Kohtuasi C‑23/05

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Luksemburgi Suurhertsogiriik

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 2000/34/EÜ – Töötingimused – Tööaja korraldus – Ettenähtud tähtaja jooksul üle võtmata jätmine

Kohtuotsuse kokkuvõte

Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Kohtueelne menetlus – Märgukiri – Tingimus – Liikmesriigile pandud kohustuse eelnev rikkumine – Selle riigi märkused – Oluline menetlusnõue – Enne direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist saadetud märgukiri selle direktiivi ülevõtmata jätmise kohta – Vastuvõetamatus

(EÜ artikkel 226)

Märgukirja saatmine eeldab asjaomase liikmesriigi kohustuste eelnevat rikkumist. Liikmesriigi võimalus märkuste esitamiseks kujutab endast isegi juhul, kui ta otsustab seda võimalust mitte kasutada, olulist garantiid, mille asutamisleping on ette näinud ning mille järgimine on oluline menetlusnõue, mis peab olema täidetud, et liikmeriigi kohustuste rikkumise tuvastamise menetlus oleks nõuetekohane. Järelikult ei saa märgukirja saata juhul, kui direktiivi ülevõtmise tähtaeg ei ole möödunud.

(vt punkt 7)

EUROOPA KOHTU OTSUS (kuues koda)

27. oktoober 2005( )

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 2000/34/EÜ – Töötingimused – Tööaja korraldus – Ettenähtud tähtajal ülevõtmata jätmine

Kohtuasjas C‑23/05,

mille esemeks on EÜ artikli 226 alusel 25. jaanuaril 2005 esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi,

Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: G. Rozet ja N. Yerrell, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,

hageja,

versus

Luksemburgi Suurhertsogiriik, esindaja: S. Schreiner,

kostja,

EUROOPA KOHUS (kuues koda),

koosseisus: J.-P. Puissochet koja esimehe ülesannetes ning kohtunikud S. von Bahr ja A. Borg Barthet (ettekandja),

kohtujurist: J. Kokott,

kohtusekretär: R. Grass,

arvestades kirjalikku menetlust,

arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,

on teinud järgmise

otsuse

1 Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma hagis Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole võtnud vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/34/EÜ, millega muudetakse tööaja korralduse teatavaid aspekte käsitlevat nõukogu direktiivi 93/104/EÜ, et hõlmata nimetatud direktiivist välja jäetud sektoreid ja tegevusalasid (EÜT L 195, lk 41; ELT eriväljaanne 05/04, lk 27; edaspidi „direktiiv”), ülevõtmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme, või vähemalt ei ole neist teatanud, siis on Luksemburgi Suurhertsogiriik rikkunud direktiivi artikli 2 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.

2 Direktiivi artikli 2 lõikes 1 on täpsustatud, et „[l]iikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. augustil 2003 või tagavad hiljemalt selleks kuupäevaks, et tööturu osapooled on kokkuleppega kehtestanud vajalikud meetmed; liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed, mis võimaldaks neil igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutud tulemused. Koolitusel olevate arstide puhul on see kuupäev 1. august 2004. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile”.

3 Kuna komisjon leidis, et direktiivi ei ole Luksemburgi õigusesse ettenähtud tähtajal üle võetud, algatas ta EÜ artikli 226 esimeses lõigus ette nähtud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse. Olles 6. oktoobril 2003 andnud Luksemburgi Suurhertsogiriigile võimaluse esitada oma seisukoht, esitas komisjon 9. juulil 2004 sellele liikmesriigile põhjendatud arvamuse, kutsudes nimetatud liikmesriiki võtma arvamuse järgmiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest. Kuna Luksemburgi ametiasutuste poolt vastuseks põhjendatud arvamusele esitatud teabest nähtus, et direktiiv ei ole veel üle võetud, otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.

4 Luksemburgi valitsus ei vaidle vastu väitele, et direktiivi ei ole ettenähtud tähtajaks üle võetud. Valitsus kinnitab, et selleks vajalikud meetmed on sellegipoolest juba väljatöötamisel. Ühe direktiivi ülevõtmiseks vajaliku seaduse eelnõu on juba valminud.

