ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Rahvusvahelised lepingud — EMÜ−Türgi assotsiatsioonileping — EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepinguga asutatud assotsiatsiooninõukogu — Otsus nr 1/80 — Perekonna taasühinemine — Liikmesriigi tööturul seaduslikult töötava Türgi päritolu töötaja perekonnaliikmete juurdepääs palgalistele töökohtadele omal valikul selles liikmesriigis — Õiguste piiramine pikaajalise tööturult puudumise tõttu seoses vangistuse ja sellele järgnenud narkovõõrutusraviga või Türgi töötajast lahus elamise tõttu — Lubamatus

(EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 7 esimene lõik)

Summary

Türgi kodanik, Türgi päritolu töötaja perekonnaliige, kellel on EMÜ‑Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 7 esimese lõigu teise taande alusel vaba juurdepääs kõigile palgalistele töökohtadele omal valikul pärast seda, kui ta on vastuvõtvas liikmesriigis vähemalt viis aastat seaduslikult elanud, ei kaota seda õigust isegi mitmeid aastaid kestvast vangistusest ja sellele järgnenud pikaajalisest narkovõõrutusravist tingitud püsiva tööturult eemaloleku tõttu ega ka seetõttu, et väljasaatmise otsuse tegemise hetkel oli huvitatud isik täisealine ning ei elanud enam koos Türgi päritolu töötajaga, kelle staatusest lähtuvalt oli tal elamisluba, vaid asus viimati nimetatust eraldi.

(vt punkt 32 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Liikluskindlustus – Direktiivid 72/166, 84/5 ja 90/232 –Liiklusõnnetustes tekkinud kahjudele kohaldatava tsiviilvastutussüsteemi kindlaksmääramine – Tingimused, millega piiratakse kohustusliku liikluskindlustuse hüvitise saamise õigust seetõttu, et õnnetuses kannatanud kaassõitja oli ka ise kahju tekkimisel osaline – Liikmesriikide pädevus – Piirid – Asjaomase kaassõitja „auto omanikuks” olemise tähtsus – Puudumine

(Nõukogu direktiiv 72/166, artikli 3 lõige 1; nõukogu direktiiv 84/5, artikli 2 lõige 1, ja nõukogu direktiiv 90/232, artikkel 1)

Summary

Direktiivide 72/166, 84/5 ja 90/232 mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta esemest ja sõnastusest tuleneb, et nende eesmärk ei ole liikmesriikide tsiviilvastutussüsteemide ühtlustamine ja et kehtiva ühenduse õiguse kohaselt on liikmesriikidel õigus määrata ise kindlaks liiklusõnnetustes tekkinud kahjudele kohaldatav tsiviilvastutussüsteem ja eelkõige tingimused, millega piiratakse kohustusliku liikluskindlustuse hüvitise saamise õigust seetõttu, et õnnetuses kannatanud kaassõitja oli ka ise kahju tekkimisel osaline.

Liikmesriigid peavad kasutama oma pädevust, järgides ühenduse õigust, eelkõige direktiivi 72/166 artikli 3 lõiget 1, direktiivi 84/5 artikli 2 lõiget 1 ja direktiivi 90/232 artiklit 1, mille eesmärk on tagada, et kõik kaassõitjad, kes said sõiduki poolt põhjustatud õnnetuses kannatada, saaksid kohustusliku liikluskindlustuse hüvitist. Seega ei saa mootorsõidukite tekitatud kahju hüvitamist reguleerivad siseriiklikud sätted eespool nimetatud sätete kasulikku mõju piirata.

Selline on olukord muu hulgas juhul, kui üldiste ja abstraktsete kriteeriumide põhjal kindlaks määratud siseriiklikud õigusnormid, lähtudes kaassõitja enese osast kahju tekkimisel, võtavad temalt õiguse saada kohustusliku liikluskindlustuse hüvitist või piiravad seda õigust ebaproportsionaalselt. Siinkohal ei oma tähtsust asjaolu, et asjaomane kaassõitja on selle sõiduki omanik, mille juht õnnetuse põhjustas.

