ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/25/EL, milles käsitletakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste riigihankeid ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2004/17/EÜ, artiklit 80 koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 57 lõikega 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, mis nõuab, et ettevõtja, kes soovib tõendada oma usaldusväärsust, olenemata asjakohase kõrvaldamise aluse olemasolust, selgitab põhjalikult tehiolusid ja asjaolusid, mis on seotud toime pandud kuriteo või väärteoga, tehes aktiivset koostööd mitte üksnes uurimisasutustega, vaid ka hankijaga viimase rolli raames, et tõendada oma usaldusväärsuse taastamist, tingimusel et see koostöö piirdub selleks uurimiseks rangelt vajalike meetmetega.
C 4/6

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 25. oktoobri 2018. aasta otsus (Administrativen sad Veliko Tarnovo eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – „Walltopia“ AD versus Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

(Kohtuasi C-451/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Artikli 12 lõige 1 - Määrus (EÜ) nr 987/2009 - Artikli 14 lõige 1 - Lähetatud töötajad - Kohaldatavad õigusaktid - Tõend A1 - Töötaja suhtes tööandja asukohaliikmesriigi õigusaktide kohaldamine - Tingimused)

(2019/C 4/08)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja põhikohtuasjas:„Walltopia“ AD

Vastustaja põhikohtuasjas: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009, milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) rakendamise kord, artikli 14 lõiget 1 koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrusega (EL) nr 465/2012) artikli 12 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et töötajat, kes on tööle võetud teise liikmesriiki tööle lähetamise eesmärgil, tuleb määruse nr 987/2009 artikli 14 lõike 1 tähenduses käsitada isikuna, kelle suhtes „kohaldatakse vahetult enne töökohale asumist juba selle liikmesriigi õigusakte, kus asub teda tööle võtnud tööandja“ – isegi kui ta ei olnud kindlustatud isik selle liikmesriigi õigusaktide alusel vahetult enne tööle asumist –, juhul kui töötaja elukoht oli sel hetkel kõnealuses liikmesriigis; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 330, 2.10.2017.
1.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 23 tuleb tõlgendada nii, et kahju hüvitamise hagi suhtes, mille turustaja on ELTL artikli 102 alusel oma tarnija vastu esitanud, ei ole poolte vahel sõlmitud lepingus sisalduva kohtualluvusklausli kohaldamine välistatud ainult seetõttu, et selles klauslis ei ole sõnaselgelt viidatud vaidlustele konkurentsiõiguse rikkumisest tuleneva vastutuse üle.
C 4/10

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 24. oktoobri 2018. aasta otsus (Tribunal de première instance de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Benoît Sauvage, Kristel Lejeune versus Belgia riik

(Kohtuasi C-602/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Töötajate vaba liikumine - Muus liikmesriigis kui elukohaliikmesriik saadud tulu - Kahepoolne topeltmaksustamise vältimise leping - Maksustamispädevuse jaotus - Elukohariigi maksustamispädevus - Pidepunktid)

(2019/C 4/13)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal de première instance de Liège

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Benoît Sauvage, Kristel Lejeune

Vastustaja: Belgia riik

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi maksustamissüsteem, mis tuleneb sellisest topeltmaksustamise vältimise lepingust nagu põhikohtuasjas ja seab residendi teisest liikmesriigist saadud tulu, mis seondub selles riigis tehtud palgatööga, maksust vabastamise tingimuseks, et töö, mille eest tulu on saadud, oleks tegelikult tehtud nimetatud liikmesriigis.

