ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. novembri 2020. aasta otsus (Cour d’appel d’Aix-En-Provence’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – kriminaalasi BS, CA süüdistuses

(Kohtuasi C-663/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Kaupade vaba liikumine - Lina- ja kanepituru ühine korraldus - Erandid - Rahvatervise kaitse - Liikmesriigi õigusaktid, millega piiratakse kanepi tootmist ja turustamist nii, et lubatud on toota ja turustada üksnes kiudusid ja seemneid - Kannabidiool (CBD))

(2021/C 28/02)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel d’Aix-En-Provence

Põhikohtuasja menetluse pool

BS, CA

Menetluses osalesid: Ministère public, Conseil national de l’ordre des pharmaciens

Resolutsioon

ELTL artikleid 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad teises liikmesriigis seaduslikult toodetud kannabidiooli (CBD) turustamise, kui see on ekstraheeritud kogu Cannabis sativa taimest, mitte ainult kiududest ja seemnetest, välja arvatud juhul, kui need õigusnormid on rahvatervise kaitse eesmärgi saavutamiseks sobivad ega lähe kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, tuleb tõlgendada nii, et need ei ole selliste õigusnormide suhtes kohaldatavad.

(1) ELT C 4, 7.1.2019.
1.

Kuna Itaalia Vabariik on süstemaatiliselt ja püsivalt ületanud PM10 piirtasemeid ja teeb seda jätkuvalt — päevase piirtaseme osas — alates aastast 2008 ja kuni aastani 2017 (kaasa arvatud) järgmistes piirkondades: IT1212 (Valle del Sacco); IT1507 (endine piirkond IT1501, taastatav piirkond – Napoli ja Caserta); IT0892 (Emilia Romagna, Pianura Ovest (läänepoolne tasandik)); IT0893 (Emilia Romagna, Pianura Est (idapoolne tasandik)); IT0306 (Milano linnastu); IT0307 (Bergamo linnastu); IT0308 (Brescia linnastu); IT0309 (Lombardia, tiheasustusega tasandik A); IT0310 (Lombardia, tiheasustusega tasandik B); IT0312 (Lombardia, org D); IT0119 (Piemonte tasandik); IT0120 (Piemonte kõrgustik); — alates aastast 2008 ja kuni aastani 2016 (kaasa arvatud) piirkonnas IT1215 (Rooma linnastu); — alates aastast 2009 ja kuni aastani 2017 (kaasa arvatud) järgmistes piirkondades: IT0508 ja IT0509 (endine piirkond IT0501, Veneetsia-Treviso linnastu); IT0510 (endine piirkond IT0502, Padova linnastu); IT0511 (endine piirkond IT0503, Vicenza linnastu), IT0512 (endine piirkond IT0504, Verona linnastu); IT0513 ja IT0514 (endine piirkond IT0505; piirkond A1 – Veneetsia provints); — aastatel 2008–2013 ja seejärel uuesti aastast 2015 kuni aastani 2017 piirkonnas IT0907 (Prato-Pistoia piirkond); — aastatel 2008–2012 ja seejärel uuesti aastast 2014 kuni aastani 2017 piirkondades IT0909 (Valdarno Pisano ja Piana Lucchese piirkond) ja IT0118 (Torino linnastu); — aastatel 2008–2009 ning aastatel 2011–2017 piirkondades IT1008 (Conca Ternana piirkond) ja IT1508 (endine piirkond IT1504, Benevento künklik rannikupiirkond); — aastal 2008 ja aastatel 2011–2017 piirkonnas IT1613 (Apuulia – tööstuspiirkond) ning aastatel 2008–2012, 2014 ja 2016 piirkonnas IT1911 (Palermo linnastu); ning — aastase piirtaseme osas järgmistes piirkondades: IT1212 (Sacco org) alates aastast 2008 kuni aastani 2016 (kaasa arvatud); IT0508 ja IT0509 (endine piirkond IT0501, Veneetsia-Treviso linnastu) aastatel 2009, 2011 ja 2015; IT0511 (endine piirkond IT0503, Vicenza linnastu) aastatel 2011, 2012 ja 2015; IT0306 (Milano linnastu) aastatel 2008–2013 ja 2015, IT0308 (Brescia linnastu), IT0309 (Lombardia, tiheasustusega tasandik A) ja IT0310 (Lombardia, tiheasustusega tasandik B) aastatel 2008–2013, 2015 ja 2017; IT0118 (Torino linnastu) aastatel 2008–2012, 2015 ja 2017, siis on Itaalia Vabariik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/50/EÜ välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta artiklist 13 koostoimes XI lisaga tulenevaid kohustusi, ning kuna Itaalia Vabariik ei ole alates 11. juunist 2010 võtnud vajalikke meetmeid, et tagada kõigis neis piirkondades PM10 piirtasemete järgimine, siis on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2008/50 artikli 23 lõikest 1 eraldi võetuna ja koostoimes XV lisa A jaoga ning eelkõige nimetatud direktiivi artikli 23 lõike 1 teises lõigus sätestatud kohustust näha õhukvaliteedi kavades ette asjakohased meetmed nii, et piirtasemete ületamise ajavahemik jääks võimalikult lühikeseks.
2.