(vt punktid 24, 27–29, 31, 35 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus — Struktuuriabi — Riiklike ettevõtmiste ühendusepoolne rahastamine — Põhimõtted — Algselt antud abi eeskirjade eiramise tõttu peatamise, vähendamise või tühistamise otsus — Eeskirjade eiramised, millel ei ole konkreetset finantsmõju — Lubatavus

(Nõukogu määrus nr 4253/88, artikli 24 lõige 2)

2. Menetlus — Hagiavaldus — Vorminõuded — Vaidluseseme määratlemine — Ülevaade fakti- ja õigusväidetest

(Euroopa Kohtu kodukord, artikli 38 lõike 1 punkt c)

3. Majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus — Struktuuriabi — Riiklike ettevõtmiste ühendusepoolne rahastamine — Komisjoni otsus, millega vähendatakse finantsabi eeskirjade eiramise tõttu — Eelneval majandusaastal õigluse kaalutlustel aktsepteeritud eeskirjade eiramised — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtete rikkumine — Puudumine

Summary

1. Määruse nr 4253/88, milles nähakse ette sätted määruse nr 2052/88 rakendamiseks esiteks seoses struktuurifondide tegevuse kooskõlastamisega teiste struktuurifondidega ning teiseks Euroopa Investeerimispanga ja muude olemasolevate rahastamisvahendite tegevusega, muudetud määrusega nr 2082/93, artikli 24 lõike 2 kohaselt võib komisjon pärast uurimist asjaomasele ettevõtmisele või meetmele antavat ühenduse abi vähendada, selle peatada või tühistada, kui uurimise käigus ilmneb eeskirjade eiramine.

Selles osas võivad isegi sellised eeskirjade eiramised, millel ei ole konkreetset finantsmõju, õigustada komisjonipoolseid finantskorrektsioone, kui nad võivad tõsiselt mõjutada liidu finantshuvisid ja ühenduse õigusest kinnipidamist.

(vt punktid 27, 31)

2. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 38 lõike 1 punktist c ja sellega seonduvast kohtupraktikast tuleneb, et hagiavalduses tuleb märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest, ning et see peab olema piisavalt selge ja täpne võimaldamaks kostjal enda kaitseks valmistuda ning Euroopa Kohtul hagiavalduse üle otsustada. Sellest tuleneb, et põhilised fakti- ja õigusväited, millel hagiavaldus põhineb, peavad ühtselt ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist endast.

(vt punkt 50)

3. Komisjoni sellise otsuse raamistikus, millega vähendatakse ühenduse finantsabi, ei tulene sellest, kui komisjon ei ole eelmise majandusaasta osas teatatud kulutuste finantseerimisparandusi teinud, vaid on aktsepteerinud eeskirjade eiramist õigluse kaalutlustel, asjaomase liikmesriigi õigust nõuda õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetest lähtudes sama seisukoha järgimist eeskirjade eiramiste suhtes, mis pannakse toime järgneval majandusaastal.

Selles osas ei ole sellise otsusega rikutud õiguskindluse põhimõtet, mis nõuab, et õiguslikud ettekirjutused oleksid selged ja täpsed ning mille eesmärk on tagada ühenduse õiguse kohaldamisalasse langevate asjaolude ja õigussuhete etteennustatavus, kuna asjaolude asetleidmise ajal kehtivad õigusaktid nägid sedastatud eeskirjade rikkumise puhul komisjoni jaoks ette võimaluse finantsabi vähendada.

(vt punktid 68 ja 69)
Keywords

Summary



Keywords

1. Transport — Maanteetransport — Juhiluba — Direktiiv 91/439 — Väljaandmise tingimused — Vanuse alampiir — A kategooria raskete mootorrataste juhtimine — Liikmesriikide õigus kehtestada kõrgem vanuse alampiir — Ulatus

(Nõukogu direktiiv 91/439, artikli 6 lõike 1 punkt b ja lõige 2)

2. Transport — Maanteetransport — Juhiluba — Määrus nr 3820/85 ja direktiiv 91/439 — Väljaandmise tingimused — Vanuse alampiir — C1 ja C1 + E kategooria sõidukite juhtimine — Liikmesriikide õigus kehtestada madalam vanuse alampiir — Puudumine

(Nõukogu määrus nr 3820/85, artikli 5 lõike 1 punkt b; nõukogu direktiiv 91/439, artikli 6 lõike 1 punkt b ja lõige 2)

Summary

1. Direktiivi 91/439 juhilubade kohta artikli 6 lõike 1 punkti b esimeses taandes on sätestatud, et liikmesriikidel on õigus anda vahetult A kategooria raskete mootorrataste juhiluba vähemalt 21-aastastele kandidaatidele, ning kaugel sellest, et piirata otseselt liikmesriikide õigust kehtestada kõrgem vanuse alampiir, tähendab nimetatud säte kaudselt hoopis seda, et liikmesriigid võivad kehtestada ka kõrgema vanuse alampiiri kui 21 aastat.