5 Kodukorra artikli 92 lõike 2 kohaselt võib Euroopa Kohus igal ajal omal algatusel kaaluda, kas esineb asja läbivaatamist takistavaid asjaolusid.

6 Tuleb meenutada, et direktiivi artikli 2 lõikes 1 on ette nähtud, et liikmesriigid võtavad direktiivi üle hiljemalt 1. augustiks 2003. Seevastu koolitusel olevate arstide osas on tähtaeg 1. august 2004. Märgukiri, mille komisjon Luksemburgi Suurhertsogiriigile saatis, kannab kuupäeva 6. oktoober 2003. Seega ei olnud sel kuupäeval direktiivi ülevõtmise tähtaeg koolitusel olevate arstide osas veel möödunud.

7 Nagu Euroopa Kohus on nentinud, eeldab märgukirja saatmine asjaomase liikmesriigi kohustuste eelnevat rikkumist (vt 13. septembri 2000. aasta määrus kohtuasjas C‑241/97: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2000, lk I‑6611, punkt 18, ja 15. veebruari 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑330/99: komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2001, lk I‑1169, punkt 32). Liikmesriigi võimalus märkuste esitamiseks kujutab endast isegi juhul, kui ta otsustab seda võimalust mitte kasutada, olulist garantiid, mille EÜ asutamisleping on ette näinud ning mille järgimine on oluline menetlusnõue, mis peab olema täidetud, et liikmeriigi kohustuste rikkumise tuvastamise menetlus oleks nõuetekohane. Järelikult ei saa märgukirja saata juhul, kui direktiivi ülevõtmise tähtaeg ei ole möödunud (vt 17. veebruari 1970. aasta otsus kohtuasjas 31/69: komisjon vs. Itaalia, EKL 1970, lk 25, punktid 12–14).

8 Seega ei ole käesoleval juhul tõendatud direktiivi väidetavad rikkumised osas, mis puudutab koolitusel olevaid arste, ning hagi tuleb pidada osaliselt vastuvõetamatuks, ja seda osas, milles see puudutab direktiivi ülevõtmist koolitusel olevate arstide küsimuses.

9 Seevastu nende valdkondade osas, mille suhtes direktiivi kohaldatakse koolitusel olevate arstide suhtes kehtiva erandiga, tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liikmesriigi kohustuste rikkumise esinemist hinnata liikmesriigile põhjendatud arvamusega määratud tähtaja lõppemisel esineva olukorra alusel ning Euroopa Kohus ei saa arvestada hiljem toimunud muutusi (vt eelkõige 30. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑323/01: komisjon vs. Itaalia, EKL 2002, lk I‑4711, punkt 8, ja 2. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑322/00: komisjon vs. Madalmaad, EKL 2003, lk I‑11267, punkt 50).

10 Käesoleval juhul on selge, et direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks nõutud meetmed ei olnud põhjendatud arvamuses ettenähtud tähtaja lõpuks vastu võetud.

11 Neil tingimustel tuleb komisjoni esitatud hagi pidada osaliselt põhjendatuks.

12 Seega tuleb tuvastada, et kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole vastu võtnud vajalikke õigus- ja haldusnorme, välja arvatud need, mis tuleb direktiivi täitmiseks vastu võtta koolitusel olevate arstide osas, siis on liikmesriik rikkunud selle direktiivi artikli 2 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.

Kohtukulud

13 Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Luksemburgi Suurhertsogiriik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:

1. Kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole võtnud vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/34/EÜ, millega muudetakse tööaja korralduse teatavaid aspekte käsitlevat nõukogu direktiivi 93/104/EÜ, et hõlmata nimetatud direktiivist välja jäetud sektoreid ja tegevusalasid, ülevõtmiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme, välja arvatud koolitusel olevaid arste puudutavas osas, siis on Luksemburgi Suurhertsogiriik rikkunud direktiivi artikli 2 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.

2. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

3. Mõista kohtukulud välja Luksemburgi Suurhertsogiriigilt.

Allkirjad