Määruse nr 2100/94 artiklit 96 tuleb tõlgendada nii, et aegunud on üksnes selle määruse artiklites 94 ja 95 osutatud nõuded, mis puudutavad kaitstud sordi kõiki rikkumisi ja mis on esiteks esitatud rohkem kui kolm aastat pärast seda, kui ühenduse sordikaitse on lõpuks antud, ja teiseks, kui omanik on toiminguid kui kogumit moodustava iga rikkumistoimingu olemasolust ja nende rikkuja isikust teada saanud.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 9. septembri 2021. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Austria) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM versus Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

(Kohtuasi C-605/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Väärtpaberid, mis on lubatud kauplemisele liikmesriigis asuvale või seal toimivale reguleeritud turule - Läbipaistvuse nõuded - „Kooskõlastatult tegutsevate isikute“ poolt „olulise osaluse“ omandamisest teatamine - Direktiiv 2004/109/EÜ - Artikli 3 lõike 1a neljas lõik - Mõiste „rangemad nõuded“ - Direktiiv 2004/25/EÜ - „Järelevalve“ selle direktiivi artikli 4 alusel määratud asutuse poolt)

(2021/C 462/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM

Kostja: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiiviga 2013/50/EL) artikli 3 lõike 1a neljanda lõigu punkti iii tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega kehtestatakse aktsionäridele või direktiivi 2004/109 (muudetud direktiiviga 2013/50) artiklites 10 või 13 nimetatud füüsilistele või juriidilistele isikutele selle neljanda lõigu mõttes rangemad olulisest osalusest teatamise nõuded kui need, mida direktiiv 2004/109 (muudetud direktiiviga 2013/50) ette näeb ja mis tulenevad eelkõige ülevõtmispakkumisi reguleerivatest õigus- või haldusnormidest, ilma et liikmesriigi asutusele oleks antud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/25/EÜ ülevõtmispakkumiste kohta artikli 4 kohast pädevust tagada nende nõuete järgimine.

(1) ELT C 445, 10.12.2018.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 9. septembri 2021. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Austria) – FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP versus Übernahmekommission

(Kohtuasi C-546/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Äriühinguõigus - Ülevõtmispakkumised - Direktiiv 2004/25/EÜ - Artikkel 5 - Kohustuslik pakkumine - Artikkel 4 - Järelevalveasutus - Lõplik otsus, millega tuvastati ülevõtmispakkumise tegemise kohustuse rikkumine - Selle otsuse siduv mõju sama asutuse poolt hiljem algatatud halduskaristuse määramise menetluses - Liidu õiguse tõhususe põhimõte - Liidu õiguse üldpõhimõtted - Kaitseõigused - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 47 ja 48 - Vaikimisõigus - Süütuse presumptsioon - Sõltumatusse ja erapooletusse kohtusse pöördumise õigus)

