ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/53

Roberto Sevenier’ 23. septembril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 8. juuli 2009. aasta määruse peale kohtuasjas F-62/08: Sevenier versus komisjon

(Kohtuasi T-368/09 P)

2009/C 282/101

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Roberto Sevenier (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid E. Boigelot ja L. Defalque)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada vaidlustatud määrus, mille Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohus (kolmas koda) tegi 8. juulil 2009 kohtuasjas F-62/08: Sevenier vs. komisjon ja millest hagejale teatati 13. juulil 2009;

— lubada hagejal esitada nõuded, mis ta esitas Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtus;

— mõista kahe kohtuastme kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas apellatsioonkaebuses palub hageja tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 8. juuli 2008. aasta määrus kohtuasjas F-62/08: Sevenier vs. komisjon, millega Avaliku Teenistuse Kohus jättis ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, milles hageja palus tühistada komisjoni 24. septembri 2007.aasta otsus osas, mis jättis rahuldamata hageja taotluse ühelt poolt taganeda oma avaldusest ametist lahkuda 19. oktoobril 1983, ja teiselt poolt, et komisjon arutaks töövõimetuse küsimust.

Oma apellatsioonkaebuse toetuseks esitab hageja peamiselt ühe ainsa väite, mis tuleneb õigusnormi rikkumisest Avaliku Teenistuse Kohtu poolt puhtalt kinnitava õigusakti mõiste tõlgendamisel, kuivõrd Avaliku Teenistuse Kohus liigitas sõnaselge otsuse, mis saabus pärast hageja taotluse vaikimisi rahuldamata jätmist, puhtalt kinnitavaks õigusaktiks vaatamata asjaolule, et sõnaselge otsus kiitis hageja esitatud taotluse osaliselt heaks.

Teise võimalusena väidab hageja, et Avaliku Teenistuse Kohus on toimiku tõendeid moonutanud ja eiranud ega ole täitnud oma põhjendamiskohustust järeldades, et ükski siia juurde kuuluv eriline asjaolu ei õigusta seda, et Avaliku teenistuse Kohus ei kohaldaks puhtalt kinnitava õigusakti osas väljakujunenud kohtupraktikat.
—

tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 7. juuli 2009. aasta otsus kohtuasjas F-39/08: Giorgio LEBEDEF (elukoht 4, Neie Wee, L-1670, Senningerberg, Luksemburg, Euroopa Komisjoni ametnik, keda abistab ja esindab advokaat Frédéric FRABETTI, 5, rue Jean Bertels, L-1230 Luksemburg, kohtu advokaat, kelle büroo aadress on kohtudokumentide kättetoimetamise aadress) vs. Euroopa Ühenduste Komisjon (keda esindavad tema esindajad, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis, kostja), mille ese on nõue tühistada 29.5.2007, 20.6.2007, 28.6.2007 ja 6.7.2007 otsused, kaks 26.7.2007 otsust ja 2.8.2007 otsus, mis käsitlevad 32 päeva mahaarvamist hageja puhkuseõigustest 2007. aasta osas;
—

teise võimalusena tunnistada EÜ artikli 238 alusel, et i) hüvitis on teadus- ja arengutegevuse seitsmenda raamprogrammi alusel abikõlblik kulu ja ii) tuvastada, et Euroopa Ühendus ei täida teadus- ja arengutegevuse seitsmenda raamprogrammi raames CEA suhtes oma lepingujärgseid kohustusi;
Kolmandaks märgib hageja, et komisjon jättis trahvisumma arvutamisel tähelepanuta kergendavad asjaolud, kuna ta ei võtnud arvesse seda, et hageja — kui üldse siis hooletusest — ei kontrollinud piisavalt TDR-i ärilist tegevust, et ära hoida konkurentsiõiguse rikkumine. Hageja lisab veel, et komisjon oleks pidanud kergendava asjaoluna arvesse võtma seda, et TDR äriühinguna koos tema salajase ärilise tegevusega „määriti” hagejale „kaela” Sloveenia valitsuse poliitilise otsusega, ning et hageja ei ole soovinud ei TDR-i omandada ega mõjutada tema äritegevust kartellis osalemisel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 312/32