(1) ELT C 437, 18.12.2017.
C 4/5

ET

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 25. oktoobri 2018. aasta otsus (Lietuvos Aukščiausiasis Teismase eelotsusetaotlus – Leedu) – „Roche Lietuva“ UAB versus Kauno Dainavos poliklinika VšĮ

(Kohtuasi C-413/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Meditsiiniliste diagnostikaseadmete ja -materjalide hanked - Direktiiv 2014/24/EL - Artikkel 42 - Lepingu sõlmimine - Hankija kaalutlusõigus - Tehnilise kirjelduse üksikasjalikkus)

(2019/C 4/06)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja:„Roche Lietuva“ UAB

Vastustaja: Kauno Dainavos poliklinika VšĮ

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikleid 18 ja 42 tuleb tõlgendada nii, et need ei pane meditsiiniseadmete hanke tehnilise kirjelduse koostamisel hankijale kohustust eelistada põhimõtteliselt kas meditsiiniseadmete individuaalsete omaduste olulisust või nende seadmete kasutustulemuste olulisust, vaid nõuavad, et tehniline kirjeldus tervikuna järgiks võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb hinnata, kas tema menetluses olevas kohtuasjas käsitletav tehniline kirjeldus vastab nendele nõuetele.

(1) ELT C 309, 18.9.2017.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 25. oktoobri 2018. aasta otsus (Vrhovno sodišče eelotsusetaotlus – Sloveenia) – Milan Božičevič Ježovnik versus Republika Slovenija

(Kohtuasi C-528/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 143 lõike 1 punkt d - Impordi käibemaksuvabastus - Import, millele järgneb ühendusesisene tarne - Maksupettuse oht - Importiva ja tarniva maksukohustuslase heausksus - Hindamine - Importiva ja tarniva maksukohustuslase hoolsuskohustus)

(2019/C 4/11)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vrhovno sodišče

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Milan Božičevič Ježovnik

Vastustaja: Republika Slovenija

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 25. juuni 2009. aasta direktiiviga 2009/69/EÜ, artikli 143 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus importiv ja tarniv maksukohustuslane on saanud impordi käibemaksuvabastuse loa alusel, mille pädev tolliasutus talle pärast eelkontrolli teostamist andis, tuginedes maksukohustuslase esitatud tõenditele, on ta ikkagi kohustatud tagantjärele käibemaksu tasuma, kui hilisema kontrolli käigus ilmneb, et maksuvabastuse sisulised tingimused ei olnud täidetud, välja arvatud juhul, kui objektiivsete tõendite alusel on tuvastatud, et kõnealune maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et põhikohtuasjas käsitletavatele imporditehingutele järgnenud tarned on seotud soetaja poolt toime pandud pettusega, ja et ta ei võtnud kõiki tema võimuses olnud mõistlikke meetmeid selle pettuse vältimiseks; see on asjaolu, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 374, 6.11.2017.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 25. oktoobri 2018. aasta otsus (Corte d’appello di Roma eelotsusetaotlus – Itaalia) – Martina Sciotto versus Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

(Kohtuasi C-331/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 5 - Meetmed, mille eesmärk on vältida tähtajaliste töölepingute või töösuhete kasutamise kuritarvitamist - Riigisisesed õigusnormid, mis välistavad nende meetmete kohaldamise süvamuusikasihtasutuste tegevusvaldkonnas)

(2019/C 4/05)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte d’appello di Roma

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Martina Sciotto

Vastustaja: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 5 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus põhikohtuasjas arutusel olev riigisisene õigusnorm, mille kohaselt süvamuusikasihtasutuste tegevusvaldkonnale ei ole kohaldatavad töösuhteid reguleerivad üldnormid, mille eesmärk on karistada tähtajaliste töölepingute kasutamise kuritarvitamise eest nii, et tähtajaline leping kvalifitseeritakse automaatselt ümber tähtajatuks lepinguks, kui töösuhe on kestnud konkreetsest kuupäevast kauem, juhul kui riigisiseses õiguskorras ei ole ühtegi teist tõhusat meedet, et karistada selles sektoris tuvastatud kuritarvituste eest.

(1) ELT C 309, 18.9.2017.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 18. oktoobri 2018. aasta otsus (Vrhovno sodišče Republike Slovenije eelotsusetaotlus – Sloveenia) – E. G. versus Sloveenia Vabariik

(Kohtuasi C-662/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa ühine varjupaigasüsteem - Direktiiv 2013/32/EL - Artikli 46 lõige 2 - Kaebus otsuse peale, millega keelduti pagulasseisundi andmisest, kuid anti täiendava kaitse seisund - Vastuvõetavus - Piisava huvi puudumine, kui liikmesriigi antud täiendava kaitse seisund pakub samu õigusi ja hüvesid nagu liidu ja siseriikliku õiguse kohane pagulasseisund - Taotleja konkreetse olukorra asjakohasus nende õiguste ja hüvede samasuse hindamisel))

(2018/C 455/25)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: E. G.