Kuna selles artiklis märgitud vanuse alampiirist kõrgema alampiiri kehtestamine selliste mootorrataste juhtimisõiguse vahetuks saamiseks aitab kaasa liiklusohutuse parandamisele, mis direktiivi preambuli kohaselt on direktiivi üks peamisi eesmärke, siis ei ole selline kõrgema alampiiri kehtestamine nimetatud sättega vastuolus niivõrd, kuivõrd proportsionaalsuse põhimõtet on järgitud.

(vt punktid 27 ja 28)

2. Ei direktiivis 91/439 juhilubade kohta ega ka määruses nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta ole sätestatud võimalust teha erandit C1 ja C1 + E kategooria sõidukite juhiloa väljaandmise vanuse alampiirist 18 aastat. Ühest küljest ei mainita C1 ja C1 + E kategooria sõidukeid direktiivi 91/439 artikli 6 lõikes 2 esitatud erandites. Teisest küljest ei saa asjaolu, et määruse nr 3820/85 artikli 5 lõike 1 punkti b teise taandega ei ole keelatud see, et vanuse alampiirist noorem isik võib omandada sõidukogemuse, tõlgendada nii, et selle sättega lubatakse liikmesriikidel väljastada sellisele isikule nimetatud kategooria sõidukite juhiluba. Sellise kogemuse saamise võimalus ei tähenda mingil juhul, et asjaomasele kandidaadile väljastatakse luba juhtida ilma tema väljaõppe eest vastutava isiku juuresolekuta nende kategooriate sõidukeid.

(vt punktid 38–41)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Piirangud ohtlike ainete ja valmististe turuleviimisel ja kasutamisel – Direktiiv 76/769 – Sätete ammendavus – Liikmesriigil ei ole võimalik ette näha muid tingimusi – Võimalikud erandid ühenduse erisätete kohaldamise korral

(Nõukogu direktiiv 76/769, muudetud direktiiviga 94/60)

Summary

Direktiivi 76/769 liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangutega, mida on muudetud direktiiviga 94/60, tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriigil kehtestada sellise biotsiidi turuleviimise ja kasutamise suhtes, mille toimeaine on direktiivi I lisas nimetatud, muid kui selles direktiivis sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks muude selle toote suhtes eritingimusi kehtestavate asjaomaste ühenduse õigusnormide kohaldamist.

(vt punkt 49 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Kapitali vaba liikumine — Piirangud — Maks hoiustelt ja investeeringutelt saadud tulult — Siseriiklikud õigusnormid, mis võimaldavad sotsiaalkindlustusel põhinevaid maksu vähendamisi kasutada ainult siseriiklikus sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud residendist maksumaksjatel — Lubatavus

(EÜ artikkel 56 ja EÜ artikkel 58)

Summary

EÜ artikleid 56 ja 58 tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel mitteresidendist maksumaksja, kes saab selles riigis tulu ainult hoiustelt ja investeeringutelt ega ole nimetatud riigi sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud, ei saa nõuda sotsiaalkindlustusel põhinevaid maksu vähendamisi, samas kui residendist maksumaksja, kes on nimetatud sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud, kasutab selliseid vähendamisi oma maksustatava tulu arvutamisel, isegi kui ta saab ainult samalaadi tulu ega tasu sotsiaalkindlustuse makseid.

Kuigi kõnealused õigusnormid võivad takistada kapitali vaba liikumist seeläbi, et mitteresidentide ebasoodsam kohtlemine maksustamisel võib neid mõjutada loobuma selles liikmesriigis niisuguste investeeringute tegemisest, millelt saadavat tulu loetakse tuluks hoiustelt ja investeeringutelt, võivad need siiski olla EÜ artikli 58 lõike 1 punkti a seisukohalt õigustatud objektiivselt erineva olukorraga, milles on siseriiklikus sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud isik ja selles kindlustamata isik.

Kuna ühenduse õigus ei piira liikmesriikide pädevust sotsiaalkindlustussüsteemide korraldamisel, siis ühenduse tasandil ühtlustamise puudumise korral määratakse kindlustatud isikute ring ja nende poolt sotsiaalkindlustussüsteemile tasumisele kuuluvate maksete tase ning nende vähendamise alused asjaomase liikmesriigi õigusaktidega. Süsteemi sisemisest loogikast tuleneb pealegi, et maksete vähendamisi võimaldatakse ainult isikutele, kes on kohustatud neid tasuma, see tähendab selles süsteemis kindlustatud isikutele.

