Kohtuasi C-515/11

Deutsche Umwelthilfe eV

versus

Saksamaa Liiduvabariik

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Berlin)

„Avalikkuse juurdepääs keskkonnateabele — Direktiiv 2003/4/EÜ — Liikmesriikide võimalus välistada selles direktiivis sätestatud „riigiasutuse” mõiste seast seadusandlikud organid — Piirid”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 18. juuli 2013

Keskkond – Vaba juurdepääs teabele – Direktiiv 2003/4 – Erandid – Liikmesriikide võimalus välistada riigiasutuse mõiste seast seadusandlikud institutsioonid või asutused – Kohaldatavus ministeeriumidele, kes töötavad välja ja võtavad vastu seadusest madalama astme üldakte – Välistamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/4, artikli 2 punkti 2 teine lõik)

Direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja direktiivi 90/313 kehtetuks tunnistamise kohta artikli 2 punkti 2 teise lõigu esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et selle sättega liikmesriikidele antud võimalus mitte käsitada riigiasutustena, kes on kohustatud tegema nende valduses oleva või nende nimel hoitava keskkonnateabe kättesaadavaks, asutusi ega institutsioone, kes tegutsevad seadusandjana, ei saa puudutada ministeeriume, kui nad seaduses ette nähtud volituse alusel töötavad välja ja võtavad vastu üldakte, mis on seadusest madalamal astmel.

Sellega seoses ei saa seda sätet tõlgendada nii, et selle mõju ulatuks kaugemale, kui on tingimata vaja selle korraga tagatavate huvide kaitse kindlustamiseks, ning seal ette nähtud erandite ulatus tuleb kindlaks määrata, võttes arvesse nimetatud direktiivi eesmärke. Erikord, mida seoses keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsioonis ja direktiivis 2003/4 ette nähtud õigusega teabele kohaldatakse seadusandlikke volitusi kasutades vastu võetud aktidele, on nimelt põhjendatav seadusandliku menetluse eripära ja tunnustega. Sellest tuleneb, et ainuüksi vaidlusaluse akti laad ning täpsemalt asjaolu, et tegemist on üldaktiga, ei vabasta selle vastu võtnud organit kohustustest, mis on selle direktiiviga ette nähtud.

Lõpuks, kuna liidu õiguses puuduvad direktiivi 2003/4 artikli 2 punkti 2 teise lõigu esimese lause kohaldamiseks tarvilikud täpsustused selle kohta, millal on tegemist seaduse või seadusega samaväärse astmega õigusnormiga, sõltub vastav hinnang liikmesriikide õigusest, eeldusel et seeläbi ei kahjustata selle direktiivi kasulikku mõju.

(vt punktid 22, 29, 30, 35, 36 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-515/11

Deutsche Umwelthilfe eV

versus

Saksamaa Liiduvabariik

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgericht Berlin)

„Avalikkuse juurdepääs keskkonnateabele — Direktiiv 2003/4/EÜ — Liikmesriikide võimalus välistada selles direktiivis sätestatud „riigiasutuse” mõiste seast seadusandlikud organid — Piirid”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 18. juuli 2013

Keskkond — Vaba juurdepääs teabele — Direktiiv 2003/4 — Erandid — Liikmesriikide võimalus välistada riigiasutuse mõiste seast seadusandlikud institutsioonid või asutused — Kohaldatavus ministeeriumidele, kes töötavad välja ja võtavad vastu seadusest madalama astme üldakte — Välistamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/4, artikli 2 punkti 2 teine lõik)

Direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja direktiivi 90/313 kehtetuks tunnistamise kohta artikli 2 punkti 2 teise lõigu esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et selle sättega liikmesriikidele antud võimalus mitte käsitada riigiasutustena, kes on kohustatud tegema nende valduses oleva või nende nimel hoitava keskkonnateabe kättesaadavaks, asutusi ega institutsioone, kes tegutsevad seadusandjana, ei saa puudutada ministeeriume, kui nad seaduses ette nähtud volituse alusel töötavad välja ja võtavad vastu üldakte, mis on seadusest madalamal astmel.

Sellega seoses ei saa seda sätet tõlgendada nii, et selle mõju ulatuks kaugemale, kui on tingimata vaja selle korraga tagatavate huvide kaitse kindlustamiseks, ning seal ette nähtud erandite ulatus tuleb kindlaks määrata, võttes arvesse nimetatud direktiivi eesmärke. Erikord, mida seoses keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsioonis ja direktiivis 2003/4 ette nähtud õigusega teabele kohaldatakse seadusandlikke volitusi kasutades vastu võetud aktidele, on nimelt põhjendatav seadusandliku menetluse eripära ja tunnustega. Sellest tuleneb, et ainuüksi vaidlusaluse akti laad ning täpsemalt asjaolu, et tegemist on üldaktiga, ei vabasta selle vastu võtnud organit kohustustest, mis on selle direktiiviga ette nähtud.

Lõpuks, kuna liidu õiguses puuduvad direktiivi 2003/4 artikli 2 punkti 2 teise lõigu esimese lause kohaldamiseks tarvilikud täpsustused selle kohta, millal on tegemist seaduse või seadusega samaväärse astmega õigusnormiga, sõltub vastav hinnang liikmesriikide õigusest, eeldusel et seeläbi ei kahjustata selle direktiivi kasulikku mõju.

(vt punktid 22, 29, 30, 35, 36 ja resolutsioon)