ET Euroopa Liidu Teataja C 71/10

Ballast Nedam NV 21. detsembril 2012 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 27. septembri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-361/06: Ballast Nedam versus komisjon

(Kohtuasi C-612/12 P)

2013/C 71/16

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Apellant: Ballast Nedam NV (esindajad: advokaadid A. R. Bosman ja E. Oude Elferink)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada täielikult või osaliselt Üldkohtu otsus nagu see on sõnastatud vaidlustatud kohtuotsuse resolutsioonis.

— juhul kui apellatsioonkaebus rahuldatakse: — rahuldada täielikult või osaliselt Ballast Nedami esimeses kohtuastmes esitatud nõuded; — mõista mõlema astme kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Ballast Nedam esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks kaks väidet.

Esimeses väites kinnitab Ballast Nedam, et Üldkohus on rikkunud määruse nr 1/2003 (1) artikli 27 lõiget 1, jättes (osaliselt) tühistamata komisjoni (…) otsuse (2) osas, milles selle adressaadiks oli Ballast Nedam. Üldkohus jättis arvesse võtmata asjaolu, et antud asjas ei vastanud 18. oktoobri 2004. aasta vastuväiteteatis liidu õiguses kehtestatud nõuetele.

Selle argumendi põhjendamiseks väidab Ballast Nedam esiteks, et Üldkohus küll tunnistas vaidlustatud kohtuotsuses, et vastuväiteteatis ei olnud ühes olulises küsimuses selge, kuid ei järeldanud sellest, et komisjon ei ole taganud kaitseõigusi.

Teiseks, Ballast Nedam kritiseerib Üldkohtu hinnangut, mille kohaselt esitas komisjon vastuväiteteatises piisavaid tõendeid, et mõista, millistele faktidele ja asjaoludele ta rikkumise olemasolu väite põhjendamiseks tugines, ning täpsustas ühemõtteliselt need juriidilised isikud, kellele võidakse trahve määrata. Ballast Nedamit puudutavas osas tugineb see hinnang neid nõudeid puudutava Euroopa Kohtu praktika ebaõigele tõlgendusele, millele vastuväiteteatise sisu peab vastama. See, et vastuväiteteatises ei tehta kindlaks tütarettevõtjat, kelle toime pandud rikkumine Ballast Nedamile süüks pandi, on selles küsimuses oluline.

Kolmandaks, Ballast Nedam heidab Üldkohtule ette seda, et viimane asus seisukohale, et Ballast Nedamile ei saanud vastuväiteteatise alusel olla teadmata, et ta võis olla Ballast Nedam Grond en Wegen BV (edaspidi „BN Grond en Wegen”) emaettevõtjana komisjoni lõpliku otsuse adressaadiks. Selliselt toimides eiras Üldkohus muu hulgas Euroopa Kohtu selle praktika ulatust, mille kohaselt tuleb vastuväiteteatistes märkida, millises rollis ettevõtjale väidetavaid asjaolusid ette heidetakse.

Neljandaks, selle kontrollimisel, kas komisjon tagas kaitseõigused, võttis Üldkohus vääralt arvesse Ballast Nedami väidetavat vastust vastuväiteteatise sisu suhtes.

Teises väites kinnitab Ballast Nedam, et Üldkohus on rikkunud liidu õigust, kohaldades vääralt aluspõhimõtteid, mis reguleerivad konkurentsiõiguse rikkumise süükspanemist emaettevõtjatele. Ballast Nedam leiab, et Üldkohus rikkus õigusnormi, otsustades, et komisjon võis talle omistada vastutuse EÜ artikli 81 rikkumise eest, ilma seda rikkumist tuvastamata.

Teise väite põhjendamiseks märgib Ballast Nedam kõigepealt, et 24. märtsi 2011. aasta otsuses kohtuasjas T-382/06: Tomkins vs. komisjon (EKL 2011, lk II-1157), otsustas Üldkohus, et emaettevõtja vastutus ei tohi ületada selle tütarettevõtja vastutust, kellele rikkumine süüks pandi. Ballast Nedami arvates tuleneb sellest, et rikkumist ei saa emaettevõtjale süüks panna, kui komisjon ei ole seda tuvastanud.

Ballast Nedam väidab sellega seoses, et kaalutlusõigus, mis on komisjonil selle otsustamiseks, millised on need ettevõtja üksused, keda ta konkurentsiõiguse rikkumise eest vastutavaks peab, ei ole nii ulatuslik, et võimaldaks tal emaettevõtjat pidada vastutavaks rikkumise eest, mida ei ole tuvastatud.

Teiseks, Ballast Nedam heidab Üldkohtule ette seda, et viimane võttis arvesse asjaolu, et Ballast Nedam ei lükanud ümber eeldust, et ta avaldas BN Grond en Wegeni tegevusele turul otsustavat mõju. See asjaolu on tihedalt seotud kaitseõiguste rikkumisega ning lisaks on see õiguslikult asjassepuutumatu.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(2) Komisjoni 13. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4090 (lõplik), mis käsitleb (EÜ) artikli 81 alusel algatatud menetlust (Juhtum nr COMP/F/38.456 — Bituumen (NL)).