ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Teiseks: edasikaevatud kohtuotsus on vigane, sest sellega on õigusnorme — eelkõige kodukorra artiklit 48 — rikkudes lükatud tagasi apellandist äriühingu ettepanek esitada täiendavaid tõendeid ja keeldutud määramast apellandile tähtaega, mida ta taotles asja arutamiseks kohtuistungil, et esitada mõned dokumendid komisjoni väidetud „eeskirjade eiramiste” kohta ja täpsemalt ajavahemiku kohta, mil vaidlusalused kulutused kanti raamatupidamisaruannetesse, nii et neid sai lugeda „abikõlblikeks” lepingu ja selle II lisa alusel.
1.

Kas direktiivi 2007/36/EÜ (1) artikli 5 lõige 1 on arvestades Euroopa Liidu õiguses sätestatud keeldu, mille kohaselt ei või direktiiv avaldada ennetavat mõju, kohaldatav, kui liikmesriigi seadusandja on vastu võtnud direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppemisel kehtetuks muutuva õigusnormi, mille kohaselt on direktiivi ülevõtmise tähtaja jooksul lubatud lühendada aktsionäride üldkoosoleku kutse edastamise tähtaega kuni ühe päevani, kui üldkoosolek võtab vastu otsuse (aktsiakapitali suurendamine, välistades seejuures aktsionäride eesõiguse märkida uusi aktsiaid), mis jääb vastavalt seadusele pärast aktsiakapitali suurendamise kandmist äriregistrisse jõusse ka juhul, kui üldkoosoleku otsuse kehtetuks tunnistamise hagi rahuldatakse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 195/3

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 16. aprillil 2010 — Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS) versus Boys Toys S.A. ja Administración del Estado

(Kohtuasi C-190/10)

2010/C 195/04

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Génesis Seguros Generales Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (GENESIS)

Vastustaja: Boys Toys S.A. ja Administración del Estado

Eelotsuse küsimused

Kas on võimalik tõlgendada nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 (ühenduse kaubamärgi kohta) (1) artiklit 27 nii, et selleks, et kindlaks määrata ühenduse kaubamärgi ajalist prioriteetsust siseriikliku kaubamärgi suhtes, mille kohta esitati taotlus samal kuupäeval, võib arvesse võtta mitte ainult ühenduse kaubamärgi registreerimistaotluse ühtlustamisametile esitamise kuupäeva, vaid ka kellaaega (tingimusel et need andmed on registreeritud), kui siseriiklike kaubamärkide registreerimist reguleerivas siseriiklikus õigusnormis peetakse oluliseks taotluse esitamise kellaaega?

(1) EÜT L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146.
2.

Kas hageja õigust kohtulikule kaitsele, mida Euroopa Kohus on tunnustanud Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõttena ning mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47, tuleb mõista ja tõlgendada nii, et: a) siseriiklikud kohtud, kes on pädevad arutama actio Pauliana’t (sõltuvalt selle seosest maksejõuetusmenetlusega) kas määruse nr 1346/2000 artikli 3 lõike 1 või määruse nr 44/2001 artikli 2 lõike 1 alusel, ei saa mõlemad pädevusest loobuda; b) kui ühe liikmesriigi kohus otsustas jätta actio Pauliana pädevuse puudumise tõttu läbi vaatamata, on teise liikmesriigi kohtul, kelle eesmärk on kaitsta hageja õigust kohtulikule arutamisele, õigus leida omal algatusel, et ta ise on pädev, olenemata asjaolust, et vastavalt rahvusvahelise pädevuse kindlaksmääramist puudutavatele Euroopa Liidu õigusnormidele ei saa ta nii otsustada?
—

on rikkunud direktiivi 91/271/EMÜ artikleid 3 ja 5, jättes tagamata, et Tejo jõe suudmeala viiel linnastul — st Barreiro/Moita, Fernão Ferro, Montijo, Quinta do Conde ja Seixali linnastul — oleks asulareovee kogumissüsteemid vastavalt artiklis 3 sätestatule, ja jättes tagamata, et kuue linnastu, mille reovesi juhitakse Tejo suudmeala vasakule kaldale — st Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Fernão Ferro, Montijo, Quinta do Conde ja Seixali linnastu — reovesi läbiks vastavalt direktiivi artiklis 5 sätestatule põhjalikuma puhastuse, kui on ette nähtud artiklis 4;
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/24

