Kohtuasi C‑76/15

Paul Vervloet jt

versus

Ministerraad

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Grondwettelijk Hof)

Eelotsusetaotlus – Riigiabi – Abi, mida Belgia Kuningriik andis ARCO kontserni rahandusühistutele – Hoiuste tagamise skeemid – Direktiiv 94/19/EÜ – Kohaldamisala – Finantssektoris tegutsevate ühistute füüsilisest isikust partnerite osalusi kaitsev tagatisskeem – Välistamine – ELTL artiklid 107 ja 108 – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobimatuks

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (teine koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 56 ja 57)

Esiteks, mis puudutab direktiivi 94/19 hoiuste tagamise skeemide kohta, mida on muudetud direktiiviga 2005/1, esemelist kohaldamisala, siis nähtub direktiivi pealkirjast, et see käsitleb „hoiuste“ tagamise skeeme. Selle direktiivi artikli 1 punkti 1 esimese lõigu kohaselt on hoius igasugune kreeditsaldo, mis tekib kontole jäänud vahenditest või tavalisest pangandustegevusest tulenevates ajutistes olukordades ja mille krediidiasutus peab kohaldatavate juriidiliste ja lepinguliste tingimuste kohaselt tagasi maksma, ning igasugune krediidiasutuse võlg, mida tõendab tema väljastatud sertifikaat. Selle määratluse alla ei kuulu finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakud. Pigem näib, et sisuliselt on selliste osakute puhul tegemist osalusega asjaomase äriühingu omakapitalis, samal ajal kui direktiivis 94/19 nimetatud hoiuseid iseloomustab see, et need kuuluvad krediidiasutuse võõrkapitali hulka. Lisaks, kuigi direktiivi 94/19 artikli 1 esimeses lõigus antud määratluse kohaselt tuleb need hoiused kohaldatavate juriidiliste ja lepinguliste tingimuste kohaselt omanikule tagasi maksta, peegeldab kõnealuste finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakute väljavõtmisel omanike saadud summa nimetatud äriühingute kasumiarengut. Selliste osakute omandamine sarnaneb niisiis rohkem äriühingute aktsiate omandamisele – mille puhul ei näe direktiiv 94/19 ette ühtki tagatist – kui pangakontole sissemaksete tegemisele. Pealegi ei ole kõnealuste finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakud samastatavad Ühendkuningriigi ja Iirimaa „elamuhoiupankade“ osakutega, mida vastavalt direktiivi 94/19 artikli 1 lõike 1 teisele lõigule käsitatakse hoiustena. Üheski selle lõigu sõnastuse või ettevalmistavate materjalide osas ei ole märgitud, et see säte peab hõlmama muid instrumente kui need, mis on seal sõnaselgelt mainitud. Lisaks välistab nimetatud säte sõnaselgelt „elamuhoiupankade“ kapitali moodustavate osakute laienduse. (vt punktid 65–69)

Direktiivi 94/19 hoiuste tagamise skeemide kohta, mida on muudetud direktiiviga 2005/1, isikulise kohaldamisala osas tuleb märkida, et selle direktiivi artikli 1 punkti 1 esimeses lõigus nimetatud kahte liiki hoiustel on ühine tunnus see, et neid mõlemaid saab paigutada krediidiasutustesse. Direktiivi 94/19 artikli 1 punkt 4 annab mõiste „krediidiasutus“ määratluse, mille kohaselt on need ettevõtjad, kelle tegevuseks on hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite vastuvõtmine üldsuselt ja laenu andmine oma huvides. Samuti ei selgu, et finantssektoris tegutsevad tegevusloaga ühistud võtaksid üldsuselt vastu hoiuseid või annaksid korrapäraselt oma huvides laenu, mis on iseloomulik pankadele. Järelikult ei kuulu selliste ühistute osakud direktiivi 94/19 isikulisse kohaldamisalasse. (vt punktid 70–72)

