Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artiklit 5 ja nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artiklit 9 tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgiomanik võib keelata kolmandal isikul eemaldada ilma tema nõusolekuta kõik tähised, mis on tema kaubamärgiga identsed, ja kinnitada sellistele tolliladustamisprotseduurile suunatud kaupadele, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, muid tähiseid, et neid importida või turustada Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP), kus neid ei ole veel turule viidud.

Samas tuleb märkida, et esiteks takistab kaubamärgiga identsete tähiste eemaldamine seda, et kaubad, mille jaoks see kaubamärk on registreeritud, viiakse esimest korda Euroopa Majanduspiirkonnas turule tähistatuna selle kaubamärgiga ja seega võtab see kaubamärgiomanikult võimaluse kasutada oma põhilist õigust kontrollida kaubamärgiga tähistatud kaupade esmakordset turuleviimist Euroopa Majanduspiirkonnas, mida on tunnustatud käesoleva kohtuotsuse punktis 31 viidatud kohtupraktikas.

Teiseks kahjustab kaubamärgi ülesandeid ka kaubamärgiga identsete tähiste eemaldamine ja neile kaupadele uute tähiste kinnitamine eesmärgiga need esimest korda Euroopa Majanduspiirkonna turule viia.

Kolmandaks kahjustavad kaubamärgiomaniku õigust kontrollida selle kaubamärgiga tähistatud kauba esmakordset Euroopa Majanduspiirkonnas turule viimist ja kaubamärgi ülesandeid see, kui kolmandad isikud eemaldavad kaubamärgiomaniku nõusolekuta talle kuuluva kaubamärgiga identsed tähised ja kinnitavad kaupadele uued tähised nende importimiseks Euroopa Majanduspiirkonda või seal turustamiseks, et mööda hiilida kaubamärgiomaniku õigusest keelata talle kuuluva kaubamärgiga tähistatud kaupade import, mis on vastuolus moonutamata konkurentsi tagamise eesmärgiga.

Lõpuks olgu märgitud seoses käesoleva kohtuotsuse punktis 38 viidatud kohtupraktikaga, mis käsitleb mõistet „kasutamine kaubandustegevuse käigus“, et kolmandate isikute tegevus, mis seisneb kaubamärgiga identsete tähiste eemaldamises ja uute tähiste kinnitamises, kujutab endast nende kolmandate isikute aktiivset tegevust, mida juhul, kui see on mõeldud selle kauba importimiseks Euroopa Majanduspiirkonda ja seal turustamiseks ning toimub seega äritegevuses majandusliku kasu saamise eesmärgil käesoleva kohtuotsuse punktis 39 viidatud kohtupraktika tähenduses, võib käsitleda kaubamärgi kasutamisena kaubandustegevuses.

Sellega seoses tuleb veel märkida, et määruse nr 207/2009 artikli 9 lõige 4, mida on muudetud määrusega 2015/2424 ja mida kohaldatakse põhikohtuasja asjaoludele alates 23. märtsist 2016, annab sellest alates kaubamärgiomanike õiguse takistada mis tahes kolmandaid isikuid toomast äritegevuse käigus kaupu liitu ilma neid vabasse ringlusse laskmata, kui sellised kaubad, sealhulgas pakendid, pärinevad kolmandatest riikidest ja kannavad ilma loata kaubamärki, mis on identne ELi kaubamärgiga, mis on selliste kaupade jaoks registreeritud, või mida ei ole võimalik olulistes aspektides eristada kõnealusest kaubamärgist. Kaubamärgiomaniku asjaomane õigus lõpeb üksnes siis, kui kauba deklareerija või valdaja esitab kaubamärgi rikkumise kindlakstegemiseks algatatud menetluse käigus tõendid selle kohta, et kaubamärgiomanikul ei ole õigust kauba turuleviimist lõppsihtkohariigis keelata.

(vt punktid 42, 43, 47, 48, 51 ja 52 ning resolutsioon)