. Jones ja solicitor M. Carter)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Donau Kanol GmbH & Co KG (Ried im Traunkreis, Austria)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 8. juuni 2012. aasta otsus asjas R 851/2011-4;

— rahuldada hageja ühenduse kaubamärgi taotlus nr 8777005 tervikuna, või teise võimalusena saata asi apellatsioonikojale tagasi;

— mõista hageja kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „ECOFORCE” kaupadele klassis 3 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 8777005

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kujutismärgi „ECO FORTE” registreering nr 7243173 kaupadele klassides 1, 3 ja 5

Vastulausete osakonna otsus: vastulause rahuldada

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõigu 1 punkti b rikkumine.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/15

4. septembril 2012 esitatud hagi — Itaalia versus komisjon

(Kohtuasi T-387/12)

2012/C 319/28

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Itaalia Vabariik (esindaja: avvocato dello Stato S. Fiorentino)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada käesoleva hagi esemeks olevas osas komisjoni 22. juuni 2012. aasta rakendusotsus 2012/336/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri C(2012) 3838 all);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagi ese piirdub Itaalia Vabariiki puudutavate kindla määraga finantskorrektsioonidega, mis seonduvad abikavadega töötlemiseks mõeldud tomatite tootjatele aastatel 2006, 2007 ja 2008.

Hageja põhjendab oma hagi ühe väitega, mille järgi on rikutud nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1258/1999, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta (EÜT L 160, lk 103; ELT eriväljaanne 3/25, lk 414) artikli 7 lõiget 4 ja nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta (ELT L 209, lk 1) artiklit 31.

Esitatud väite raames vaidlustab hageja kogukuludest 2 % moodustavate finantskorrektsioonide kohaldamise vaidlustatud otsuses, väites, et neid korrektsioone kohaldati vaatamata sellele, et on tõendeid (mida komisjon on tunnistanud), et olulist rahalist kahju ei põhjustatud.

Lisaks vaidlustab hageja korrektsioonide määra kehtestamise, leides et need määrati konkreetsel juhul ebaproportsionaalselt ja ilmselgelt ebaloogiliselt, sest need ületavad märgatavalt Itaalia valitsusele süüks pandavatest toimingutest potentsiaalselt tekkivat kahju.
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsuses on tehtud mitmeid ilmselt hindamisvigu eelkõige osas, mis on seotud eduka pakkuja julgeolekukontrolliga, asjaoluga, et erinevalt hageja töötajatest ei olnud eduka pakkuja töötajatel vastavat kvalifikatsiooni, teabe edastamise näitajatega ja pakkujate pakutud töötajate arvu hindamisega.
1.

Esimene väide, mis tugineb esiteks õigusnormi rikkumisele ja hindamisveale ning põhjendamiskohustuse rikkumisele, kuna komisjon leidis, et France Télécomiga seotud riigiteenistujate pensionide rahastamisviisi reform kujutab endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Hageja väidab, et komisjon tegi järgmised vead: — leidis, et esineb majanduslik eelis; — leidis, et meede on selektiivne; — leidis, et meede võib moonutada konkurentsi ja — leidis, et tegemist on riigiabiga isegi, kui ta samas tunnistas, et eelis on kuni 31. detsembrini 2010 aastal makstava erakorralise kindlasummalise sissemakse kaudu neutraliseeritud.
1.

Esimene väide, et mille kohaselt komisjoni järeldus, et jaemüügikett ei ole üldist majandushuvi pakkuv teenus (Service of General Economic Interest, „SGEI”), mille osas kehtib ELTL artikli 106 lõikes 2 ja artikli 107 lõigetes 1 ja 3 sätestatud hüvitamise keelu rikkumine, kujutab endast ilmset hindamisviga ja rikub võrdse kohtlemise põhimõtet.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on rikutud ELTL artikli 106 lõiget ja artikli 107 lõikeid 1 ja 3, kuna komisjon järeldas vääralt, et bpost’i jaemüügikett ei ole üldist majandushuvi pakkuv teenus (Service of General Economic Interest, „SGEI”) ja et seega kujutas Belgia riigilt jaemüügiketi eest saadud hüvitis endast liigset hüvitamist.
3.