(2021/C 462/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

Kostja: Übernahmekommission

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/25/EÜ ülevõtmispakkumiste kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiviga 2014/59/EL) artikleid 4 ja 17, võttes arvesse liidu õigusega tagatud kaitseõigusi, eriti õigust olla ära kuulatud, ja harta artikleid 47 ja 48, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi praktika, mille kohaselt on selle direktiivi sätete rikkumise tuvastanud lõplikuks muutunud otsusel siduv mõju hilisemas selle direktiivi sätete rikkumise eest karistusõiguslikku laadi halduskaristuse määramise menetluses, juhul kui selle menetluse pooled ei saanud eelneva selle rikkumise tuvastamise menetluse käigus täielikult kasutada oma kaitseõigusi, eriti õigust olla ära kuulatud, ega tugineda vaikimisõigusele ja süütuse presumptsioonile faktiliste asjaolude osas, mida kasutatakse hiljem süüdistuse põhjendamiseks, või ei saa kasutada õigust tõhusale õiguskaitsevahendile, vaidlustades niisuguse otsuse kohtus, kes on pädev lahendama nii faktilisi kui ka õiguslikke küsimusi.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
2.

Direktiivi 2000/78 artikli 2 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kaudselt usutunnistusel või veendumustel põhinev erinev kohtlemine, mis tuleneb ettevõtte sise-eeskirjast, mis keelab töötajatel kanda töökohas poliitilisi, maailmavaatelisi või usulisi veendumusi väljendavaid mis tahes nähtavaid tunnuseid, võib olla põhjendatud tööandja sooviga järgida oma suhetes klientide või kasutajatega poliitilise, maailmavaatelise ja usulise neutraalsuse poliitikat, tingimusel et esiteks vastab see poliitika tööandja tegelikule vajadusele, mida ta peab tõendama, arvestades eelkõige klientide või kasutajate õiguspärase ootusega ning ebasoodsate tagajärgedega, mis tööandjale sellise poliitika puudumise korral tekiksid, võttes arvesse tema tegevuse laadi või konteksti, milles see toimub, teiseks on erinev kohtlemine sobiv tagamaks neutraalsuse poliitika õige kohaldamine, mis eeldab, et seda poliitikat tõesti järgitakse järjepidevalt ja süstemaatiliselt, ning kolmandaks piirdub keeld sellega, mis on tingimata vajalik nende ebasoodsate tagajärgede tegeliku ulatuse ja raskuse seisukohast, mida tööandja püüab sellise keeluga vältida.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et isik, kes haldab videojagamisplatvormi või failide majutus- ja jagamisplatvormi, kus kasutajad saavad kaitstud sisu ebaseaduslikult üldsusele kättesaadavaks teha, ei tegele sisu „üldsusele edastamisega“ nimetatud sätte tähenduses, välja arvatud juhul, kui ta lisaks pelgalt platvormi kättesaadavaks tegemisele aitab kaasa sellele, et üldsus pääseks niisugusele sisule autoriõigust rikkudes ligi. Nii on see eelkõige siis, kui haldaja on konkreetselt teadlik kaitstud sisu ebaseaduslikult kättesaadavaks tegemisest tema platvormil, ja ta hoidub seda kiiresti kustutamast või sellele juurdepääsu tõkestamast, kui haldaja küll teab või peaks teadma, et üldiselt teevad tema platvormi kasutajad kaitstud sisu platvormi kaudu ebaseaduslikult üldsusele kättesaadavaks, kuid hoidub rakendamast sobivaid tehnilisi meetmeid, mida võib oodata tema olukorras tavapäraselt hoolsalt ettevõtjalt, et usutavalt ja tõhusalt võidelda autoriõiguse rikkumiste vastu sellel platvormil, või ka siis, kui haldaja osaleb ebaseaduslikult üldsusele edastatava kaitstud sisu valimisel, pakub oma platvormil spetsiaalselt sellise sisu ebaseaduslikuks jagamiseks mõeldud vahendeid või teadlikult soodustab sellist jagamist, millest võib tunnistust anda asjaolu, et haldaja on kasutusele võtnud majandusliku mudeli, mis õhutab tema platvormi kasutajaid kaitstud sisu platvormil ebaseaduslikult üldsusele edastama.
—

