ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Komisjoni 27. jaanuari 2011. aasta määruse (EL) nr 65/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad kontrollimenetluse rakendamise ja maaelu arengu toetusmeetmete nõuetele vastavuse kohta, artikli 4 lõiget 8 tõlgendada nii, et selle kohaldamise tingimused eeldavad objektiivse ja subjektiivse koosseisu täidetust. Esimese koosseisu puhul peab eelotsusetaotluse esitanud kohus hindama kohtuasja objektiivseid asjaolusid, mis võimaldavad järeldada, et EAFRD teotuskava eesmärki ei ole kahjustatud. Teise koosseisu puhul peab eelotsusetaotluse esitanud kohus hindama objektiivseid tõendeid, mis võimaldavad järeldada, et tekitades kunstlikult tingimused, mis on nõutud selleks, et saada Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) toetuskava alusel toetust, tahtis toetuse taotleja vaid saada toetuskava eesmärkide vastaselt kasu. Selles osas võib eelotsusetaotluse esitanud kohus tugineda mitte ainult õiguslikele, majanduslikele ja/või isiklikele seostele sarnastes investeerimisprojektides osalevate isikute vahel, vaid ka tõenditele, millest ilmneb ettekavatsetud kooskõlastamise olemasolu nende isikute vahel.
1.

Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta, muudetud nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiiviga 92/108/EMÜ, artikleid 7–9, samuti komisjoni 17. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3649/92 aktsiisiga maksustatavate lähteliikmesriigis tarbimisse lastud toodete ühendusesisesel liikumisel kasutatava lihtsustatud saatedokumendi kohta artikleid 1 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et need ei pane sellisele majandustegevust teostavale ettevõtjale, nagu on arutusel põhikohtuasjas, kohustust kontrollida, kas teistest liikmesriikidest pärit ostjad kavatsevad importida aktsiisikauba teise liikmesriiki ja olenevalt olukorrast, kas nad impordivad seda oma tarbeks või kaubanduslikul eesmärgil kasutamiseks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/10

Euroopa Kohtu (viies koda) 24. oktoobri 2013. aasta otsus (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg‘i (Luksemburg) eelotsusetaotlus) — Caisse nationale des prestations familiales versus Salim Lachheb, Nadia Lachheb

(Kohtuasi C-177/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Perehüvitis - Lapseraha - Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad iga lapse kohta ette abi andmise maksuvaba tulu automaatse mahaarvamisega tulust - Perehüvitiste kumuleerumise keeld)

2013/C 367/16

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Caisse nationale des prestations familiales

Kostja: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 140, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) artikli 1 punkti u alapunkti i, artikli 4 lõike 1 punkti h ja artikli 76 tõlgendamine — ELTL artiklite 18 ja 45, nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires (EÜT L 257, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15) artikli 7 ja nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord 1408/71 (EÜT L 74, lk 1), artikli 10 tõlgendamine — Mõiste „perehüvitis” — Sellise siseriikliku õigusnormi lubatavus, mis näeb iga ülalpeetava lapse suhtes ette maksuvaba tuluna käsitatava perehüvitise nendele töötajatele, kes töötavad muu liikmesriigi territooriumil — Võrdne kohtlemine — Perehüvitise maksmise peatamine riigis, kus isik töötab, kuni selle hüvitisesumma väärtuseni, mis on ette nähtud elukohaliikmesriigi õigusnormides — Kattumise vältimise normid

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005, artikli 1 punkti u alapunkti i ja artikli 4 lõike 1 punkti h tuleb tõlgendada nii, et selline abi nagu lapseraha, mis on kehtestatud lapseraha käsitleva 21. detsembri 2007. aasta seadusega, kujutab endast selle määruse tähenduses perehüvitist.

(1) ELT C 200, 7.7.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 24. oktoobri 2013 aasta otsus — Deutsche Post AG versus Euroopa Komisjon, UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG

(Kohtuasi C-77/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Komisjoni otsus algatada EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetlus - Tühistamishagi - Tühistamishagiga vaidlustatavad aktid - Aktid, mille eesmärk on tekitada siduvaid õiguslikke tagajärgi - Samu meetmeid puudutav varasem algatamisotsus)

2013/C 367/08

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Deutsche Post AG (esindajad: advokaadid J. Sedemund ja T. Lübbig)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Martenczuk ja T. Maxian Rusche), UPS Europe NV/SA, UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (esindajad: advokaadid T. Ottervanger ja E. Henny)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (kaheksas koda) 8. detsembri 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-421/07: Deutsche Post AG vs. komisjon, milles Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata apellandi hagi komisjoni 12. septembri 2007. aasta otsuse algatada EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetlus Saksamaa Liitvabariigi poolt Deutsche Posti AG-le antud riigiabi kohta (abi C-36/07 (ex NN 25/07)) tühistamiseks — ELTL artikli 263 neljanda lõigu ja õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile rikkumine — Õiguse heale haldusele ning õiguspärase ootuse ja õiguskindluse põhimõtete väär tõlgendamine — Üldkohtu otsuse ebapiisav põhjendamine

Resolutsioon

1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 8. detsembri 2011. aasta otsus kohtuasjas T-421/07: Deutsche Post vs. komisjon.

2. Saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtule.

3. Otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.

(1) ELT C 118, 21.4.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/21

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. oktoobri 2013. aasta otsus (Cour administrative — Luksemburg eelotsusetaotlus) — Adzo Domenyo Alokpa, Jarel Mondoulou, Eja Mondoulou versus Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Kohtuasi C-86/12) (1)

(Liidu kodakondsus - ELTL artiklid 20 ja 21 - Direktiiv 2004/38/EÜ - Kolmanda riigi kodaniku, kes on liidu kodanikest väikelaste üleneja lähisugulane, elamisõigus - Liidu kodanikud, kes on sündinud muus liikmesriigis kui liikmesriik, mille kodakondsus neil on, ning kes ei ole kasutanud oma õigust vabalt liikuda - Põhiõigused)

2013/C 344/35

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Adzo Domenyo Alokpa, Jarel Mondoulou, Eja Mondoulou

Kostjad: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour administrative — ELTL artikli 20 ja põhiõiguste harta artiklite 20, 21, 24, 33 ja 34 tõlgendamine — Liikmesriigi keeldumine anda elamisõigus kolmanda riigi kodanikule, kes on liidu kodanike, liikmesriigi kodakondsusega alaealiste laste otsejoones üleneja sugulane ning nende laste ainuülalpidaja — Ühise pereelu puudumine kõnealuste laste teise otsejoones üleneja sugulasega, kes elab teises liikmesriigis — Elamisõiguse, elamisloa ja tööloa andmisest keeldumise ulatus — Tagajärjed liidu kodaniku staatusega kaasnevate õiguste tegelikule kasutamisele

Resolutsioon

ELTL artikleid 20 ja 21 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus, kui liikmesriik keeldub andmast oma territooriumil elamisõigust kolmanda riigi kodanikule, isegi kui viimase ainuülalpidamisel on tema väikesed lapsed, kes on liidu kodanikud ja kes on temaga koos selles liikmesriigis elanud oma sünnist saati, ilma et neil oleks selle sama riigi kodakondsus ja ilma et nad oleks oma õigust vabale liikumisele kasutanud, kui need liidu kodanikud ei vasta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, ette nähtud tingimustele või kui selline keeldumine ei jäta nimetatud kodanikke ilma võimalusest kasutada reaalselt põhilisi õigusi, mille liidu kodaniku staatus neile annab, kusjuures selle kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 138, 12.5.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/34

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 10. oktoobri 2013. aasta otsus (Østre Landsret‘i — Taani eelotsusetaotlus) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser versus Manova A/S

(Kohtuasi C-336/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Hanked - Direktiiv 2004/18/EÜ - Võrdse kohtlemise põhimõte - Piiratud menetlus - Hanketeade - Nõue lisada taotlusele viimase majandusaasta avaldatud aruanne - Mõne taotleja taotluses nimetatud aruande puudumine - Hankija õigus nõuda selle aruande edastamist enne taotluste esitamise tähtaja möödumist)

2013/C 344/59

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Østre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

Kostja: Manova A/S

Ese

Eelotsusetaotlus — Østre Landsret — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114, ELT eriväljaanne 06/07, lk 132) lisa II B tõlgendamine — Võrdse kohtlemise põhimõte — Hankija, kes määras taotleja eelneva kvalifitseerimise tingimuseks viimase majandusaasta aruande esitamise — Hankija poolt taotlejatele, kes ei lisanud oma eelneva kvalifitseerimise taotlusele viimast majandusaasta aruannet, esitatud nõue see esitada, olgugi et eelneva kvalifitseerimise taotluste tähtaeg oli möödunud

Resolutsioon

Võrdse kohtlemise põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus kui hankija nõuab pärast hankemenetluses osalemise taotluste esitamise tähtaja möödumist mõnelt taotlejalt tema seisundit kirjeldavaid dokumente nagu hanketeates nõutud teavet taotleja avaldatud majandusaasta aruande kohta, mille puhul saab objektiivselt kontrollida, et need on varasemad kui taotluste esitamise tähtaeg, eeldusel et hankedokumendid ei näe dokumentide või andmete esitamise osas sõnaselgelt ette tingimust, et nende puudumise korral taotleja kõrvaldatakse hankemenetlusest. Sellise nõudega ei tohi nõude saanud taotlejat või taotlejaid alusetult kohelda teistest soodsamalt või ebasoodsamalt.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
4.