9. oktoobril 2009 esitatud hagi — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft versus komisjon

(Kohtuasi T-407/09)

2009/C 312/54

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Núñez Müller ja J. Dammann)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 29. juuli 2009. aasta otsus (D/53320);

— teise võimalusena tuvastada, et kuna komisjon ei algatanud ametlikku uurimismenetlust EÜ artikli 88 lõike 2 alusel, siis on ta rikkunud EÜ artiklist 88 ja määrusest (EÜ) nr 659/1999 tulenevaid kohustusi;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 29. juuli 2009. aasta otsuse D/53320, mis puudutab menetlust CP 141/2007 — Saksamaa, võimalik riigiabi seoses korterite erastamisega Neubrandenburgis. Selles otsuses asus komisjon esialgsele seisukohale, et lepingud, mille hageja on sõlminud seoses riigikorterite erastamisega Neubrandenburgis ja mis on hageja poolt algatatud kaebemenetluse esemeks, ei kätke endas riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.

Teise võimalusena palub hageja tuvastada, et komisjon ei ole algatanud EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametlikku uurimismenetlust ja rikkunud sellega oma kohustusi.

Tühistamishagi põhjenduseks esitab hageja neli väidet.

Esiteks väidab hageja, et vaidlustatud otsus tuleb tühistada, kuna komisjon ei ole algatanud EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametlikku uurimismenetlust, kuigi hageja kaebusega algatatud esialgse uurimise raames oli komisjonil tõsiseid raskusi hindamaks, kas vaidlusalused meetmed on kooskõlas ühisturuga. Teiseks rikkus komisjon EÜ artikli 87 lõiget 1 tuvastades, et vaidlusalused lepingud ei kätke endas riigiabi. Lisaks on komisjon kuritarvitanud oma kaalutlusõigust. Pealegi on vaidlustatud otsusega rikutud EÜ artiklit 253, kuna see otsus ei ole piisavalt põhjendatud.

Teise võimalusena esitatud tegevusetushagi põhjenduseks toob hageja kolm väidet.

Esiteks väidab hageja sellega seoses, et kuigi komisjon oli esialgse uurimise raames esinenud raskuste tõttu, mis puudutasid vaidlusaluste lepingute hindamist, kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse EÜ artikli 88 lõike 2 alusel, ei teinud ta seda hoolimata EÜ artikli 232 lõike 2 alusel esitatud hageja ametlikust üleskutsest. Teiseks väidab hageja, et kuna komisjon jättis menetluse avamata, rikkus ta lisaks ka määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 4 lõiget 4, kuna tal oli esialgse uurimise raames kahtlusi vaidlusaluste lepingute ühisturuga kokkusobivuse kohta. Kolmandaks väidab hageja, et komisjon on rikkunud EÜ artiklites 87 ja 88 sätestatud riigiabi kontrollipädevuste jaotust komisjoni ja siseriiklike kohtute vahel, kuna komisjon on uurimismenetluse edasi lükanud, kuni hageja ja abi saajate vahel samal ajal pooleliolev menetlus siseriiklikus kohtus on lõppenud.

(1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).
ET Euroopa Liidu Teataja C 312/38

22. oktoobril 2009 esitatud hagi — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials versus nõukogu

(Kohtuasi T-423/09)