Kolmas väide, et vaidlustatud akt on õigusvastane, kuna see on ebaproportsionaalne. Isegi kui nõustuda, et arvesse tulev võtta uusi uuringuid, oleks komisjon võinud vastu võtta vähem piirava kande tegemise otsuse, näiteks otsuse, mille kohaselt tuleb esitada kinnitavaid andmeid.
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud hankedokumentide tingimusi ja hea halduse põhimõtet. Täpsemalt öeldes leiab hageja, et pärast hankemenetlust kõikidele pakkujatele hankijate antud täiendavad selgitused täiendasid hanketingimusi, moodustasid osa kõnealust pakkumust reguleerivast õiguslikust raamistikust ja kokkuvõttes olid siduvad kõikidele pooltele, seal hulgas hankijale endale. Antud juhul on kostja neid tingimusi rikkunud.
2.

Teine väide, et määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes ning määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 6 lõikes 1 nõutud ülekaalukate üldiste huvide kriteeriumi kohaldamisel on rikutud õigusnormi, tehtud on ilmne hindamisviga ning ei ole esitatud põhjendusi, kuna: — käesolevas asjas tugevdab määruse nr 1367/2006 (EÜ) artikli 6 lõige 1 asjaomast ülekaalukat üldist huvi. Vaidlustatud otsuses ei võeta arvesse ülekaalukat üldist huvi nõutud dokumendi avalikustamise vastu ning selles on kahe eespool mainitud sätte kohaldamisel rikutud õigusnormi, tehtud ilmne hindamisviga ja ei ole esitatud põhjendusi.
2.

Teine väide, mis on esitatud teise võimalusena, tugineb õigusnormi rikkumisele vaidlustatud otsuses osas, milles see tunnistab „maalepingus” sisalduva abi ebaseaduslikuks, kuna see ei arvesta asjaolu, et asjaomane leping näeb sõnaselgelt ette, et selle rakendamisel tuleb järgida õigusnorme („kui see on seaduslikult võimalik”), rikkudes tõlgendamise ja põhjendamatu kohaldamisega ELTL artikli 108 lõike 3 sätteid ja nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, (2) artikli 1 punkti f.
2.

Teine väide, et kostja on teinud ilmse hindamisvea ning rikkunud määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõiget 3, kuna nõukogu oleks hagejale pidanud vahepealse läbivaatamise ajal tagama turumajandusliku kohtlemise, ning jõudis seetõttu valesti järeldusele, et dumpingut puudutavad asjaolud on märkimisväärselt muutunud ning need muutused on püsivad.
1.

Esimene väide, et kostja tegi ilmse hindamisvea, kui ta muutis võrdlusriigi normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatavat metoodikat, ilma et ta oleks piisavalt põhjendanud seda, et asjaolud on muutunud, ning seeläbi rikkus dumpinguvastase algmääruse artikli 11 lõiget 9.
ET Euroopa Liidu Teataja C 355/36

27. septembril 2012 esitatud hagi — Skype versus Siseturu Ühtlustamise Amet — British Sky Broadcasting ja Sky IP International (skype)

(Kohtuasi T-423/12)

2012/C 355/75

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Skype (Dublin, Iirimaa) (esindajad: solicitor I. Fowler, advokaat J. Schmitt ja J. Mellor, QC)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teised menetluspooled apellatsioonikojas: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Ühendkuningriik) ja Sky IP International Ltd (Isleworth)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) 26. juuli 2012. aasta otsus (asi R 1561/2010-4), ning

