55

Käesoleva kohtuotsuse punktides 40–53 kirjeldatud asjaoludel otsustas Bundesverwaltungsgericht (föderaalne halduskohus) kohtuasjas C‑275/21 peatada EPIC esitatud kaebuse menetlemise ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas direktiivi [89/665] alusel Bundesverwaltungsgerichtis [(föderaalne halduskohus)] toimuv kaebemenetlus on tsiviil- ja kaubandusasi määruse [nr 1215/2012] artikli 1 lõike 1 tähenduses? Kas selline menetlus on vähemasti eeltoodud küsimuse sõnastuse kohaselt tsiviilasi [ELTL] artikli 81 lõike 1 tähenduses? 2. Kas võrdväärsuse põhimõtet tuleb muid liidu õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et see annab isikule liikmesriigi vastu subjektiivsed õigused ega luba kohaldada Austria riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt peab kohus enne seda, kui ta vaatab läbi kaebuse, milles palutakse tühistada avaliku sektori hankija eraldi vaidlustatav otsus, kindlaks tegema hankemenetluse liigi ja hankelepingu (eeldatava) maksumuse ning nende eraldi vaidlustatavate otsuste arvu, mille peale on esitatud kaebus, ning välja selgitama, millistes hankemenetlustes on kõnealused otsused tehtud, samuti kindlaks tegema teatud hankemenetluse osad, et seejärel saaks pädeva kohtukolleegiumi eesistuja esitada lõivu tagantjärele sissenõudmiseks täiendava lõivu tasumise nõude ja juhul, kui lõiv jäetakse tasumata, teha enne kaebuse läbi vaatamata jätmist või sellega samal ajal kaebuse läbivaatamise pädevusega kohtukolleegiumile ülesandeks menetlusega seotud lõiv sisse nõuda, kusjuures vastasel juhul taotluse esitamise õigus kaob, samal ajal kui Austria tsiviilkohtuasjades – nagu kahju hüvitamise hagid või konkurentsi rikkumisele tuginedes esitatud rikkumisest hoidumise hagid – ei takista lõivu tasumata jätmine hagi läbivaatamist, ilma et see piiraks õiguskaitse eest teatud summas tasuda tuleva lõivu küsimust; samuti ei too Austrias haldusotsuste peale esitatud kaebuste eest lõivu tasumata jätmine või halduskohtute otsuste peale Verfassungsgerichtshofile [(konstitutsioonikohus)] või Verwaltungsgerichtshofile [(Austria kõrgeim halduskohus)] esitatud kaebuste või kassatsioonkaebuste eest lõivu tasumata jätmine kaasa kaebuse läbi vaatamata jätmist? 2.1. Kas võrdväärsuse põhimõtet tuleb muid liidu õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selliste Austria õigusnormide kohaldamine, mis näevad ette, et enne direktiivi [89/665] artikli 2 lõike 1 punktis a ette nähtud ajutiste meetmete võtmise taotluse läbivaatamist peab kohtukolleegiumi eesistuja ainukohtunikuna tulenevalt sellest, et kindlasummaline lõiv on jäetud tasumata, andma lõivu tasumise juhise ja jätma ajutiste meetmete võtmise taotluse lõivu tasumata jätmise tõttu läbi vaatamata, samal ajal kui tsiviilasjades ei tule Austrias koos hagiga esitatud ajutiste meetmete võtmise taotluse eest vastavalt [kohtulõivude seadusele (Gerichtsgebührengesetz)] esimese astme kohtus põhimõtteliselt täiendavat kindlasummalist lõivu tasuda ning eraldi lõivu ei tule tasuda ka aktsessoorsete peatava toime omistamise taotluste eest, mis esitatakse koos kaebusega Verwaltungsgerichtile [(halduskohus, Austria)], kassatsioonkaebusega Verwaltungsgerichtshofile [(Austria kõrgeim halduskohus)] või kaebusega Verfassungsgerichtshofile [(konstitutsioonikohus)] ja millel on samasugune õiguskaitsega seotud eesmärk nagu ajutiste meetmete võtmise taotlusel? 