ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtuasi C-100/11 P

Helena Rubinstein SNC

ja

L’Oréal SA

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määrus (EÜ) nr 40/94 — Artikli 8 lõige 5 — Ühenduse sõnamärgid BOTOLIST ja BOTOCYL — Ühenduse ja siseriiklikud kujutis- ja sõnamärgid BOTOX — Kehtetuks tunnistamine — Suhtelised keeldumispõhjused — Maine kahjustamine”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ühenduse kaubamärk — Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine — Suhtelised keeldumispõhjused — Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause — Varasema maineka kaubamärgi kaitse laienemine erinevatele kaupadele või teenustele — Kaubamärgi omaniku poolt esitamisele kuuluvad tõendid — Tulevase ärakasutamise või kahjustamise oht, mis ei ole hüpoteetiline

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõige 5)

Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõikes 5 sätestatud kaitse kohaldamiseks peab varasema kaubamärgi omanik tõendama, et selle kaubamärgi kasutamine, mille registreerimist taotletakse, kasutaks ära või kahjustaks varasema kaubamärgi eristusvõimet või mainet. Selleks ei pea varasema kaubamärgi omanik tõendama, et tema kaubamärgile on artikli 8 lõike 5 tähenduses tegelikult ning vastaval hetkel kahju tekitatud. Nimelt, kui on ette näha, et viis, kuidas hilisema kaubamärgi omanik võib oma kaubamärki kasutada, tekitab tulevikus sellist kahju, siis ei ole varasema kaubamärgi omanik kohustatud sellise kasutamise keelamiseks ootama kahju tegelikku tekkimist. Varasema kaubamärgi omanik peab siiski tõendama selliste tegurite olemasolu, mis võimaldavad järeldada, et esineb tõsine oht, et tema kaubamärgile tulevikus kahju tekitatakse.

Lisaks tuleb seda, kas tähise kasutamisega kasutatakse kaubamärgi eristusvõimet või mainet ära, hinnata igakülgselt kõiki konkreetse juhtumi asjaolusid silmas pidades.

Varasema kaubamärgi omanik ei pea niisiis tõendama, et tema kaubamärgile on tegelikult ning vastaval hetkel kahju tekitatud, kuid ta peab välja tooma asjaolud, mille alusel saab prima facie järeldada, et varasema kaubamärgi tulevase ärakasutamise või kahjustamise oht ei ole hüpoteetiline. Niisugusele järeldusele võib jõuda eelkõige tõenäosuste analüüsist tehtavate loogiliste järelduste alusel, võttes arvesse asjaomases kaubandussektoris levinud praktikat ning kõiki muid konkreetse juhtumi asjaolusid.

(vt punktid 93–95)
Vastavalt määruse nr 1663/95, millega nähakse ette nõukogu määruse nr 729/70 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses EAGGF tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega artikli 8 lõikele 1 peab komisjon uurimise tulemusel juhul, kui ta leiab, et kulutused ei ole tehtud kooskõlas liidu eeskirjadega, teatama oma kontrollide tulemused asjaomasele liikmesriigile ning lisama edaspidise eeskirjadele vastavuse tagamiseks vajalikud korrigeerivad meetmed. Selle sätte kohaselt on nõutav, et asjaomasele liikmesriigile süüks pandav rikkumine oleks piisavalt täpselt märgitud kirjalikus teates, mis on ette nähtud selle esimeses lõigus, nii et riigil on sellest täielik ülevaade. Selle tingimuse täitmata jätmine muudab sisutühjaks menetluslikud tagatised, mis on liikmesriikidele antud määruse nr 729/70 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta artikli 5 lõike 2 punkti c viienda lõiguga ja määruse nr 1258/1999 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta artikli 7 lõike 4 viienda lõiguga, milles on seatud ajalised piirid kulutustele, mille osas võib EAGGF rahastamisest keelduda.