ei ole alates 11. juunist 2010 võtnud vajalikke meetmeid, et tagada NO2 piirtasemete järgimine kõigis nimetatud piirkondades, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud talle direktiivi 2008/50 artikli 23 lõikest 1 eraldi võetuna ja koostoimes selle direktiivi XV lisa A osaga, ning eelkõige selle direktiivi artikli 23 lõike 1 teises lõigus sätestatud kohustust võtta meetmeid nii, et välisõhu kvaliteedi kavades oleks ette nähtud vajalikud meetmed, et piirtasemete ületamise ajavahemik jääks võimalikult lühikeseks.
C 289/3

ET

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. juuni 2021. aasta otsus – The Yokohama Rubber Co. Ltd versus Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P), Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) versus Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)

(Liidetud kohtuasjad C-818/18 P ja C-6/19 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Euroopa Liidu kaubamärk - Absoluutsed registreerimisest keeldumise või kehtetuks tunnistamise põhjused - Tähis, mis koosneb kauba kujust, mis on vajalik teatud tehnilise tulemuse saavutamiseks - Määrus (EÜ) nr 40/94 - Artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktid ii - Tähis, mis koosneb kauba kujust, mis ei kujuta märkimisväärset osa kaubast)

(2021/C 289/04)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

(Kohtuasi C-818/18 P)

Apellant: The Yokohama Rubber Co. Ltd (esindajad: avvocatti D. Martucci ja F. Boscariol de Roberto)

Teised menetlusosalised: Pirelli Tyre SpA (esindajad: Rechtsanwälte T. M. Müller ja F. Togo), Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: J. Ivanauskas)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (esindaja: Rechtsanwalt M. Viefhues)

(Kohtuasi C-6/19 P)

Apellant: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: J. Ivanauskas)

Teised menetlusosalised: Pirelli Tyre SpA (esindajad: Rechtsanwälte T. M. Müller ja F. Togo), The Yokohama Rubber Co. Ltd (esindajad: avvocatti D. Martucci ja F. Boscariol de Roberto)

Kostja toetuseks menetlusse astujad: European Association of Trade Mark Owners (Marques) (esindaja: Rechtsanwalt M. Viefhues)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebused kohtuasjades C 818/18 P ja C-6/19 P rahuldamata.

2. Jätta The Yokohama Rubber Co. Ltd ja Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonimenetlusega asjades C 818/18-P ja C-6/19 P seotud kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt võrdsetes osades välja Pirelli Tyre SpA kantud kohtukulud nendes menetlustes.

3. Jätta European Association of Trade Mark Ownersi (Marques) kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 148, 29.4.2019.
Euroopa Kohtu (viies koda) 15. aprilli 2021. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio eelotsusetaotlus – Itaalia) – Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) jt (C-798/18), Athesia Energy Srl jt (C-799/18) versus Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Liidetud kohtuasjad C-798/18 ja C-799/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Keskkond - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 16 ja 17 - Õiguskindluse põhimõte ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõte - Energiaharta leping - Artikkel 10 - Kohaldatavus - Direktiiv 2009/28/EÜ - Artikli 3 lõike 3 punkt a - Taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamine - Elektrienergia tootmine fotogalvaaniliste päikeseenergiaseadmetega - Toetuskava muutmine)

