Siiski ei saa liidu institutsioonide ja endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtu (EJRK) vahel viimati nimetatud kohtu menetluse käigus vahetatud dokumentide puhul leida, et need on kättesaadavaks tehtud juhul, kui vaidlustatud otsuses on küll viidatud, et EJRK on need oma kohtuandmebaasi ja kodulehekülje aadressi kaudu üldsusele kättesaadavaks teinud, kuid ükski selle menetluse pool ei esitanud ühtegi koopiat nendest dokumentidest ega esitanud ühtegi täpsustavat viidet seoses nende asumisega sellel koduleheküljel, ning lisaks on võimalik, et kuigi need dokumendid, mis olid nimetatud otsuse tegemise kuupäeval EJRK läbipaistvuseeskirjade alusel avalikud, liigitati need viimase poolt uuesti, mis muutis need konfidentsiaalseks.

Tühistamishagi otsuse suhtes, millega keeldutakse dokumentidega tutvumise võimaldamisest, on sisutu, kui kolmas isik on kõnealused dokumendid juba kättesaadavaks teinud, taotlejal on võimalus nende dokumentidega tutvuda ning kasutada neid sama õiguspärasel alusel kui siis, kui need oleks talle esitatud määruse nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) kohaselt esitatud taotluse alusel.

Sellegipoolest peab institutsioon juhul, kui ta leiab, et dokumendi avalikustamine kahjustaks kohtumenetlust, nagu on sätestatud nimetatud määruse artikli 4 lõike 2 teises taandes, kontrollima, kas ei esine ülekaalukat üldist huvi, mis õigustaks avalikustamist vaatamata sellele, et see kahjustab kohtumenetluse vältel poolte vaidluste ja kohtuasja menetleva kohtu otsuse kujunemise segamatut kulgemist. Neis oludes tuleb tal kaaluda asjaomase dokumendi avalikustamata jätmisega kaitstavat konkreetset huvi ja eelkõige üldist huvi asjaomase dokumendi kättesaadavaks tegemise vastu, pidades silmas eeliseid, mis tulenevad, nagu osutab kõnealuse määruse põhjendus 2, suuremast läbipaistvusest, nimelt kodanike suuremast osalemisest otsustamisprotsessis ja haldusasutuste suuremast legitiimsusest, tulemuslikkusest ja vastutusest kodanike ees demokraatlikus süsteemis.

Määruse nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) ülesehitusest ja liidu selle valdkonna õigusaktide eesmärkidest nähtub, et õigusemõistmine kui selline on nende õigusaktidega kehtestatud dokumentidega tutvumise õiguse kohaldamisalast välja jäetud. Selline väljajätmine, tegemata vahet menetluse erinevate staadiumide vahel, on põhjendatud vajadusega tagada kogu kohtumenetluse vältel poolte vaidluste ja kohtuasja menetleva kohtu otsuse kujunemise segamatu kulgemine.

Kuigi määrusega nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele) taotletavaid eesmärke arvestades tuleb seal sätestatud erandeid tõlgendada ja kohaldada täht-tähelt, siis ei ole nimetatud määruses siiski seoses artikli 4 lõike 2 teise taande kohaldamisalaga täpsustatud, millised on need kohtud, kelle menetlust võib kaitsta ohu eest, mida kujutab tema menetlusele ühe või mitme dokumendi avalikustamine.

Lisaks tuleb nentida, et üldjuhul ei näe määruse nr 1049/2001 artikli 4 sätted, mis näevad ette erandid, mille alusel võib tema valduses olevate dokumentidega tutvumise taotluse saanud institutsioon keelduda nende avalikustamisest, ette ühtegi seost huvide, mida tuleb nende kahjustamise ohu korral kaitsta, ning liidu või selle liikmesriikide vahel. Üksnes määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti a neljandas taandes on sõnaselgelt ette nähtud, et keelduda võib juhul, kui avalikustamine võib kahjustada avalikke huve, mis on seotud ühenduse või liikmesriigi finants-, raha- või majanduspoliitikaga. Mis puudutab määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõiget 3, siis peab ka see silmas liitu, kuna selle eesmärk on kaitsta institutsiooni otsustamisprotsessi.

Kui lähtuda tõlgendusest, mille kohaselt saab määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teise taande sätetes ette nähtud erandi alusel kaitsta üksnes liidu või liikmesriigi kohtutes toimuvaid kohtumenetlusi, siis on see ülekantav ükskõik millisele artiklis 4 sätestatud erandile. Näiteks, kui tuginetakse avaliku huvi kaitsele seoses avaliku julgeolekuga, siis puudutaks see üksnes avalikku julgeolekut liidus või ühes või mitmes liikmesriigis. Sama kehtib ka siis, kui küsimuse all on füüsilise või juriidilise isiku ärihuvide kaitse, mis ei saaks sellest põhjendusest lähtudes hõlmata füüsiliste ja juriidiliste isikute huve, kes elavad või on asutatud väljaspool liitu.

Ent määruse nr 1049/2001 artikli 4 sellise süstemaatilise tõlgendusega ei saa nõustuda. Ühegi selle artikli tekstil põhineva argumendi kohaselt ei saa järeldada, et kohtumenetlused, mida on käsitletud selle artikli lõike 2 teises taandes, hõlmaksid üksnes kohtumenetlusi, mis toimuvad liidu või selle liikmesriikide kohtutes, kusjuures sellist järeldust toetab määruse nr 1049/2001 tervikliku sõnastuse lugemine, mis näeb seose liidu ja selle liikmesriikidega ette üksnes teatud aspektide osas, mida see määrus reguleerib.

Sellest tuleneb, et määruses ei sisaldu seoses kohtumenetlusega, mille kaitse artikli 4 lõike 2 teises taandes sätestatud erand ette näeb, midagi, mille põhjal saaks järeldada, et kohtumenetlus ei võiks toimuda kohtus, mis ei kuulu liidu või mõne tema liikmesriigi õiguskorda, seega on nimetatud erand kohaldatav muu hulgas kohtumenetluse kaitseks, mis leiab aset EJRK-s.

(vt punktid 55–60 ja 65)