Määruse nr 1663/95 artikli 8 lõiget 1 tuleb seega tõlgendada koostoimes määruse nr 729/70 artikli 5 lõike 2 punkti c viienda lõiguga ja määruse nr 1258/1999 artikli 7 lõike 4 viienda lõiguga, mille kohaselt komisjon ei saa välja jätta kulutusi, mis on tehtud varem kui 24 kuud enne seda, kui komisjon teavitas asjaomast liikmesriiki kirjalikult kontrolli tulemustest. Sellest tuleneb, et artikli 8 lõike 1 esimeses lõigus ette nähtud kirjalik teade on hoiatus selle kohta, et kulutused, mis on tehtud teatele eelneva 24 kuu jooksul, võib EAGGF rahastamisest välja jätta, ning järelikult kujutab see teade endast ette nähtud 24-kuulise tähtaja arvutamise lähtepunkti.

Hoiatusfunktsiooni täitmiseks eelkõige määruse nr 729/70 artikli 5 lõike 2 punkti c viiendat lõiku ja määruse nr 1258/1999 artikli 7 lõike 4 viiendat lõiku silmas pidades peab määruse nr 1663/95 artikli 8 lõikes 1 nimetatud teates järelikult kõigepealt olema piisavalt täpselt välja toodud kõik asjaomasele liikmesriigile süüks pandavad rikkumised, mille tõttu lõpuks tehti finantskorrektsioon. Ainult niisugune teade saab tagada täieliku ülevaate komisjoni reservatsioonidest, nii et see saab täita kõnealuses sättes ette nähtud hoiatusfunktsiooni, ning võib olla määruse nr 729/70 artikli 5 lõike 2 punkti c viiendas lõigus ja määruse nr 1258/1999 artikli 7 lõike 4 viiendas lõigus ette nähtud 24-kuulise tähtaja arvutamise lähtepunkt.

(vt punktid 26, 28–31, 33 ja 34)
Kohtuasi C-225/11

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

versus

Able UK Ltd

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik))

„Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Maksuvabastused — Artikli 151 lõike 1 punkt c — Ameerika Ühendriikide sõjalaevastikule kuulunud mahakantud laevade lammutamine ühe liikmesriigi territooriumil”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksuvabastused – Teenuste osutamine liikmesriikides, mis on Põhja-Atlandi lepingu osalisriigid – Ulatus

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 151 lõike 1 punkt c)

Direktiivi 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 151 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas kõne all olevate teenuste osutamine ühe Põhja-Atlandi lepingu osalisriigi territooriumil, mis seisneb selle lepingu teise osalisriigi sõjalaevastikule kuulunud mahakantud laevade lammutamises, on selle sätte alusel maksust vabastatud vaid siis, kui:

— neid teenuseid osutatakse ühises kaitsetegevuses osaleva teise riigi relvajõudude või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks, ja kui

— neid teenuseid osutatakse asjaomase liikmesriigi territooriumil asuvate või viibivate relvajõudude või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks.

(vt punkt 30 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-225/11

The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

versus

Able UK Ltd

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik))

„Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Maksuvabastused — Artikli 151 lõike 1 punkt c — Ameerika Ühendriikide sõjalaevastikule kuulunud mahakantud laevade lammutamine ühe liikmesriigi territooriumil”

Kohtuotsuse kokkuvõte

Maksusätted — Õigusaktide ühtlustamine — Käibemaks — Ühine käibemaksusüsteem — Maksuvabastused — Teenuste osutamine liikmesriikides, mis on Põhja-Atlandi lepingu osalisriigid — Ulatus

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 151 lõike 1 punkt c)

Direktiivi 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 151 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas kõne all olevate teenuste osutamine ühe Põhja-Atlandi lepingu osalisriigi territooriumil, mis seisneb selle lepingu teise osalisriigi sõjalaevastikule kuulunud mahakantud laevade lammutamises, on selle sätte alusel maksust vabastatud vaid siis, kui:

— neid teenuseid osutatakse ühises kaitsetegevuses osaleva teise riigi relvajõudude või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks, ja kui

— neid teenuseid osutatakse asjaomase liikmesriigi territooriumil asuvate või viibivate relvajõudude või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks.

(vt punkt 30 ja resolutsioon)
Määruse nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta, muudetud määrusega nr 308/2009, artikli 18 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et see ei võimalda jäätmesaadetist korraldaval vahendajal jätta jäätmetekitaja isik saadetise vastuvõtjale avaldamata, mida nõuab selle artikli lõige 1 koostoimes nimetatud määruse VII lisaga, isegi kui avaldamata jätmine on vajalik vahendaja ärisaladuse hoidmiseks.

