ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/20

Euroopa Kohtu (viies koda) 19. detsembri 2013. aasta otsus (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs versus The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

(Kohtuasi C-495/12) (1)

(Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Maksuvabastused - Artikli 132 lõike 1 punkt m - Otseselt spordiga seotud teenused - Sissepääs golfiväljakule - Külastajad, kes ei ole golfiklubi liikmed ja kes ostavad mänguõiguse (green fee) - Maksuvabastuse välistamine - Artikli 133 esimese lõigu punkt d - Artikli 134 punkt b - Lisatulu)

2014/C 52/34

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Kostja: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

Ese

Eelotsusetaotlus — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik) — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1), artikli 132 lõike 1 punkti m, artikli 133 punkti d ja artikli 134 punkti b tõlgendamine — Maksuvabastused — Otseselt spordi või kehakultuuriga seotud teenused — Mittetulundusühingu poolt teatud perioodiks golfiväljaku kasutusõiguse müümine golfi mängimise eesmärgil

Resolutsioon

1) Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 134 punkti b tuleb tõlgendada nii, et see ei välista sama direktiivi artikli 132 lõike 1 punktis m sätestatud maksuvabastuse kohaldamist sellise teenuse osutamise korral, kus golfiväljaku haldamisega tegelev mittetulundusühing, mis pakub ka liikmeks astumise võimalust, annab golfiväljaku kasutamisõiguse külastajatele, kes ei ole klubi liikmed.

2) Direktiivi 2006/112 artikli 133 esimese lõigu punkti d tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriikidel jätta selle direktiivi artikli 132 lõike 1 punktis m sätestatud maksuvabastust kohaldamata sellise teenuse osutamise korral, kus golfiväljaku haldamisega tegelev mittetulundusühing, mis pakub ka liikmeks astumise võimalust, annab golfiväljaku kasutusõiguse, kui seda teenust osutatakse külastajatele, kes ei ole klubi liikmed.

(1) ELT C 32, 2.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/15

Euroopa Kohtu (viies koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Tribunal de première instance de Liège eelotsusetaotlus — Belgia) — Guido Imfeld, Nathalie Garcet versus Belgia Kuningriik

(Kohtuasi C-303/12) (1)

(Asutamisvabadus - Võrdne kohtlemine - Tulumaks - Õigusnormid, mille eesmärk on topeltmaksustamise vältimine - Tulu, mis on saadud muus riigis kui elukohariik - Progressiivse maksumäära klausliga maksuvabastuse kord - Isikliku ja perekondliku olukorra osaliselt arvesse võtmine - Teatavate töötaja isikliku ja perekondliku olukorraga seotud maksusoodustuste kaotamine)

2014/C 52/23

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal de première instance de Liège

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Guido Imfeld, Nathalie Garcet

Kostja: Belgia Kuningriik

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal de première instance de Liège — EÜ artikli 39 tõlgendamine — Topeltmaksustamist käsitlevad lepingusätted ja siseriiklikud õigusnormid — Tulu, mis on täies ulatuses saadud ja maksustatud muus kui elukohariigis — Isikliku ja perekondliku olukorra osaline arvesse võtmine tulu saamise riigis — Tulumaksu arvutamine elukohariigis maksust vabastamise meetodi kohaselt koos astmelisuse erandiga — Isikliku ja perekondliku olukorraga seotud maksusoodustuste kaotamine

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi niisuguste maksuõigusnormide kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille tulemusel võetakse abikaasadelt, kes elavad selles riigis ning saavad samal ajal tulu nii selles riigis kui ka teises liikmesriigis, võimalus saada konkreetne maksusoodustus selle andmise korra tõttu, samas kui kõnealustel abikaasadel oleks sellele soodustusele õigus, kui abikaasa, kelle tulu on suurem, ei saaks kogu oma tulu muus liikmesriigis.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/15

Euroopa Kohtu (neljas koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus — Itaalia) — Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per la vigilanza sui contratti pubblici di lavori, servizi e forniture versus SOA Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione SpA

(Kohtuasi C-327/12) (1)

(ELTL artiklid 101, 102 ja 106 - Riigi osalusega äriühingud ja ettevõtjad, kellele liikmesriigid annavad eri- või ainuõigused - Üldise majandushuvi teenuste osutamiseks volitatud ettevõtjad - Mõisted - Asutused, kelle ülesanne on kontrollida seaduses kehtestatud nõuete täitmist ehitustöid tegevate ettevõtjate poolt ja anda selle kohta välja tunnistusi - ELTL artikkel 49 - Asutamisvabadus - Piirang - Põhjendatus - Teenusesaajate kaitse - Sertifitseerimisteenuste kvaliteet)

2014/C 52/24

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Ministero dello Sviluppo economico, Autorità per la vigilanza sui contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

