ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/55

16. juunil 2010 esitatud hagi — H versus nõukogu jt

(Kohtuasi T-271/10)

()

2010/C 221/88

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: H (Catania, Itaalia) (esindajad: advokaadid C. Mereu ja M. Velardo)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu politseimissioon Bosnias ja Hertsegoviinas (EUPM)

Hageja nõuded

— tühistada 7. aprilli 2010. aasta vaidlustatud otsus ja vajaduse korral 30. aprilli 2010. aasta otsus;

— mõista kostjatelt välja hüvitis hagejale tekitatud kahju eest, mis on hinnanguliselt 30 000 eurot; ja

— mõista kohtukulud ja 8 % suurune intress välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub hagiavalduses ELTL artikli 263 alusel tühistada Euroopa Liidu politseimissiooni Bosnias ja Hertsegoviinas (EUPM) 7. aprilli 2010. aasta otsus ning vajaduse korral selle järgnev 30. aprilli 2010 kinnitav otsus, milles otsustati viia hageja üle missiooni peakorterist Sarajevos piirkondlikkusse büroosse Banjas ning hageja madalamale palgaastmele viimine. Lisaks palub hageja vastavalt ELTL artiklile 340 mõista välja 30 000 euro suurune kahjuhüvitis.

Hageja väidab, et antud asjas on Üldkohus vastavalt Avaliku Teenistuse Kohtu 9. oktoobri 2006. aasta määrusele kohtuasjas F-53/06: Gualtieri vs. komisjon pädev otsust tegema.

Oma väidete toetuseks esitab hageja järgmised väited:

Esiteks väidab hageja, et võimu on kuritarvitatud, kuna ei olnud objektiivset põhjust, mis õigustaks ümberpaigutamist.

Teiseks väidab hageja, et vaidlustatud otsust ei ole põhjendatud, kuna Euroopa Liidu politseimissioon Bosnias ja Hertsegoviinas ei esitanud ümberpaigutamise aluseks olevaid funktsionaalseid põhjendusi.

Kolmandaks tehti ilmne kaalutlusviga, kuna puudus vajadus kiireloomuliselt prokuröri Banja Luka piirkondlikkusse büroosse ümber paigutada.

Lisaks rikuti nõukogu 8. detsembri 2009. aasta otsust nr 2009/906/ÜVJP (1), kuna missiooni juhil ei olnud õigust isikkoosseisu üle viia, vaid ainult juhtida isikkoosseisu igapäevaselt.

Viimaseks taotleb hageja hüvitist moraalse ahistamisega tekitatud kahju eest.

(1) Nõukogu 8. detsembri 2009. aasta otsus 2009/906/ÜVJP Euroopa Liidu politseimissiooni (EUPM) kohta Bosnias ja Hertsegoviinas (ELT 2009 L 322, lk 22).
—

Määruse nr 1083/2006 (1) artikli 91 lõike 1 punkti a rikkumine osas, milles komisjon, esitamata riigisisese või ühenduse auditeerimisasutuse aruannet, mis tõendaks, et juhtimis- ja kontrollsüsteemide toimimises on tõsiseid puudusi, ja olgugi et selliseid puudusi ei esinenud, lükkas vaidlustatud otsusega edasi Hispaania vahemakse taotluse täitmise tähtaja.
—

Euroopa Komisjon on tõlgendanud AMIDA, BACS ja DIRAC lepinguid omavoliliselt või igal juhul vähemalt põhjendamatul viisil, kui nentis, et teadustöötajate määramata tähtajaga töölepingute jaoks mõeldud kulud kuuluvad tavapäraste tegutsemiskulude alla, mida ei hüvitata, mitte aga projektidega seotud lisakulude alla, arvestades et: — vastavalt tüüplepingule, millel AMIDA, BACS ja DIRAC lepingud põhinevad, ei ole määramata tähtajaga töölepingute kulusid hüvitatavate kulude hulgast välja arvatud; — töölepingutes on sõnaselgelt mainitud teadustöötajate töölepingute seost AMIDA, BACS ja DIRAC projektidega; — teadustöötajate töölepingud on sõlmitud nimelt projekti jaoks; hagejal endal ei ole vahendeid, millest teadustöötajatele maksta, kui kulusid projekti raames ei hüvitataks; — parim võimalus lõpetada teadustöötajatega töösuhe projekti lõppemisel on kasutada määramata tähtajaga töölepinguid, kuna Šveitsi (hageja asukoht) õiguse alusel on neid võimalik igal ajal ilma põhjenduseta ja lühikese etteteatamistähtajaga üles öelda;
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/49

