ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/31

23. jaanuar 2008 esitatud hagi — Quantum versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Quantum Corporation (Quantum CORPORATION)

(Kohtuasi T-31/08)

(2008/C 92/65)

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: Quantum Corp. (San Jose, Ühendriigid) (esindaja: J. Barry)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Quantum Corporation Ltd (Lefkosia, Küpros)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 17. oktoobri 2007. aasta otsus (asi R 1271/2006-1);

— tunnistada apellatsioon R 1271/2006-1 vastuvõetavaks;

— tunnistada vastulause B 936 288 vastuvõetavaks ja jätkata menetlust;

— mõista Quantumi kohtukulud nii käesolevas menetluses kui ühtlustamisametis toimuvas menetluses välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Quantum Corporation Limited

Asjaomane ühenduse kaubamärk: ühenduse kujutismärk, mis koosneb tähisest „Q”, mis sisaldab sõnu „QUANTUM CORPORATION”, kaupadele ja teenustele klassides 35, 36 ja 42 — taotlus nr 3 773 355

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Siseriiklikud ja ühenduse sõnamärgid „QUANTUM” kaupadele ja teenustele klassis 9 ja ühenduse kujutismärk „Q” kaupadele ja teenustele klassides 9 ja 42.

Vastulausete osakonna otsus: Tunnistada vastulause vastuvõetamatuks.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Hageja leiab, et vaidlustatud otsus tugineb ebaõigetele asjaoludele, kuna ta ei arvestanud vastulause esitamise eeskirjade olemasolu ja olemusega. Peale selle väidab hageja, et vaidlustatud otsusega rikuti tema õiguspärast ootust, et vastulause esitamise eeskirjades kajastuv praktika on faktiliselt õige, kuna sellele võisid tugineda ka teised võimalikud vastulausete esitajad. Lisaks väidab hageja, et tal oli õiguspärane ootus eeskirjade järgimisele ja et talle saadetakse „kiri 208”, milles temalt nõutakse oma seisukohtade tõlke esitamist, et vastata vorminõuetele. Viimasena väidab hageja, et ühtlustamisamet peab vastavalt nõukogu määruse nr 40/94 artiklile 114 kandma vastutust seoses oma võimetusega koostada kaasajastatud ja täpsed eeskirjad.
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/34

22. jaanuaril 2008 esitatud hagi — Evropaïki Dynamiki versus komisjon

(Kohtuasi T-39/08)

(2008/C 92/69)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat N. Korogiannakis)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni otsus, millega hageja pakkumist ei hinnatud edukaks ning otsustati sõlmida hankeleping teise pakkujaga;

— mõista komisjonilt välja hüvitis hagejale hankemenetluse tõttu tekkinud kahju eest summas 441 564,50 eurot;

— mõista komisjonilt välja hageja õigusabi- ja muud kulud ning hagi esitamisega seotud kulud, isegi kui hagi rahuldamata jäetakse;

— mõista komisjonilt välja hageja õigusabi- ja muud kulud ning hagi esitamisega seotud kulud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitas pakkumise vastuseks komisjoni internetiportaali eLearning (elearningeuropa.info) majutus-, vääristus-, propageerimis- ja hooldusteenuse osutamiseks korraldatud avatud hankemenetluses (ELT 2007/S 87-105977) esitatud kostja kutsele. Hageja vaidlustab kostja 12. novembri 2007. aasta otsuse lükata hageja pakkumine tagasi ja sõlmida hankeleping teise pakkujaga. Veel taotleb hageja hüvitist hankemenetluse tõttu tekkinud väidetava kahju eest.

