Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine

(Nõukogu direktiiv 67/227, artikli 2 lõiked 1 ja 2 ning direktiiv 77/388, artikkel 2, artikli 10 lõiked 1 ja 2 ning artikli 17 lõiked 1 ja 2)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiiv 77/388 – Siseriiklikud erimeetmed – Mõiste

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 27 lõige 1)

3. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Keeld koguda muid siseriiklikke makse, mis on käsitatavad kumuleeruvate käibemaksudena – Mõiste „käibemaks” – Ulatus

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikkel 33)

Summary

1. Esimese direktiivi 67/227 kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta artikli 2 lõigetes 1 ja 2 ning kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (muudetud direktiiviga 2004/7) artiklis 2, artikli 10 lõigetes 1 ja 2 ja artikli 17 lõigetes 1 ja 2 määratletud ühise käibemaksusüsteemiga ei ole vastuolus see, kui liikmesriik vähendab ajutiselt mahaarvamisele kuuluvat sisendkäibemaksu summat sellise maksukohustuslaste puhul, kes ei ole teinud kaupade võõrandamise või teenuste osutamise kohta nõuetekohaseid arvestuskandeid, tingimusel et selle karistuse määramisel järgitakse proportsionaalsuse põhimõtet.

Nimelt, kuna sellise kohustuse eesmärk on maksu nõuetekohane kohaldamine ja kogumine ning pettuse vältimine, kujutab see endast meedet, mida liikmesriikidel on õigus kuuenda käibemaksudirektiivi artikli 22 lõike 8 alusel kehtestada. Neil tingimustel tuleb seda meedet, mis näeb ette, et nimetatud raamatupidamisarvestuse kohustuse täitmata jätmisel vähendatakse maksukohustuslase poolt mahaarvatava käibemaksu osa 30%, pidada halduskaristuseks, mille hoiatava mõju eesmärk on tagada selle aruandekohustuse täitmine. Siiski on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne teha kindlaks, kas trahvisumma kindlaksmääramise kord ning tingimused, mille põhjal tuvastatakse ja uuritakse selliseid asjaolusid ning vajaduse korral tehakse nende osas otsus, millele maksuhaldur karistuse kohaldamisel tugineb, võib muuta käibemaksu mahaarvamise õiguse sisutühjaks ja seega rikkuda kõikide majandustegevuste neutraalse maksustamise põhimõtet. Selles küsimuses tuleb märkida, et vähenduse määr, mille piirmäär on 30% ja mille puhul seega säilib sisendkäibemaksu põhiosa, ei näi ülemäärasena ega ebapiisavana selleks, et oleks tagatud käesolevas asjas arutusel oleva karistuse hoiatav iseloom ja seega selle tõhusus. Lisaks ei puudu niisugusel maksukohustuslase poolt tasutud maksu põhjal tehtud vähendusel ilmselgelt igasugune seos asjaomase isiku majandustegevuse ulatusega. Veel enam, kuna nimetatud karistuse eesmärk ei ole heastada raamatupidamisvigu, vaid neid ennetada, siis ei saa karistuse proportsionaalsuse hindamisel arvesse võtta asjaolu, et see karistus on 30%‑se määra kohaldamisest tulenevalt kindlasummaline ja et seega puudub seos karistuse suuruse ja maksukohustuslase poolt tegelikult tehtud raamatupidamisvigadest tuleneva summa suuruse vahel.

(vt punktid 27, 28, 34–37, 39, resolutsiooni punkt 1)

2. Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette halduskaristuse, mida võidakse kohaldada käibemaksukohustuslase suhtes juhul, kui tuvastatakse, et maksukohustuslane ei ole täitnud kohustust pidada käibe ning tasumisele kuuluva maksu kohta arvestust kassaaparaadi abil, ei kujuta endast „erimeetmeid”, mille eesmärk on ära hoida teatavat liiki maksust kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (muudetud direktiiviga 2004/7) artikli 27 lõike 1 tähenduses. Niisugune meede ei kuulu nimetatud artikli 27 lõike 1 kohaldamisalasse, kui see kuulub oma olemuselt meetmete hulka, mis on nimetatud kuuenda käibemaksudirektiivi artikli 22 lõikes 8, mille kohaselt võivad liikmesriigid kehtestada muid kohustusi, mida nad peavad vajalikuks maksu nõuetekohaseks kohaldamiseks ja kogumiseks ning pettuse vältimiseks.

(vt punktid 41–43, resolutsiooni punkt 2)

3. Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (muudetud direktiiviga 2004/7) artikkel 33 ei välista selliste nagu Poola kaupade ja teenuste maksu seaduse sätete kehtivust, mis näevad ette halduskaristuse, mida võidakse kohaldada käibemaksukohustuslase suhtes juhul, kui tuvastatakse, et maksukohustuslane ei ole täitnud kohustust pidada käibe ning tasumisele kuuluva maksu kohta arvestust kassaaparaadi abil.

(vt punkt 49, resolutsiooni punkt 3)