Juhul, kui seakasvatusettevõttes tekitatud ja selle valduses olev läga määratletakse „jäätmena” direktiivi 75/442 (muudetud otsusega 96/350) artikli 1 punkti a esimese lõigu tähenduses: — tuleb direktiivi 75/442 artiklit 8 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus anda nimetatud jäätmevaldajale luba selle jäätme kasutuselt kõrvaldamiseks, müües selle ettevõtjale, kes kasutab seda väetisena oma maadel, olenemata sellest, millised on loa tingimused, kui selgub, et sel ettevõtjal ei ole direktiivi artiklis 10 nimetatud luba või et ta ei ole sellise loa taotlemisest vabastatud ja registreeritud vastavalt selle direktiivi artiklile 11; ning — direktiivi 75/442 artikleid 8, 10 ja 11 tuleb koostoimes tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui jäätmevaldaja poolt jäätme müük ettevõtjale, kes kasutab seda väetisena oma maadel ning kel on artiklis 10 nimetatud luba või kes on selle loa taotlemisest vabastatud ja registreeritud vastavalt artiklile 11, toimub tingimusel, et jäätmevaldaja võtab vastutuse selle eest, et nimetatud ettevõtja täidab eeskirju, mida tuleb kohaldada selle ettevõtja poolt tehtud taaskasutamistoimingutele jäätme ja väetisekäitlusalase liidu õiguse alusel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/30

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. oktoobri 2013. aasta otsus (Tribunal Central Administrativo Sul’i (Portugal) eelotsusetaotlus — ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda versus Fazenda Pública

(Kohtuasi C-282/12) (1)

(Kapitali vaba liikumine - Maksuõigusnormid - Ettevõtte tulumaks - Intressid, mida residendist äriühing maksab kolmandas riigis asuvalt äriühingult laenatud rahalistelt vahenditelt - Nende äriühingute vaheliste „erisuhete” olemasolu - Alakapitaliseerituse kord - Ülemäära suureks peetava võlakoormuse osaga seotud intresside mahaarvamise õiguse puudumine - Mahaarvamisõigus selliste intresside puhul, mis on makstud riigi territooriumil asuvale äriühingule - Maksudest kõrvalehoidumine ja maksustamise vältimine - Puhtalt fiktiivsed skeemid - Vaba konkurentsi tingimused - Proportsionaalsus)

2013/C 344/51

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Central Administrativo Sul

Põhikohtuasja pooled

Hageja: ITELCAR — Automóveis de Aluguer Lda

Kostja: Fazenda Pública

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Central Administrativo Sul (Portugal) — ELTL artiklite 63 ja 65 tõlgendamine — Maksuõigusnormid — Ettevõtte tulumaks — Laenuintresside mahaarvamise võimalus — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad riigi territooriumil asutatud äriühingule ülemäärase võla korral ette mahaarvamise võimaluse, kuid välistavad selle võimaluse kolmandas riigis asutatud äriühingu ülemäärase võla korral.

Resolutsioon

EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei luba maksustatava kasumi kindlaksmääramisel maksukuluna maha arvata intresse, mis on seotud võla selle osaga, mida peetakse ülemäära suureks ja mille on tasunud residendist äriühing laenuandja äriühingule, mis asub kolmandas riigis ja millega tal on erisuhted, kuid lubavad sellised intressid maha arvata, kui need makstakse residendist laenuandja äriühingule, kellega laenusaaja äriühingul on erisuhted, kui olukorras, kus kolmandas riigis asuval laenuandjal ei ole residendist laenusaaja äriühingu kapitalis osalust, eeldavad need õigusnormid siiski, et igasugune viimase võetud laen on osa skeemist, mille eesmärk on hoida kõrvale harilikult tasumisele kuuluvast maksust või kui nimetatud õigusnormid ei võimalda eelnevalt ja piisavalt täpselt kindlaks määrata oma kohaldamisala.

(1) ELT C 250, 18.8.2012.
1.