2009/C 312/62

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co.Ltd (Dashiqiao City, Hiina) (esindajad: advokaadid J.-F. Bellis ja R. Luff)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Taotlus tühistada dumpinguvastane tollimaks, mis hagejale kehtestati nõukogu 7. septembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 826/2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1659/2005 teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit magneesiumoksiidtelliste impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta (ELT 2009, L 240, lk 7), kuna selles määruses kehtestatud dumpinguvastane tollimaks on kõrgem sellest, mida kohaldataks siis, kui see oleks kindlaks määratud algse uurimise käigus kasutatud meetodi alusel, mis võttis algmääruse artikli 2 lõike 10 kohaselt arvesse Hiina käibemaksu tagastamata jätmist ekspordiga seoses;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagiga palub hageja, kes on Hiinas asutatud äriühing, tühistada nõukogu 7. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 826/2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1659/2005 teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit magneesiumoksiidtelliste impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta, (1) kuna selles kehtestatud dumpinguvastane tollimaks on kõrgem sellest, mida kohaldataks siis, kui see oleks kindlaks määratud algse uurimise käigus kasutatud meetodi alusel, mis võttis nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (2) arvesse Hiina käibemaksu tagastamata jätmist ekspordiga seoses.

Hageja esitab oma hagi toetuseks kaks väidet.

Esiteks leiab hageja, et meetod, mida komisjon kasutas vaidlustatud määruse tegemiseni viinud läbivaatamise raames, et käsitleda ekspordiga seoses käibemaksu tagastamata jätmist, rikub algmääruse artikli 2 lõikes 10 kehtestatud põhimõtet ekspordihinna ja normaalväärtuse vahel tehtava õiglase võrdluse kohta. Nimelt, selle asemel, et vähendada ekspordihinnast seoses ekspordiga tagastamata jäetud käibemaksu summa, nagu ta oli esialgse uurimise käigus toiminud, võrdles komisjon ekspordihindasid normaalväärtusega, võttes aluseks käibemaksu sissearvamise, tuginedes algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti b ekslikule tõlgendamisele.

Teiseks märgib hageja, et määruses on rikutud ka algmääruse artikli 11 lõiget 9, kuna ekspordihinna ja normaalväärtuse võrdlusel käibemaksu tagastamata jätmise arvestamiseks kasutatud meetod erineb ilma ühegi kehtiva põhjuseta oluliselt esialgses uurimises kasutatud meetodist.

(1) ELT L 240, lk 7.

(2) EÜT L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45.
ET Euroopa Liidu Teataja C 312/30

26. septembril 2009 esitatud hagi — Applied Microengineering versus komisjon

(Kohtuasi T-387/09)

2009/C 312/50

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Ühendkuningriik) (esindajad: advokaadid P. Walravens ja J. De Wachter)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 16. juuli 2009. aasta otsus rahasumma EUR 258 560,61 ja viiviste tagastamise kohta;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagiga palub hageja tühistada komisjoni 16. juuli 2009. aasta otsus C (2009) 5797 teatud rahasumma ja viiviste tagastamise kohta, mida hageja võlgneb tulenevalt projektidest IST-199-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST”) ja IST-2000-28229 ANAB („Assessment of a New Bonder”), mida rahastati eriprogrammist kasutajasõbraliku infoühiskonna uuringute, tehnoloogilise arengu ja esitlustegevuse kohta (1998-2000).

Hageja põhjendab oma nõudeid seitsme väitega.

Esiteks väidab hageja, et komisjon on rikkunud olulisi menetlusnõudeid, kuna ei viinud läbi täielikku ja asjakohast auditimenetlust. Hageja on seisukohal, et komisjon jättis teda teavitamata auditimenetluse algatamisest ja lõpetamisest ega arvestanud hageja esitatud vastuväidetega. Lisaks väidab hageja, et komisjon on rikkunud tema kaitseõigusi, hea halduse põhimõtet ning hoolitsemiskohustust.

Teiseks väidab hageja, et komisjoni nõue oli aegunud vähemalt nende maksete osas, mis olid tehtud üle viie aasta eest enne auditimenetluse ametlikku algatamist.

Kolmandaks väidab hageja, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea, kui rakendas audiitori ekslikku tõlgendust lubatud kulude kohta.

