EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

23. jaanuar 2013

Kohtuasi F‑24/11

Nicolas Katrakasas

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Sisekonkursid COM/INT/OLAF/09/AD 8 ja COM/INT/OLAF/09/AD 10 – Pettusevastane võitlus – Suulisele katsele lubamise otsuse uuesti läbivaatamine – Reservnimekirja kandmata jätmise otsuse uuesti läbivaatamine – Konkursiteate õigusvastasuse väide – Diplomite ja töökogemuse tingimused – Anonüümsuse põhimõte – Personalieeskirjade artikli 13 rikkumine – Võimu kuritarvitamine – Kirjaliku katse teema, mis annab eelise ühele kandidaatide kategooriale – Konkursikomisjoni liikme käitumine suulise katse läbiviimisel

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega N. Katrakasas palub sisuliselt tühistada sisekonkursi COM/INT/OLAF/09/AD 8 komisjoni 11. mai 2010. aasta otsuse, millega pärast uuesti läbivaatamist kinnitati konkursikomisjoni 9. märtsi 2010. aasta otsust jätta ta reservnimekirja kandmata.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Konkursi reservnimekirja kandmata jätmise otsuse peale esitatud hagi – Võimalus tugineda nimekirja kandmata jätmise vaidlustamisel konkursiteatest tulenevale eeskirjade eiramisele – Tingimused

(Personalieeskirjad, artikkel 91)

2. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Konkursile lubamise tingimused – Konkursiteates kindlaksmääramine – Kandidaatide töökogemuse hindamine konkursikomisjoni poolt – Kohtulik kontroll – Piirid

(Personalieeskirjad, III lisa artiklid 2 ja 5)

3. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Hindamiskriteeriumide ja nende kaalumise rakendamine – Konkursikomisjoni kaalutlusõigus

(Personalieeskirjad, III lisa)

4. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Kandidaatide sobivuse hindamine – Konkursikomisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid

(Personalieeskirjad, III lisa)

1. Töölevõtmise menetluse käigus võib hageja tugineda selliste varasemate aktide nagu konkursi reservnimekirja kandmata jätmise otsuse peale esitatud hagi korral nendega vahetult seotud varasemate aktide õigusvastasusele. Seega võib Avaliku Teenistuse Kohus analüüsida, arvestades töölevõtmise menetluse erinevate aktide seotust, kas ettevalmistav akt, nagu konkursiteade, mis on vahetult seotud vaidlustatud otsusega, võib olla õigusvastane.

Täpsemalt, kui õigeaegselt vaidlustamata konkursiteate õigusvastasusest tulenev väide puudutab vaidlustatud üksikakti põhjendust, on hagi vastuvõetav. Nimelt ei või konkursi kandidaadilt võtta õigust vaidlustada kõigis neis aspektides, sh konkursiteates määratletud aspektides, ja nimetatud teatega määratud tingimusi kohaldades tema kohta võetud üksikakti põhjendatust osas, milles üksnes see rakendusotsus individualiseerib ta õigusliku seisundi ning võimaldab tal kindlalt teada, kuidas ja mil määral see tema erihuve mõjutab.

Vastupidi, kui vaidlustatud otsuse enda põhjenduse ja õigeaegselt vaidlustamata konkursiteate õigusvastasusest tuleneva väite vahel otsene seos puudub, tuleb see väide tunnistada vastuvõetamatuks, kohaldades hagi esitamise tähtaegu puudutavaid avalikust huvist tulenevaid õigusnorme, millest ei saa seda tüüpi asjas ilma õiguskindluse põhimõtet kahjustamata mööda minna.

(vt punktid 68, 70 ja 71)

Viited:

Euroopa Kohus: 11. märts 1986, kohtuasi 294/84: Adams jt vs. komisjon (punkt 17).

Esimese Astme Kohus: 15. veebruar 2005, kohtuasi T‑256/01: Pyres vs. komisjon (punkt 16); 31. jaanuar 2006, kohtuasi T‑293/03: Giulietti vs. komisjon (punktid 39, 41 ja 42 ning seal viidatud kohtupraktika).

2. Konkursikomisjoni ülesanne on üksikjuhtumite kaupa hinnata, kas iga kandidaadi esitatud töökogemus vastab konkursiteates nõutud tasemele. Konkursikomisjonil on seejuures konkursimenetlusi käsitlevate personalieeskirjade sätete kohaselt kaalutlusõigus hinnata nii kandidaatide varasema töökogemuse laadi ja pikkust kui ka seda, kui otseselt või kaudselt on need täidetava ametikoha nõuetega seotud. Niisiis peab Avaliku Teenistuse Kohus õiguspärasuse kontrolli teostades piirduma selgitamisega, kas seda kaalutlusõigust ei ole kasutatud ilmselgelt ebaõigesti.

(vt punkt 124)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: 1. juuli 2010, kohtuasi F‑40/09: Časta vs. komisjon (punkt 58 ja seal viidatud kohtupraktika); 23. oktoober 2012, kohtuasi F‑57/11: Eklund vs. komisjon (punkt 50 ja seal viidatud kohtupraktika).

3. Konkursikomisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus oma menetluse läbiviimiseks. Seetõttu võib ta olukorras, kui konkursiteates ei ole hindamiskriteeriume ette nähtud, kehtestada sellised kriteeriumid, või kui konkursiteates on need kriteeriumid ette nähtud, ilma selgituseta nende omavahelisest kaalumisest, selle kaalumise kindlaks määrata.

(vt punkt 136)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: 8. juuli 2010, kohtuasi F‑17/08: Wybranowski vs. komisjon (punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).

4. Kandidaatide teadmiste ja sobivuse hindamisel lähtub konkursikomisjon võrdlevatest kaalutlustest. Need hinnangud ning otsused, millega konkursikomisjon tunnistab kandidaadi katse mittesooritatuks, kujutavad endast väärtusotsustuse väljendust kandidaadi tulemuse kohta katsel. Nende suhtes on konkursikomisjonil ulatuslik kaalutlusõigus ning kohus saab teostada nende üle kohtulikku kontrolli üksnes konkursikomisjoni tööd reguleerivate normide rikkumise korral. Sellest tuleneb, et juhul kui konkursikomisjoni sellise otsuse peale, millega tunnistatakse, et kandidaat ei sooritanud elimineerivat katset, esitatud hagis ei viidata konkursikomisjoni tööd reguleerivate normide rikkumisele ega esitata selle rikkumise kohta tõendeid, ei allu konkursikomisjoni antud hinnangu põhjendatus liidu kohtu järelevalvele.

(vt punktid 148, 161 ja 184)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 1. detsember 1994, kohtuasi T‑46/93: Michaël‑Chiou vs. komisjon (punkt 49); 23. jaanuar 2003, kohtuasi T‑53/00: Angioli vs. komisjon (punkt 91 ja seal viidatud kohtupraktika); 12. märts 2008, kohtuasi T‑100/04: Giannini vs. komisjon (punkt 276 ja seal viidatud kohtupraktika).