(vt punkt 40, resolutsiooni punkt 1)
Direktiivi 2004/39 finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse direktiive 85/611, 93/6 ja 2000/12 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/22 (muudetud direktiiviga 2007/44), artikli 4 lõike 1 punkti 14 tuleb tõlgendada nii, et finantsinstrumentide turg, mis ei vasta selle direktiivi III jaotise nõuetele, ei ole hõlmatud kõnealuses sättes määratletud mõistega „reguleeritud turg”, hoolimata sellest, et turu korraldaja on ühinenud niisuguse reguleeritud turu korraldajaga. Nimelt ei ole võimalust turgu niisuguse ühinemise tõttu reguleeritud turuks kvalifitseerida ette nähtud ei direktiivi III jaotises ega ka muudes jaotistes.

Direktiivi 2004/39 finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse direktiive 85/611, 93/6 ja 2000/12 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 93/22 (muudetud direktiiviga 2007/44), artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et turu kandmine selles artiklis nimetatud reguleeritud turgude loetelusse ei ole vajalik tingimus selleks, et turg kvalifitseeritaks reguleeritud turuks kõnealuse direktiivi tähenduses.

Sellesse loetelusse kuulumine ei ole nimelt vajalik tingimus finantsinstrumentide turu kvalifitseerimisel reguleeritud turuks direktiivi 2004/39 tähenduses. Järelikult ei piisa ainuüksi asjaolust, et turgu ei ole kantud kõnealusesse loetelusse, et välistada, et kõnealune turg on reguleeritud turg.

(vt punktid 54, 55 ja resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Isikute vaba liikumine – Töötajad – Võrdne kohtlemine – Esemeline kohaldamisala – Töötasu – Mõiste – Pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest töötajatele makstav palgalisa – Hõlmamine

(ELTL artikkel 45; nõukogu määrus nr 1612/68, artikli 7 lõige 4)

2. Liidu õigus – Põhimõtted – Võrdne kohtlemine – Diskrimineerimine kodakondsuse alusel – Mõiste – Kaudne diskrimineerimine – Hõlmamine – Keeld

3. Isikute vaba liikumine – Töötajad – Võrdne kohtlemine – Sotsiaalsed soodustused – Pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest töötajatele makstav palgalisa – Elukohaliikmesriigis maksukohustuslasteks olevale ja topeltmaksustamise vältimise lepinguga hõlmatud töötajate puhul selle palgalisa arvutamisel töökoha liikmesriigis makstavalt töötasult kinnipeetava maksu arvestuslikult mahaarvestamine – Kaudne diskrimineerimine – Lubamatus – Põhjendatus – Puudumine

(ELTL artikkel 45; nõukogu määrus nr 1612/68, artikli 7 lõige 4)

4. Põhiõigused – Kollektiivläbirääkimiste õigus – Sobitamine nõuetega, mis käsitlevad asutamislepinguga tagatud põhiõigusi

Summary

1. Selline palgalisa, mida makstakse täiendavalt töötasule pensionieelselt perioodil osaajaga töötavatele töötajatele, kuulub vaieldamatult töötasu osana ELTL artikli 45 ja määruse nr 1612/68 (töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires) artikli 7 lõike 4, mis selgitab ja rakendab ELTL artikli 45 alusel võõrtöötajatele tagatud teatud õigusi, sätete materiaalsesse kohaldamisalasse, sõltumata asjaolust, et pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise siseriikliku seaduse kohaselt tagatakse selle palgalisa finantseerimine vähemalt osaliselt riiklikest vahenditest tööandajale hüvitise maksmise vormis.