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „skype” kaupadele ja teenustele klassides 9, 38 ja 42 — ühenduse kaubamärgi taotlus nr 4546248.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teised menetluspooled apellatsioonikojas.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kaubamärgi taotlus nr 3203411 sõnamärgile „SKY” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 38, 41 ja 42; Ühendkuningriigis nr 2302176 E all registreeritud sõnamärk „SKY” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 16, 35 ja 38; Ühendkuningriigis nr 2302176 B all registreeritud sõnamärk „SKY” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 41 ja 42; ühenduses nr 1178409 all registreeritud kujutismärk „sky” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 38 ja 42; ühenduses nr 1178540 all registreeritud kujutismärk „sky” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 38 ja 42; ühenduses nr 3166337 all registreeritud kujutismärk „sky” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 38 ja 42; ühenduses nr 3166337 all registreeritud kujutismärk „sky” muu hulgas kaupadele ja teenustele klassides 9, 38 ja 42; Ühendkuningriigis registreeritud kaubamärk „SKY” kaupadele ja teenustele klassides 9, 16, 38, 41 ja 42; varem registreerimata kaubamärk, ärinimi ja äriühingu nimi „SKY”, mida kasutati Ühendkuningriigis äritegevuses, kaupadele ja teenustele klassides 9, 16, 38, 41 ja 42.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause kõikide vaidlusaluste kaupade ja teenuste osas.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.
—

Hageja väitel hindas Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut tema tehnilist pakkumist valesti ja rikkus võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise keelu põhimõtteid (määruse nr 1605/2002 artikli 89 lõige 1), kui lükkas tagasi tema pakkumise põhjusel, et selle tehnilisele osale oli antud ebapiisav arv punkte, kuigi pakkumine vastas hanketeate tingimustele ning pakkuja eesmärkidele ja taotlustele. Asjaolu, et pakkumust hinnati valesti, toetab ka see, et kostja ei esitanud ühtegi põhjendust ega selgitust tehnilise pakkumise hindamiskriteeriumideks eraldi antavate punktide kohta ega teavet selle kohta, kui palju punkte anti tehnilisele pakkumisele kokku.
—

tühistada Euroopa Komisjoni 25. juuli 2012. aasta riigiabiasjas SA28487 (C 16/2009 ex N 254/2009) tehtud sellise otsuse artikli 1 lõike 1 punkt d koostoimes lõikega 2, mille kohaselt on Austria poolt Bayerische Landesbankile antud rahastamisgarantii Austria Vabariigi riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses ja on siseturuga kokkusobiv — arvestades I ja III lisas sätestatud kokkuleppeid ja II lisas kehtestatud tingimusi, ning
ET Euroopa Liidu Teataja C 355/35

26. septembril 2012 esitatud hagi — Kappa Filter Systems versus Siseturu Ühtlustamise Amet (THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS)

(Kohtuasi T-422/12)

2012/C 355/74

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Kappa Filter Systems GmbH (Steyr-Gleink, Austria) (esindaja: advokaat C. Hadeyer)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 10. juuli 2012. aasta otsus asjas R 817/2012-4;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „THE FUTURE HAS ZERO EMISSIONS” kaupadele ja teenustele klassides 9, 11 ja 37 — ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus nr 010139749

Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine
1.

Esimene väide, et ei hinnatud igat taotluses nimetatud dokumenti eraldi Hageja väidab selle väite raames, et otsus ei põhine iga dokumendi konkreetsel ja individuaalsel hindamisel. Hageja arvates põhineb vaidlustatud otsus ebaõigel seisukohal, et käesolevas asjas esineb üldine eeldus, et kohaldatavad on erandi asjaolud.
2.