Kuna Itaalia Vabariik ei võtnud ettenähtud tähtaja jooksul kõiki vajalikke meetmeid, et nõuda äriühingult Ixfin SpA tagasi riigiabi, mis on komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta otsuse K(2009) 8123 riigiabi C 59/07 (ex N 127/06 ja NN 13/06) kohta, mida Itaalia andis äriühingule Ixfin SpA, artikliga 1 tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, ning kuna ta ei teinud määratud tähtaja jooksul Euroopa Komisjonile teatavaks selle otsuse artiklis 4 loetletud andmeid, siis on Itaalia Vabariik rikkunud ELTL artikli 288 neljandast lõigust ja nimetatud otsuse artiklitest 2–4 tulenevaid kohustusi.
1.

Euroopa Liidu Üldkohtu (apellatsioonikoda) 8. novembri 2012. aasta otsus kohtuasjas T-268/11 P: komisjon vs. Strack kahjustab liidu õiguse ühtsus ja järjepidevust, kuna — eirates õigust tasulisele põhipuhkusele liidu sotsiaalõiguse põhimõttena, mis nüüd on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikes 2 ja ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklis 7, nagu seda on tõlgendatud Euroopa Liidu Kohtu praktikas — Üldkohus tõlgendas apellatsioonikohtuna: — Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 1e lõiget 2 nii, et see ei hõlma direktiivis 2003/88 sätestatud tööaja korralduse, eelkõige tasulise põhipuhkusega seotud nõudeid, ning — sellest tulenevalt personalieeskirjade V lisa artiklit 4 nii, et õigus kanda üle selles sättes seatud piirist rohkem põhipuhkust on ainult siis, kui tegemist on takistusega ametniku teenistusest sõltuvatel põhjustel.
2.

Kehtiva liidu õiguse kohaselt ei ole eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 20 ja 21 sätestatud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimise keelu põhimõttega vastuolus, kui selliste taastuvatest energiaallikatest elektrienergia tootmise või koostootmise toetuseks mõeldud siseriiklike kavade kehtestamisel, nagu on osutatud direktiivi 2004/8 artiklis 7 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivi 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul artiklis 4, näeb liikmesriik ette niisuguse tõhustatud toetusmeetme, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis on mõeldud kõigile koostootmise seadmestikele, milles taaskasutatakse peamiselt biomassi, välja arvatud koostootmise seadmestikud, milles taaskasutatakse peamiselt puitu ja/või puidujäätmeid.
3.

Direktiivi 2008/115 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik näeb ette, et lahkumiskorralduse või väljasaatmismeetme alusel, millest direktiivi ülevõtmiseks ette nähtud kuupäeva ja selle tegeliku ülevõtmise kuupäeva vahelisel ajavahemikul oli möödunud viis või rohkem aastat, võib hiljem uuesti määrata kriminaalkaristuse, kui see meede põhines süüdimõistval kohtuotsusel nimetatud direktiivi artikli 2 lõike 2 punkti b tähenduses ning kui see liikmesriik on kasutanud selles sättes ette nähtud võimalust.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. aprilli 2001. aasta direktiivi 2001/24/EÜ krediidiasutuste saneerimise ja likvideerimise kohta artikleid 3 ja 9 tuleb tõlgendada nii, et selliseid finantseerimisasutuse saneerimis- või likvideerimismeetmeid nagu need, mis on võetud 15. aprilli 2009. aasta seaduse nr 44/2009 II punktis ettenähtud üleminekusätete alusel, tuleb käsitada meetmetena, mille on võtnud haldus- või kohtuasutus direktiivi 2001/24 nimetatud artiklite tähenduses, kui kõnealustel üleminekusätetel on mõju üksnes kohtuotsuste vahendusel, millega kuulutatakse krediidiasutuse osas välja moratoorium.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/14

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 17. oktoobri 2013. aasta otsus (Landgericht Saarbrücken’i eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Lokman Emrek versus Vlado Sabranovic

(Kohtuasi C-218/12) (1)

(Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 15 lõike 1 punkt c - Kohtualluvus tarbijalepingute puhul - Selle kohtualluvuse võimalik piiramine sidevahendite abil sõlmitud tarbijalepingutega - Põhjuslik seos tarbija alalise elukoha liikmesriiki veebi kaudu suunatud äri- või kutsetegevuse ning lepingu sõlmimise vahel)

2013/C 367/23

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Saarbrücken

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Lokman Emrek

Kostja: Vlado Sabranovic

Ese

Eelotsusetaotlus — Landgericht Saarbrücken — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 15 lõike 1 punkti c tõlgendamine — Kohtualluvus tarbijalepingute puhul — Olukord, kus ettevõtja veebisait on suunatud tarbija alalise elukoha liikmesriiki — Põhjusliku seose vajadus selle tegevuse ja tarbijaga lepingu sõlmimise vahel — Kohtualluvuse võimalik piiramine sidevahendite abil sõlmitud tarbijalepingutega

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 15 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et see ei nõua põhjusliku seose esinemist tarbija alalise elukoha liikmesriiki äri- või kutsetegevuse suunamiseks kasutatud vahendi, st veebisaidi ja selle tarbijaga lepingu sõlmimise vahel. Taoline põhjuslik seos kujutab endast sellegipoolest tõendit lepingu seotuse kohta selle tegevusega.

