Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa Liit – Institutsioonid – Üldsuse õigus dokumentidega tutvuda – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Liikmesriigist pärinevad dokumendid – Liikmesriigi õigus taotleda institutsioonilt dokumentide avalikustamata jätmist – Institutsiooni kohustus jätta need eelneva nõusoleku puudumisel avalikustamata

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõige 5)

2. Euroopa Liit – Institutsioonid – Üldsuse õigus dokumentidega tutvuda – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Liikmesriigist pärinevad dokumendid – Liikmesriigi õigus taotleda institutsioonilt dokumentide avalikustamata jätmist – Ulatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõiked 1–3 ja lõige 5)

3. Euroopa Liit – Institutsioonid – Üldsuse õigus dokumentidega tutvuda – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Liikmesriigist pärinevad dokumendid – Liikmesriigi õigus taotleda institutsioonilt dokumentide avalikustamata jätmist – Menetluslik toime – Liikmesriigi ja liidu institutsiooni kohustus põhistada juurdepääsu keelamise otsust – Ulatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõiked 1–3)

4. Euroopa Liit – Institutsioonid – Üldsuse õigus dokumentidega tutvuda – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Liikmesriigist pärinevad dokumendid – Liikmesriigi õigus taotleda institutsioonilt dokumentide avalikustamata jätmist – Liidu kohtu pädevus kontrollida, kas keeldumine on põhjendatud – Dokumentide läbivaatamine nõupidamistoas

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõiked 1–3)

Summary

1. Niipea kui liikmesriik on kasutanud talle määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõikega 5 antud võimalust taotleda, et sellest riigist pärinevat konkreetset dokumenti ei avalikustataks ilma tema eelneva nõusolekuta, on institutsioonil selle dokumendi võimalikuks avalikustamiseks vaja hankida asjaomase liikmesriigi eelnev nõusolek. Sellest järeldub a contrario , et kui institutsioonil puudub asjaomase liikmesriigi nõusolek, ei ole tal voli vastavat dokumenti avalikustada.

(vt punktid 55 ja 56)

2. Määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõikega 5 asjaomasele liikmesriigile antud õiguse teostamine on piiratud sama artikli lõigetes 1–3 loetletud erandlike alustega, kusjuures selles osas tunnustatakse lihtsalt liikmesriigi õigust osaleda institutsiooni otsuse tegemisel. Asjaomase liikmesriigi eelnev nõusolek, mida on mainitud artikli 4 lõikes 5, ei ole seega mitte meelevaldne vetoõigus, vaid hoopis arvamuse vorm nõustumaks, et puuduvad sama artikli lõigetest 1–3 tulenevad erandlikud põhjused. Artikli 4 lõikes 5 selliselt ette nähtud otsustamisprotsessis on seega nõutav, et institutsioon ja asjaomane liikmesriik jääksid lõigetes 1–3 ette nähtud erandlike aluste juurde.

Mis puudutab nimetatud määruse artikli 4 lõike 5 ulatust asja menetleva institutsiooni suhtes, siis asjaomase liikmesriigi sekkumine ei mõjuta seda, et otsus, mille institutsioon taotlejale hiljem saadab vastuseks institutsioonile esitatud taotlusele tutvuda tema valduses oleva dokumendiga, on taotleja suhtes oma olemuselt liidu akt.

(vt punktid 58, 60)

3. Asja menetlev institutsioon kui dokumentidele juurdepääsu keelava otsuse tegija vastutab otsuse seaduslikkuse eest. Niisiis ei saa institutsioon arvestada liikmesriigi väljendatud vastuseisu temalt pärineva dokumendi avalikustamisele, kui vastulause on täiesti põhistamata või kui põhjendustes, mille alusel riik keelab dokumendiga tutvumise, ei ole viidatud määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõigetes 1–3 loetletud eranditele. Järelikult enne seda, kui asjaomane institutsioon keelab juurdepääsu liikmesriigist pärinevale dokumendile, on ta kohustatud kontrollima, kas liikmesriigi vastuseis tugines nimetatud eranditele ja kas ta oma sellekohast seisukohta nõuetekohaselt põhistas.

Institutsioon ei pea seevastu andma ammendavat hinnangut asjaomase liikmesriigi vastulause otsusele, teostades kontrolli, mis läheb kaugemale lihtsalt selle kontrollimisest, kas põhjendused viitega nimetatud eranditele on esitatud. Ammendava hinnangu nõudmine võib tegelikult lõppeda sellega, et kui hinnang on kord antud, siis võib asja menetlev institutsioon ekslikult edastada taotlejale asjassepuutuva dokumendi hoolimata vastulausest, mis on nõuetekohaselt põhistatud ja mille on esitanud liikmesriik, kus kohast dokument pärineb.

(vt punktid 61–64)

4. Määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõike 5 kohaldamine ei takista liidu kohtul institutsiooni keeldumisotsuse üle sellise kontrolli teostamist, mis läheb kaugemale prima facie kontrollist ja hõlmab sisulist hinnangut küsimuses, kas nimetatud määruse artikli 4 lõigetes 1–3 ette nähtud erandid on konkreetsel juhul kohaldatavad.

Juhul, kui liikmesriik keeldub põhistatult asjaomasele dokumendile juurdepääsu lubamast ja kui institutsioon on seega sunnitud jätma juurdepääsutaotluse rahuldamata, on selle esitajal tegelikult õigus kohtulikule kaitsele. Liidu kohus on – huvitatud isiku taotluse põhjal, kellele taotluse saanud institutsioon keelas juurdepääsu –, pädev kontrollima, kas keeldumine võis nimetatud erandite alusel olla põhjendatud, ja seda sõltumata sellest, kas keeldumine tuleneb institutsiooni enda või asjaomase liikmesriigi vastavast hinnangust.

Sellise kohtuliku kaitse tagamine taotlejale, kellele asja menetlev institutsioon keelas juurdepääsu ühele või mitmele liikmesriigist pärinevale dokumendile tulenevalt viimati nimetatu vastuseisust, nõuab seega, et liidu kohus hindaks juurdepääsu keelamise otsuse õiguspärasust in concreto , arvestades kõiki tähtsust omavaid asjaolusid, mille hulka kuuluvad ennekõike dokumendid, mida keelduti avalikustamast. Liidu kohus peab selleks, et järgida keeldu avalikustada teatud dokumente ilma asjaomase liikmesriigi eelneva nõusolekuta, tutvuma nende dokumentidega nõupidamistoas, nii et pooled ise ei saa vaidlusaluste dokumentidega tutvuda.

(vt punktid 70, 72 ja 73)