Luigi Marcuccio 9. juunil 2010 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu (neljas koda) 25. märtsi 2010. aasta määruse peale kohtuasjas F-102/08: Marcuccio versus komisjon

(Kohtuasi T-256/10 P)

()

2010/C 221/80

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Luigi Marcuccio (Tricase, Itaalia) (esindaja: avvocato G. Cipressa)

Teine menetluspool: Euroopa Komisjon

Apellatsioonkaebuse esitaja nõuded

— tühistada vaidlustatud määrus igal juhul ühegi erandita;

— tunnistada esimeses kohtuastmes esitatud hagi, mille kohta anti vaidlustatud määrus, täielikult vastuvõetavaks;

— esimese võimalusena rahuldada ühegi erandita kõik nõuded, mille apellatsioonkaebuse esitaja esimeses kohtuastmes hagis esitas;

— mõista vastustajalt apellatsioonkaebuse esitaja kasuks välja kõik otsesed kohtukulud ja tasud, mida viimati nimetatu kandis ja kannab seoses menetlusega nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsioonimenetluses;

— teise võimalusena suunata asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse, et see kohus teeks teises koosseisus asjas uue lahendi.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev apellatsioonkaebus on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu 25. märtsi 2010. aasta määruse peale. Selle määrusega jäeti osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata hagi, milles paluti tuvastada, et puudub, või vähemalt tühistada komisjoni otsus, millega keelduti apellatsioonkaebuse esitajale saatmast nende fotode koopiaid, mis tehti siis, kui ta kolis ära ametikorterist Luandas (Angola), ja hävitamast kõiki selle kolimisega seotud dokumente, ning kohustada komisjoni talle hüvitama kahju, mis tulenes sellest, et vastustaja korraldas selle kolimise vastu apellatsioonkaebuse esitaja tahtmist.

Apellatsioonkaebuse esitaja väidab oma nõuete toetuseks, et kõnealusel juhul puudusid igasugused põhjendused ning rikuti kohtumenetluses tõendite esitamist käsitlevaid norme, kohtumenetluses poolte võrdse kohtlemise põhimõtet, Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklit 94, vastustaja hoolsuskohustust apellatsioonkaebuse esitaja suhtes ja hea halduse kohustust.

Apellatsioonkaebuse esitaja väidab ka, et Avaliku Teenistuse Kohus ei teinud otsust kolme tema esitatud nõude kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/42

21. mail 2010 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-230/10)

()

2010/C 209/65

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: Muñoz Pérez)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 11. märtsi 2010. aasta otsus 2010/152/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, osas, mis on käesoleva tühistamishagi esemeks;

— mõista kohtukulud välja kostjaks olevalt institutsioonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni määratud finantskorrektsioonide peale ning see tugineb nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta (1), komisjoni 11. augusti 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1433/2003, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2200/96 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses rakendusfondide, rakenduskavade ja rahalise abiga (2), ja komisjoni 11. augusti 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1432/2003, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2200/96 üksikasjalikud rakenduseeskirjad tootjaorganisatsioonide tunnustamise ja tootjarühmade eeltunnustamise tingimuste kohta (3), millele komisjon nende korrektsioonide määramiseks tugines, sätete rikkumisele.

Mis puudutab keskkonnasäästliku pakendikäitluse kulude rahastamisest välistamist, siis tõlgendab komisjon määruse nr 2200/96 artikli 15 lõiget 5 ja määruse nr 1433/2003 lisa I nii, et määrates kindlaks summa, mille eest abi makstakse, peavad liikmesriigid järgima eeskirja, mille kohaselt abi antakse üksnes nende kulude eest, mida on kandnud tootjaorganisatsioonid, ning selle kohta nõutakse otseseid tõendeid.