Vastustaja: Sloveenia Vabariik

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 46 lõike 2 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et selliste liikmesriigi õigusaktidega, nagu on kõne all põhikohtuasjas, antud täiendava kaitse seisund ei paku nimetatud sätte tähenduses „samu õigusi ja hüvesid nagu liidu ja siseriikliku õiguse kohane pagulasseisund“, mistõttu ei või liikmesriigi kohus jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata kaebust, mis on esitatud pagulasseisundi taotlust põhjendamatuks pidanud, kuid täiendava kaitse seisundi andud otsuse peale, tuues põhjenduseks, et taotleja ei ole piisavalt huvitatud menetluse jätkamisest, kui tuvastatakse, et need õigused ja hüved, mis kohaldatavate siseriiklike õigusaktide aluse nende kahe rahvusvahelise kaitse seisundiga kaasnevad, ei ole tegelikult samad.

Sellist kaebust ei või jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ka juhul, kui taotleja konkreetset olukorda arvesse võttes tuvastatakse, et pagulasseisund ei annaks talle rohkem õigusi ja hüvesid kui täiendava kaitse seisund, kuna taotleja ei tugine või veel ei tugine pagulasseisundiga kaasnevatele õigustele, kuid täiendava kaitse seisund talle neid õigusi ei anna või annab väiksemal määral.

(1) ELT C 32, 29.1.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 17. oktoobri 2018. aasta otsus (Supreme Court’i eelotsusetaotlus – Iirimaa) – Ryanair Ltd versus The Revenue Commissioners

(Kohtuasi C-249/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Mõiste „maksukohustuslane“ - Valdusettevõtja - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Kulud nõustamisteenustele, mida kasutati seoses osaluse omandamisega teises äriühingus - Omandava ettevõtja kavatsus osutada ülevõetavale äriühingule juhtimisteenuseid - Selliste teenuste osutamise puudumine - Õigus maha arvata käibemaks, mis on arvestatud kasutatud teenustelt))

(2018/C 455/19)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Ryanair Ltd

Vastustaja: The Revenue Commissioners

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikleid 4 ja 17 tuleb tõlgendada nii, et need annavad sellisele äriühingule nagu põhikohtuasjas, mis kavatseb omandada kogu osaluse teises äriühingus, et teostada majandustegevust, mis seisneb viimasele käibemaksuga maksustatavate juhtimisteenuste osutamises, õiguse arvata sisendkäibemaksuna maha ülevõtupakkumise raames kasutatud nõustamisteenustele tehtud kuludelt tasutud käibemaksu täies ulatuses ka siis, kui seda majandustegevust lõpuks ellu ei viidud, kui need kulud on tekkinud ainult seoses kavandatava majandustegevusega.

(1) ELT C 221, 10.7.2017.
2.

Direktiivi 2003/86 artikli 12 lõikega 1 ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis võimaldavad jätta rahuldamata perekonna taasühinemise taotluse, mille on esitanud pagulase pereliige pagulastele kohaldatavate direktiivi V peatüki soodsamate sätete alusel, tuues põhjenduseks, et taotlus on esitatud hiljem kui kolm kuud pärast perekonna taasühinemist taotlevale isikule pagulasseisundi andmist, kuid mis näevad ette võimaluse esitada uus taotlus muu korra alusel, tingimusel et need õigusnormid: — sätestavad, et sellist rahuldamata jätmise põhjendust ei või kasutada olukorras, kus esimese taotluse hilinenult esitamine on eriliste asjaolude tõttu objektiivselt vabandatav; — sätestavad, et asjaomaseid isikuid tuleb tingimata teavitada nende esimese taotluse rahuldamata jätnud otsuse kõigist tagajärgedest ning sammudest, mis neil tuleb astuda, et tõhusalt kasutada perekonna taasühinemise õigust, ning — tagavad, et perekonna taasühinemist taotlevatele isikutele, keda on tunnustatud pagulasena, kohaldatakse jätkuvalt direktiivi artiklites 10 ja 11 või artikli 12 lõikes 2 pagulastele kehtestatud soodsamaid tingimusi perekonna taasühinemise õiguse kasutamiseks.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 14. novembri 2018. aasta otsus (Varhoven kasatsionen sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – Wiemer & Trachte GmbH (likvideerimisel) versus Zhan Oved Tadzher

