ET Euroopa Liidu Teataja C 329/8

Dunamenti Erőmű Zrt 21. juulil 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 20. aprilli 2014. aasta otsuse peale kohtuasjas T-179/09: Dunamenti Erőmű Zrt versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-357/14 P)

2014/C 329/10

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Dunamenti Erőmű Zrt (esindajad: avocat J. Philippe, avocat F.-H. Boret ja avocat A.-C. Guyon)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

— tühistada Üldkohtu 30. aprilli 2014. aasta otsus asjas T-179/09, kuna sellega jäeti jõusse komisjoni 4. juuni 2008. aasta otsus 2009/609/EÜ riigiabi C 41/05 kohta, mida Ungari andis elektrienergia ostulepingute kaudu (1), millega tunnistati elektrienergia ostulepingud ebaseaduslikeks ja riigiabiga kokkusobimatuks;

— teha asjas lõplik otsus ja tühistada komisjoni 4. juuni 2008. aasta otsus 2009/609/EÜ riigiabi C 41/05 kohta, mida Ungari andis elektrienergia ostulepingute kaudu, niivõrd, kuivõrd sellega tunnistati elektrienergia ostulepingud ebaseaduslikeks ja riigiabiga kokkusobimatuks, või teise võimalusena saata asi tagasi Üldkohtusse; ja

— Mõista Üldkohtu ja Euroopa Kohtu menetluskulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant on esitanud viis õigusväidet. Kohtuotsuses, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus, jättis Üldkohus rahuldamata apellandi hagi sisuliste nõuetega tühistada komisjoni 4. juuni 2008. aasta otsus 2009/609/EÜ riigiabi C 41/05 kohta, mida Ungari andis elektrienergia ostulepingute kaudu, või teise võimalusena tühistada selle otsuse artiklid 2 ja 5.

Esimeses väites vaidlustab apellant Üldkohtu hinnangu, et elektrienergia ostulepingu saab määratleda uue abina, ilma et eelnevalt oleks kindlaks tehtud, kas elektrienergia ostulepingud üldse on riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses.

Teises väites vaidlustab apellant Üldkohtu järelduse, et komisjon ei eksinud, leides, et Ungari Euroopa Liiduga ühinemise aeg oli asjakohane võrdlusaeg meetme riigiabina määratlemisel kooskõlas ELTL artikli 107 lõikes 1 ette nähtud kriteeriumitega. Leides, et IV lisa näeb ette nõude, et Ungari ühinemise aeg on asjakohane võrdlusaeg, mille alusel otsustada, kas riigi võetud meede on riigiabi, on Üldkohus õigust valesti kohaldanud. Artikli IV tähendust on moonutatud, sest see ei näe ette ega ka viita võimalusele, et meetme riigiabina tuvastamise analüüs tuleb läbi viia ühinemise kuupäeva seisuga.

Kolmandas väites juhib apellant tähelepanu sellele, et Üldkohus on õigust valesti kohaldanud, asudes seisukohale, et anti eelis artikli 107 lõike 1 tähenduses, ja jättes arvesse võtmata elektrienergia ostulepingu sõlmimise ajal valitsenud asjaolud. Üldkohus tegi vea, järeldades, et eelis oli antud, kui a) Magyar Villamos Művek (edaspidi MVM) tegutses eraõigusliku investorina elektrienergia ostulepingu kui Dunamenti erastamist võimaldava ettevalmistava meetme sõlmimisel, ja b) isegi kui elektrienergia ostuleping oleks eelise andnud (mida apellant eitab), siis igal juhul hüvitati see Dunamenti müümisel.

Neljandas väites vaidlustab apellant üldkohtu hinnangu riskile, mis tuleneb MVM-i siduvast minimaalse ostukoguse kohustusest. Üldkohus kohaldas õigust valesti, kui ta järeldas eelise olemasolu MVM-i siduvast minimaalse ostukoguse kohustusest, ilma et oleks tõendanud struktuurse riski olemasolu.

Viiendas väites vaidlustab apellant Üldkohtu heakskiidu komisjoni poolt abisumma arvutamiseks kasutatud meetodile. Üldkohus kohaldas õigust valesti, kui ta nõustus kirjeldatud meetodiga niivõrd, kuivõrd see määratles sissenõutavad summad sissetuleku vahena ja mitte kasumi vahena, kuna selline vahetegemine võib tingida riigiabi enda olemasolu kahtluse alla seadmise.

(1) ELT L 225, lk 53.