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Itaalia) 17. mail 2010 — ENEL Produzione SpA versus Autorità per l’energia elettrica e il gas

(Kohtuasi C-242/10)

()

2010/C 209/33

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale Sezione Terza

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: ENEL Produzione SpA

Vastustaja: Autorità per l’energia elettrica e il gas

Eelotsuse küsimus

Kas asutamislepingu artiklid 23, 43, 49 ja 56 ning direktiivi 2003/54/EÜ artikli 11 lõiked 2 ja 6 on takistuseks siseriiklikele õigusnormidele, millest ei ole teatatud Euroopa Komisjonile ja mis kohustavad püsivalt teatavaid elektrienergia tootjaid, kes on konkreetsetes olukordades võrguteenuste nõudluse rahuldamisel põhilised, tegema pakkumisi elektribörsi turgudel kavade kohaselt, mille on heteronoomselt kindlaks määranud võrguhaldur, ning mis puudutab nende pakkumiste tasu, siis tootja ei saa hinda vabalt määrata, vaid tasu seotakse kriteeriumitega, mida ei ole eelnevalt kindlaks määratud läbipaistvate mittediskrimineerivate ja turupõhiste menetlustega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/31

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale del Riesame di Verbania (Itaalia) 4. juunil 2010 — Kriminaalmenetlus Matteo Minesi süüdistuses

(Kohtuasi C-279/10)

()

2010/C 209/44

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale del Riesame di Verbania

Põhikohtuasja pool

Matteo Minesi

Eelotsuse küsimus

Kuidas tuleb Euroopa Liidu Kohtu arvates tõlgendada Euroopa Liidu asutamislepingu artikleid 43 ja 49 seoses asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabadusega spordivõistluste kihlvedude sektoris, võttes arvesse ka tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet, et teha otsus, kas asutamislepingu viidatud sätted lubavad selliseid liikmesriigi õigusnorme, millega kehtestatakse riigi kasuks monopolikord ning kontsessioonide ja lubade süsteem, millega nähakse teatava arvu kontsessioonide raames ette: a) üldine suund, mille kohaselt kaitstakse nende kontsessioonide omanikke, mis anti varasemal ajavahemikul välja menetluse kohaselt, millega üks osa ettevõtjaid jäeti õigusvastaselt kõrvale; b) õigusnormid, mis tagavad faktiliselt, et säilivad kaubanduslikud positsioonid, mis omandati menetluse tulemusena, millega üks osa ettevõtjaid jäeti õigusvastaselt kõrvale (näiteks uutele kontsessionääridele kehtestatud keeld paigutada oma kontorid juba olemasolevatele müügikohtadele lähemale, kui ette nähtud); c) nende juhtumite kindlaksmääramine, mil kontsessioon tühistatakse ning küllaltki suur tagatis jäetakse kontsessionäärile tagastamata; kui kontsessionäär haldab otseselt või kaudselt piiriülest mängutegevust, mis on samastatav kontsessiooni esemeks oleva tegevusega?
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/13

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) 4. mail 2010 — Pacific World Limited, FDD International Limited versus Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Kohtuasi C-215/10)

()

2010/C 209/21

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Pacific World Limited, FDD International Limited

Vastustaja: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Eelotsuse küsimused

1. Kas komisjoni 28. novembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1417/2007 (1) teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris on kehtiv osas, milles see klassifitseerib I lisas kirjeldatud tehisküüned ning sellest tulenevalt tehisküüntekomplektid KN-i alamrubriiki 3926 90 97?

2. Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, kas siis tuleb kombineeritud nomenklatuuri tõlgendada nii, et selle kohaselt peab kõnealused tehisküüntekomplektid klassifitseerima tariifirubriiki 3304 30 00„Kosmeetika- ja jumestusvalmistised, nahahooldusvalmistised (v.a ravimid), sh päevitus- ja päikesekaitsevalmistised; maniküüri- ja pediküürivalmistised. maniküüri- ja pediküürivalmistised” või tariifirubriiki 8214 20 00„Muud lõikeriistad (näiteks juukselõikusmasinad, lihuniku- ja köögikirved, raiumis- ja hakkimisnoad, paberinoad); maniküüri- ja pediküürikomplektid ja -tarbed (sh küüneviilid). maniküüri- ja pediküürikomplektid ja -tarbed (sh küüneviilid)”?

(1) ELT L 316, lk 4.
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/30

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud ÎNALTA CURTE DE CASAȚIE ȘI JUSTIȚIE (Rumeenia) 28. mail 2010 — Gheorghe Kita kriminaalasjas

(Kohtuasi C-264/10)

()

2010/C 209/41

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

ÎNALTA CURTE DE CASAȚIE Șl JUSTIȚIE (Rumeenia)

Põhikohtuasja pooled

Gheorghe Kita

Eelotsuse küsimused

Kas Euroopa Liidu Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK (1) artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et süüdimõistetud isiku — kes oli kohtu alla andmiseks eelnevalt Euroopa vahistamismääruse alusel üle antud — tagasiviimine (üleviimine) riiki, mille kodakondsus tal on, toimub automaatselt ka siis, kui ta ei ole andnud oma nõusolekut, mis on kohtulikult karistatud isikute üleandmise Euroopa konventsiooni kohaselt üks tingimus?

(1) Nõukogu raamotsus Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (EÜT L 190, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht Düsseldorf (Saksamaa) 19. aprillil 2010 — KMB Europe BV versus Hauptzollamt Duisburg

(Kohtuasi C-193/10)

()

2010/C 209/17

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: KMB Europe BV

Vastustaja: Hauptzollamt Duisburg

Eelotsuse küsimus

Kas kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 8521 nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (1) I lisas, mida on muudetud komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006 (2), tuleb tõlgendada nii, et sellesse rubriiki ei klassifitseerita selliseid seadmeid nagu järgnevalt kirjeldatav MP3/Media Player, sest oluline on põhifunktsioon heli taasesitamise seadmena või sest selle seadme üksikpiltide ja filmide taasesitamise võime on madala resolutsiooniga ja madala videosagedusega väikese ekraani tõttu piiratud?

(1) EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382.

(2) Komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1549/2006, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 301, lk 1).
—

tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole ettenähtud tähtaja jooksul võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et tühistada riigiabi kava, mis on tunnistatud ebaseaduslikuks ja ühisturuga kokkusobimatuks komisjoni 2. juuli 2008. aasta otsusega 2008/854/EÜ, milles käsitletakse riigiabi kava C 1/04 (ex NN 158/03 ja CP 15/2003) (abimeede N 272/98, maakonnavalitsuse 1998. aasta akt nr 9) kuritarvitamist (teatavaks tehtud 4.7.2008 numbri K(2008) 2997 all ja avaldatud ELT L 302, 13.11.2008, lk 9), siis on Itaalia Vabariik rikkunud selle otsuse artiklitest 2, 3 ja 4 ning Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/28

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal administratif (Luksemburg) 10. juunil 2010 — Tankreederei I SA versus Directeur de l’administration des Contributions directes

(Kohtuasi C-287/10)

()

2010/C 221/44

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal administratif

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Tankreederei I SA

Vastustaja: Directeur de l’administration des Contributions directes

Eelotsuse küsimused

Kas EÜ artiklitega 49 ja 56 on vastuolus 4. detsembri 1967. aasta muudetud tulumaksuseaduse artikli 152a lõike 1 sätted osas, milles need annavad Luksemburgi maksumaksjatele maksuvabastuse investeeringult tingimusel, et need investeeringud tuleb teha suurhertsogiriigis asuvas ettevõttes, mis on mõeldud sinna alaliselt jääma, ning need tuleb lisaks füüsiliselt teostada Luksemburgi territooriumil?
ET Euroopa Liidu Teataja C 221/25