Kostja: SOA Nazionale Costruttori — Organismo di Attestazione SpA

Menetluses osalesid: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

Ese

Eelotsusetaotlus — Consiglio di Stato — ELTL artiklite 101, 102 ja 106 tõlgendamine — Mõisted „riigi osalusega äriühingud ja ettevõtjad, kellele liikmesriigid annavad eri- või ainuõigused” ning „ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine” — Asutused, kes peavad kontrollima ja atesteerima seda, kas riiklikke ehitustöid tegevad ettevõtjad vastavad seaduses sätestatud tingimustele — Siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse nendele asutustele tasude alammäärad

Resolutsioon

ELTL artikleid 101, 102 ja 106 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis kehtestavad atesteerimisasutuse staatusega äriühingutele (Società Organismi di Attestazione) tasude alammäära korra sertifitseerimisteenuste osas, mida nad osutavad ettevõtjatele, kes soovivad osaleda ehitustööde riigihankemenetlustes.

Sellised liikmesriigi õigusnormid kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut ELTL artikli 49 tähenduses, kuid need on kõnealuste teenuste saajate kaitse eesmärgi saavutamiseks sobilikud. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on hinnata, kas — võttes arvesse eelkõige tasude alammäära arvutusviisi, lähtudes ehitustööde kategooriate arvust, millele tunnistus väljastatakse — kõnealused õigusnormid ei lähe kaugemale sellest, mis on asjaomase eesmärgi saavutamiseks vajalik.

(1) ELT C 295, 29.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/10

Euroopa Kohtu (esimene koda) 19. detsembri 2013. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Walter Endress versus Allianz Lebensversicherungs AG

(Kohtuasi C-209/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiivid 90/619/EMÜ ja 92/96/EMÜ - Otsene elukindlustus - Taganemisõigus - Teabe puudumine selle õiguse kasutamise tingimuste kohta - Taganemisõiguse lõppemine ühe aasta möödumisel esimese kindlustusmakse tasumisest - Kooskõla direktiividega 90/619/EMÜ ja 92/96/EMÜ)

2014/C 52/15

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Walter Endress

Vastustaja: Allianz Lebensversicherungs AG

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 8. novembri 1990. aasta teise direktiivi 90/619/EMÜ (otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks ja muudetakse direktiivi 79/267/EMÜ) (EÜT L 330, lk 50) artikli 15 lõike 1 esimese lause tõlgendamine koostoimes nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiivi 92/96/EMÜ otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta ning millega muudetakse direktiive 79/267/EMÜ ja 90/619/EMÜ (EÜT L 360, lk 1) artikli 31 lõikega 1 — Pensionikindlustus — Kindlustusvõtja õigus esitada vastuväiteid — Tähtaeg — Kohustus teavitada kindlustusvõtjat — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt kaotab kindlustusvõtja õiguse esitada vastuväiteid ühe aasta möödumisel esimese kindlustusmakse tasumisest, isegi juhul kui teda ei ole selle õiguse kasutamise tingimustest nõuetekohaselt teavitatud

Resolutsioon

Nõukogu 8. novembri 1990. aasta teise direktiivi 90/619/EMÜ (otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks ja muudetakse direktiivi 79/267/EMÜ), mida on muudetud nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiiviga 92/96/EMÜ, artikli 15 lõiget 1 tuleb koosmõjus viimasena nimetatud direktiivi artikliga 31 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline siseriiklik säte — nagu on vaidluse all põhikohtuasjas —, mille kohaselt lõpeb kindlustusvõtja taganemisõigus hiljemalt üks aasta pärast esimese kindlustusmakse tasumist, kui teda ei ole taganemisõigusest teavitatud.

(1) ELT C 200, 7.7.2012.
1)

Kuna Itaalia Vabariik ei ole ettenähtud tähtaja jooksul võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et nõuda äriühingutelt Portovesme Srl ja Euralluminia SpA tagasi riigiabi, mis on tunnistatud ebaseaduslikuks ja ühisturuga kokkusobimatuks komisjoni 23. veebruari 2011. aasta otsuse 2011/746/EL riigiabi kohta, mida Itaalia andis äriühingutele Portovesme Srl, ILA SpA, Euralluminia SpA ja Syndial SpA (riigiabimeetmed C 38/B/2004 (ex NN 58/2004) ja C 13/2006 (ex N 587/2005)), artikliga 2, siis on Itaalia Vabariik rikkunud nimetatud otsuse artiklitest 3 ja 4 tulenevaid kohustusi.
3)

Määrust nr 810/2009 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline siseriiklikes õigusaktides sisalduv säte nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis näeb ette, et kui määruses kehtestatud viisa andmise tingimused on täidetud, siis on pädevatel ametiasutustel õigus taotlejale ühtne viisa väljastada, ilma et oleks täpsustatud, et nad peavad selle viisa andma, kui sellist õigusnormi saab tõlgendada kooskõlas nimetatud määruse artikli 23 lõikega 4, artikli 32 lõikega 1 ja artikli 35 lõikega 6.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/14

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (High Court of Justice (Chancery Division’i) — Ühendkuningriik eelotsusetaotlus) — Eli Lilly and Company Ltd versus Human Genome Sciences Inc