Hagi toetuseks väidab hageja, et kostja tegi ilmse hindamisvea ning ei esitanud põhjendusi vastavalt EÜ artiklile 253. Veel väidab hageja, et kostja ajas hindamiskriteeriumid segi lepingu sõlmimise kriteeriumidega ja kasutas hindamiskriteeriumeid, mida ei avaldatud pakkujatele enne pakkumiste esitamise tähtaja lõppu. Viimaseks väidab hageja, et kostja rikkus mittediskrimineerimise põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/41

13. veebruaril 2008 esitatud hagi — Hispaania versus komisjon

(Kohtuasi T-65/08)

(2008/C 92/82)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Hispaania Kuningriik (esindaja: N. Díaz Abad)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 5. detsembri 2007. aasta otsus nõukogu määruse nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumise üle artikli 21 järgse menetluse kohta (juhtum nr COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) ja

— mõista kohtukulud välja kostjaks olevalt institutsioonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni 5. detsembri 2007. aasta otsuse K(2007) 5913 lõplik nõukogu määruse nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumise üle (1) artikli 21 järgse menetluse kohta (juhtum nr COMP/M.4685 Enel/Acciona/Endesa) vastu. Vaidlustatud otsuses sedastas komisjon, et hageja oli rikkunud määruse nr 139/2004 artiklit 21, kuna ta seadis Eneli ja Acciona poolt ühiskontrolli omandamiseks Endesa üle rea tingimusi, arvestades et need tingimused on vastuolus EÜ artiklitega 28, 43 ja 56 ja seetõttu sekkuvad nõuetevastaselt komisjoni ainupädevusse otsustada ühenduse seisukohalt oluliste koondumise üle. Lisaks oli kostja kohustanud hagejat tühistama tingimusi, mida loeti ühenduse õigust rikkuvaks.

Oma väidete toetuseks viitab hageja esiteks sellele, et komisjonil ei ole pädevust võtta vastu vaidlustatud otsust määruse nr 139/2004 artikli 21 järgses menetluses. Hageja leiab, et kui komisjoni arvates on liikmesriik rikkunud määruse nr 139/2004 artiklit 21, siis peab ta algatama EÜ artikli 226 järgse rikkumismenetluse.

Teiseks viitab hageja sellele, et vaidlustatud otsust on ebapiisavalt põhjendatud, kuna komisjon ei uurinud avaliku julgeoleku põhjendusi, millele Hispaania valitsus tugines määruse nr 139/2004 artikli 21 lõike 4 alusel, et võtta vastu meetmed seoses Eneli ja Acciona avaliku pakkumisega Endesa ostmiseks.

Lõpuks heidab hageja komisjonile ette määruse nr 139/2004 artikli 21 lõike 4 rikkumist, kuna Hispaania ametiasutused ei olnud kohustatud edastama komisjonile tingimusi, mis oli kehtestatud Eneli ja Acciona avalikule pakkumisele Endesa ostmiseks, sest need tingimused on sätestatud lähtuvalt õigustatud huvist, nagu on avalik julgeolek.

(1) Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumise üle (ELT L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40).
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/36

29. jaanuaril 2008 esitatud hagi — Transportes Evarista Molina versus komisjon

(Kohtuasi T-45/08)

(2008/C 92/73)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Transportes Evarista Molina, S.A. (Santa María del Águila, Hispaania) (esindajad: advokaadid A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra ja M. C. Flores Hernández)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 12. aprilli 2006. aasta otsus EÜ asutamislepingu artiklile 81 vastava menetluse kohta, juhtum COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP, ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud komisjoni 12. aprilli 2006. aasta otsuse peale, millega kostja institutsioon nõustus REPSOL CPP poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) artikli 9 lõikes 1 sätestatule pakutud kohustustega.

See otsus võeti vastu menetluse raames, mis algatati REPSOL CPP taotluse alusel väljastada sekkumatustõend või — selle väljastamata jätmisel — kohaldada üksikerandit seoses tüüpkokkulepete ja/või -lepingutega, mille alusel REPSOL CPP korraldas Hispaanias teenindusjaamades mootorsõidukite mootorikütuse turustamist.

Kohustuste ettepanekus, millega komisjon nõustus, võttis REPSOL CPP muuhulgas kohustuse suurendada teenindusjaamade arvu, mis võiksid igal aastal tarnijat vahetada; selle nimel kohustus ta pakkuma kasutusvalduse või hoonestusõigusega koormatud teenindusjaamade omanikele/käitajatele võimalust osta tagasi kasutusvalduse või hoonestusõiguse asjaõigus, ehkki viimased peavad selleks vastama teatud tingimustele.