3. Kas direktiivi [89/665] artikli 1 lõikest 1 [tulenevat] kiire menetlemise põhimõtet, mille kohaselt tuleb kaebusi menetleda võimalikult kiiresti, tuleb liidu õiguse muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et kiire tegutsemise nõue annab subjektiivse õiguse kiirele kaebemenetlusele ega luba kohaldada Austria riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt peab kohus ka läbipaistmatute hankemenetluste puhul enne seda, kui ta vaatab läbi kaebuse, millega palutakse tühistada avaliku sektori hankija eraldi vaidlustatav otsus, tegema kindlaks hankemenetluse liigi ja lepingu (eeldatava) maksumuse ning nende eraldi vaidlustatavate otsuste arvu, mille peale on esitatud kaebus, ning välja selgitama, millistes hankemenetlustes on kõnealused otsused tehtud, samuti kindlaks tegema teatud hankemenetluse osad, et seejärel saaks pädeva kohtukolleegiumi eesistuja esitada lõivu tagantjärele sissenõudmiseks täiendava lõivu tasumise nõude ja juhul, kui lõiv jäetakse maksmata, teha enne kaebuse läbi vaatamata jätmist või sellega samal ajal kaebuse läbivaatamise pädevusega kohtukolleegiumile ülesandeks menetlusega seotud lõivu kaebuse esitajalt sisse nõuda, kusjuures vastasel juhul kaebuse esitamise õigus kaob? 4. Kas [harta] artiklis 47 sätestatud õigust õiglasele kohtulikule arutamisele tuleb, arvestades direktiivi [2014/24] artikli 18 lõikes 1 sätestatud läbipaistvuse nõuet ja liidu muid õigusnorme, tõlgendada nii, et see ei luba kohaldada Austria riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt peab kohus ka läbipaistmatute hankemenetluste puhul enne seda, kui ta vaatab läbi kaebuse, millega palutakse tühistada avaliku sektori hankija eraldi vaidlustatav otsus, tegema kindlaks hankemenetluse liigi ja lepingu (eeldatava) maksumuse ning nende eraldi vaidlustatavate otsuste arvu, mille peale on esitatud kaebus, ning välja selgitama, millistes hankemenetlustes on kõnealused otsused tehtud, samuti kindlaks tegema teatud hankemenetluse osad, et seejärel saaks pädeva kohtukolleegiumi eesistuja esitada lõivu tagantjärele sissenõudmiseks täiendava lõivu tasumise nõude ja juhul, kui lõiv jäetakse tasumata, teha enne kaebuse läbi vaatamata jätmist või sellega samal ajal kaebuse läbivaatamise pädevusega kohtukolleegiumile ülesandeks menetlusega seotud lõivu kaebuse esitajalt sisse nõuda, kusjuures vastasel juhul kaebuse esitamise õigus kaob? 5. Kas võrdväärsuse põhimõtet tuleb muid liidu õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et see annab isikule liikmesriigi vastu subjektiivsed õigused ega luba kohaldada Austria riigisiseseid õigusnorme, mis näevad ette, et direktiivis [89/665] ette nähtud hankija otsuse peale esitatud kaebuse eest (ja kahjuhüvitise saamise eesmärgil hankelepingu sõlmimise õigusvastasuse tuvastamise kaebuse eest) kindlasummalise lõivu tasumata jätmise korral peab (vaid) halduskohtu kolleegium kui õiguskaitseorgan esitama tasumata kindlasummalise lõivu nõude (millega kaasnevad lõivu tasumiseks kohustatud isiku piiratud õiguskaitsevõimalused), samal ajal kui tsiviilasjades esitatavate hagide ja õiguskaitsevahendite kasutamise lõivu nõutakse sisse otsusega vastavalt [kohtulõivude sissenõudmise seadusele (Gerichtliches Einbringungsgesetz)] ja lõivud, mis tuleb tasuda halduskohtule või Verfassungsgerichtshofile [(konstitutsioonikohus)] esitatud kaebuste eest või Verwaltungsgerichtshofile [(Austria kõrgeim halduskohus)] esitatud kassatsioonkaebuste eest, nõuab üldjuhul sisse maksuasutus, kelle otsuse peale (lõivu sissenõudmise otsus) saab alati esitada kaebuse halduskohtule ja seejärel omakorda kassatsioonkaebuse Verwaltungsgerichtshofile [(Austria kõrgeim halduskohus)] või kaebuse Verfassungsgerichtshofile [(konstitutsioonikohus)]? 6. Kas direktiivi [89/665] artikli 1 lõiget 1 tuleb liidu muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et raamlepingu sõlmimine üheainsa ettevõtjaga on direktiivi [2014/24] artikli 33 lõike 3 kohaselt lepingu sõlmimine direktiivi [89/665] artikli 2a lõike 2 tähenduses ja seega hankija otsus, millega nähakse ette raamlepingu sõlmimine ühe ettevõtjaga vastavalt direktiivi [2014/24] artikli 33 lõikele 3, on lepingu sõlmimise otsus vastavalt direktiivi [89/665] artikli 2a lõikele 1? 6.1. Kas direktiivi [2014/24] artikli 33 lõike 3 sõnastust „sellel raamlepingul põhineva[d] hankelepingu[d]“ tuleb tõlgendada nii, et raamlepingul põhineva hankelepinguga on tegemist siis, kui hankija sõlmib sõnaselgelt raamlepingule tuginedes hankelepingu? Või tuleb viidatud sõnastust vastupidi tõlgendada nii, et juhul, kui raamlepingu kogumaht on [19. detsembri 2018. aasta kohtuotsuse Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust ja Coopservice (C‑216/17, EU:C:2018:1034, punkt 64)] tähenduses juba ammendatud, ei ole enam tegemist algul sõlmitud raamlepingul põhineva hankelepinguga? 