EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

26. veebruar 2013

Kohtuasi F‑74/11

Aleksandra Bojc Golob

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Lepinguline töötaja – Tähtajatu tööleping – Ülesütlemine

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega A. Bojc Golob palub tühistada Euroopa Komisjoni teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutuse 30. septembri 2010. aasta otsuse, millega tema tähtajaline leping üles öeldi, ja vajalikus osas tühistada selle asutuse 13. aprilli 2011. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema 20. detsembri 2010. aasta kaebus, mille ta esitas Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad”) artikli 90 lõike 2 alusel.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Väited – Põhjenduse puudumine või ebapiisavus – Sisulise õiguspärasuse väitest erinev väide

(ELTL artikkel 296)

2. Ametnikud – Ohutuse ja tervise kaitse – Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta – Direktiiv 1999/70 – Kohaldamisala – Tähtajaline tööleping avalikus sektoris – Hõlmamine – Tähtajatu tööleping – Väljaarvamine

(Nõukogu direktiiv 1999/70, lisa klausel 1)

3. Ametnikud – Lepingulised töötajad – Ohutuse ja tervise kaitse – Töösuhte stabiilsus – Siduvate tagajärgedeta eesmärk – Tähtajatu lepingu ülesütlemine – Lubatavus

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 47 punkti c alapunkt i)

1. Komisjoni otsuse põhjenduse olemasolu ja ulatuse analüüs kuulub oluliste vorminõuete ja seega otsuse vormilise õiguspärasuse kontrolli juurde. Seda tuleb eristada selle otsuse põhjenduse põhjendatuse kontrollist, mis kuulub sisulise õiguspärasuse kontrolli juurde.

(vt punkt 31)

Viited:

Euroopa Kohus: 2. aprill 1998, kohtuasi C‑367/95 P: komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France (punkt 67).

Esimese Astme Kohus: 18. jaanuar 2005, kohtuasi T‑93/02: Confédération nationale du Crédit muutel vs. komisjon (punkt 67).

2. Raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta, mis on lisatud direktiivile 1999/70 , milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Konföderatsioonide Liidu (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, eesmärk on esiteks parandada tähtajalise töötamise kvaliteeti, tagades diskrimineerimiskeelu põhimõtte kohaldamise ning teiseks luua raamistik, et vältida kuritarvitusi, mis võiksid tuleneda järjestikuste tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamisest.

Seega on direktiiv 1999/70 ja raamkokkulepe mõeldud kohaldamiseks tähtajalistele töölepingutele ja töösuhetele, mille on sõlminud riigiasutused ja muud avaliku sektori üksused, ning nende eesmärk on piirata järjestikuste tähtajaliste töölepingute kasutamist, mida peetakse töötajate kahjuks toimivate kuritarvituste võimalikuks allikaks. Seevastu ei ole direktiiv ja raamkokkuleppe asjakohane tähtajatu lepinguga isiku olukorra hindamisel.

(vt punktid 38–40)

Viide:

Euroopa Kohus: 4. juuli 2006, kohtuasi C‑212/04: Adeneler jt (punktid 54 ja 63).

3. Kuigi töösuhte stabiilsust peetakse töötajate kaitse keskseks elemendiks, ei ole see siiski õiguse üldpõhimõte, mille alusel võiks hinnata institutsiooni akti õiguspärasust. Seetõttu ei saa nimetatud põhimõtet tõlgendada nii, et see keelab institutsioonil tähtajatut lepingut Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 47 punkti c alapunkti i alusel üles öelda.

(vt punktid 42 ja 43)

Viide:

Euroopa Kohus: 22. november 2005, kohtuasi C‑144/04: Mangold (punkt 64).