Hageja — REPSO CPP-ga tarnelepingu sõlminud teenindusjaama omanik-käitaja — väidab, et alates 19. novembrist 2007, mil teatati tema lisamisest sõltumatust audiitorist kolmanda poole poolt REPSOL CPP kohustuste I lisasse, puudutab vaidlustatud otsus teda otseselt ja isiklikult.

Oma nõuete toetuseks heidab hageja komisjonile esiteks ette määruse nr 1/2003 artikli 9 rikkumist. Eelkõige väidab hageja, et komisjon nõustus vaatamata sellele, et ta oli teadlik konkurentsieeskirjade ajalisi piire käsitlevate sätete kohase tõlgendusega, REPSOL CPP pakutud kohustustega eirates ja rikkudes määruse nr 1/2003 artikli 9 eesmärki. Lisaks sellele väidab hageja selles osas, et vaidlustatud otsusega rikutakse määruse nr 1/2003 artiklit 9 ja proportsionaalsuse põhimõtet arvestades, et kohustused, millega komisjon nõustus, ei olnud tõhusad andmaks sobivat vastust institutsiooni enda väljendatud kahtlustele.

Teiseks viitab hageja põhimõtte rikkumisele, mille kohaselt õigussubjekt ei tohi saada kasu oma õigusvastastest tegudest ega õiglase aluseta rikastuda.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
1)

komisjon rikkus õigusnormi, leides, et maksed mootori asendamiseks või uuendamiseks, mis ei mõjutanud kalalaevade kogumahutavust ega mootorivõimsust, „mõjutavad mahutavuse ja mootorivõimsuse kaudu püügimahtu” määruse (EÜ) nr 2792/1999 (1) artikli 9 lõike 1 punkti c alapunkti i tähenduses ja on seega ühisturuga kokkusobimatu;
—

apellatsioonikoda nõudis iga asjaomase liikmesriigi suhtes tõendeid, et kaubamärk on omandanud seal eristusvõime ega lähtunud sellest, kas kaubamärk on omandanud šokolaadibatoonide osas ühisturu olulises ulatuses eristusvõime;
—

või teise võimalusena tühistada otsus osas, milles: a) sedastatakse, et Itaalia rakendas õigusvastaselt riigiabi ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche kasuks rikkudes seeläbi EÜ asutamislepingu artikli 88 lõiget 3; b) sedastatakse, et ThyssenKrupp'ilt, Cementir'ilt ja Nuova Terni Industrie Chimiche'lt tuleb tagasi nõuda teatud summad; ja sellest tulenevalt c) kohustatakse Itaaliat nõudma nimetatud summad koos intressidega viivitamata tagasi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/42

12. veebruar 2008 esitatud hagi — Poola Vabariik versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-69/08)

(2008/C 92/83)

Kohtumenetluse keel: poola

Pooled

Hageja: Poola Vabariik (esindaja: M. Dowgielewicz)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 12. oktoobri 2007. aasta otsus 2008/62/EÜ (teatavaks tehtud numbri K(2007) 4697 all) Poola geneetiliselt muundatud organismide seaduse eelnõu artiklite 111 ja 172 kohta, millest Poola Vabariik on teatanud vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 95 lõikele 5 kui eranditest Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta (1);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada komisjoni 12. oktoobri 2007. aasta otsuse 2008/62/EÜ, millega lükati tagasi kavandatud siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette erandi direktiivi 2001/18/EÜ (2) sätetest ja millest Poola Vabariik on teatanud vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 95 lõikele 5. Hageja viitab sellele, et vaidlusalune otsus tehti talle komisjoni poolt teatavaks 4. detsembril 2007, st pärast EÜ artikli 95 lõikes 6 sätestatud kuuekuulise tähtaja möödumist, ning hageja leiab, et see tähendab, et alates sellest kuupäevast, mil möödus kuuekuuline tähtaeg, loetakse kõnealused normid selle artikli kohaselt kinnitatuks.