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein hallinto-oikeus (Soome) 31. mail 2010 — Lotta Gistö

(Kohtuasi C-270/10)

()

2010/C 221/39

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Lotta Gistö

Teine menetlusosaline: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

Eelotsuse küsimus

Kas privileegide ja immuniteetide protokolli (1) artiklit 14 tuleb Lotta Gistö juhtumi puhul tõlgendada nii, et selle protokolli sätete kohaselt on ta 2007. aastal endiselt Soome resident, või tuleb asjaomast protokolli mõista nii, et käesoleval juhul määravad lõppastmes liikmesriigi siseriikliku õiguse sätted selle, kas on tegemist üldise maksukohustusega liikmesriigis ja käesoleval juhul Soomes?

(1) Protokoll (nr 36) Euroopa Ühenduste privileegide ja immuniteetide kohta (1965), EÜT C 321 E, lk 318.
2.

Kas käesolevas asjas kohaldatavad siseriikliku õiguse sätted, mille kohaselt igal üksikul juhul, kui keskkonnamõjude võimalikku olulisust ei ole hinnatud, ei ole maaplaneerimise dokumentide puhul, mis puudutavad väikesi maa-alasid kohalikul tasandil, nagu see on käesoleval juhul, vaja läbi viia keskkonnamõjude strateegilist hindamist üksnes sel põhjusel, et neis dokumentides viidatakse vaid ühele majandustegevuse objektile, on kooskõlas direktiivi 2001/42 artikli 3 lõike 2 punktist a, artikli 3 lõikest 3 ja artikli 3 lõikest 5 tulenevate nõuetega?
3.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas direktiivi 2003/10/EÜ tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm või kohtupraktika, mis vabastab tööandja rahalise hüvitise tasumisest, mida põhimõtteliselt tuleks tasuda töötajatele, kelle päevane keskmine müraga kokkupuute tase ületab 85 dB(A), ja seda asjaolu tõttu, et tööandja on andnud töötajatele kuulmiskaitsevahendid, mille summutamisomadused viivad päevase müraga kokkupuute taseme alla 80 dB(A)?
1)

Kas Euroopa Liidu õiguse järgmiste sätetega: 1) 13. detsembri 2007. aasta Lissaboni lepingu, millega muudetakse 7. veebruaril 1992 Maastrichtis allkirjastatud Euroopa Liidu lepingut ning mis jõustus 1. detsembril 2009, artikkel 6, mille kohaselt: „Liit tunnustab 7. detsembri 2000. aasta Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, nagu seda on kohandatud 22. detsembril 2007. aastal Strasbourgis, sätestatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid, millel on aluslepingutega võrreldes samaväärne õigusjõud. […]” 2) Euroopa Liidu põhiõiguste harta (1) artikkel 35, mille kohaselt „Igaühel on õigus ennetavale tervishoiule ning ravile […]. Kõigi liidu poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse”, tõlgendatuna kooskõlas Euroopa Liidu aluseks olevate oluliste põhimõtetega, nagu neid on meenutatud Lissaboni lepingu preambulis, on vastuolus see, kui liikmesriik, käesoleval juhul Belgia lubab jätkuvalt oma territooriumil valmistada, importida, reklaamida ja müüa suitsutubaka tooteid, samas kui sama riik tunnistab ametlikult, et need tooted kahjustavad tõsiselt nende tarvitajate tervist ning nende toodete puhul on tuvastatud, et need on arvukate invaliidistavate haiguste ning enneaegsete surmajuhtumite põhjus, mistõttu peaks loogiliselt olema õigustatud nende keelustamine?
1)