(vt punktid 37 ja 38)

2. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 39 ja 40)

3. ELTL artikli 45 ja määruse nr 1612/68 (töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires) artikli 7 lõikega 4 on vastuolus kollektiiv- ja individuaallepingu sätted, mille kohaselt selline palgalisa, mida tööandja maksab pensionieelsel perioodil osaajaga töötamise eest, tuleb arvutada nii, et töökoha liikmesriigis makstav töötasult kinnipeetav maks arvestatakse selle palgalisa arvestusaluse kindlaksmääramisel arvestuslikult maha, samas kui topeltmaksustamise vältimise lepingu kohaselt kuuluvad nendele töötajatele, kes töökoha liikmesriigis ei ela, makstud palk, töötasu ning muu sarnane tasu maksustamisele nende elukohaliikmesriigis. Nimetatud artikli 7 lõike 4 kohaselt on sellised sätted algusest peale tühised. ELTL artikkel 45 ning määruse nr 1612/68 sätted jätavad liikmesriikidele või tööturu osapooltele vabaduse valida erinevate lahenduste vahel, mis on kohased vastavate sätete eesmärgi saavutamiseks.

Kui see ei ole objektiivselt põhjendatud ja taotletava eesmärgiga proportsionaalne, tuleb siseriiklikku sätet või lepingutingimust pidada kaudselt diskrimineerivaks, kui see võib oma sisu poolest mõjutada enam võõrtöötajaid kui kohalikke töötajaid ning võib seega panna viimati nimetatud isikud ebasoodsamasse olukorda.

(vt punktid 41, 54 ja resolutsioon)

4. Vt otsuse tekst.

(vt punkt 50)
Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine – Siseriiklik tava, mille kohaselt ei lubata maksukohustuslasel maksu maha arvata, kui arve väljastaja või üks teenused osutanud isikutest on toime pannud rikkumise – Lubamatus – Piirid – Tingimused

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikkel 167, artikli 168 punkt a, artikli 178 punkt a, artikli 220 punkt 1 ja artikkel 226)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine – Maksukohustuslase kohustused – Siseriiklik tava, mille kohaselt ei lubata maksukohustuslasel maksu maha arvata, kui arve väljastaja on toime pannud rikkumise – Keeldumine vaatamata sellele, et mahaarvamisõiguse tekkimiseks vajalikud sisulised tingimused on täidetud ja puuduvad tõendid, mis annavad alust kahtlustada, et arve väljastanud isik on toime pannud rikkumise või pettuse – Lubamatus

(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikkel 167, artikli 168 punkt a, artikli 178 punkt a ja artikkel 273)

Summary

1. Direktiivi 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 167, artikli 168 punkti a, artikli 178 punkti a, artikli 220 punkti 1 ja artiklit 226 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus siseriiklik meede, mille kohaselt maksuhaldur ei luba maksukohustuslasel maha arvata käibemaksu, mida ta on kohustatud tasuma või mille ta tasus talle osutatud teenuste eest, põhjendusel et nende teenuste eest esitatud arve väljastanud isik või üks teenused osutanud isik on toime pannud rikkumise, ilma et maksuhaldur oleks objektiivsete tõendite alusel tuvastanud, et asjaomane maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et tehing, mille alusel mahaarvamisõigust taotletakse, on seotud pettusega, mille pani toime arve väljastanud isik või teine tarneahelas hiljem osalenud ettevõtja.

(vt punkt 50, resolutsiooni punkt 1)

2. Direktiivi 2006/112, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 167, artikli 168 punkti a, artikli 178 punkti a ja artiklit 273 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus siseriiklik meede, mille kohaselt ei luba maksuhaldur mahaarvamisõigust kasutada seetõttu, et maksukohustuslane ei ole teinud kindlaks, kas selle tehingu kohta koostatud arve väljastanud isik, mille alusel mahaarvamisõigust taotletakse, on maksukohustuslane, et tal on olemas asjaomane kaup ja tal on võimalik seda kaupa tarnida ning et ta on täitnud oma kohustuse tehingud deklareerida ja käibemaksu tasuda, või seetõttu, et sellel maksukohustuslasel ei ole lisaks nimetatud arvele muid dokumente, mis tõendaksid, et need kriteeriumid on täidetud, kuigi direktiivis 2006/112 mahaarvamisõiguse kasutamiseks kehtestatud sisulised ja vormilised tingimused on täidetud ja maksukohustuslasel ei ole teavet, mis annab alust kahtlustada, et arve väljastanud isik on toime pannud rikkumise või pettuse.