Tähtajast kinnipidamise puhul ei ole oluline asjaolu, et vaidlusalune otsus on tehtud 12. oktoobril 2007. aastal; oluline on ainult vaidlustatud otsusest teatamise hetk.

Hageja esitab oma hagi toetuseks järgmised väited:

— rikutud on EÜ artikli 95 lõiget 6 koosmõjus EÜ artikli 254 lõikega 3;

— rikutud on olulist vorminõuet, nimelt kohustust teatada adressaadile seaduses ettenähtud tähtaja jooksul otsusest ja võimaldada tal seega otsuse sisuga tutvuda;

— rikutud on õiguskindluse põhimõtet.

(1) ELT L 16, lk 17.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/38

Euroopa Ühenduste Komisjoni 8. veebruaril 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtu 27. novembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas F-122/06: Roodhuijzen vs. komisjon

(Kohtuasi T-58/08 P)

(2008/C 92/77)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: J. Currall ja D. Martin)

Teine menetluspool: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxembourg, Luksemburgi Suurhertsogiriik)

Hageja nõuded

— tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 27. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-122/06: Roodhuijzen vs. komisjon;

— jätta A. P. Roodhuijzeni hagi rahuldamata;

— jätta kõigi poolte kohtukulud käesolevas kohtuastmes ja Esimese Astme Kohtus nende endi kanda.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas apellatsioonkaebuses palub komisjon tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 27. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-122/06: Roodhuijzen vs. komisjon, milles tühistati komisjoni otsus mitte tunnustada hageja vabaabielu Euroopa Ühenduste ühise ravikindlustusskeemi alusel.

Apellatsioonkaebuse toetuseks esitab komisjon kolm tühistamisväidet.

Esimeses väites viitab komisjon sellele, et Avaliku Teenistuse Kohus tegi ultra vires lahendi, rikkudes personalieeskirjade VII lisa artikli 1 lõiget 2 ja mittediskrimineerimispõhimõtet, kuna ta lükkas tagasi hageja sellekohased argumendid ja asendas need enda omadega, ilma et komisjonil oleks antud võimalust nendele vastata, eirates seeläbi komisjoni kaitseõigusi.

Teine väide tuleneb väidetavast õigusnormi rikkumisest mõiste „vabaabielu” tõlgendamisel nagu see sisaldub personalieeskirjade VII lisa artikli 1 lõikes 2, andes ametniku vabaabielupartnerile õiguse olla kaetud ühise ravikindlustusskeemiga.

Kolmas väide, mis esitati teise võimalusena, tuleneb mittediskrimineerimise põhimõtte väärast tõlgendamisest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/37

Euroopa Ühenduste Komisjoni 5. veebruaril 2008 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 22. novembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas F-109/06: Dittert vs. komisjon

(Kohtuasi T-51/08 P)

(2008/C 92/75)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: G. Berscheid ja K. Herrmann)

Teine menetluspool: Daniel Dittert (Luxembourg, Luksemburgi Suurhertsogiriik)

Apellandi nõuded

— Tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 22. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-109/06: Dittert vs. komisjon ja saata asi Avaliku Teenistuse Kohtule uueks läbivaatamiseks;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon palub käesolevas apellatsioonkaebuses tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 22. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-109/06: Dittert vs. komisjon, millega Avaliku Teenistuse Kohus tühistas komisjoni otsuse, millega hagejale anti 2005. aasta ametialase edutamise võimaldamiseks ebapiisav arv eelispunkte, ning otsuse, millega kinnitati 2005. aastal edutatud ametnike nimekiri osas, milles see ei sisalda hageja nime.

Apellatsioonkaebuse toetuseks esitab komisjon tühistamiseks kolm väidet.

Esiteks väidab komisjon, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud personalieeskirjade artiklit 45 osas, milles ta omistas peadirektori sekkumisele punktide andmisel liiga suure tähtsuse, piirates sellega alusetult ametisse nimetava asutuse kaalutluspädevust, olles tuvastanud, et peadirektori mittesekkumine on oluline menetlusnormi rikkumine.