Hispaania Kuningriik leiab omalt poolt, et arvestades kõnealuste sätete eesmärgi ja sõnastusega ei ole vajalik tõendada usaldusväärselt, et kulud kandsid tõepoolest tootjaorganisatsioonid. Lisaks sellele on igal juhul selge, et keskkonnasäästliku pakendikäitluse kulud kannavad tootjaorganisatsioonid, sest turustajad jätavad need kulud tootjate kanda makstes neile toodete eest väiksemat tasu.

Mis puudutab tootjaorganisatsiooni SAT Royal tunnustamise kontrollimise puudujääke, siis on komisjon seisukohal, et keeld, mille kohaselt tootjaorganisatsiooni ühele liikmele ei tohi kuuluda üle 20 % häältest, peab olema kohaldatav ka selliste füüsiliste isikute suhtes, kes on nende üksuste aktsionärid, mis on omakorda tootjaorganisatsiooni liikmed. Hispaania Kuningriik on seisukohal, et määruse nr 1432/2003 artikli 14 lõikes 2 ette nähtud eeskiri on kohaldatav üksnes organisatsiooni liikmete suhtes, ilma et seejuures tuleks analüüsida selliste üksuste aktsionäride nimekirja, kes on tootjaorganisatsiooni liikmeks.

(1) EÜT L 297, lk 1; ELT eriväljaanne 3/20, lk 55.

(2) ELT L 203, lk 25; ELT eriväljaanne 3/39, lk 431.

(3) ELT L 203, lk 18; ELT eriväljaanne 3/39, lk 424.
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/40

18. mail 2010 esitatud hagi — komisjon versus EU Research Projects

(Kohtuasi T-220/10)

()

2010/C 209/62

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: N. Bambara ja advokaat C. Erkelens)

Kostja: EU Research Projects Ltd (Hungerford, Ühendkuningriik)

Hageja nõuded

— kohustada kostjat hüvitama komisjonile põhisumma 102 039,32 eurot, millele lisada maksmata jätmisest tulenev 4,80 % suurune viivis, arvestatuna alates 28. detsembrist 2006 kuni võlgnetava summa tasumise kuupäevani ja

— mõista kohtukulud, kaasarvatud komisjoni kohtukulud, välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon esitas käesoleva hagi ELTL artikli 272 alusel, et nõuda kostjale väidetavalt üleliia makstud summa hüvitamist, mille suurus on 102 039,32 eurot ning millele lisandub maksmata jätmisest tulenev 4,80 % suuruse viivis, arvestatuna alates võla tasumise tähtajast, 28. detsembrist 2006.

Komisjon sõlmis Euroopa Ühenduste teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse viienda raamprogrammi (1998–2002) raames muuhulgas hagejaga „lepingu teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse projektideks” viitenumbriga IST-2001-34850. Hageja poolt selle lepingu raames nõutav summa põhineb tema poolt kostjale tehtud ettemaksu ja kulude kogusumma vahel, mille ta tunnistas lepingutingimustele vastavaks pärast seda, kui kostja oli esitanud taotluse projektist taganeda, ning sellel, et kostja ei täitnud teatavaid lepingulisi kohustusi.

Komisjon esitab oma hagi põhjenduseks üheainsa väite. Komisjon väidab, et kostja rikkus oma lepingulisi kohustusi sellega, et ei hüvitanud komisjonile temalt juba saadud ettemaksu ja selle summa vahet, mis kostjale maksta tuli. Summa, mis kostjale maksta tuli, on väiksem kui hageja poolt ettemaksuna makstud summa. Peale selle on Belgia õiguse kohaselt, mis on lepingu suhtes kohaldatav, õigus alusetult makstud summa (alusetu makse) tagasi nõuda. Seetõttu väidab komisjon, et kostja on võlgnetava summa osas vastutav.
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/44

22. juunil 2010 esitatud hagi — mPAY24 GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet — ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (MPAY 24)

(Kohtuasi T-275/10)

()

2010/C 234/79

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: mPAY24 GmbH (Viin, Austria) (esindajad: advokaadid Dr. H. G. Zeiner ja S. Di Natale)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: ULTRA d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Sloveenia)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 22. märtsi 2010. aasta otsus (asi R 1102/2008-1);

— mõista kohtukulud välja kostjalt ning;

— mõista menetluskulud välja teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas juhul, kui ta peab hakkama käesolevas asjas menetlusse sekkuvaks pooleks.

