Kohtuasi C‑394/12

Shamso Abdullahi

versus

Bundesasylamt

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Asylgerichtshof)

„Eelotsusetaotlus — Euroopa ühine varjupaigasüsteem — Määrus (EÜ) nr 343/2003 — Varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine — Selle kontrollimine, kas on täidetud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutamise kriteeriumid — Kohtuliku kontrolli ulatus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 10. detsember 2013

Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne – Varjupaigapoliitika – Kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab varjupaigataotluse läbivaatamise eest – Määrus nr 343/2003 – Tõlgendamismeetod – Kohtulik kontroll – Ulatus – Selle liikmesriigi poolse vastuvõtmisega nõustumise vaidlustamine taotleja poolt, kuhu esimesena siseneti – Tingimused – Liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevad süsteemsed puudused – Ebainimlikult või alandavalt kohtlemise tegelik oht

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 4; nõukogu määrus nr 343/2003, artikli 10 lõige 1 ja artikli 19 lõige 2)

Määruse nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest, artikli 19 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus liikmesriik on nõustunud varjupaigataotleja vastu võtma nimetatud määruse artikli 10 lõikes 1 ette nähtud kriteeriumi alusel, st kui liikmesriik, kuhu sisenedes sisenes varjupaigataotleja esimest korda liidu territooriumile, saab see varjupaigataotleja selle kriteeriumi valiku vaidlustada vaid siis, kui ta tugineb liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevatele süsteemsetele puudustele, mis kujutavad endast tõsist ja tõendatud alust arvamaks, et seda varjupaigataotlejat võidakse tõepoolest kohelda ebainimlikult või alandavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 4 tähenduses.

Mis puudutab määruse nr 343/2003 artikli 19 lõikes 2 ette nähtud edasikaebamise võimaluse ulatust, siis tuleb seda määrust tõlgendades lähtuda mitte ainult selle sätete sõnastusest, vaid ka selle üldisest ülesehitusest, eesmärkidest ja kontekstist, eeskätt arvestades selle arengut seoses süsteemiga, mille osaks see on.

(vt punktid 51, 62 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑394/12

Shamso Abdullahi

versus

Bundesasylamt

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Asylgerichtshof)

„Eelotsusetaotlus — Euroopa ühine varjupaigasüsteem — Määrus (EÜ) nr 343/2003 — Varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine — Selle kontrollimine, kas on täidetud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutamise kriteeriumid — Kohtuliku kontrolli ulatus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 10. detsember 2013

Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne — Varjupaigapoliitika — Kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab varjupaigataotluse läbivaatamise eest — Määrus nr 343/2003 — Tõlgendamismeetod — Kohtulik kontroll — Ulatus — Selle liikmesriigi poolse vastuvõtmisega nõustumise vaidlustamine taotleja poolt, kuhu esimesena siseneti — Tingimused — Liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevad süsteemsed puudused — Ebainimlikult või alandavalt kohtlemise tegelik oht

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 4; nõukogu määrus nr 343/2003, artikli 10 lõige 1 ja artikli 19 lõige 2)

Määruse nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest, artikli 19 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus liikmesriik on nõustunud varjupaigataotleja vastu võtma nimetatud määruse artikli 10 lõikes 1 ette nähtud kriteeriumi alusel, st kui liikmesriik, kuhu sisenedes sisenes varjupaigataotleja esimest korda liidu territooriumile, saab see varjupaigataotleja selle kriteeriumi valiku vaidlustada vaid siis, kui ta tugineb liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevatele süsteemsetele puudustele, mis kujutavad endast tõsist ja tõendatud alust arvamaks, et seda varjupaigataotlejat võidakse tõepoolest kohelda ebainimlikult või alandavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 4 tähenduses.

Mis puudutab määruse nr 343/2003 artikli 19 lõikes 2 ette nähtud edasikaebamise võimaluse ulatust, siis tuleb seda määrust tõlgendades lähtuda mitte ainult selle sätete sõnastusest, vaid ka selle üldisest ülesehitusest, eesmärkidest ja kontekstist, eeskätt arvestades selle arengut seoses süsteemiga, mille osaks see on.

(vt punktid 51, 62 ja resolutsioon)