(vt punkt 66, resolutsiooni punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Liidu sotsiaalõiguse põhimõte

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 31 lõige 2; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikli 7 lõige 1)

2. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Eesmärk

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikli 7 lõige 1)

3. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Õigus tasustatud põhipuhkusele – Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on välistatud võimalus, et põhipuhkuse vältel töövõimetuks muutunud töötaja saaks saada seda sama põhipuhkust hiljem

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikli 7 lõige 1)

Summary

1. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 16–18)

2. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 19–21)

3. Direktiivi 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette, et töötajal, kes on muutunud töövõimetuks tasustatud põhipuhkuse perioodi vältel, ei ole õigust saada hiljem seda põhipuhkuse osa, mis langes kokku töövõimetuse perioodiga.

(vt punkt 24 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Konkurents – Keelatud kokkulepped – Keeld – Grupierand – Kokkulepped mootorsõidukisektoris – Määrus nr 1400/2002 – Kvantitatiivne valikuline turustussüsteem – Turustajate või remonditöökodade valimine „kindlaksmääratud kriteeriumide” alusel – Mõiste

(ELTL artikkel 101; komisjoni määrus nr 1400/2002, artikli 1 lõike 1 punkt f)

Summary

Määruse nr 1400/2002 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes mootorsõidukisektoris artikli 1 lõike 1 punktis f sisalduvat mõistet „kindlaksmääratud kriteeriumid” tuleb selle määruse tähenduses kvantitatiivse valikulise turustussüsteemi puhul mõista nii, et tegemist on kriteeriumidega, mille täpset sisu saab kontrollida. Nimetatud määruses sätestatud erandi kohaldamiseks ei ole vaja, et selline süsteem põhineks objektiivselt põhjendatud kriteeriumidel, mida kohaldatakse kõikide volitatud turustajana tegutseda soovijate suhtes ühetaoliselt ja eristamata.

Määruse nr 1400/2002 ülesehitusest ei nähtu, et seadusandja soovis näha ette samad erandi tingimused kvantitatiivsetele ja kvalitatiivsetele valikulistele turustussüsteemidele. Vastupidi, kuna määrus näeb ette eraldiseisvad erandi tingimused vastavalt sellele, kas valikuline turustamine kvalifitseeritakse „kvantitatiivseks” või „kvalitatiivseks”, ei saa üksnes määruse artikli 1 lõike 1 punktis h sisalduvaid elemente kohaldada ka selle sätte punktile g, sest vastasel juhul lähevad need kaks valikulise turustamise liiki omavahel segamini.

(vt punktid 36, 39 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

1. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Küsimus seoses õigusvaidlusega, mille asjaolud piirduvad ühe liikmesriigiga – Pädevus seoses õigusvaidluse suhtes liidu õigusnormi võimaliku kohaldumisega siseriiklikus õiguses ette nähtud diskrimineerimiskeelu tõttu

(ELTL artiklid 49 ja 267)

2. Liikmesriigid – Endiselt liikmesriikidele kuuluv pädevus – Sotsiaalkindlustussüsteemide kujundamine – Piirid – Liidu õiguse järgimine – Rahvatervise kaitse – Liikmesriikide kaalutlusruum

3. Asutamisvabadus – Piirangud – Liikmesriigi õigusnormid, mis nõuavad konkreetses piirkonnas uute apteekide avamiseks eelnevat haldusluba – Kord, mis on eraõiguslike apteekidega võrreldes soodsam liikmesriigi ülikooliapteegi jaoks – Lubatavus – Tingimused – Kontrollimine siseriikliku kohtu poolt

(ELTL artikkel 49)

Summary

1. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 19–22)

2. Vt otsuse tekst.

(vt punktid 27–29)

3. ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad liikmesriigi ülikooliapteegi puhul haruapteegi tegevusloa andmise erikorra, mis on eraõiguslike apteekide suhtes kehtiva korraga võrreldes soodsam, tingimusel et selle ülikooliapteegi haruapteegid osalevad tegelikult sellel ülikooliapteegil siseriiklike õigusnormide alusel lasuvate farmaatsia eriala üliõpilaste koolitamise, elanikkonna ravimitega varustamise alaste uuringute tegemise ning harva kasutatavate ravimite valmistamise eriülesannete täitmises, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(vt punkt 44 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Keskkond – Teatavate projektide keskkonnamõju hindamine – Direktiiv 2001/42 – Pädevate asutuste kohustus teostada teatavate kavade või programmide keskkonnamõju hindamine – Tingimused – Asjaomase ala olulise mõjutamise oht

