Kohtuasi T–567/16

Robert McCoy

versus

Regioonide Komitee

Avalik teenistus – Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Kutsehaigus – Kutsehaiguseks tunnistamine –Personalieeskirjade artikli 78 viies lõik – Töövõimetuskomitee – Põhjendamiskohustus – Ilmne hindamisviga – Vastutus – Mittevaraline kahju

Kokkuvõte – Üldkohtu (teine koda) 23. oktoobri 2018. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 53–55)

Töövõimetuskomitee otsuste kohtulik kontroll ei hõlma meditsiinilisi arvamusi kitsamas tähenduses, mida tuleb käsitada lõplikuna, kui need on antud nõuetekohaselt. Kohtulik kontroll võib aga hõlmata töövõimetuskomitee moodustamise ja tegevuse nõuetekohasust ning tema antud arvamuste nõuetekohasust. Selles mõttes on Üldkohus pädev analüüsima, kas arvamus sisaldab põhjendusi, mis võimaldavad hinnata kaalutlusi, millel põhinevad selles toodud järeldused, ja kas on olemas mõistetav seos selles meditsiiniliselt tuvastatu ja järelduste vahel, millele asjaomane töövõimetuskomitee jõudis. Sarnaselt kontrolliga, mida teostatakse valdkondades, kus tuleb anda keerulisi hinnanguid, peab liidu kohus tegema eelkõige kindlaks mitte ainult esitatud tõendite puhtalt sisulist õigsust, usaldusväärsust ja sidusust, vaid ka kontrollima, kas kogutud tõendid sisaldavad kogu asjakohast teavet, mida keerulise olukorra hindamisel tuleb arvesse võtta, ja kas kõnealused tõendid võivad põhjendada järeldusi, mis nende pinnalt on tehtud. (vt punktid 67 ja 98)

Kui töövõimetuskomitee poole pöördutakse keerukate meditsiiniliste küsimustega, mis puudutavad põhjuslikku seost asjaomase isiku haiguse ja tema kutsetöö vahel institutsioonis, tuleb tal eelkõige ära näidata asjaolud toimikus, millele ta tugineb, ja märkimisväärse lahknevuse korral täpsustada, miks ta mõningatest varasematest asjakohasest meditsiiniaruannetest, mis on asjaomasele isikule soodsamad, kõrvale kaldub. Kuigi töövõimetuskomitee, mille poole on personalieeskirjade artikli 78 alusel pöördutud, võib teha teistsugused järeldused kui arstlik komisjon, mille poole pöörduti personalieeskirjade artikli 73 alusel, on sellegipoolest nii, et töövõimetuskomitee peab esitama põhjused, miks ta kaldus kõrvale meditsiiniaruannetes toodud hinnangutest, mis võimaldasid tunnistada personalieeskirjade artikli 73 alusel haiguse kutsehaiguseks, ja need põhjused ära näitama selgelt ja arusaadavalt kas ametisse nimetavale asutusele edastatud järeldustes või oma võimalikus järgnevas kokkuvõtlikus meditsiiniaruandes. (vt punktid 76 ja 77)

Niisugustel keerukatel juhtudel, mil ametniku haigusel on mitu põhjust, millest mõned on kutsealased, teised kutsevälised, mõned füüsilised, teised psüühilised ja mis on kõik selle tekkimisele kaasa aidanud, tuleb arstlikul komisjonil kindlaks teha, kas liidu institutsioonide teenistuses ülesannete täitmisel on otsene seos ametniku haigusega, näiteks haiguse vallandanud tegurina. Niisugustel juhtudel ei ole haiguse määratlemiseks kutsehaigusena nõutud, et selle ainus, põhiline, ülekaalukas või valdav põhjus peituks selles ülesannete täitmises. (vt punkt 102)

Töövõimetuskomitee ülesanne on oma volituste raames anda meditsiinilisi, mitte õiguslikke hinnanguid sellele, kas töövõimetus tekkis kutsetöö tõttu. Seega pidi töövõimetuskomitee tegema kindlaks, kas meditsiinilisest vaatevinklist lähtudes tekkis hageja töövõimetus kutsehaiguse tõttu või mitte, mis omakorda tekkis tema töötingimuste tõttu. (vt punkt 107)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 113 ja 114)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 119 ja 120)

Ametisse nimetava asutuse poolt kokkuvõtliku meditsiiniaruande läbivaatamata jätmist, samas kui tal paluti sellega tutvuda kui dokumendiga, mis on kaebuse läbivaatamiseks oluline, tuleb pidada töövõimetuskomitee tegevuse kontrollimata jätmiseks. Selle aruande läbivaatamine oleks asjaomasel institutsioonil võimaldanud teha kindlaks, kas töövõimetuskomitee täitis temal lasuvaid õiguslikke ja menetluslikke kohustusi. Pealegi kui ametisse nimetav asutus jättis konsulteerimata töövõimetuskomitee teiste arstidega peale institutsiooni nimetatud arsti, siis ei taga ametisse nimetav asutus erapooletu põhimõtte järgmist, kui ta analüüsib töövõimetuskomitee tegevuse nõuetekohasust. Ametisse nimetaval asutusel tuleb tagada mitte üksnes see, et institutsioon tegutseb erapooletult, vaid samuti see, et asjaomase ametniku ja kolmandate isikute jaoks näib tema tegevus erapooletuna. Järelikult ei teostanud asjaomane institutsioone töövõimetuskomitee tegevuse täielikku kontrolli ega taganud rahuldaval viisil erapooletuse põhimõtte järgimist. (vt punktid 138, 140, 142 ja 143)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 147 ja 148)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 152–154 ja 156)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 164 ja 165)