Neljandaks on hageja seisukohal, et komisjon on rikkunud põhilisi sotsiaalseid õigusi ja õigust õiglasele tasule, nõustudes töötajate miinimumpalgast väiksemate tunnitasudega.

Viiendaks väidab hageja, et komisjon on rikkunud hageja õiguspärast ootust selle kohta, et hageja pakutud keskmiste tööjõukulude toimiv meetod kehtib ja et hankija nõustub „tulemustasu” praktikaga.

Kuuendaks väidab hageja, et komisjon eiras oma põhjendamiskohustust, kuna viimane tugines täiel määral auditiaruandele, arvestamata hageja märkusi ega auditimenetluse taasalgatamise taotlust.

Viimaks väidab hageja, et komisjon rikkus hea halduse põhimõtet ja hoolitsemiskohustust sellega, et saatis kirjad valele aadressile ning jättis uurimata hageja esitatud väiteid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 297/30

5. oktoobril 2009 esitatud hagi — Marcuccio versus Euroopa Ühenduste Kohus

(Kohtuasi T-401/09)

2009/C 297/44

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Luigi Marcuccio (Tricase, Itaalia) (esindaja: avvocato G. Cipressa)

Kostja: Euroopa Ühenduste Kohus

Hageja nõuded

— Tühistada otsus, olenemata selle vormist, milles kostja ei rahuldanud hageja poolt kostjale 24. mail 2009 esitatud nõuet;

— tühistada Euroopa Kohtu registrist 15. juuni 2009. aasta sissekanne;

— mõista tekitatud kahju hüvitisena kostjalt hagejale välja 10 000,00 (kümme tuhat) eurot või sellest suurem või väiksem summa, mida kohus peab õiglaseks;

— mõista kõik kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagiavaldus on esitatud seoses sellega, et kostja ei rahuldanud nõuet hüvitada kogu kahju, mis väidetavalt tekkis seetõttu, et advokaati, kellel ei olnud enam esindamise volitust, teavitati komisjoni apellatsioonkaebusest Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse peale, millega hageja nõue osaliselt rahuldati.

Oma nõuet põhjendab hageja sellega, et puudub igasugune põhjendus, rikutud on hea halduse kohustust ja õigusnorme ning tehtud on ilmne hindamisviga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 297/31

7. oktoobril 2009 esitatud hagi — Tecnoprocess versus Euroopa Komisjoni delegatsioon Marokos jt

(Kohtuasi T-403/09)

2009/C 297/46

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Tecnoprocess Srl (Rooma, Itaalia) (esindaja: avvocato A. Majoli)

Kostjad: Euroopa Komisjoni delegatsioon Marokos, Euroopa Komisjoni delegatsioon Nigeeria Vabariigis, Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tuvastada, et delegatsioon Abujas, delegatsioon Rabatis ja Euroopa Komisjon on alusetult rikastunud;

— sellest tulenevalt mõista delegatsioonilt Abujas, delegatsioonilt Rabatis ja Euroopa Komisjonilt hageja kasuks solidaarselt välja 114 069,94 eurot, millele lisandub intress kuni makse tasumiseni, või muu summa, mida Esimese Astme Kohus peab õigeks, koos sellelt summalt arvestatava intressiga kuni makse tasumiseni;

— mõista käesoleva menetlusega seotud kohtukulud solidaarselt välja delegatsioonilt Abujas, delegatsioonilt Rabatis ja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas on hagejaks seesama äriühing, kes on hageja kohtuasjas T-264/09: Tecnoprocess vs. komisjon ja Euroopa Komisjoni delegatsioon Marokos ning kohtuasjas T-367/09: Tecnoprocess vs. komisjon ja Euroopa Komisjoni delegatsioon Nigeeria Vabariigis, ning ta väidab, et Maroko ja Nigeeria ametiasutustega sõlmitud lepingute rakendamisel, mis on arutusel neis kahes kohtuasjas, keeldusid eespool nimetatud delegatsioonid ja Euroopa Komisjon põhjendamatult asjaomaste lepingute täitmisega seotud küsimuste lahendamisest läbirääkimistel, kuigi hageja tegi ühenduse institutsioonidele mitmel korral ettepaneku tasaarvestada nende lepingutega seotud tulud ja kulud.

