EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

13. märts 2013

Kohtuasi F‑125/11

Isabel Mendes

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Hindamiskatsetele mittelubamine – Administratsiooni kohustus tõlgendada kaebusi avatud meelel – Teate vaba ametikohta muutmine pärast eelvalikutestide toimumist – Õiguspärase ootuse põhimõte – Õiguskindlus

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega I. Mendes palub esiteks tühistada avaliku konkursi EPSO/AST/111/10 komisjoni otsus mitte lubada teda katsetele, ning teiseks mõista Euroopa Komisjonilt tema kasuks välja hüvitis selle otsusega tekitatud kahju eest.

Otsus: Tühistada avaliku konkursi EPSO/AST/111/10 komisjoni 7. aprilli 2011. aasta otsus mitte lubada hagejat konkursi hindamiskatsetele. Mõista komisjonilt hageja kasuks välja 2000 eurot. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. Jätta kummagi poole kohtukulud tema enda kanda.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Mõiste – Kohtu pädevus õigusliku hinnangu andmisel

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

2. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Eseme ja aluse samasus – Administratsiooni kohustus tõlgendada kaebusi avatud meelel

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

3. Ametnikud – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Edukalt läbimise tingimused – Konkursiteates kindlaksmääramine – Konkursiteate muutmine pärast eelvalikutestide toimumist, mille tagajärjel vähenevad konkursi kandidaatide eduvõimalused – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumine (Personalieeskirjad, III lisa artikli 1 lõike 1 punkt e)

4. Ametnikud – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Edukalt läbimise tingimused – Konkursiteates kindlaksmääramine – Konkursiteate muutmine pärast eelvalikutestide toimumist, mille tagajärjel vähenevad konkursi kandidaatide eduvõimalused – Õiguskindluse põhimõtte rikkumine

(Personalieeskirjad, III lisa artikli 1 lõike 1 punkt e)

5. Ametnikud – Põhimõtted – Proportsionaalsus – Ulatus – Tuginemine, et põhjendada õiguspärase ootuse põhimõtte vastast meedet – Välistamine

1. Seda, mida kiri või teade õiguslikult endast kujutab, hindab ainult kohus ning see ei sõltu poolte või poole tahtest. Personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses on kaebus kiri, millega ametnik avaldab selgelt soovi vaidlustada otsus, millega tema huve kahjustatakse, taotlemata sõnaselgelt selle otsuse tühistamist. Sellega seoses on akti sisu vormi suhtes ülimuslik.

(vt punktid 33 ja 34)

Viited:

Euroopa Kohus: 29. juuni 2000, kohtuasi C‑154/99 P: Politi vs. Euroopa Koolitusfond (punkt 16).

Esimese Astme Kohus: 14. juuli 1998, kohtuasi T‑219/97: Brems vs. nõukogu (punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika); 16. veebruar 2005, kohtuasi T‑354/03: Reggimenti vs. parlament (punkt 43).

2. Kohtueelne menetlus, mille jooksul võivad asjaomased isikud tegutseda ilma advokaadi abita, on mitteametlik ja seega ei tohi administratsioon tõlgendada kaebusi kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel.

(vt punkt 35)

Viited:

Euroopa Kohus: 14. märts 1989, kohtuasi 133/88: Del Amo Martinez vs. parlament (punkt 11).

Esimese Astme Kohus: 21. oktoober 2004, kohtuasi T‑49/03: Schumann vs. komisjon (punkt 39).

3. Konkursiteates ette nähtud testide hindamise nõuete muutmine võib vähendada asjaomase isiku šansse, et ta kantakse katsetele lubatavate kandidaatide loetellu, sest see muutmine võib tuua kaasa selle, et suureneb nende kandidaatide arv, kes said testide eest minimaalse nõutava punktisumma, ning tema šansid, et ta on parimate hulgas, vähenevad. Sellega seoses ei pea pärast eelvalikutestide toimumist kohaldatav konkursiteate parandus kinni konkursiteatega antud tagatistest ning seega rikub õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet.

Nimelt on võrdlevat laadi katsed oma määratluse poolest katsed, milles iga kandidaadi sooritust hinnatakse võrdluses teiste kandidaatide omaga ning need katsed edukalt sooritanud kandidaatide arv võib mõjutada hinnanguid, mille konkursikomisjon kandidaatidele annab. Need hinnangud peegeldavad väärtushinnangut, mis kandidaadi sooritusele võrreldes teiste kandidaatide omaga antakse. Sellest järeldub, et mida rohkem isikuid nendel katsetel kandideerib, seda kõrgem on nendele isikutele konkursikomisjoni esitatavate nõudmiste tase.

(vt punktid 64, 65, 70 ja 84)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 5. märts 2003, kohtuasi T‑24/01: Staelen vs. parlament (punkt 57).

4. Õiguskindluse põhimõte peab tagama liidu õigusega reguleeritavate olukordade ja õigussuhete ootuspärasuse. Kuigi üldreeglina on õiguskindluse põhimõttega vastuolus see, kui liidu institutsioonide akti ajalise kehtivuse alguspunktina on määratud jõustumisest varasem kuupäev, võib see erandkorras olla ka teisiti, kui seda nõuab saavutatav eesmärk ja kui huvitatud isikute õiguspärase ootuse põhimõttest on nõuetekohaselt kinni peetud. Need tingimused ei ole täidetud konkursiteate paranduse puhul, mis muudab selle konkursi eelvalikutestide hindamise süsteemi pärast nende toimumist.

Vastab tõele, et kui ametisse nimetav asutus avastab pärast konkursiteate avaldamist, et nõutavad tingimused olid rangemad, kui teenistuse huvides vaja, võib ta kas jätkata menetlust, võttes tööle vähem konkursi edukalt läbinud isikuid kui algselt kavas – kui neid on vähem –, või siis alustada konkursimenetlust uuesti, tühistades esialgse konkursiteate ja asendades selle parandatud teatega. Konkursiteate paranduse vastuvõtmist pärast teatavate katsete toimumist ei saa siiski pidada ei üheks ega teiseks kirjeldatud lahenduseks.

(vt punktid 71–73, 76 ja 77)

Viited:

Euroopa Kohus: 15. september 2005, kohtuasi C‑199/03: Iirimaa vs. komisjon (punkt 69).

Esimese Astme Kohus: 2. oktoober 1996, kohtuasi T‑356/94: Vecchi vs. komisjon (punkt 56).

Euroopa Liidu Üldkohus: 10. november 2010, kohtuasi T‑260/09 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs. Simões Dos Santos (punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).

5. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt, mis kuulub liidu õiguse üldpõhimõtete hulka, sõltub liidu institutsiooni meetme õiguspärasus sellest, kas järgitakse tingimust, et juhul, kui on valida mitme sobiva meetme vahel, tuleb kasutada vähem piiravat meedet ning põhjustatud ebamugavused ei tohi olla võrreldes taotletava eesmärgiga liiga koormavad. Proportsionaalsusega seotud kaalutlused ei saa siiski õigustada niisugust akti nagu konkursiteate muutmine pärast eelvalikutestide toimumist, millega rikutakse õiguspärase ootuse põhimõtet, kusjuures proportsionaalsuse põhimõte on kohaldatav ainult siis, kui on valik mitme sobiva meetme vahel.

(vt punkt 83)

Viited:

Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuasi Schumann vs. komisjon (punkt 52).

Avaliku Teenistuse Kohus: 30. september 2010, kohtuasi F‑76/05: Torijano Montero vs. nõukogu (punkt 81 ja seal viidatud kohtupraktika).