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: sõnamärk „MPAY 24” kaupadele ja teenustele klassides 9, 16, 35, 36 ja 38 –Ühenduse kaubamärgi taotlus nr 2 601 656

Ühenduse kaubamärgi omanik: hageja

Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: teine menetluspool apellatsioonikojas

Kehtetuks tunnistamise taotleja õiguste aluseks olev kaubamärk: kehtetuks tunnistamise taotleja tugineb oma taotluse toetuseks kaubamärgi registreerimisest keeldumise absoluutsetele põhjustele nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 52 lõike 1 punkti a, artikli 7 lõike 1 punktide b ja c ning artikli 7 lõike 2 alusel

Tühistamisosakonna otsus: lükata kehtetuks tunnistamise taotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada kaebus ja selle tulemusel tühistada tühistamisosakonna otsus ja registreeritud ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise otsus

Väited: hageja esitab oma hagi toetuseks kaks väidet

Esimese väite kohaselt väidab hageja, et vaidlustatud otsus rikub nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkte b ja c, kuna apellatsioonikoda eksis, kui ta leidis, et selle artikli sätted on vaidlustatud kaubamärgi suhtes kohaldatavad. Eelkõige, apellatsioonikoda: (i) eksis kui ta tühistas eelneva teise apellatsioonikoja 21. aprilli 2004. aasta otsuse, mis käsitles sama asja ja tugines samadele põhjendustele; ning (ii) leidis vääralt, et vaidlustatud ühenduse kaubamärk on kõne all olevate toodete ja teenuste suhtes kirjeldav ning sellel puudub eristusvõime.

Teise väite kohaselt leiab hageja, et vaidlustatud otsus järgi nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 sätted, kuna apellatsioonikoda eksis, kui ta tühistas vaidlustatud ühenduse kaubamärgi toodete ja teenuste osas, mis kuuluvad klassidesse 9, 16, 35, 36 ja 38, üksnes vaieldavate ja kinnitamata oletuste põhjal.
ET Euroopa Liidu Teataja C 234/42

14. juunil 2010 esitatud hagi — LIS versus komisjon

(Kohtuasi T-269/10)

()

2010/C 234/77

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: LIS GmbH Licht Impex Service (Mettmann, Saksamaa) (esindaja: advokaat K.-P. Langenkamp)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tunnistada ELTL artikli 264 alusel tühiseks komisjoni 12. aprilli 2010. aasta otsus;

— mõista Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel komisjonilt välja vältimatud kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 12. aprilli 2010. aasta otsuse K(2010) 2198 (lõplik), millega komisjon jättis rahuldamata hageja taotluse dumpinguvastaste tollimaksude tagastamiseks, mis olid tasutud seoses Hiina Rahvavabariigist pärit kompaktluminofoorlampide impordiga.

Hagiavalduse põhjendusena väidab hageja, et komisjon on määruse (EÜ) nr 384/96 (1) artikli 11 lõike 8 kohaldamisel jätnud tähelepanuta selle normi mõtte ja eesmärgi ega ole kasutanud loogilise mõtlemise põhimõtteid.

Selles osas väidetakse muuhulgas, et käesolevas asjas ei esinenud üldse dumpingut, kuna tootmiskulu oli väiksem ekspordihinnast ja sama toodet pakuti hiljem Saksa firma poolt väiksema hinna ees kui selleks oli algne Hiina ekspordihind.

Lisaks märgitakse, et komisjon ei ole arvestanud, et nende toodete puhul ei ole tegemist tavaliste energiasäästlike lampidega selle meetme tähenduses.