Selliste asjaolude tagajärjel jätsid delegatsioonid ja komisjon alusetult välja maksmata suured summad, mis oleks tulnud üle kanda hagejale, tekitades olukorra, mis tähendab alusetut rikastumist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 297/26

2. oktoobril 2009 esitatud hagi — NEC Display Solutions Europe GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Nokia (NaViKey)

(Kohtuasi T-393/09)

2009/C 297/38

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: NEC Display Solutions Europe GmbH (Münhen, Saksamaa) (esindaja: P. Munzinger)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Nokia Corp. (Helsinki, Soome)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 16. juuni 2009. aasta otsus asjas R 1143/2008-2;

— lükata tagasi Nokia Corp.-i vastulause asjaomase kaubamärgi registreerimisele;

— mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja ühtlustamisametilt.

— mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja Nokia Corp.-ilt, juhul kui ta käesolevas kohtuasjas menetlusse astub.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: NEC Display Solutions Europe GmbH

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „NaViKey” kaupadele klassis 9

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Nokia Corp.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse sõnamärgi „NAVI” registreering kaupadele ja teenustele klassides 9 ja 38; Soome sõnamärgi „NAVI” registreering kaupadele klassis 9

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause täies ulatuses

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda (i) tegi vea selle asjaomase avalikkuse määratlemisel, kelle tajust tuleb lähtuda; (ii) tegi vea asjaomaste kaubamärkide ja hõlmatud kaupade määratlemisel, ja (iii) jättis arvestamata sellega, et apellatsioonikoja menetluse teisel poolel ei ole õigust keelata elementi „NAVI” sisaldavate hilisemate kaubamärkide kasutamine, põhjusel et sellel elemendil puudub eristusvõime või siis on see eristusvõime vähene, ning seetõttu ei saa ta asjaomase ühenduse kaubamärgi taotluse tagasilükkamise eesmärgil tugineda nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punktile b; nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 75 rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei põhjendanud oma järeldust selle kohta, et asjaomaste kaubamärkide segiajamine on tõenäoline.
—

trahvisumma on ebaproportsionaalne, kuna kostja ei võtnud kergendava asjaoluna arvesse asjaolu, et ka isikutega seonduvatel põhjustel on kordumise oht välistatud;
ET Euroopa Liidu Teataja C 297/23

1. oktoobril 2009 esitatud hagi — SKW Stahl-Metallurgie Holding ja SKW Stahl-Metallurgie versus komisjon

(Kohtuasi T-384/09)

2009/C 297/35

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Saksamaa) ja SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen, Saksamaa) (esindajad: Rechtsanwalt A. Birnstiel, Rechtsanwalt S. Janka ja Rechtsanwalt S. Dierckens)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada vaidlustatud otsus hagejaid puudutavas osas;

— teise võimalusena muuta vaidlustatud otsuse artiklit 2, millega hagejatele määrati trahv, sel viisil, et tühistada trahv või vähendada seda oluliselt;

— jätta kostja kohtukulud tema enda kanda ning mõista hagejate kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad vaidlustavad komisjoni 22. juuli 2009. aasta otsuse K(2009) 5791 (lõplik) (juhtum COMP/39.396 — kaltsiumkarbiid ja magneesiumipõhised reaktiivid terase- ja gaasitööstusele). Vaidlustatud otsuses määrati hagejatele ning teistele ettevõtjatele trahv EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumise eest. Komisjoni arvates osalesid hagejad ühes ja vältavas rikkumises kaltsiumkarbiidi- ja magneesiumisektoris EMP-s, välja arvatud Hispaania, Portugal, Iirimaa ja Ühendkuningriik, kusjuures rikkumine seisnes turgude jagamises, kvoodikokkulepetes, klientide jagamises, hindade kindlaksmääramises ning hindu, kliente ja müügimahte puudutava konfidentsiaalse äriteabe vahetamises.