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42, artikli 3 lõike 2 punkt b; nõukogu direktiiv 79/409, artikli 4 lõiked 1 ja 2 ning direktiiv 92/43, artikli 4 lõige 5, artikli 6 lõige 3 ja artikkel 7)

Summary

Direktiivi 2001/42 teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 3 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et teatava kava keskkonnamõju hindamine on kohustuslik, kui kava puhul on täidetud hindamise läbiviimist nõudvad eeltingimused direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (muudetud direktiiviga 2006/105) tähenduses, sealhulgas tingimus, et kaval on alale tõenäoliselt oluline mõju. Viimati nimetatud tingimuse täidetuse kontrollimisel tuleb piirduda üksnes selle väljaselgitamisega, kas objektiivsete asjaolude alusel on võimalik välistada, et nimetatud kaval või projektil on alale oluline mõju.

(vt punkt 24 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus – Kohaldatavad õigusaktid – Liikmesriigi lipu all sõitval süvenduslaeval töötav töötaja – Väljaspool liidu territooriumi tegutsev süvenduslaev – Liikmesriigi õigusakt, mis välistab liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi alla kuulumisest sellisel süvenduslaeval töötava töötaja, kellel on nimetatud liikmesriigi kodakondsus, kuid kes ei ela selles riigis – Lubamatus

(Nõukogu määrus nr 1408/71, artikli 13 lõike 2 punkt c, muudetud määrustega nr 118/97 ja nr 307/1999)

Summary

Määruse nr 1408/71 (muudetud ja ajakohastatud määrusega nr 118/97, muudetud määrusega nr 307/1999) artikli 13 lõike 2 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusakt, mis välistab asjaomase liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi alla kuulumisest isiku, kellel on nimetatud liikmesriigi kodakondsus, kuid kes ei ela selles riigis ning töötab asjaomase liikmesriigi lipu all sõitval süvenduslaeval ja väljaspool Euroopa Liidu territooriumi.

Nimetatud määruse artikli 13 lõike 2 punkti c tagajärjel ei saa selles sättes osutatud isikute vastu tugineda kohaldatavale siseriiklikule õigusnormile, mille kohaselt on selles õigusnormis ettenähtud sotsiaalkindlustusskeemi kuulumise tingimus asjaomases liikmesriigis elamine.

(vt punktid 35, 37 ja resolutsioon)
Keywords

Summary



Keywords

Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Liidu põhiõiguste harta tõlgendamise taotlus

(ELL artikli 6 lõige 1; ELTL artikkel 267; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 51 lõige 1)

Summary

Põhiõiguste kaitsest tulenevad nõuded on liikmesriikidele liidu õigusnormide rakendamisel alati siduvad. Kuigi Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 51 lõige 1 sätestab, et harta sätted on adresseeritud liikmesriikidele üksnes liidu õiguse kohaldamise korral ning ELL artikli 6 lõike 1 alusel, mis annab hartale aluslepingutega võrreldes samaväärse õigusjõu, ei laienda see mingil viisil liidu pädevust.

Euroopa Kohus, kelle poole on ELTL artikli 267 alusel pöördutud eelotsuse saamiseks, peab juhul, kui siseriiklikud õigusnormid kuuluvad liidu õiguse kohaldamisalasse, andma kõik tõlgendamiseks vajalikud juhised, et siseriiklik kohus saaks hinnata kõnealuste õigusnormide vastavust põhiõigustele, nii nagu need tulenevad eelkõige hartast. Juhul kui eelotsusetaotlusest ei selgu, et siseriiklikud õigusnormid kujutavad endast liidu õigust rakendavat meedet või et selle puhul esineb muid tegureid, mis seda liidu õigusega seovad, ei ole Euroopa Kohus pädev vastama eelotsusetaotlusele osas, milles see puudutab põhiõigust tõhusale õiguskaitsevahendile.

(vt punktid 56–59)