Direktiivi 94/19 hoiuste tagamise skeemide kohta, mida on muudetud direktiiviga 2005/1, artikleid 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et need ei näe liikmesriikidele ette kohustust võtta vastu finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakute selline tagatisskeem, ega seda, kui liikmesriik võtab sellise skeemi vastu tingimusel, et see skeem ei kahjusta sellise hoiuste tagatisskeemi kasulikku mõju, mille sisseseadmise kohustuse näeb liikmesriikidele ette nimetatud direktiiv – mida tuleb kontrollida liikmesriigi kohtul, ning kui see on kooskõlas ELTL artiklitega 107 ja 108. (vt punkt 87, resolutsioon 1)

Mis puudutab finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakute tagatisskeemi kvalifitseerimist riigiabiks ELTL artikli 107 tähenduses, siis riigi poolt antava eelise tingimus on täidetud, kui tagatisskeemiga soodustatakse äriühingute kontserni, kuhu kuuluvad äriühingud on ise – erinevalt teistest finantssektoris tegutsevatest tegevusloaga äriühingutest – liitumist taotlenud ning seda ka saanud. Nimelt, tagatisskeemiga kaitsti seda kontserni ohu eest, kui erainvestorid peaksid otsustama kontserni äriühingutest lahkuda ja samal ajal loodi talle kui põhiaktsionärile tingimused riigi ühe suurima panga rekapitaliseerimises osalemiseks. Asjaolu, et muud huvitatud isikud, nimelt sellesse kontserni kuuluvate äriühingute ja asjaomase panga eraisikutest hoiustajad võisid samuti saada nimetatud tagatisskeemist teatavaid eeliseid, ei välista olemuslikult, et nimetatud kontsern sai sellest kasu. (vt punktid 89, 91, 94 ja 95)

ELTL artikli 107 lõige 1 näeb ette kohustuse kindlaks teha, kas antud õigusliku korra raames võetud siseriiklik meede soodustab teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist võrreldes teistega, kes asuvad nimetatud korra eesmärki silmas pidades võrreldavas õiguslikus ja faktilises olukorras. Mis puudutab tagatisskeemi, mida liikmesriik on laiendanud finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakutele, siis annab see skeem neile ühistutele majandusliku eelise võrreldes teiste ettevõtjatega, kes pakuvad oma osakuid aktsiatena müügiks ja kellele see skeem ei laiene. Sellised finantssektoris tegutsevad tegevusloaga ühistud, pidades silmas hoiuste tagatisskeemiga taotletavat eesmärki, milleks on direktiivi 94/19 hoiuste tagamise skeemi kohta, mida on muudetud direktiiviga 2005/1, põhjenduse 1 kohaselt tagada hoiustajate kaitse, kui krediidiasutustele usaldatud hoiused peatatakse, ja pangandussüsteemi stabiilsus, vaatamata nende ühistute juriidilisest laadist tulenevatele eripäradele – sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras teiste ettevõtjatega, olenemata sellest, kas viimased on või ei ole ühistud, kes pakuvad oma osasid aktsiatena müügiks ja võimaldavad seega üldsusel teha investeeringu, mille suhtes hoiuste tagatisskeemi ei kohaldata. Seega saavad finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakutele tagatisskeemi laiendamise tulemusel need ühistud majandusliku eelise võrreldes teiste ettevõtjatega, kes on nimetatud skeemiga taotletavat eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras, ning seetõttu on see skeem valikuline. (vt punktid 98–101)

Finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakute tagatisskeemi riigiabiks kvalifitseerimisega seoses asjaolu, et nende ühistute füüsilisest isikust partnerite valduses olevate osakute väärtus on üldjuhul väiksem, ei välista olemuslikult seda, et kõnealune tagatisskeem võiks moonutada konkurentsi ja kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust. Sellise skeemi mõju konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele hinnates tuleb lähtuda kõikidest finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakutest, mitte konkreetse füüsilisest isikust partneri tagatud kapitalist. Igal juhul see, et abisumma on suhteliselt vähetähtis või et abi saav ettevõtja on suhteliselt väike, ei välista iseenesest liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamise võimalust. (vt punktid 106 ja 107)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 110, 111, 113 ja 114)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 116)