Oma hagi toetuseks esitavad hagejad kuus väidet.

Esiteks heidetakse kostjale ette, et ta on rikkunud õigust olla ära kuulatud, kuna ta ei ole hagejatel võimaldanud esitada oma argumente ka suuliselt neid ära kuulates.

Teiseks on komisjon õigusvastaselt kohaldanud EÜ artikli 81 lõiget 1. Kostja on nimelt SKW Stahl-Metallurgie GmbH tegevuse omistanud SKW Stahl-Metallurgie Holding AG-le. Lisaks leiavad hagejad, et võimatu on täita nõudeid, et ümber lükata oletus, et emaettevõtjal on määrav mõju oma tütarettevõtja üle. Kostja rikkus oma tegevusega ka omal algatusel uurimise põhimõtet.

Kolmandaks väidavad hagejad, et komisjon on rikkunud EÜ artiklist 253 tulenevat põhjendamiskohustust, kuna ta ei selgitanud, miks ei piisa hagejate märkustest, et ümber lükata oletust, et SKW Stahl-Metallurgie Holding AG-l on määrav mõju SKW Stahl-Metallurgie GmbH üle.

Lisaks märgitakse, et kostja on korduvalt trahvi arvutamise käigus rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet.

Viiendaks leiavad hagejad, et trahvi arvutamisel rikkus komisjon määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) artikleid 7 ja 23 ning proportsionaalsuse ja karistuste seaduslikkuse põhimõtet.

Viimaks väidavad hagejad, et rikutud on määruse nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2, kuna komisjon on määranud SKW Stahl-Metallurgie GmbH-le trahvi, mis on 10 % suurem kui selle äriühingu käive.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
—

on vääralt tõlgendatud ja kohaldatud Euroopa ühenduste ametnike õnnetusjuhtumi ja kutsehaiguskindlustust käsitlevate ühiseeskirjade artikli 17 lõikes 2 sätestatud uurimise mõistet ning uurimist selles mõistes, et tuvastada, kas institutsiooni teenistuses oleva ametniku suhtes on aset leidnud psühholoogiline ahistamine;
ET Euroopa Liidu Teataja C 11/35

Eckehard Rosenbaumi 11. novembril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 10. septembri 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas F-9/08: Rosenbaum versus komisjon

(Kohtuasi T-452/09 P)

2010/C 11/65

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Eckehard Rosenbaum (Bonn, Saksamaa) (esindaja: advokaat H.-J. Rüber)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon ja Euroopa Liidu Nõukogu

Apellandi nõuded

— Tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 10. septembri 2009. aasta otsus kohtuasjas Rosenbaum vs. komisjon;

— tühistada vastustaja 13. veebruari 2007. aasta otsus palgaastme ja -järgu määramise kohta;

— kohustada vastustajat kohtlema hagejat diskrimineerimata ning määrama tema palgaastme vastavalt tema töökogemusele ning võtma lisaks muud vajalikud otsusest tulenevad meetmed;

— mõista kõik kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebus on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu 10. septembri 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas F-9/08: Rosenbaum vs. komisjon, millega jäeti rahuldamata apellandi hagi.

Apellatsioonkaebuse esimese põhjendusena leiab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus ei ole piisavalt käsitlenud hagi esimest väidet. Lisaks väidab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud menetlusõiguse normi, jättes rahuldamata ülejäänud kolm hagi väidet, ehkki need annavad vastupidiselt kohtu arvamusele aluse tühistada vaidlustatud meede. Lõpuks on apellant seisukohal, et kõrgemale ametikohale kandideerimiseks võimaluse puudumine on oluline vaidlustatud otsuse õiguspärasuse hindamisel ning selles osas esitatud tõendite vastu võtmata jätmine on seetõttu õigusvastane.