Kas Euroopa Liidu õiguse järgmiste sätetega: 1) 13. detsembri 2007. aasta Lissaboni lepingu, millega muudetakse 7. veebruaril 1992 Maastrichtis allkirjastatud Euroopa Liidu lepingut ning mis jõustus 1. detsembril 2009, artikkel 6, mille kohaselt: „Liit tunnustab 7. detsembri 2000. aasta Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, nagu seda on kohandatud 22. detsembril 2007. aastal Strasbourgis, sätestatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid, millel on aluslepingutega võrreldes samaväärne õigusjõud. […]”; 2) Euroopa Liidu põhiõiguste harta (1) artikkel 35, mille kohaselt „Igaühel on õigus ennetavale tervishoiule ning ravile […]. Kõigi liidu poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse”, tõlgendatuna kooskõlas Euroopa Liidu aluseks olevate oluliste põhimõtetega, nagu neid on meenutatud Lissaboni lepingu preambulis, on vastuolus see, kui liikmesriik, käesoleval juhul Belgia lubab jätkuvalt oma territooriumil valmistada, importida, reklaamida ja müüa suitsutubaka tooteid, samas kui sama riik tunnistab ametlikult, et need tooted kahjustavad tõsiselt nende tarvitajate tervist ning nende toodete puhul on tuvastatud, et need on arvukate invaliidistavate haiguste ning enneaegsete surmajuhtumite põhjus, mistõttu peaks loogiliselt olema õigustatud nende keelustamine?
1.

Kas nõukogu määruse (EMÜ) nr 1408/71 (1) artikli 77 lõike 2 punkti b alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et endine töökohariik ei pea tagama peretoetusi mitme liikmesriigi õigusaktide alusel vanadus- või invaliidsuspensioni, tööõnnetus- või kutsehaiguspensioni saavatele isikutele, kelle on õigus saada pensioni endise töökohariigi õigusnormide alusel (õigus saada pensioni siseriiklike õigusnormide alusel), kui asjaomase isiku elukohariigis on küll ette nähtud võrreldav suurem hüvitis, kuid seda ei ole võimalik saada koos teise hüvitisega, mille kasuks asjassepuutuv isik valikuvõimalust kasutades otsustas?
4.

Kas direktiivi artikli 5 lõikes 1 nimetatud mõiste „seaduspärane kasutamine” hõlmab olukorda, kus ettevõtja skaneerib terved artiklid ja töötleb reproduktsiooni, eesmärgiga kasutada neid kokkuvõtete kirjutamiseks selle ettevõtja poolt, isegi kui autoriõiguste omaja ei ole sellisteks toiminguteks nõusolekut andnud, kui muud selles sättes sisalduvad tingimused on täidetud? Kas see, kui andmehõive protsessi lõppemise järel asjaomased 11 sõna salvestatakse, on küsimusele vastamisel on oluline?
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004 (1), millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 5 lõiget 3 tuleb tõlgendada selliselt, et kui võib möönda, et lennuettevõtja on võtnud kõik vajalikud meetmed erakorraliste asjaolude vältimiseks, on ta kohustatud õigeaegselt planeerima oma vahendite kasutust nii, et kavandatud lend võiks toimuda pärast ettenägematute erakorraliste asjaolude kadumist, st teatud hetkel pärast ettenähtud väljumisaja möödumist?
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/25

Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd 18. mail 2010 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 4. märtsi 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T-407/06: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-247/10 P)

()

2010/C 209/35

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (esindaja: Rechtsanwalt M. Sánchez Rydelski)

Teised menetlusosalised: Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas, Calzaturificio Elisabet Srl, Calzaturificio Iacovelli di Iacovelli Giuseppe & C. Snc, Calzaturificio Leopamy Srl, Calzaturificio Lunella Srl, Calzaturificio Mia Shoe Snc di Gattafoni Carlo & C., Calzaturificio Primitempi di Monaldi Geri, Calzaturificio R. G. di Rossi & Galiè Srl, Calz. S. G. di Seghetta Giampiero e Sergio Snc, Carim Srl, Florens Shoes SpA, Gattafoni Shoe Snc di Gattafoni Giampaolo & C., Grif Srl, Missouri Srl, New Swing Srl, Podosan Medical Shoes di Cirilli Michela, Viviane Sas

