Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artikkel 81)

2. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Konkurentsieeskirju kohaldav otsus – Mitut adressaati puudutav otsus – Vajadus esitada piisavad põhjendused eriti üksuse suhtes, kes peab rikkumise eest vastutama

(EÜ artiklid 81 ja 253)

3. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Konkurentsieeskirju kohaldav otsus – Põhjendus, mis põhineb asjaolul, mida ei ole vastuväiteteatises nimetatud –Lubamatus

(EÜ artiklid 81 ja 253)

4. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Konkurentsieeskirju kohaldav otsus – Põhjenduste puudumise korrigeerimine kohtumenetluse käigus – Lubamatus

(EÜ artiklid 81 ja 253)

5. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Konkurentsieeskirju kohaldav otsus – Sellise teabe arvessevõtmine, mis ei sisaldu ettevõtja vastutuse tuvastamise otsuses, selleks et hinnata otsuse põhjenduste õiguspärasust – Lubamatus

(EÜ artiklid 81 ja 253)

Summary

1. Tütarettevõtja tegevuse võib emaettevõtjale süüks panna eelkõige siis, kui tütarettevõtja – olgugi, et tal on eraldi õigusvõime – ei määra oma tegevust turul kindlaks iseseisvalt, vaid rakendab enamjaolt talle emaettevõtja poolt antud juhiseid ning seda eelkõige majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete tõttu, mis neid kahte õigussubjekti seovad. Niisuguses olukorras kuuluvad emaettevõtja ja tema tütarettevõtja nimelt samasse majandusüksusesse ning moodustavad seega üheainsa ettevõtja EÜ artikli 81 tähenduses.

Konkreetsel juhul, kui emaettevõtja osalus liidu konkurentsieeskirjade rikkumise toime pannud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis on 100%, võib see emaettevõtja esiteks avaldada oma tütarettevõtja tegevusele otsustavat mõju ning teiseks esineb ümberlükatav eeldus, et kõnealune emaettevõtja avaldab tegelikult oma tütarettevõtja tegevusele otsustavat mõju.

Neil asjaoludel piisab sellest, kui komisjon tõendab, et tütarettevõtja 100‑protsendiline osalus kuulub emaettevõtjale, selleks et eeldada, et viimane avaldab tütarettevõtja kaubanduspoliitikale otsustavat mõju. Komisjonil on seejärel võimalik pidada emaettevõtjat asjaomase rikkumise eest vastutavaks, välja arvatud juhul, kui emaettevõtja, kelle kohustus on see eeldus ümber lükata, esitab piisavad tõendid selle kohta, et tema tütarettevõtja tegutseb turul iseseisvalt.

Selleks et hinnata, kas tütarettevõtja määrab oma tegevuse turul kindlaks iseseisvalt, tuleb arvesse võtta kogu asjakohast teavet majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta, mis seda tütarettevõtjat emaettevõtjaga seovad ja mis võivad sõltuvalt olukorrast erineda ning mida seega ei saa ammendavalt loetleda.

(vt punktid 26–30)

2. Mis puudutab komisjoni sellise otsuse põhjendamist, millega rakendatakse EÜ artiklit 81, siis ei ole komisjon kohustatud seisukohta võtma huvitatud isikute esitatud kõigi argumentide osas, vaid võib piirduda otsuse ülesehituse seisukohast olulise tähtsusega asjaolude ja õiguslike kaalutluste esitamisega. Eelkõige ei ole komisjonil kohustust võtta seisukoht asjaolude suhtes, mis on ilmselgelt asjakohatud, tähtsusetud või selgelt teisejärgulised.

Juhul kui EÜ artikli 81 kohaldamise otsus puudutab mitut adressaati ja tekitab probleemi rikkumise süükspanemise seisukohast, peab see sisaldama piisavaid põhjendusi iga adressaadi suhtes, eriti nende suhtes, kes vastavalt otsusele peavad rikkumise eest vastutama. Nii peab otsus oma tütarettevõtja rikkumise eest vastutavaks peetava emaettevõtja suhtes sisaldama üksikasjalikku ülevaadet põhjendustest, mis õigustavad rikkumise sellele äriühingule süükspanemist.

