463

Nende asjaolude arvesse võtmise asemel võttis komisjon arvesse müügiplatvormide teenuste ja hinnavõrdlusvahendite teenuste vahelisi väliseid erinevusi, mis ei mõjuta nende võimet üksteist asendada internetikasutajate nõudluse seisukohast, ning järeldas ekslikult, et esimesed ei avalda teistele konkurentsisurvet. CCIA rõhutab, et oma teatise asjaomase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses (EÜT 1997, C 372, lk 5; ELT eriväljaanne 08/01, lk 1) punktis 36 märgib komisjon, et nende teenuste erinevad omadused ei võimalda väita, et nõudluse seisukohast ei ole mingit asendatavust, sest see sõltub suuresti sellest, kui tähtsaks kliendid neid erinevusi peavad. Lisaks on üks kostja vastuses nimetatud erinevustest, nimelt asjaolu, et Google’iga konkureerivad hinnavõrdlusvahendid ei saa välja tulla Shopping Unit’ites, Google’i sõnul väär. Nad peaksid lihtsalt kuvama reklaamilingi, mis viib otse ostulehele internetis, mida mõned on ka teinud. Google toob kolm näidet. Et kaubaturuna, kus etteheidetav tegevus väidetavalt konkurentsivastast mõju avaldas, on määratletud hinnavõrdlusteenuste turg, oleks komisjon pidanud mitte üksnes analüüsima, millised alternatiivid on internetikasutajate käsutuses, et teha internetis enne ostu sooritamist niisugune hinnavõrdlus – mis oleks võimaldanud tal tuvastada, et on müügiplatvormid ja hinnavõrdlusvahendid –, vaid oleks pidanud ka selgitama, kuidas oleks Google, kes väitis, et konkurentsioht tuleb müügiplatvormide poolt, saanud kavandada oma nende teenuste hindade püsivat tõstmist, mis võimaldavad tulla välja tema tulemustelehtedel, riskimata seejuures reklaamijate kaotamisega müügiplatvormidele. Täiendavad teenused, mida need müügiplatvormid võrreldes hinnavõrdlusvahendite teenustega pakuvad ja mida komisjon on pidanud erinevusteguriteks, ainult suurendavad vastupidi konkurentsi, mida pakuvad need platvormid võrreldes hinnavõrdlusvahenditega. Need seletavad muide, miks algoritm Panda paigutab esimesed Google’i üldotsingu tulemustes ettepoole ning miks infovoog nende kasuks paranes, samas kui infovoog hinnavõrdlusvahendite kasuks vähenes. Seepärast püüdsid mitu nendest hinnavõrdlusvahendite käitajatest pakkuda ka täiendavaid teenuseid, näiteks teenust, mis võimaldab teha ost otse. Google isegi hakkas seda teenust sisse viima, kuigi tema panustas eriti oma internetikasutajate päringutele antavate vastuste kvaliteedi parandamisele, et konkureerida müügiplatvormidega kaubaotsingu osas. Lisaks ei muuda asjaolu, et niisugused müügiplatvormid ja hinnavõrdlusvahendid nagu Amazon ja Google loovad vertikaalset laadi suhteid, eelkõige suunavad need teised esimeste pakkumiste juurde ja nemad on põhilised kliendid, nagu rõhutas komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 220, midagi selles, et komisjon oleks pidanud analüüsima seda, kas nende teenused asendavad teineteist ning asjaolusid, mis esitati, näitamaks, et need konkureerivad omavahel. Argumendi kohta, mille Twenga esitas oma menetlusse astuja seisukohtades ning mille kohaselt astuvad müügiplatvormid mängu enne Google’it ja sõltuvad suuresti infovoost, mis tuleb tema üldistelt tulemustelehtedelt, märgib Google, et seda viimast põhjendust vaidlustatud otsuses ei ole, ning vaidleb vastu nii selle Prantsusmaad puudutava uuringu vastuvõetavusele kui ka tõendavale väärtusele, mille on esitanud Twenga. Asjaolude kohaselt, millega Google oma hagiavaldust põhjendab, on põhiline osa müügiplatvormide infovoost otsene infovoog, mis kõneleb vastu Twenga esitatud suhtarvule 46%, mis vastab Google’i üldistelt tulemustelehtedelt pärinevale infovoole. Repliigis täpsustab Google, et müügiplatvormide hinnavõrdlusvahenditest pärinev infovoog on nende kogu infovooga võrreldes imeväike. Google väidab lisaks, et kostja vastuses püüab komisjon tõendamiskoormist ümber pöörata, väites, et tema peaks tõendama, et internetikasutajad lähevad müügiplatvormide saitidele ka selleks, et teha võrdlevaid otsinguid kaupade ostmise eesmärgil, mitte üksnes ostude tegemiseks, kuigi komisjoni ülesanne on tõendada, et see nii ei ole, kui ta väidab, et need platvormid jäävad asjaomasest turust välja. Haldusmenetluse toimiku materjalid ei võimalda tal seda tõendada. Konkreetselt asjaolu, et ühest 2014. aasta uuringust ilmneb, et internetikasutajad leiavad, et müügiplatvormid on peamiselt mõeldud kaupade ostmiseks, ei näita, mil määral nende võrdleva uuringu võimalusi kasutatakse. Google rõhutas – eelkõige kohtuistungil – asjaolu, et vaidlustatud otsuses kindlaks määratud asjaomane turg on, nagu ilmneb selle põhjendusest 191, ainult internetikasutajatele pakutavate hinnavõrdlusteenuste turg, mille puhul on müügiplatvormid ja hinnavõrdlusvahendid üksteist asendavad, mitte internetimüüjatele pakutavate teenuste turg. Pealegi ei ole õige, et müügiplatvormid ei tööta hulgimüüjatega, samas kui hinnavõrdlusvahendid eelistavad neid partnereid. Lõpuks väidab ta, et vaidlustatud otsuse põhjendustes 224–226 esitatud kaalutlused, mis käsitlevad erinevusi pakkumise seisukohast, ei ole asjakohased, sest võimalus asendada üksteist internetikasutajate nõudluse seisukohast on olemas.