Hageja märgib ka, et Saksa tolliametile ei ole võimalik ette heita seda, et nad klassifitseerisid selle toote vastupidiselt komisjoni arvamusele, sest toode ei kuulu ühegi teise klassifikatsiooni numbri alla.

Lisaks ignoreeris komisjon asjaolu, et konkreetsel juhul ei ole põhjust kunagi karta kahju ühenduses, kuna neid lampe turustab terves Euroopas üksnes hageja ise ja seega puudub teine kaitset vajav tootja.

Lõpuks väidetakse, et tagastamise taotluse osas ei oma tähtsust see, et konkreetne dumpingumarginaal ei ole ära langenud; otsustav on pigem see, et sellist dumpingumarginaali ei ole kunagi esinenud.

(1) Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (EÜT 1996, L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45).
—

rikutud on riigiabi mõistet ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest kohaldades käesolevas asjas kohtuasjas Altmark määratletud nelja kriteeriumit, rikkus komisjon õigusnorme, kuna: — projekt THD 92 ei teeni üldise majandushuvi eesmärke, vaid Hauts-de-Seine departemangu kui rahvusvahelise ärikeskuse konkurentsivõime tõstmise eesmärki; — projekt THD 92 käivitati n.ö „mustas alas” ja ei aita lahendada turuprobleeme; — hüvitis summas 59 miljonit eurot on ebaproportsionaalne ja see maksti valikukriteeriumite alusel, mis ei olnud ette teada;
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/53

16. juunil 2010 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-264/10)

()

2010/C 221/84

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: abogado del Estado Nuria Díaz Abad)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada Euroopa Komisjoni 10. mai 2010. aasta otsus, millega otsustatakse peatada vahemakse tegemise taotlus, mille Hispaania esitas 18. detsembril 2009, põhjendustel, mis on esitatud käesoleva kohtudokumendi õiguslike aluste punktis I;

— kohustada Euroopa Komisjoni maksma viivist, mis tuleneb põhjendamatult peatatud vahemaksete tegeliku tegemise hilinemisest;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagi ese on komisjoni otsus peatada 18. detsembril 2009 Hispaania poolt esitatud vahemakse taotluse täitmise tähtaeg. See vahemakse taotlus, mille summa on 37 320 854,12 eurot, vastab Euroopa Sotsiaalfondi diskrimineerimisvastase võitluse ühenduse toetuse rakenduskavale, lähtudes lähenemise, piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärkidest Hispaanias (CCI 2007ESO5UPO002).

Väited ja peamised argumendid on need, mis esitati kohtuasjas T-263/10: Hispaania vs. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/53

16. juunil 2010 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-265/10)

()

2010/C 221/85

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: abogado del Estado Nuria Díaz Abad)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada Euroopa Komisjoni 15. aprilli 2010. aasta otsus, millega otsustatakse peatada vahemakse tegemise taotlus, mille Hispaania esitas 11. detsembril 2009, põhjendustel, mis on esitatud käesoleva kohtudokumendi õiguslike aluste punktis I;

— kohustada Euroopa Komisjoni maksma viivist, mis tuleneb põhjendamatult peatatud vahemaksete tegeliku tegemise hilinemisest;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagi ese on komisjoni otsus peatada 11. detsembril 2009 Hispaania poolt esitatud vahemakse taotluse täitmise tähtaeg. See vahemakse taotlus, mille summa on 27 754 408,38 eurot, vastab Euroopa Sotsiaalfondi ühenduse toetuse rakenduskavale, lähtudes Galicia autonoomse piirkonna lähenemise eesmärgist (CCI 2007ESO51PO004).