Selles kontekstis, kui emaettevõtja tugineb mitte üksnes asjaolule, et ta on valdusühing, kes vahelüliks oleva valdusühingu kaudu juhib oma tütarettevõtjat nagu pelka finantsinvesteeringut, vaid viitab ka hulgale erilistele asjaoludele, mis iseloomustavad asjaomaste äriühingute vahelisi sidemeid rikkumise ajal, ning kui esitatud andmed ei piirdu väidetega, vaid sisaldavad valdusühingu toimimise kohta üksikasjalikku teavet, millega kaasnevad asjaomaste äriühingute juhtide avaldused, kirjavahetus kolmandate isikutega ning teatav hulk asjaomaste äriühingute sisedokumente rikkumisega samast perioodist, on komisjon kohustatud võtma seisukoha nende argumentide kohta, kontrollides, kas – arvestades kõiki asjakohaseid elemente majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta asjaomaste äriühingute vahel – emaettevõtja on tõendanud, et tema tütarettevõtja tegutses turul iseseisvalt, ning vajaduse korral esitama põhjused, miks komisjon leiab, et emaettevõtja esitatud tõendid ei ole kõnealuse eelduse ümberlükkamiseks piisavad. Komisjoni kohustus põhjendada oma otsust selles küsimuses tuleneb selgelt selle eelduse vaieldavusest, mis puudutab emaettevõtja poolt otsustava mõju avaldamist tema 100‑protsendilise osalusega tütarettevõtjale ja mille ümberlükkamiseks peab emaettevõtja esitama tõendi kõigi majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta tema ja ta tütarettevõtja vahel.

(vt punktid 57, 58, 71, 73 ja 75–77)

3. Asjaolu, mida ei ole esitatud vastuväiteteatises ning mille suhtes ei olnud ettevõtjal, kelle suhtes komisjon on teinud konkurentsieeskirjade rikkumist tuvastava otsuse, haldusmenetluses võimalik oma seisukohta avaldada, ei saa selle ettevõtja vastu kasutada. Järelikult ei saa komisjon oma otsuse põhjendamisel sellele tugineda.

(vt punkt 83)

4. Komisjoni sellise otsuse põhjendused, millega rakendatakse EÜ artiklit 81, tuleb üldjuhul edastada huvitatud isikule tema õigusi kahjustava otsusega samal ajal. Põhjenduste puudumist ei saa heastada sellega, kui huvitatud isik saab otsuse põhjendustest teada kohtumenetluse käigus. Seega ei saa põhjenduste puudumist leevendada kohtumenetluse käigus.

(vt punktid 89 ja 90)

5. Mis puudutab hagisid, mis on esitatud komisjoni otsuste peale, millega on ettevõtjatele määratud trahv konkurentsieeskirjade rikkumise eest, siis on Üldkohtul oma täieliku pädevuse raames õigus hinnata trahvisumma sobilikkust. Kuigi see hindamine võib teatud tingimustel õigustada täiendava teabe arvessevõtmist, ei kehti see kaalutlus juhul, kui rikkumise tuvastamise otsuse õiguspärasuse kontrollimisel kontrollitakse kõnealuse otsuse põhjendamise kohustuse järgimist.

Järelikult, kuigi Üldkohus võib tuvastada põhjendamiskohustuse rikkumise, mille komisjon on toime pannud EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumiste eest määratud trahvide kindlaksmääramisel, leides samas, et kuna komisjoni lahendusega tuleb sisuliselt nõustuda, ei too kõnealune rikkumine endaga kaasa vaidlustatud otsuse tühistamist ega trahvide suuruse muutmist, ei saa seda hinnangut üle kanda komisjoni otsuse õiguspärasuse kontrollile osas, milles komisjon tuvastas asjaomase ettevõtja vastutuse.

(vt punktid 91–93)