(Kohtuasi C-296/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Maksejõuetusmenetlus - Määrus (EÜ) nr 1346/2000 - Artikli 3 lõige 1 - Rahvusvaheline kohtualluvus - Tagasivõitmise hagi - Selle liikmesriigi kohtute erandlik kohtualluvus, mille territooriumil on algatatud maksejõuetusmenetlus))

(2019/C 16/16)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Varhoven kasatsionen sad (Bulgaaria)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Wiemer & Trachte GmbH, likvideerimisel

Vastustaja: Zhan Oved Tadzher

Resolutsioon

Nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle liikmesriigi kohtute, mille territooriumil on algatatud maksejõuetusmenetlus, kohtualluvuse puhul maksejõuetusel põhineva tagasivõitmise hagi menetlemiseks kostja vastu, kelle registrijärgne asukoht või elukoht on teises liikmesriigis, on tegemist erandliku kohtualluvusega.

(1) ELT C 256, 7.8.2017.
1.

ELTL artikleid 56 ja 57 ning akti Horvaatia Vabariigi ühinemistingimuste ning Euroopa Liidu lepingus, Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus tehtavate muudatuste kohta V lisa 2. peatüki punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigil on õigus tööloa nõudega piirata Horvaatias asuvas ettevõttes töötavate Horvaatia töötajate lähetamist, kui need töötajad lähetatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega artikli 1 lõike 3 punkti c tähenduses tööjõu vahendamise teel ühes teises liikmesriigis asuvasse ettevõtjasse eesmärgiga osutada esimeses liikmesriigis teenust viimasena nimetatud ettevõtja kaudu.
Euroopa Kohtu (viies koda) 15. novembri 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V. versus Germanwings GmbH

(Kohtuasi C-330/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 1008/2008 - Artikli 2 punkt 18 - Artikli 23 lõige 1 - Transport - Euroopa Liidus lennuteenuste osutamist käsitlevad ühiseeskirjad - Teave - Lõpliku makstava hinna näitamine - Lõplikus makstavas hinnas sisalduv piletihind - Kohustus näidata piletihindu eurodes või kohalikus vääringus - Asjakohase kohaliku vääringu valimine - Ühendav tegur))

(2019/C 16/19)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

Kostja: Germanwings GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1008/2008 ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta artikli 23 lõiget 1 koostoimes määruse artikli 2 punktiga 18 tuleb tõlgendada nii, et ühendusesiseste lennuteenuste piltihindade esitamisel peavad lennuettevõtjad, kes ei esita neid hindu eurodes, valima pakutud teenusega objektiivselt seotud kohaliku vääringu. Eelkõige on selleks vääring, mis on käibel liikmesriigis, kust asjaomane lend väljub või kuhu see saabub.

Seega, niisuguses olukorras, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, kus sellises liikmesriigis, mille rahaühik on euro, asutatud lennuettevõtja pakub Internetis lennuteenust, mille puhul on asjaomase lennu väljumiskoht ühes teises liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, võivad pilethinnad, juhul kui need ei ole eurodes, olla esitatud selle viimase liikmesriigi ametlikus vääringus.