Väited ja peamised argumendid on need, mis esitati kohtuasjas T-263/10: Hispaania vs. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/16

6. juulil 2010 esitatud hagi — Seven Towns Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi T-293/10)

()

2010/C 260/22

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Seven Towns Ltd (London, Ühendkuningriik) (esindaja: advokaat E. Schäfer)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

— tühistada osaliselt Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 29. aprilli 2010. aasta otsus asjas R 1475/2009-1, kuivõrd ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5 650 817 lükati sellega tagasi;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: värvi kaubamärk, mida kirjeldatakse kui „kuus tasapinda, mis on geomeetriliselt paigutatud kolme paralleelsete pindadega paari, millest kõik paarid asetsevad kahe muu paariga risti, nii et i) külgnevad tasapinnad on erivärvilised ning ii) kõigil tasapindadel on võrgustiku struktuur, mille moodustavad pinna üheksaks võrdseks osaks jagavad mustad ääred”. Osutatud värvid on punane (PMS 200C); roheline (PMS 347C); sinine (PMS 293C); oranž (PMS 021C); kollane (PMS 012C); valge ja must kaupadele klassis 28 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5 650 817

Kontrollija otsus: lükata ühenduse kaubamärgitaotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja lükata ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5 650 817 tagasi

Väited: hageja esitab hagi toetuseks kaks väidet.

Esimese väite põhjal märgib hageja, et vaidlustatud otsus eirab nõuetekohase menetluse põhimõtteid, rikkudes nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 80 lõikeid 1 ja 2 koos komisjoni määruse (EÜ) nr 2868/95 eeskirjaga 53a, kuna apellatsioonikoda uuris sisulist küsimust vääralt.

Teises väites leiab hageja, et vaidlustatud otsuses on eiratud tema õigust õiglasele menetlusele, rikkudes nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 64 lõiget 1, kuivõrd apellatsioonikoda tugines oma otsuses täiesti uuele argumendile, ilma et hagejalt oleks palutud esitada oma seisukohad.
Lisaks, selles osas, milles vaidlusalused määrused teevad järelduse, et Euroopa Toiduohutusameti poolt hageja taotluste kohta 4. detsembril 2009 antud täiendavate kommentaaride puhul ei ole tegemist arvamuse või arvamuse osaga määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 16 tähenduses, on need määrused vastu võetud õigusnormi rikkudes.
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/22

26. juulil 2010 esitatud hagi — Three-N-Products Private versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Shah (AYUURI NATURAL)

(Kohtuasi T-313/10)

()

2010/C 260/30

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, India) (esindaja: C. Jäger)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: S Shah, A Shah, M Shah — A Partnership t/a FUDCO (Wembley, Ühendkuningriik)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 1. juuni 2010. aasta (asi R 1005/2009-4) otsus;

— kohustada kostjat kinnitama Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastulausete osakonna 2. juuni 2009. aasta otsust ja lükata ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus nr 5 805 387 tervikuna tagasi;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt;

— mõista apellatsioonikojas ja vastulausete osakonnas toimunud menetluse kulud, välja teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas juhul, kui ta astub käesolevas asjas menetlusse.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „AYUURI NATURAL” kaupadele klassides 3 ja 5.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse kujutismärk „Ayur” nr 2 996 098, mis on registreeritud muu hulgas kaupade jaoks klassides 3 ja 5; ühenduse sõnamärk „AYUR” nr 5 429 469, mis on registreeritud muu hulgas kaupade jaoks klassides 3 ja 5.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause ja lükata registreerimistaotlus tervikuna tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada apellatsioonkaebus, tühistada vaidlustatud otsus ja jätta vastulause rahuldamata.

Väited: Hageja esitab oma apellatsioonkaebuse toetuseks kaks väidet.

Hageja väidab esimeses väites, et vaidlustatud otsus rikub määruse (EÜ) nr 207/2009 artikleid 7 ja 8, kuna apellatsioonikoda tegi vea, kui ta tuvastas, et ei esine varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosust ja varasemal kaubamärgil on käsitletavate kaupadega seoseid loov kaastähendus, mis vähendab varasema kaubamärgi eristusvõimet.

Hageja väidab teises väites, et vaidlustatud otsus rikub määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 65 lõiget 2, kuna apellatsioonikoda ületas oma kaalutlusõiguse piire, kui ta otsustas, et vaidlustatud otsus ei ole objektiivne ja sellel puudub õiguslik alus.