Apellandi nõuded

Apellatsioonkaebuse esitaja palub Üldkohtul:

— tühistada Üldkohtu 4. märtsi 2010. aasta otsus asjas T-407/06;

— tühistada nõukogu määrus (EÜ) nr 1472/2006 (1), millega kehtestatakse teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist pärit nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks, hagejat puudutavas osas; ja

— mõista Euroopa Liidu Nõukogult välja apellandi kohtukulud apellatsioonimenetluses ja Üldkohtus toimunud kohtuasja T-407/06 menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab järgmised väited:

Üldkohus on õigusnormi rikkunud, kui ta leidis, et komisjoni võis nõukogu määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (2) (algmäärus), artikli 17 lõike 3 alusel jätta läbi vaatamata apellandi turumajandusliku kohtlemise ja individuaalse kohtlemise taotlused ja jätta nende osas otsus tegemata.

Üldkohus rikkus õigusnormi seoses küsimusega, kas apellandi kaitseõigusi on rikutud seoses algmääruse artikli 20 lõike 5 tuvastatud rikkumisega.

(1) Nõukogu 5. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1472/2006, millega kehtestatakse teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist pärit nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning millega nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 275, lk 1).

(2) 22. detsembri 1995. aasta määrus, EÜT 1996, L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45.
—

tuvastada, et kuna Poola Vabariik võttis vastu ja hoidis jõus 6. septembri 2001. aasta Ustawa „Prawo Farmaceutyczne” (ravimiseadus) 30. märtsi 2007. aasta seadusega muudetud redaktsioonis artikli 4, mis lubab Poolas ilma seal välja antud loata turustada välismaalt imporditud ravimeid, millel on samad toimeained, sama dosioloogia ja sama ravimvorm kui Poolas müügiloa saanud ravimitel, kui esimesena nimetatud ravimite hind on teisena nimetatud ravimite hinnaga konkurentsivõimeline, siis on Poola Vabariik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (1) artiklist 6 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/27

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Roma (Itaalia) 23. märtsil 2010 — kriminaalmenetlus Alessandro Sacchi süüdistuses

(Kohtuasi C-255/10)

()

2010/C 209/38

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Roma

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

Alessandro Sacchi

Eelotsuse küsimus

Kuidas tuleb Euroopa Liidu Kohtu arvates tõlgendada Euroopa Liidu asutamislepingu artikleid 43 ja 49 seoses asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabadusega spordivõistluste kihlvedude sektoris, võttes arvesse ka tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet, et teha otsus, kas asutamislepingu viidatud sätted lubavad selliseid liikmesriigi õigusnorme, millega kehtestatakse riigi kasuks monopolikord ning kontsessioonide ja lubade süsteem, millega nähakse teatava arvu kontsessioonide raames ette: a) üldine suund, mille kohaselt kaitstakse nende kontsessioonide omanikke, mis anti varasemal ajavahemikul välja menetluse kohaselt, millega üks osa ettevõtjaid jäeti õigusvastaselt kõrvale; b) õigusnormid, mis tagavad faktiliselt, et säilivad kaubanduslikud positsioonid, mis omandati menetluse tulemusena, millega üks osa ettevõtjaid jäeti õigusvastaselt kõrvale (näiteks uutele kontsessionääridele kehtestatud keeld paigutada oma kontorid juba olemasolevatele müügikohtadele lähemale, kui ette nähtud); c) nende juhtumite kindlaksmääramine, mil kontsessioon tühistatakse ning küllaltki suur tagatis jäetakse kontsessionäärile tagastamata; kui kontsessionäär haldab otseselt või kaudselt piiriülest mängutegevust, mis on samastatav kontsessiooni esemeks oleva tegevusega?