ELTL artikli 101 lõige 1 on kohaldatav üksnes konkurentsile avatud sektorites. Siinkohal ei piirdu konkreetsel turul konkurentsitingimuste uurimine mitte üksnes kõnealusel turul uba tegutsevate ettevõtjate vahelise olemasoleval konkurentsiga, vaid ka potentsiaalse konkurentsiga, et saada teada, kas turu struktuuri ning selle funktsioneerimist juhtivat majanduslikku ja õiguslikku konteksti arvesse võttes on olemas tegelikud ja konkreetsed võimalused, et asjassepuutuvad ettevõtjad tegutseksid omavahelises konkurentsis või uus konkurent võiks siseneda kõnealusele turule ning konkureerida olemasolevate ettevõtjatega. Pealegi iseenesest asjaolu, et juba turul tegutsev ettevõtja püüab sõlmida kokkuleppeid või rakendada mehhanisme teabe vahetamiseks teiste ettevõtjatega, kes sellel turul ei tegutse, on tõsine viide sellele, et turg ei ole juurdepääsmatu.

Ravimiturul ei kujuta originaalravimite tootmist puudutavad patendid endast tingimata ületamatuid takistusi geneeriliste ravimite tootjate jaoks, kui üldiselt on viimastel turule sisenemiseks konkreetsed ja reaalsed võimalused. Nende võimaluste hulka kuuluvad eelkõige „riskiga“ geneerilise toote väljalaskmine koos võimalusega seista originaalravimi tootjaga vastamisi võimalikes kohtuvaidlustes. Kõnealune võimalus kujutab nimelt potentsiaalse konkurentsi väljendust sellises olukorras, kus originaalravimite tootja algsed patendid aegusid ning kus olid olemas muud protsessid, mille abil oli võimalik toota geneerilisi ravimeid ja mille puhul ei olnud tuvastatud, et need rikuvad selle tootja teisi patente. Geneeriliste ravimite tootjate tehtud toimingud ja investeeringud eesmärgiga siseneda originaalravimi turule enne seda, kui originaalravimi tootjaga sõlmitakse turule sisenemist piiravad lepingud, kinnitavad ka, et nende lepingute ajal olid nad valmis sisenema turule ja võtma vastava sisenemisega kaasneva riski.

Lisaks ei saa patentide kehtivuse eeldus olla võrdväärne toodete õigusvastasuse eeldusega niisuguste geneeriliste ravimite puhul, mis on õiguspäraselt turule toodud ja mille puhul patendiomanik leiab, et nendega rikutakse patendist tulenevaid õigusi. Nimelt peab patendiomanik geneeriliste ravimite turule viimisel siseriiklikus kohtus tõendama, et need ravimid rikuvad mõnda nende protsessi hõlmavat patenti, sest riskiga turule viimine ei ole iseenesest õigusvastane. Pealegi oleks juhul, kui patendiomanik esitab geneeriliste ravimite tootjate vastu patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi, võimalik, et viimased vaidlustavad vastuhagi esitamisega selle patendi kehtivuse, millele patendiomanik tugineb. Sellised hagid on patentide puhul sagedased ja suurel osal juhtudest tunnistatakse kehtetuks protsessi hõlmav patent, millele patendiomanik tugineb. Tegeliku ja potentsiaalse konkurentsi õiguspärase pakkumise tõendamiseks tuleb üksnes näidata, et geneeriliste ravimite tootjatel on tegelikud ja konkreetsed võimalused ja võime siseneda turule, mis on tingimata nii, kui nad on turule sisenemiseks teinud suuri investeeringuid ja kui nad on juba saanud müügiload või teinud lubade mõistliku aja jooksul saamiseks vajalikud toimingud.

Mis puudutab geneeriliste ravimite tootjate turule sisenemist, selleks et oleks võimalik järeldada, et viimased pakuvad potentsiaalset konkurentsi, siis tuleb tuvastada vaid see, et turule sisenemine toimus mõistliku aja jooksul, seda enam et iseäranis farmaatsiasektoris võib potentsiaalne konkurents esineda juba enne patendi kehtivuse lõppemist.

Lõpuks sisaldab potentsiaalne konkurents muu hulgas geneeriliste ravimite tootjate tegevust, mille eesmärk on saada vajalikud müügiload ning teha kõik haldus- ja äritoimingud, mis on turule sisenemise ettevalmistamiseks vältimatud. Seda potentsiaalset konkurentsi kaitstakse ELTL artikliga 101. Juhul kui konkurentsiõigust riivamata oleks ettevõtjale, kes teeb geneerilise ravimi väljalaskmise ettevalmistamiseks vajalikke toiminguid ning kes on sel eesmärgil teinud suuri investeeringuid, võimalik tasu maksta selle eest, et ta need protsessid peataks või lihtsalt neid aeglustaks, siis puuduks tõhus konkurents või esineks see märkimisväärse viivitusega tarbijate, see tähendab käesoleval juhul patsientide või haigekassade kulul.

(vt punktid 98–104, 121–124, 128–132, 144, 157, 160, 163, 164, 171, 180, 181, 202, 203, 317, 426 ja 471–474)