Teiseks väidab komisjon, et Avaliku Teenistuse Kohus riivas personalieeskirjade artikli 45 vastaselt ametisse nimetava asutuse pädevust ning ületas viimasele korralduse andmisega kohtuliku kontrolli pädevust.

Kolmandaks heidab komisjon Avaliku Teenistuse Kohtule ette, et ta ei ole õiguslikult piisavalt motiveerinud järeldust, et edutamiskomitee poolt hagejale teataval arvul eelispunktide andmine ei olnud piisav selleks, et kõrvaldada Avaliku Teenistuse Kohtu hinnangul olulise menetlusnormi rikkumist, millena peadirektori mittesekkumist käsitleti. Komisjon väidab veel, et Avaliku Teenistuse Kohus tugines vaidlustatud kohtuotsuses edutamiskomitee koosoleku protokolli moonutatud andmetele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 92/36

24. jaanuar 2008 esitatud hagi — Shetland Islands Council versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-43/08)

(2008/C 92/72)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Shetland Islands Council (esindajad: E. Whiteford, R. Murray ja R. Thompson)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada otsuse artiklid 3, 4 ja 5;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja on ametiasutus, kes tegi kalandussektorile toetusmakseid kahe üldise abimeetme raames: „Abi kalapüügi- ja kalatöötlemissektorile” ning „Abi kalakasvatussektorile”, mis koosnesid mitmest eri tüüpi abikavast. Komisjon leidis, et abi, mida Ühendkuningriik rakendas kalatehaste moderniseerimiskava alusel, on ühisturuga kokkusobimatu 13. augustil 1997. aastal, 7. jaanuaril 1999. aastal, 25. veebruaril 1999. aastal, 10. detsembril 1999. aastal, 19. jaanuaril 2001. aastal ja 15. detsembril 2004. aastal antud toetuste osas, mis moodustavad kokku 92 007 Suurbritannia naelsterlingit.

Hageja taotleb EÜ artikli 230 alusel komisjoni 13. novembri 2007. aasta otsuse C 38/2006 (ex NN 93/2005), mis käsitleb Ühendkuningriigis rakendatud kalatehaste moderniseerimiskava, osalist tühistamist. Eelkõige taotleb hageja vaidlustatud otsuse artiklite 3, 4 ja 5 tühistamist põhjendusel, et komisjon eksis, kui ta leidis, et abi tagastamine oleks kooskõlas:

1) nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 14 lõikega 1 ja

2) õiguskindluse, õiguspärase ootuse ja võrdse kohtlemise üldiste põhimõtetega.

(1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).
—

on rikutud 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, artikli 14 esimest lõiku ning et vaidlustatud otsusega pandud kohustus nõuda abi tagasi on õigusvastane, kuna see on vastuolus õiguspärase ootuse põhimõttega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 107/27

24. jaanuaril 2008 esitatud hagi — Shetland Islands Council versus komisjon

(Kohtuasi T-44/08)

(2008/C 107/46)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Shetland Islands Council (Lerwick, Ühendkunigriik) (esindajad: barrister E. Whiteford, solicitor R. Murray ja R. Thompson, QC)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada otsuse artikli 1 lõige 2 ning artiklid 3, 4 ja 5;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja on riigiasutus, kes tegi kalandussektorile toetusmakseid kahe üldise abimeetme raames: „Abi kalapüügi- ja kalatöötlemissektorile” ning „Abi kalakasvatussektorile”, mis koosnesid mitmest eri tüüpi abikavast. Üks nendest kavadest oli nn esmakordsete aktsionäride kava („First Time Shareholders Scheme”). Komisjon leidis, et riigiabimeede, mida Ühendkuningriik on selle kava alusel rakendanud, on ühisturuga kokkusobimatu kasutatud kalalaeva aktsiate esmakordseks omandamiseks antud abi osas.