Teine väide, et kostja rikkus EL õigust (eelkõige ELTL artiklit 339, nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 (2) artiklit 28, Ärakuulamise eest vastutava ametniku volituse artiklit 8), kui ta otsustas avaldada teabe, mis vastavalt õige õigusliku kriteeriumi alusel läbiviidud hindamisele on ametisaladuse hoidmise kohustuse alla kuuluv teave, kuna komisjon: — ei kohaldanud õiget õiguslikku kriteeriumi, — eksis hinnangu andmisel sellele, kas kõnealune teave on ärisaladus või muu konfidentsiaalne teave; — kasutas asjassepuutumatut kriteeriumi nagu see, et teave käsitleb väidetava rikkumise sisulisi asjaolusid; ning — eksis hinnangu andmisel, kas avalikustamist õigustavad ülekaalukad huvid, eelkõige lähtudes komisjoni enda seisukohast keelduda sarnast teavet sisaldavate dokumentidega tutvumise võimaldamisest ja Euroopa Kohtu praktikast, mis loob üldise eelduse, et selline teave on konfidentsiaalne ja seda ei tohi avalikkusele avalikustada.
1.

Esimene väide, et ärakuulamise eest vastutav ametnik rikkus ärakuulamise eest vastutava ametniku pädevuse (1) artiklit 8 ning ELTL artiklist 296 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikest 2 tulenevat põhjendamiskohustust, kuna ta tõlgendas vääralt oma pädevuse ulatust ning leidis, et tal puudus pädevus hagejate esitatud märkuste läbivaatamiseks, mis puudutasid õiguspärase ootuse, võrdse kohtlemise ja hea halduse põhimõtete rikkumist, mis tulenesid sellest, et avaldati vaidlusalune teave, ms sisaldus komisjoni otsuses juhtumi nr COMP/39.125 — Autoklaas.
—

Neljanda väite raames toob hageja esile, et komisjon rikkus ELTL artikli 107 lõiget 1, kui ta asus seisukohale, et tasumääradega antakse riigiabi. Hageja arvates ei oleks komisjon tohtinud tasumäärade valikulisust tuletada asjaolust, et need kehtivad üksnes lennujaama kasutajate suhtes. Lisaks on hageja seisukohal, et komisjon ei oleks tohtinud asuda seisukohale, et tegemist on riiklike tasumääradega, sest tasumäärade vastuvõtmisel oli hageja peamises osas eraomandis.
—

nõudes, et väljavalitud operaator „kataks kõik võrgujuurdepääsu liigid, mida operaatorid võivad vajada”, võtab vaidlustatud otsus ära mis tahes „ergutava mõju” ning on vastuolus lairibaühenduse suuniste ja ELTL artikli 107 lõike 3 punktiga c.
1.

Esimene väite kohaselt on vaidlustatud otsuses asjaolude kokkuvõte esitatud ebaõigesti, seal hulgas eelkõige: — sedastus, mille kohaselt hageja ei konkureerinud Birminghami digitaalsetes piirkondades (Digital District), kuhu kuulub Digbeth, Eastside ja Jewellery Quarter (edaspidi „asjaomane piirkond”); — sedastus, mille kohaselt on asjaomases piirkonnas üksnes tagasihoidlik järgmise põlvkonna lairiba juurdepääsuvõrk (NGA), mis hõlmab BT Group plc kavandatavat kiudoptilise võrgu (FTTC) kasutusevõttu ühes piirkonna osas; — sedastus, mille kohaselt lairibakiirused asjaomases piirkonnas on märkimisväärselt piiratud (20 Mbps allalaadimiskiirus ja 2 Mbps üleslaadimiskiirus); — sedastus, mille kohaselt on turutõrked põhjustatud seetõttu, et teatavad konkreetsed teenused ei ole väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKE) jaoks piirkonnas neile sobiva hinnaga kättesaadavad; — sedastus, mille kohaselt ei ole ühelgi osapoolel Birmingham City Council’i Digital Districtsi puudutava järgmise põlvkonna lairiba juurdepääsuvõrgu skeemi (abimeede) kohta vastuväiteid; — sedastus, mille kohaselt kaardistamis- ja konsultatsiooniprotsess kinnitab, et abimeetmel ei ole konkurentsile negatiivne mõju.