Kohtuasi C-321/11

Germán Rodríguez Cachafeiro

ja

María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

versus

Iberia, Líneas Aéreas de España SA

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña)

„Õhutransport — Määrus (EÜ) nr 261/2004 — Reisijatele lennureisist mahajätmise korral antav hüvitis — Mõiste „lennureisist mahajätmine” — Olukord, kus vedaja tühistab reisija pardakaardi, kuna eelnev lend, millele asjaomase lennuga samal ajal registreeruti ja mida teostab sama ettevõtja, arvatavasti hilineb”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 4. oktoober 2012

Transport – Õhutransport – Määrus nr 261/2004 – Ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta – Lennureisist mahajätmine – Mõiste – Lai tõlgendus – Mõiste, mis hõlmab kõiki lennureisist mahajätmise juhtusid – Veoleping, mis katab mitut järjestikust lendu – Esimese lennureisi hilinemise tõttu teisest lennureisist mahajätmine – Hilinemine lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel – Hõlmamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 261/2004, põhjendus 1, artikli 2 punkt j ja artikli 3 lõige 2; nõukogu määrus nr 295/91, artikkel 1)

Määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 2 punkti j, koostoimes määruse nr 261/2004 artikli 3 lõikega 2, tuleb tõlgendada nii, et mõiste „lennureisist mahajätmine” hõlmab olukorda, kus üheainsa veolepingu raames, mis katab mitut broneeringut vahetult järgnevatele lendudele, millele reisija on ennast samal ajal registreerinud, jätab lennuettevõtja teatavad reisijad lennureisist maha seetõttu, et nende broneeritud lennu esimene osa hilines lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel ning viimane eeldas ekslikult, et reisijad ei jõua õigeaegselt teisele lennule.

Nimelt on liidu seadusandja selle mõiste ulatuse ette näinud laiemana kui üksnes lennureisist mahajätmine ülemüüdud lennu korral, nagu varem nägi ette määruse nr 295/91 kompenseerimissüsteemi ühiste eeskirjade kohta, mida rakendatakse regulaarlennuliikluses reisija lennureisist mahajätmise korral, artikkel 1, ning on andnud mõistele laia tähenduse, millega on hõlmatud kõik võimalikud olukorrad, kus lennuettevõtja võib reisija vedamisest keelduda.

Lisaks, piirates mõiste „lennureisist mahajätmine” ulatust nii, et hõlmatud on vaid ülemüümise juhud, piiratakse tegelikult oluliselt reisijate kaitset, mis tuleneb määrusest nr 261/2004, ja seega oleks see vastuolus nimetatud määruse eesmärgiga, milleks vastavalt määruse põhjendusele 1 on tagada reisijate kaitstuse kõrge tase, mis omakorda õigustab reisijatel olevate õiguste laia tõlgendamist.

(vt punktid 23–25, 36 ja resolutsioon)

Kohtuasi C-321/11

Germán Rodríguez Cachafeiro

ja

María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

versus

Iberia, Líneas Aéreas de España SA

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña)

„Õhutransport — Määrus (EÜ) nr 261/2004 — Reisijatele lennureisist mahajätmise korral antav hüvitis — Mõiste „lennureisist mahajätmine” — Olukord, kus vedaja tühistab reisija pardakaardi, kuna eelnev lend, millele asjaomase lennuga samal ajal registreeruti ja mida teostab sama ettevõtja, arvatavasti hilineb”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 4. oktoober 2012

Transport — Õhutransport — Määrus nr 261/2004 — Ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta — Lennureisist mahajätmine — Mõiste — Lai tõlgendus — Mõiste, mis hõlmab kõiki lennureisist mahajätmise juhtusid — Veoleping, mis katab mitut järjestikust lendu — Esimese lennureisi hilinemise tõttu teisest lennureisist mahajätmine — Hilinemine lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel — Hõlmamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 261/2004, põhjendus 1, artikli 2 punkt j ja artikli 3 lõige 2; nõukogu määrus nr 295/91, artikkel 1)

Määruse nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 2 punkti j, koostoimes määruse nr 261/2004 artikli 3 lõikega 2, tuleb tõlgendada nii, et mõiste „lennureisist mahajätmine” hõlmab olukorda, kus üheainsa veolepingu raames, mis katab mitut broneeringut vahetult järgnevatele lendudele, millele reisija on ennast samal ajal registreerinud, jätab lennuettevõtja teatavad reisijad lennureisist maha seetõttu, et nende broneeritud lennu esimene osa hilines lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel ning viimane eeldas ekslikult, et reisijad ei jõua õigeaegselt teisele lennule.

Nimelt on liidu seadusandja selle mõiste ulatuse ette näinud laiemana kui üksnes lennureisist mahajätmine ülemüüdud lennu korral, nagu varem nägi ette määruse nr 295/91 kompenseerimissüsteemi ühiste eeskirjade kohta, mida rakendatakse regulaarlennuliikluses reisija lennureisist mahajätmise korral, artikkel 1, ning on andnud mõistele laia tähenduse, millega on hõlmatud kõik võimalikud olukorrad, kus lennuettevõtja võib reisija vedamisest keelduda.

Lisaks, piirates mõiste „lennureisist mahajätmine” ulatust nii, et hõlmatud on vaid ülemüümise juhud, piiratakse tegelikult oluliselt reisijate kaitset, mis tuleneb määrusest nr 261/2004, ja seega oleks see vastuolus nimetatud määruse eesmärgiga, milleks vastavalt määruse põhjendusele 1 on tagada reisijate kaitstuse kõrge tase, mis omakorda õigustab reisijatel olevate õiguste laia tõlgendamist.

(vt punktid 23–25, 36 ja resolutsioon)