6.2. Juhul kui küsimusele 6.1 vastatakse jaatavalt, siis [k]as direktiivi [2014/24] artikleid 4 ja 5 tuleb liidu muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et raamlepingul põhineva ühe lepingu eeldatav maksumus on alati [selle direktiivi] artikli 5 lõike 5 kohane eeldatav maksumus? Või on raamlepingul põhineva ühe lepingu eeldatav maksumus [nimetatud] direktiivi artikli 4 kohaselt maksumus, mis tuleneb raamlepingul põhineva ühe lepingu eeldatava maksumuse määramisest [sama] direktiivi artikli 5 kohaldamisel? 7. Kas [harta] artiklis 47 sätestatud õigust õiglasele kohtulikule arutamisele tuleb liidu muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et see ei luba kohaldada õigusnorme, mis näevad ette, et riigihanget puudutavas kohtuasjas nimetatud hankija peab esitama kogu vajaliku teabe ja kõik vajalikud dokumendid – kusjuures vastasel korral võidakse tema kahjuks teha tagaseljaotsus –, kui hankija juhtkonnaliikmed või töötajad, kes peavad hankija nimel kõnealuse teabe esitama, satuvad teabe andmise või dokumentide esitamisega ohtu iseennast süüstada? 8. Kas direktiivi [89/665] artikli 1 lõikes 1 sätestatud nõuet, et läbivaatamismenetlus peab olema eelkõige tõhus, tuleb, arvestades [harta] artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja muid liidu õigusnorme, tõlgendada nii, et kõnealused sätted annavad isikule subjektiivsed õigused ega luba kohaldada riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt peab kaebuse esitanud isik nimetama oma kaebuses konkreetse hankemenetluse ja hankija otsuse, mis on eraldi vaidlustatav, olgugi et väljakuulutamiseta hankemenetluse korral ei tea kaebuse esitaja, kas hankija on sõlminud tema jaoks läbipaistmatul viisil otselepinguid vastavalt riigisisesele õigusele või on korraldanud kaebuse esitanud isiku jaoks läbipaistmatuid väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlusi või on korraldanud ühe või mitu läbipaistmatut hankemenetlust, milles on tehtud üks või mitu vaidlustatavat otsust? 9. Kas [harta] artiklis 47 sätestatud õigust õiglasele kohtulikule arutamisele tuleb liidu muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et kõnealune säte annab isikule subjektiivsed õigused ega luba kohaldada riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt on õiguskaitset taotleval kaebuse esitajal kohustus nimetada oma kaebuses konkreetne hankemenetlus ja konkreetne eraldi vaidlustatav otsus, olgugi et väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse puhul ei tea kaebuse esitanud isik, kas hankija on sõlminud tema jaoks läbipaistmatul viisil otselepinguid vastavalt riigisisesele õigusele või on korraldanud kaebuse esitanud isiku jaoks läbipaistmatuid väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlusi või on korraldanud ühe või mitu läbipaistmatut hankemenetlust, milles on tehtud üks või mitu eraldi vaidlustatavat otsust? 10. Kas [harta] artiklis 47 sätestatud õigust õiglasele kohtulikule arutamisele tuleb liidu muid õigusnorme arvestades tõlgendada nii, et kõnealune säte annab isikule subjektiivsed õigused ega luba kohaldada riigisiseseid õigusnorme, mille kohaselt peab kaebuse esitanud isik tasuma kindlasummalist lõivu, mille suurus ei ole talle kaebuse esitamise ajal teada, kuna väljakuulutamiseta hankemenetluse puhul ei tea kaebuse esitanud isik üldjuhul, kas hankija on sõlminud tema jaoks läbipaistmatul viisil otselepinguid vastavalt riigisisesele õigusele või korraldanud läbipaistmatuid väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlusi, kui suur on väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse puhul lepingu eeldatav maksumus ja kui palju eraldi vaidlustatavaid otsuseid on juba tehtud?“