Taotluse, milles palutakse peatada sellise komisjoni otsuse kohaldamine, millega riigiabi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks, menetlemise raames esineb esmapilgul fumus boni iuris argumentide osas, mis puudutavad eelnevalt veel kohtu poolt käsitlemata õiguslikku küsimust selle kohta, kas tulenevalt erilistest ja erakorralistest raskustest, mis on seotud liikmesriigi majanduse tegelikkust juba mitmeid aastaid iseloomustavate kokkuhoiumeetmetega, tuleb pidada abi saavat siseriiklikku sektorit selliseks, et seal ei valitse aktiivne konkurents ning see ei ole ka suunatud rahvusvahelisele kaubandusele, mis välistaks asjaolu, et see abi võiks tuntavalt kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust ja konkurentsi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Ka isegi juhul kui eeldada, et see abi täidaks kõiki selle sätte tingimusi, jätab kohtupraktika lahtiseks küsimuse, kas asjaomane liikmesriik võib kehtivalt tugineda erilistele asjaoludele, mis muudavad sellise abi tagasinõudmise ülemääraseks, arvestades, et see liikmesriik pidi tulema toime siseriikliku majanduse tõsise häirega ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b tähenduses ja kas komisjon oleks pidanud selle esmase õiguse sätte kohaselt loobuma igasugusest abi tagasinõudmisest nimetatud häire tõttu oluliselt nõrgestatud sektorilt.

Ajutiste meetmete kohaldamise menetluses on fumus boni iuris’ega seotud tingimus täidetud siis, kui vähemalt üks hageja põhihagi toetavatest väidetest on esmapilgul kaalukas ega ole igatahes selgelt põhjendamata, osutades niisuguse tundliku juriidilise küsimuse olemasolule, mis ei ole kohe lahendatav ja väärib seega süvendatud käsitlemist, mida ei saa teha ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik, vaid see on põhikohtuasja menetluse ese, ning seega ei puudu hagil esmapilgul tõsiseltvõetav õiguslik alus.

Ajutiste meetmete kohaldamise kiireloomulisust tuleb hinnata selle järgi, kas asjas on vajalik ajutise lahendi tegemine, et hoida ära tõsise ja korvamatu kahju tekkimine ajutiste meetmete kohaldamist taotlevale poolele. Kohaldamise peatamist taotleval poolel tuleb tõendada, et ta ei saa oodata põhimenetluses tehtavat otsust sellist laadi kahju isiklikult kannatamata. Kuigi kahju tekkimist ei pea olema võimalik näidata täieliku kindlusega, peab selle tekkimine siiski olema ettenähtav piisavalt suure tõenäosusega. Ajutiste meetmete kohaldamist taotlev pool peab igatahes tõendama asjaolusid, millest nähtub, et tõsise ja korvamatu kahju tekkimine on tõenäoline, võimaldamaks ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul hinnata täpseid tagajärgi, mis tõenäoliselt kaasnevad taotletud meetmete võtmata jätmisega, lähtudes sellest, et täielikult hüpoteetiline kahju, mille alusena tuuakse tulevikus saabuvad sündmused, mille saabumine ei ole kindel, ei saa õigustada ajutiste meetmete võtmist.

Sellega on tegemist juhul, kui ebaseadusliku riigiabi viivitamatu tagasinõudmine põhjustab halduslikke raskusi, mis võivad tekitada tõsist ja korvamatut kahju liikmesriigile, mille üldine finantsolukord on eriti keeruline, mis võib omakorda takistada maksuhaldusel täita esmatähtsaid ülesandeid, mis seisnevad maksudest kõrvalehoidumisega võitlemises, võttes arvesse seda, et abi saajatelt abi tagasinõudmises peab osalema väga suur hulk maksuameti töötajatest, samuti esineb avaliku korra häirimise oht ja selle abi viivitamatu tagasinõudmine võib ajendada meeleavaldusi, mis võivad tipneda vägivallaga, nagu see on juba selliste meeleavalduste käigus sarnastes olukordades esinenud.

(vt punktid 36, 43, 47–50)