(vt punktid 39, 49–51 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Sotsiaalpoliitika — Mees- ja naistöötajad — Võrdne tasustamine — EÜ artikkel 141 ja direktiiv 75/117 — Kohaldamisala — Haiguspuhkuste kord, mis kohtleb rasedusega seotud haigusi põdevaid naistöötajaid ja rasedusega mitteseotud haigusi põdevaid töötajaid ühesuguselt — Hõlmamine

(EÜ artikkel 141; nõukogu direktiiv 75/117)

2. Sotsiaalpoliitika — Mees- ja naistöötajad — Võrdne tasustamine — Rasedus- ja sünnituspuhkuse eel ilmnenud haigus — Rasedusega seotud haigus — Puudumine, mis ületab teatud kestuse — Töötasu vähendamine — Töölt puudutud päevade arvamine maksimaalse tasustatud haiguspäevade arvu hulka kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul — Sooline diskrimineerimine — Puudumine

(EÜ artikkel 141; nõukogu direktiiv 75/117)

Summary

1. Haiguspuhkuste kord, mis kohtleb rasedusega seotud haigust põdevaid naisi ja rasedusega mitteseotud haigusi põdevaid töötajad ühesuguselt, kuulub EÜ artikli 141 ja direktiivi 75/117 meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides kohaldamisalasse.

Selline kord määrab kindlaks töötaja töötasu säilitamise tingimused haiguse tõttu töölt puudumisel. Selle korra järgi seatakse kogu töötasu säilitamine sõltuvusse sellest, et ei ületataks aasta kohta ettenähtud maksimaalset kestust, ning juhul kui see on ületatud, nähakse ette töötasu säilitamine kuni 50% ulatuses ajavahemiku jooksul, mis ei ületa nelja aasta kohta ettenähtud maksimaalset kestust. Kõnealune süsteem, mis viib töötasu vähendamisele ning seejärel töötasu saamise õiguse lõppemisele, toimib automaatselt, lähtudes haiguse tõttu töölt puudutud päevade aritmeetilisest arvestusest.

(vt punktid 31, 32, 35, resolutiivosa punkt 1)

2. EÜ artiklit 141 ja direktiivi 75/117 meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides tuleb tõlgendada nii, et soolist diskrimineerimist ei kujuta endast:

– haiguspuhkuste korra reegel, mis näeb nii rasedusega seotud haiguse tõttu enne rasedus‑ ja sünnituspuhkust töölt puuduvate naistöötajate kui ka muude haiguste tõttu töölt puuduvate meestöötajate puhul ette töötasu vähendamise, kui puudumine ületab teatud kestuse, tingimusel et naistöötajat koheldakse samamoodi kui haiguse tõttu töölt puuduvat meestöötajat ja et makstav toetus ei oleks nii väike, see muudaks küsitavaks rasedate töötajate kaitsmise eesmärgi;

– haiguspuhkuste korra reegel, mis näeb ette haiguse tõttu töölt puudutud päevade arvamise maksimaalse tasustatud haiguspäevade arvu hulka, millele töötajal on kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul õigus, olenemata sellest, kas haigus on rasedusega seotud või mitte, tingimusel et rasedusega seotud haiguse tõttu puudumiste liitmise tulemusel ei saaks naistöötaja liitmisest mõjutatud puudumise ajal pärast rasedus- ja sünnituspuhkust toetust, mis on väiksem kui miinimumsumma, millele tal oli õigus raseduse kestel põetud haiguse ajal.

(vt punktid 59–62, 65, 67, 69, resolutiivosa punkt 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents — Kartellikokkulepped — Ettevõtjatevahelised kokkulepped — Mõiste — Avaliku teenuse osutamist puudutava kontsessiooni andmine avaliku võimu asutuse poolt — Välistamine

(EÜ artikkel 81)

2. Isikute vaba liikumine — Asutamisvabadus — Teenuste osutamise vabadus — Gaasivarustuse avaliku teenuse haldamist puudutava kontsessiooni andmine otsustuskorras — Lubamatus nõutava läbipaistvuse puudumise tõttu

(EÜ artiklid 43 ja 49)

Summary

1. EÜ artikkel 81, mida kohaldatakse selle sõnastusest lähtuvalt „ettevõtjatevahelistele” kokkulepetele, põhimõtteliselt ei hõlma kontsessioonilepinguid, mis on sõlmitud avaliku võimu asutusena tegutseva valla ja avalikku teenust osutava kontsessionääri vahel.

