ET Euroopa Liidu Teataja C 79/21

Euroopa Ühenduste Komisjoni 24. jaanuaril 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (kolmas koda) 8. novembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-194/04: Euroopa Ühenduste Komisjon versus The Bavarian Lager Co. Ltd, Euroopa andmekaitseinspektor

(Kohtuasi C-28/08 P)

(2008/C 79/36)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: C. Docksey ja P. Aalto)

Teised menetluspooled: The Bavarian Lager Co. Ltd, Euroopa andmekaitseinspektor

Apellandi nõuded

— Tühistada vaidlustatud kohtuotsus täies ulatuses;

— teha lõplik otsus käesolevas apellatsioonis käsitletavates küsimustes ja

— mõista kohtuasja T-194/04 hagejalt välja komisjoni kohtukulud, mis tekkisid seoses selle kohtuasjaga ja tekivad seoses käesoleva apellatsiooniga, või apellatsiooniasjas komisjoni kahjuks tehtava otsuse puhul mõista komisjonilt välja pool kohtuasja T-194/04 hageja kohtukuludest selles kohtuasjas.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev apellatsioonkaebus puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (1) artikli 4 lõike 1 punktis b ja artikli 4 lõike 2 teises taandes eraelu ja andmekaitse ning uurimise kaitseks sätestatud erandite tõlgendamist.

Esimese Astme Kohus sedastas, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (2) artikli 8 punkti b ei või kohaldada isikuandmetel, mis sisalduvad institutsiooni valduses olevas dokumendis, mis kuulub määruse nr 1049/2001 kohaldamisalasse. Samas ei ole ei määruses nr 45/2001 ega ka määruses nr 1049/2001 ühtki sätet, mis nõuaks või lubaks seda sätet kohaldamata jätta, et võimaldada määruse nr 1049/2001 normi kohaldamist. Esimese Astme Kohus on seega vääralt tõlgendanud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b, kuivõrd ta leidis, et see nõuab ühenduse õiguse sätte kohaldamata jätmist.

Teiseks leidis Esimese Astme Kohus hoolimata sõnaselgest viitest isikuandmete kaitset käsitlevatele ühenduse õigusaktidele, et dokumentides esinevaid isikuandmeid avalikustatakse määruse nr 1049/2001 alusel, välja arvatud kui esineb ilmne oht kahjustada üksikisiku õigust eraelu kaitsele ja puutumatusele.

Kitsendades artikli 4 lõike 1 punkti b erandi kohaldamisala niisugustele juhtumitele, on Esimese Astme Kohus tõlgendanud artikli 4 lõike 1 punkti b erandit kitsalt, mis võtab selle erandi teises osas sätestatud lisatingimuselt („eelkõige kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate ühenduse õigusaktidega”) selle kasuliku mõju. Kohus on rikkunud õigusnormi sellega, et ta piiras kõnesoleva erandi kohaldamisala nii, et juhtumite puhul, milles taotletakse võimalust tutvuda dokumendis sisalduvate isikuandmetega, jäävad sellest kohaldamisalast välja andmekaitset käsitlevad ühenduse õigusaktid.

Kolmandaks on Esimese Astme Kohus tuginenud „uurimise” kaitseks kehtestatud erandi tõlgendusele, mis tekitab kahtlust komisjoni võimes tõhusalt täita oma ülesandeid, toetudes teabele, mis saadi kolmandatelt isikutelt konfidentsiaalsuse tagamise tulemusena, et nad abistaksid komisjoni uurimisel.

Esimese Astme Kohus on vääralt tõlgendanud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes sätestatud erandit, leides, et komisjon ei või ühenduse õiguse väidetava rikkumise uurimisel pakkuda konfidentsiaalsust või selle lubamisest tulevikus kinni pidada.

Viimasena on komisjon kaevanud edasi ka kohtukulude küsimuse.

(1) EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331.

(2) EÜT L 8, lk 1; ELT eriväljaanne 13/26, lk 102.