Kohtuasi C‑105/13

P. J. Vonk Noordegraaf

versus

Staatssecretaris van Economische Zaken

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud College van Beroep voor het bedrijfsleven)

„Põllumajandus — Ühine põllumajanduspoliitika — Ühtne otsemaksete kava — Määrus (EÜ) nr 73/2009 — Artiklid 34, 36 ja 137 — Toetusõigused — Arvestamise alus — Võrdlusperioodil põllumajandustootja valduses olnud kariloomade ja maatükkide eest makstud toetus — Põllumajandusmaa pindala kindlaksmääramise korra muutmine — Toetuskõlblike hektarite arvu vähendamine — Põllumajandustootja nõue, et vähendataks tema toetusõiguste arvu ja suurendataks toetusõiguste ühikuväärtust — Määrus (EÜ) nr 796/2004 — Artikli 73a lõige 2a — Lubatavus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 5. juuni 2014

Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Otsetoetuskavad – Üldised reeglid – Ühtne otsemaksete kava – Toetusõiguste arvutamine – Kasutatava pindala arvessevõtmine – Kohustus teha uus arvutus, kui pindala ei ole kindlaks määratud korrektselt

(Nõukogu määrus nr 73/2009, artikkel 137; komisjoni määrus nr 796/2004, muudetud määrusega nr 380/2009, artikli 73a lõige 2a)

Määruse (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse määrustes nr 1782/2003 ja nr 73/2009 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, ning määruses nr 479/2008 ette nähtud nõuetele vastavuse rakendamise üksikasjalikud reeglid, ja mida on muudetud määrusega nr 380/2009, artikli 73a lõiget 2a tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja toetusõigused tuleb uuesti arvutada, kui tema toetusõiguste algsel kindlaksmääramisel jagati selle põllumajandustootja võrdlussumma liiga suure hektarite arvuga, mis tulenes asjaomases liikmesriigis tol ajal põllumajandusmaa pindala kindlaksmääramiseks kasutatud korrast. Määruse nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid nr 1290/2005, nr 247/2006, nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus nr 1782/2003, artiklit 137 ei kohaldata määruse nr 796/2004 artikli 73a lõike 2a kohase korrigeerimise suhtes.

Kui pädev asutus on võtnud põllumajandustootja maatükkide kindlaksmääramisel arvesse selliseid maastikuelemente nagu teepeenrad, teed ja kraavid, siis tuleb sedastada, et talle antud toetusõiguste arv oli kõnealuse artikli 73a lõike 2a tähenduses väär. Selles osas tuleb eeldada, et asjaomane põllumajandustootja ei saa sellist viga hõlpsasti avastada, sest see tulenes otseselt pädeva asutuse kasutatud meetodist. Peale selle, kuna määruse nr 73/2009 artikli 137 lõike 1 eesmärk on õiguskindluse põhimõttest tulenevatel põhjustel kaitsta heausklikke põllumajandustootjaid, kes olid saanud alusetuid toetusi, ja mitte karistada tulevikus selliseid põllumajandustootjaid, kes said liiga palju toetusõigusi, siis ei kuulu määruse nr 796/2004 artikli 73a lõige 2a määruse nr 73/2009 artikli 137 lõike 1 kohaldamisalasse.

(vt punktid 47, 49–51, 54, 55, 59 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑105/13

P. J. Vonk Noordegraaf

versus

Staatssecretaris van Economische Zaken

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud College van Beroep voor het bedrijfsleven)

„Põllumajandus — Ühine põllumajanduspoliitika — Ühtne otsemaksete kava — Määrus (EÜ) nr 73/2009 — Artiklid 34, 36 ja 137 — Toetusõigused — Arvestamise alus — Võrdlusperioodil põllumajandustootja valduses olnud kariloomade ja maatükkide eest makstud toetus — Põllumajandusmaa pindala kindlaksmääramise korra muutmine — Toetuskõlblike hektarite arvu vähendamine — Põllumajandustootja nõue, et vähendataks tema toetusõiguste arvu ja suurendataks toetusõiguste ühikuväärtust — Määrus (EÜ) nr 796/2004 — Artikli 73a lõige 2a — Lubatavus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 5. juuni 2014

Põllumajandus — Ühine põllumajanduspoliitika — Otsetoetuskavad — Üldised reeglid — Ühtne otsemaksete kava — Toetusõiguste arvutamine — Kasutatava pindala arvessevõtmine — Kohustus teha uus arvutus, kui pindala ei ole kindlaks määratud korrektselt

(Nõukogu määrus nr 73/2009, artikkel 137; komisjoni määrus nr 796/2004, muudetud määrusega nr 380/2009, artikli 73a lõige 2a)

Määruse (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse määrustes nr 1782/2003 ja nr 73/2009 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, ning määruses nr 479/2008 ette nähtud nõuetele vastavuse rakendamise üksikasjalikud reeglid, ja mida on muudetud määrusega nr 380/2009, artikli 73a lõiget 2a tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja toetusõigused tuleb uuesti arvutada, kui tema toetusõiguste algsel kindlaksmääramisel jagati selle põllumajandustootja võrdlussumma liiga suure hektarite arvuga, mis tulenes asjaomases liikmesriigis tol ajal põllumajandusmaa pindala kindlaksmääramiseks kasutatud korrast. Määruse nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid nr 1290/2005, nr 247/2006, nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus nr 1782/2003, artiklit 137 ei kohaldata määruse nr 796/2004 artikli 73a lõike 2a kohase korrigeerimise suhtes.

Kui pädev asutus on võtnud põllumajandustootja maatükkide kindlaksmääramisel arvesse selliseid maastikuelemente nagu teepeenrad, teed ja kraavid, siis tuleb sedastada, et talle antud toetusõiguste arv oli kõnealuse artikli 73a lõike 2a tähenduses väär. Selles osas tuleb eeldada, et asjaomane põllumajandustootja ei saa sellist viga hõlpsasti avastada, sest see tulenes otseselt pädeva asutuse kasutatud meetodist. Peale selle, kuna määruse nr 73/2009 artikli 137 lõike 1 eesmärk on õiguskindluse põhimõttest tulenevatel põhjustel kaitsta heausklikke põllumajandustootjaid, kes olid saanud alusetuid toetusi, ja mitte karistada tulevikus selliseid põllumajandustootjaid, kes said liiga palju toetusõigusi, siis ei kuulu määruse nr 796/2004 artikli 73a lõige 2a määruse nr 73/2009 artikli 137 lõike 1 kohaldamisalasse.

(vt punktid 47, 49–51, 54, 55, 59 ja resolutsioon)