(vt punkt 12)

2. EÜ artiklitega 43 ja 49 on vastuolus, kui vald annab gaasivarustuse avaliku teenuse haldamist puudutava kontsessiooni otsustuskorras äriühingule, mille aktsiakapitalist üle poole kuulub avalik-õiguslikele isikutele ja millest nimetatud valla osalus moodustab 0,97%, kui see toiming ei vasta läbipaistvuse nõuetele, mis ei sea tingimata pakkumismenetluse läbiviimise kohustust, vaid eelkõige muudavad võimalikuks selle, et muus liikmesriigis kui selle valla asukohariigis asuv ettevõtja saab kõnealust kontsessiooni puudutava asjakohase teabe enne kontsessiooni andmist selliselt, et kõnealune ettevõtja oleks soovi korral saanud teatada oma huvist kontsessiooni saamise vastu.

(vt punktid 21 ja 28 ning resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted — Õigusaktide ühtlustamine — Käibemaks — Ühine käibemaksusüsteem — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Osaliselt majandustegevuseks ja osaliselt isiklikuks tarbeks kasutatav kapitalikaup — Enne kuuenda direktiivi jõustumist vastu võetud siseriiklike õigusnormidega kauba täielikult ettevõtte vara hulka lugemise välistamine ning selle kauba omandamisel tasutud kogu maksu mahaarvamisõiguse välistamine — Lubamatus

(Nõukogu direktiiv 67/228, artikkel 11, ning direktiiv 77/388, artikli 6 lõige 2 ja artikli 17 lõiked 2 ja 6)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 95/7, artikli 6 lõiget 2 ja artikli 17 lõikeid 2 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis on võetud vastu enne selle direktiivi jõustumist ning mis ei luba maksukohustuslasel lugeda täielikult oma ettevõtte vara hulka kapitalikaupa, mida kasutatakse osaliselt majandustegevuse eesmärgil ja osaliselt muul eesmärgil, ning mis ei luba selle kauba omandamisel tasutud käibemaksu vajaduse korral koheselt ja täies ulatuses maha arvata.

Kuigi on tõsi, et kuuenda direktiivi artikli 17 lõige 6 lubab liikmesriikidel säilitada erandid, mis sisalduvad enne selle direktiivi jõustumist nende siseriiklikes õigusaktides, eeldab see säte siiski, et need erandid, mida liikmesriigid võivad selle kohaselt säilitada, on õiguspärased ajaliselt kuuendale direktiivile eelneva teise direktiivi 67/228 kohaselt. Selles osas ei andnud teise direktiivi artikkel 11, mis näeb lõikes 4 ette, et liikmesriigid võivad mahaarvamissüsteemist välja arvata „mõningad kaubad ja teenused, eriti need, mida võidakse kasutada ainult või osaliselt maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks”, liikmesriikidele absoluutset diskretsiooniõigust arvata mahaarvamissüsteemist välja kõik või peaaegu kõik kaubad või teenused ning eelkõige kõik kaubad osas, milles neid kasutatakse maksukohustuslase isiklikuks tarbeks.

(vt punktid 31–34, 36 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimine — Kaitsemeetmed — Kehtestamise tingimused — Ühenduse institutsioonide kaalutlusõigus — Kohtulik kontroll — Piirid

(Nõukogu otsus 91/482, artikkel 109)

2. Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimine — Ülemeremaadest ja ‑territooriumidelt pärineva EÜ/ÜMT päritolu kumulatsiooniga suhkrusektori toodete importi puudutavad kaitsemeetmed — Proportsionaalsuse põhimõte — Kohtulik kontroll — Piirid

(Nõukogu otsus 91/482, artikli 109 lõige 2)

3. Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimine — Ülemeremaadest ja ‑territooriumidelt pärinevat importi puudutavad kaitsemeetmed — Kaitsemeetmed, mis ei sea kahtluse alla nendest maadest pärinevate toodete soodustatud seisundit — Nimetatud meetmete erandlik ja ajutine olemus

(Nõukogu otsus 91/482, artikli 109 lõige 1)

Summary

1. Ühenduse institutsioonidel on otsuse 91/482 ülemeremaade ja ‑territooriumide assotsieerimise kohta artikli 109 kohaldamisel lai kaalutlusõigus, mis annab neile pädevuse võtta või lubada kaitsemeetmeid, kui teatavad tingimused on täidetud. Nendel tingimustel peab ühenduse kohus piirduma uurimisega, kas selle õiguse kasutamisel esineb ilmne viga või võimu kuritarvitamine või on ühenduse institutsioonid ilmselgelt ületanud oma kaalutlusõiguse piire. Seda ühenduse kohtu kontrolli intensiivsuse piirangut rakendatakse eelkõige siis, kui ühenduse institutsioonid peavad tegutsema erinevate huvide lepitajatena ja peavad seega tegema valikuid nende oma vastutusalasse kuuluvate poliitiliste valikuvõimaluste raames.