(2021/C 217/02)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) jt (C-798/18), Athesia Energy Srl jt (C-799/18)

Vastustajad: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

menetluses osalesid: Elettricità Futura Unione delle imprese elettriche italiane, Confederazione generale dell’agricoltura italiana – Confagricoltura

Resolutsioon

Kui kontrollist, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kõiki asjasse puutuvaid asjaolusid arvesse võttes tegema, ei tulene teisiti, tuleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta artikli 3 lõike 3 punkti a ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 16 ja 17 koostoimes õiguskindluse põhimõtte ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et niisuguse toetuse makseid, mis on mõeldud elektrienergia tootmiseks fotogalvaaniliste päikeseenergiaseadmetega ja mis on varem määratud haldusotsustega ning kinnitatud seadmete käitajate ja riigi äriühingu vahel sõlmitud ad hoc-lepingutega, vähendatakse või nende maksmine lükatakse edasi – niisugune vastuolu puudub tingimusel, et kõne all on maksed, mis on juba ette nähtud, ent ei kuulu veel tasumisele.

(1) ELT C 122, 1.4.2019.
2.

Direktiivi 94/19 (muudetud direktiiviga 2009/14) artikli 1 lõike 3 punkti i, artikli 7 lõike 6 ja artikli 10 lõike 1 sätteid nende koostoimes tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid või lepingutingimus, mille kohaselt hoius krediidiasutuses, kelle maksed on peatatud, muutub sissenõutavaks alles pärast krediidiasutuse tegevusloa kehtetuks tunnistamist pädeva asutuse poolt ja tingimusel, et hoiustaja on selgelt selle hoiuse tagastamist nõudnud. Liidu õiguse esimuse põhimõtte kohaselt on liikmesriigi iga kohus, kellele on esitatud nõue hüvitada kahju, mis väidetavalt on tekkinud hoiuse tagatud summa tagastamise tõttu pärast selle direktiivi (muudetud direktiiviga 2009/14) artikli 10 lõikes 1 ette nähtud tähtaja möödumist, kohustatud jätma need riigisisesed õigusnormid või lepingutingimuse kaebuse lahendamiseks kohaldamata.
1)

Kuna Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik on süstemaatiliselt ja püsivalt ületanud NO2 aastaseid piirtasemeid alates 1. jaanuarist 2010 kuni aastani 2017 (kaasa arvatud) Ühendkuningriigi 16 piirkonnas, nimelt piirkondades UK0001 (Greater London Urban Area); UK0002 (West Midlands Urban Area); UK0003 (Greater Manchester Urban Area); UK 0004 (West Yorkshire Urban Area); UK 0013 (Teesside Urban Area); UK0014 (The Potteries); UK0018 (Kingston upon Hull); UK0019 (Southampton Urban Area); UK0024 (Glasgow Urban Area); UK0029 (Eastern); UK0031 (South East); UK0032 (East Midlands); UK0033 (North West & Merseyside); UK0034 (Yorkshire & Humberside); UK0035 (West Midlands) ja UK0036 (North East), ning NO2 tunnist piirtaset piirkonnas UK0001 (Greater London Urban Area), siis on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik rikkunud oma kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/50/EÜ välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta artikli 13 lõikest 1 koostoimes selle direktiivi XI lisaga ja ei ole alates 11. juunist 2010 võtnud vajalikke meetmeid, et tagada NO2 piirtasemete järgimine kõigis nendes piirkondades, siis on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik rikkunud oma kohustusi, mis tulenevad direktiivi 2008/50/EÜ artikli 23 lõikest 1 eraldi võetuna ja koostoimes selle direktiivi XV lisaga, ning eelkõige selle direktiivi artikli 23 lõike 1 teises lõigus sätestatud kohustust võtta meetmeid nii, et piirtasemete ületamise ajavahemik jääks võimalikult lühikeseks.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 15 lõiget 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis võimaldavad ametiasutustele kuritegude ennetamise, uurimise, avastamise ja kohtus menetlemise eesmärgil juurdepääsu liiklus- või asukohaandmete kogumile, millest võib saada teavet elektroonilise side vahendi kasutaja sideseansside või tema kasutatavate lõppseadmete asukoha kohta ja teha tema eraelu kohta täpseid järeldusi, ilma et see juurdepääs piirduks menetlustega, mille eesmärk on võitlus raske kuritegevuse vastu või avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ärahoidmine, ning seda sõltumata sellest, millise ajavahemiku kohta on andmetele juurdepääsu taotletud, ning sõltumata selle ajavahemiku kohta kättesaadavate andmete hulgast ja liigist.
Kuna riigisiseses õiguskorras on tehtud muudatused, millega esiteks võetakse liikmesriigi kohtult tema pädevus esimese ja viimase astmena lahendada kaebusi, mille on esitanud sellise kohtu nagu Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) kohtuniku ametikohale kandideerijad sellise organi nagu Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) otsuse peale mitte esitada Poola Vabariigi presidendile vastavale ametikohale nimetamiseks nende kandidatuur, vaid teiste kandidaatide oma; millega teiseks nähakse ette, et selliste kaebuste puhul on seadusest tulenevalt lahendi tegemise vajadus ära langenud, kui nende läbivaatamine on veel pooleli, välistades, et nende kaebuste läbivaatamist saab jätkata või neid uuesti esitada; ning millega kolmandaks võetakse seeläbi liikmesriigi kohtult võimalus saada vastus eelotsuse küsimustele, mille ta on esitanud Euroopa Kohtule, siis:

— ELTL artiklit 267 ja ELL artikli 4 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus niisugused muudatused, kui ilmneb – mida peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus kõigi asjasse puutuvate asjaolude põhjal –, et nende muudatuste erimõju on takistada Euroopa Kohut tegemast otsust selliste eelotsuse küsimuste kohta, nagu need, mille on talle esitanud see kohus, ning välistada võimalus, et liikmesriigi kohus saaks tulevikus analoogseid küsimusi uuesti esitada;

— ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et selle sättega on vastuolus niisugused muudatused, kui ilmneb – mida peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus kõigi asjasse puutuvate asjaolude põhjal –, et need muudatused võivad õigussubjektidel tekitada põhjendatud kahtlusi selle suhtes, kas Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) otsuste alusel Poola Vabariigi presidendi poolt ametisse nimetatud kohtunikud on väljaspool väliste tegurite, eelkõige seadusandliku ja täidesaatva võimu otsese või kaudse mõju haardeulatust, ja kas nad on vastanduvaid huvisid arvestades neutraalsed, ning seega viia selleni, et kõnealused kohtunikud ei tundu enam sõltumatud või erapooletud, mis võib nõrgendada usaldust, mida kohtud peavad õigussubjektidele demokraatlikus ühiskonnas ja õigusriigis sisendama.

Kui tuvastatakse nimetatud artiklite rikkumine, siis tuleb liidu õiguse esimuse põhimõtet tõlgendada nii, et see kehtestab eelotsusetaotluse esitanud kohtule kohustuse jätta kohaldamata kõnealused muudatused, olgu need siis seadusandlikud või põhiseadusest tulenevad, ning järelikult jätkuvalt kasutada pädevust lahendada need kohtuasjad, mis talle esitati enne nende muudatuste tegemist.
1.

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisas toodud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 1 ja klausli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et seal sisalduv väljend „järjestikused tähtajalised töölepingud“ hõlmab ka kohalike omavalitsuste puhastusteenuste sektori töötajate tähtajaliste töölepingute automaatset pikenemist kooskõlas riigisisestes õigusnormides sõnaselgelt ettenähtuga, ja olenemata sellest, et ei järgitud kirjalikku vormi, mis on järjestikuste lepingute sõlmimisel üldjuhul ette nähtud.