Hageja taotleb komisjoni 13. novembri 2007. aasta otsuse C 39/06 (ex NN 94/05), mis käsitleb Ühendkuningriigi rakendatud kava esmakordsete aktsionäride toetamiseks, osalist tühistamist EÜ artikli 230 alusel. Eelkõige taotleb hageja vaidlustatud otsuse artikli 1 lõike 2 ning artiklite 3, 4 ja 5 tühistamist järgmistel põhjustel:

1) komisjon rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et kogu kasutatud kalalaeva aktsiate esmakordseks omandamiseks antud abi on ühisturuga kokkusobimatu ja tuleb tagastada;

2) komisjon rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et selle abi tagastamine oleks kooskõlas: a) nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 14 lõikega 1 ja b) üldiste õiguskindluse, õiguspärase ootuse kaitse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega.

(1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT 1999, L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).
ET Euroopa Liidu Teataja C 107/28

C. Michaili 18. jaanuaril 2008 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 22. novembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas F-67/05: Michail versus komisjon

(Kohtuasi T-49/08 P)

(2008/C 107/47)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Apellant: Christos Michail (esindaja: advokaat C. Meïdanis)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu otsus kohtuasjas F-67/05 osas, milles jäeti hüvitamata administratsiooni tegevuse ja tegematajätmisega tekitatud moraalne kahju;

— mõista tekitatud moraalse kahju eest välja hüvitis summas 120 000 eurot;

— mõista kohtukulud välja vastavalt seaduses sätestatule.

Väited ja peamised argumendid

Apellant väidab apellatsioonkaebuses, et Avaliku Teenistuse Kohus on teinud ebaõige otsuse tema hagi kohta, milles ta nõudis 2003. aasta karjääriarengu aruande tühistamist ja ametisse nimetava asutuse otsuse tühistamist, millega lükati tagasi kaebused, mis apellant oli personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel esitanud.

Täpsemalt väidab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus jättis vääralt kahju hüvitamata moraalse kahju eest, mis apellandile oli tekitatud põllumajanduse peadirektoraadi (DG AGRI) teenistusse võtmisega pärast finantskontrolli peadirektoraadi likvideerimist, mille haldusalasse ta kuulus. Apellandi arvates on Avaliku Teenistuse Kohus tõendite ebaõige hindamise ja vastuoluliste põhjenduste tõttu ühenduse õigust vääralt kohaldanud.

Lisaks leiab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus on jätnud vääralt konkreetse nõude lahendamata, või teise võimalusena, et Avaliku Teenistuse Kohtu otsus on ebapiisavalt põhjendatud ja järelikult rikub apellandi menetluslikke põhiõigusi ja kujutab endast ühenduse õiguse rikkumist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 107/39

Kris Van Neyghem'i poolt 26. veebruaril 2008 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 13. detsembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas F-73/06: Van Neyghem versus komisjon

(Kohtuasi T-105/08 P)

(2008/C 107/66)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Kris Van Neyghem (Vissenken, Belgia) (esindajad: advokaadid S. Rodrigues ja C. Bernard-Glanz)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks;

— tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 13. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-73/06;

— rahuldada hageja poolt Avaliku Teenistuse Kohtule esitatud nõuded, mis puudutasid tühistamist ja kahju hüvitamist;

— mõista mõlemas kohtuastmes kantud kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub apellatsioonkaebuses tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse, millega jäeti rahuldamata hagi, milles ta oli palunud esiteks tühistada EPSO/A/19/04 avaliku konkursi komisjoni otsuse mitte lubada hagejat selle konkursi suulisele eksamile ning teiseks hüvitada väidetavalt tekkinud varaline ja mittevaraline kahju.

Hageja esitab apellatsioonkaebuse toetuseks väite, mille kohaselt oli moonutatud üht Avaliku Teenistuse Kohtule esitatud tõenditest, täpsemalt kirjaliku eksami koopiat.

Lisaks väidab hageja, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud põhjendamiskohustust seoses sellega, et on kinnitanud, et komisjoni esimees ei ole teinud ilmselget hindamisviga hagejale pandud hinde ja hindamislehele kantud kirjalikus vormis antud hinnangu võrdlemisel.