Asjaolu, et see säte on oma olemuselt erand, ei vähenda mingil määral komisjoni kaalutlusõiguse ulatust, kui komisjon peab oma poliitilise vastutusala raames tegema keerulisi valikuid erinevate huvide vahel.

(vt punktid 53–55 ja 57)

2. Mis puudutab otsuse 91/482 ülemeremaade ja ‑territooriumide assotsieerimise kohta artikli 109 lõikes 2 sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte järgimise kohtulikku kontrolli, arvestades ulatuslikku kaalutluspädevust, mida komisjon omab eelkõige sama otsuse artikli 109 lõikes 1 ette nähtud kaitsemeetmete osas, siis võib sellise meetme õiguspärasust mõjutada antud valdkonnas võetud meetme üksnes ilmselt sobimatu olemus pädeva institutsiooni poolt seatud eesmärgi suhtes.

(vt punkt 84)

3. Otsuse 91/482 ülemeremaade ja ‑territooriumide (ÜMT) assotsieerimise kohta artikkel 109 näeb komisjonile konkreetselt ette võimaluse võtta selles sätestatud olukorras vastu kaitsemeetmeid. Asjaolu, et komisjon võttis vastu sellist liiki meetme teatud ÜMT päritoluga kaupade suhtes, ei sea kahtluse alla soodustatud seisundit, mida nende riikide kaupade suhtes kohaldatakse nimetatud otsuse artikli 101 lõike 1 alusel, arvestades, et kaitsemeede on oma olemuselt erandlik ja ajutine.

(vt punkt 92)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine — Liikmesriikide asutuste vastastikune abi otseste ja kaudsete maksude valdkonnas — Direktiiv 77/799 — Käibemaksu ja aktsiisi valdkond — Kohaldatavus Gibraltari territooriumil — Kohustuste rikkumine

(1972. aasta ühinemisakt, artiklid 28 ja 29; nõukogu direktiiv 77/799)

Summary

Taani Kuningriigi, Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemisakti artikli 28 kohaselt ei rakendata ühenduse institutsioonide akte, mis käsitlevad liikmesriikide käibemaksualaste õigusaktide ühtlustamist, Gibraltaril, kui Euroopa Liidu Nõukogu ühehäälselt ei sätesta komisjoni ettepaneku põhjal teisiti. Õigusakte, mis piirduvad liikmesriikidevahelise koostöö sätestamisega, jättes igaühele neist võimaluse kasutada omaenda uurimis- ja teabeedastusmeetodeid, ei tohi selliste õigusaktidena käsitleda.

Selline on olukord direktiiviga 77/799 liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise ja käibemaksu valdkonnas, mida on muudetud direktiiviga 79/1070 ja direktiiviga 92/12 aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta, mistõttu see direktiiv ei kujuta endast käibemaksu käsitlevas osas „liikmesriikide käibemaksualaste õigusaktide ühtlustamisakti” ühinemisakti artikli 28 tähenduses ja on seega Gibraltaril kohaldatav.

Muudetud direktiiv 77/799 on aktsiisi käsitlevas osas samuti Gibraltaril kohaldatav. Sellel territooriumil nende maksude endi ühtlustamist nõudvate õigusnormide võimalik kohaldamata jätmine vastavalt ühinemisakti artiklile 29, koostoimes selle I lisa I osa punktiga 4, mille kohaselt on Gibraltar ühenduse tolliterritooriumilt välja jäetud, ei tähenda igal juhul seda, et Gibraltaril puudub aktsiisi valdkonnas muudetud direktiiviga 77/799 kehtestatud liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi andmise kohustus.

Sellest järeldub, et kuna Ühendkuningriik ei ole muudetud direktiivi 77/799 Gibraltari territooriumil käibemaksu ja aktsiisi valdkonnas kohaldanud, siis on Ühendkuningriik rikkunud asutamislepingust tulenevaid kohustusi.

(vt punktid 42, 44–46, 50, 51, 53, 54, 56 ja resolutiivosa)