(1) ELT C 243, 11.8.2012.
2.

Direktiivi 72/166 artikli 3 lõiget 1 ja teise direktiivi 84/5 artikli 1 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt katab mootorsõidukite kasutamise kohustuslik tsiviilvastutuskindlustus mittevaralise kahju, mis kuulub vastavalt tsiviilvastutust käsitlevale siseriiklikule õigusele maksmisele seoses pereliikme hukkumisega liiklusõnnetuses, vaid maksimaalselt sellise summa ulatuses, mis on madalam teise direktiivi 84/5 artikli 1 lõikes 2 kehtestatud piirmäärast.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artikli 16 lõigetega 3 ja 4 on vastuolus see, et käitajale, kes ei ole hiljemalt asjaomase aasta 30. aprilliks tagastanud eelnenud aasta süsinikdioksiidi ekvivalentkogusele vastavaid kvoote, jäetakse määramata trahv ülemääraste heitkoguste eest, isegi kui tal on sel kuupäeval piisav hulk kvoote.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 401 tuleb koosmõjus artikli 135 lõike 1 punktiga i tõlgendada nii, et käibemaksu ja siseriiklikku õnnemängudelt võetavat erimaksu saab nõuda kumulatiivselt tingimusel, et see erimaks ei ole käibemaksule omaste tunnustega.
1.

Euroopa Liidu õigust, nagu see tuleneb nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiivist 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise ja kindlustusmaksete maksustamise valdkonnas ja põhiõigusest olla ära kuulatud, tuleb tõlgendada nii, et see ei anna liikmesriigi maksukohustuslasele õigust olla teavitatud selle liikmesriigi teisele liikmesriigile saadetud abitaotlusest, muu hulgas eesmärgiga kontrollida selle maksukohustuslase tuludeklaratsioonis esitatud andmeid, ega õigust osaleda taotluse saanud liikmesriigile edastatava taotluse koostamisel ja viimati nimetatud liikmesriigis tunnistaja ärakuulamisel.
2.

Nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsusega 2003/159/EÜ ühenduse nimel heaks kiidetud koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000, V lisa 1. protokolli artikli 16 lõike 1 punkti b ja artiklit 32 tuleb tõlgendada nii, et kui tollivormistusjärgse kontrolli käigus selgub, et kaupade liikumissertifikaadil EUR.1 on ekspordiriigi ametiasutuste edastatud näidisest erinev templijäljend, siis võib impordiliikmesriigi toll nimetatud 1. protokolli artiklis 32 ette nähtud menetluse algatamise asemel pigem keelduda selle sertifikaadi aktsepteerimisest ja selle importijale tagastada, et ta saaks vastavalt selle protokolli artikli 16 lõike 1 punktile b taotleda tagantjärele väljastatava sertifikaadi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/19

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 24. oktoobri 2013. aasta otsus (Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumeenia) eelotsusetaotlus) — Agenția Națională de Administrare Fiscală versus SC Rafinăria Steaua Română SA

(Kohtuasi C-431/12) (1)

(Maksustamine - Käibemaks - Käibemaksu enammakse tagastamine tasaarvestuse teel - Tasaarvestamise otsuste tühistamine - Kohustus tasuda maksukohustuslasele viivist)

2013/C 367/32

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Înalta Curte de Casație și Justiție

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Agenția Națională de Administrare Fiscală

Kostja: SC Rafinăria Steaua Română SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Inalta Curte de Casație și Justiție — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) artikli 183 tõlgendamine — Enammakstud käibemaksu tagastamine tasaarveldamise teel — Maksuhalduri kohustus maksta viivist juhul, kui kohus tasaarveldusotsuse tühistab

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 183 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui maksukohustuslane, kes on taotlenud tasutud sisendkäibemaksu enammakse tagastamist, ei saa liikmesriigi maksuhaldurilt hilinenud tagastamise korral viivist ajavahemiku eest, mil kehtisid haldusaktid, mis tagastamise välistasid ja mis hilisema kohtuotsusega tühistati.

(1) ELT C 399, 22.12.2012.