(1) ELT C 293, 4.9.2017.
C 16/16

ET

Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. novembri 2018. aasta otsus (Gerechtshof Arnhem-Leeuwardeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Levola Hengelo BV versus Smilde Foods BV

(Kohtuasi C-310/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Intellektuaalomand - Autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamine infoühiskonnas - Direktiiv 2001/29/EÜ - Kohaldamisala - Artikkel 2 - Reprodutseerimisõigused - Mõiste „teos“ - Toiduaine maitse))

(2019/C 16/18)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Levola Hengelo BV

Vastustaja apellatsioonimenetluses: Smilde Foods BV

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus toiduaine maitse kaitsmine selles direktiivis ette nähtud autoriõigusega ja liikmesriigi õigusnormide tõlgendamine viisil, mille kohaselt on selline maitse nende õigusnormide alusel kaitstav autoriõigusega.

(1) ELT C 269, 14.8.2017.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. novembri 2018. aasta otsus (Raad van State eelotsusetaotlus – Madalmaad) – K versus Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Kohtuasi C-484/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2003/86/EÜ - Perekonnaga taasühinemise õigus - Artikkel 15 - Eraldi elamisloa andmisest keeldumine - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette integratsioonieksami edukalt sooritamise kohustuse))

(2019/C 16/26)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Hageja: K

Kostja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Resolutsioon

Nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiivi 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta artikli 15 lõigetega 1 ja 4 ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis võimaldavad jätta rahuldamata eraldi elamisloa taotluse, mille on esitanud kolmanda riigi kodanik, kes on perekonna taasühinemise raames elanud liikmesriigi territooriumil rohkem kui viis aastat, tuues põhjenduseks, et ta ei ole tõendanud, et ta on edukalt sooritanud integratsioonieksami selle liikmesriigi keele ja ühiskonna tundmise kohta, tingimusel et integratsioonieksami edukalt sooritamise kohustusega seotud konkreetsed tingimused ei lähe kaugemale, kui on vaja, et saavutada eesmärk hõlbustada kolmandate riikide kodanike integreerumist, ning selle kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 374, 6.11.2017.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 13. novembri 2018. aasta otsus (Rechtbank Den Haagi eelotsusetaotlus – Madalmaad) – X (C-47/17), X (C-48/17) versus Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Liidetud kohtuasjad C-47/17 ja C-48/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) nr 604/2013 - Määrus (EÜ) nr 1560/2003 - Selle liikmesriigi määramine, kes vastutab rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest - Määramise kriteeriumid ja mehhanismid - Palve varjupaigataotleja vastu- või tagasivõtmiseks - Palve saajaks oleva liikmesriigi eitav vastus - Uuesti läbivaatamise taotlus - Määruse nr 1560/2003 artikli 5 lõige 2 - Vastamise tähtaeg - Lõppemine - Tagajärjed))

(2019/C 16/08)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank Den Haag (Haarlemi kohtumaja)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: X (C-47/17), X (C-48/17)

Vastustaja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Resolutsioon

Komisjoni 2. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1560/2003, millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (muudetud komisjoni 30. jaanuari 2014. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 118/2014), artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramise menetluse raames peab liikmesriik, kellele on esitatud vastuvõtmis- või tagasivõtmispalve Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, artikli 21 või artikli 23 kohaselt ja kes on pärast vajalike asjaolude kontrollimist vastanud sellele palvele eitavalt viimasena nimetatud määruse artiklis 22 või artiklis 25 ette nähtud tähtaegade jooksul, ning kellele on seejärel määruse nr 1560/2003 artikli 5 lõike 2 alusel esitatud uuesti läbivaatamise taotlus, püüdma lojaalse koostöö vaimus vastata sellele taotlusele kahenädalase tähtaja jooksul.

Kui palve saajaks olev liikmesriik ei vasta sellele taotlusele nimetatud kahenädalase tähtaja jooksul, lõpeb uuesti läbivaatamise täiendav menetlus lõplikult ja see tähendab, et palve esitajaks olevat liikmesriiki tuleb alates selle tähtaja lõppemisest pidada vastutavaks rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, välja arvatud juhul, kui tal on veel aega esitada määruse nr 604/2013 artikli 21 lõikes 1 ja artikli 23 lõikes 2 selleks ette nähtud imperatiivseid tähtaegu järgides uus vastuvõtmis- või tagasivõtmispalve.

(1) ELT C 112, 10.4.2017.