(Kohtuasi C-493/12) (1)

(Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EÜ) nr 469/2009 - Artikkel 3 - Tunnistuse saamise tingimused - Mõiste „kehtiva aluspatendiga kaitstud toode” - Kriteeriumid - Aluspatendi nõudluste sõnastus - Täpsus ja üksikasjalikkus - Toimeaine funktsionaalne määratlus - Toimeaine strukturaalne määratlus - Euroopa patendikonventsioon)

2014/C 45/24

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Chancery Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Eli Lilly and Company Ltd

Kostja: Human Genome Sciences Inc

Ese

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1) artikli 3 punktide a ja c tõlgendamine — Tunnistuse saamise tingimused — Mõiste „kehtiva aluspatendiga kaitstud toode” — Hindamiskriteeriumid — Kriteeriumide kohaldamine toodetele, mille puhul pole tegemist ravimite ja meditsiiniseadmete kombinatsiooniga

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selleks, et oleks võimalik asuda seisukohale, et „toodet kaitseb kehtiv aluspatent” nimetatud sätte tähenduses, ei ole vaja, et toimeaine oleks patendinõudlustes kirjeldatud strukturaalse mudeli abil. Kui see toimeaine on hõlmatud Euroopa Patendiameti antud patendi nõudlustes sisalduvas funktsionaalses mudelis, ei ole sellele toimeainele täiendava kaitse tunnistuse andmine nimetatud artikli 3 punktiga a vastuolus, ent seda siiski tingimusel, et nende nõudluste alusel, tõlgendades neid eelkõige leiutiskirjeldust arvestades, nagu on ette nähtud Euroopa Patendikonventsiooni artiklis 69 ja selle tõlgendamise protokollis, on võimalik järeldada, et nimetatud nõudlustes on kaudselt, aga tingimata silmas peetud konkreetselt seda toimeainet, mis tuleb kindlaks teha eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 9, 12.1.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/8

Euroopa Kohtu (neljas koda) 5. detsembri 2013. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia eelotsusetaotlus — Itaalia) — Alessandra Venturini versus A.S.L. Varese jt (C-159/12), Maria Rosa Gramegna versus ASL Lodi jt (C-160/12), Anna Muzzio versus ASL Pavia jt (C-161/12)

(Liidetud kohtuasjad C-159/12 — C-161/12) (1)

(Asutamisvabadus - ELTL artikkel 49 - Rahvatervis - Siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad müüa para-apteegis retseptiravimeid, mille kulu kannab patsient)

2014/C 45/14

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Alessandra Venturini (C-159/12), Maria Rosa Gramegna (C-160/12), Anna Muzzio (C-161/12)

Kostjad: A.S.L. Varese, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Saronno, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-159/12), ASL Lodi, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Sant’Angelo Lodigiano, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-160/12), ASL Pavia, Ministero della Salute, Regione Lombardia, Comune di Bereguardo, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) (C-161/12)

Menetluses osales: Federfarma — Federazione Nazionale Unitaria dei Titolari di Farmacia Italiani (C-159/12-C-161/12),

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — ELTL artiklite 18 ja 56 ning ELTL artiklite 101 ja 102 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad müüa para-apteegis retseptiravimeid, mille kulu kannab patsient

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid — nagu on kõne all põhikohtuasjas —, mis ei võimalda kvalifitseeritud ja kutseühendusse kuuluval proviisoril, kes ei ole aga „planeeringusse” kuuluva apteegi omanik, tegeleda talle kuuluvas para-apteegis muu hulgas niisuguste ravimite jaemüügiga, mida riiklik tervishoiuteenistus ei hüvita ja mille kulu kannab täies ulatuses neid ostev isik.

(1) ELT C 157, 2.6.2012.
2.

Maksukohustuslane võib direktiivi 2006/112 artikli 168 või selle sätte üle võtnud liikmesriigi õigusnormi alusel nõuda sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust juhul, kui tulenevalt siseriiklikus õiguses ette nähtud maksuvabastusest, mis on vastuolus selle direktiivi artikli 132 lõike 1 punktiga i, ei kuulu tema osutatud haridusteenused käibemaksuga maksustamisele. See maksukohustuslane võib igal juhul tugineda asjaolule, et nimetatud maksuvabastus on direktiivi 2006/112 artikli 132 lõike 1 punktiga i vastuolus, nii et see ei kuulu talle kohaldamisele juhul — isegi arvestades liikmesriikidele selle sättega antud kaalutlusõigust —, kui maksukohustuslast ei saa objektiivselt pidada organisatsiooniks, mille eesmärgid on sarnased avalik-õiguslike haridusorganisatsioonide eesmärkidega nimetatud sätte tähenduses, mis tuleb kindlaks teha liikmesriigi kohtul. Viimati nimetatud juhul maksustatakse selle maksukohustuslase osutatud haridusteenuseid käibemaksuga ning maksukohustuslane võib seega kasutada sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/12

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 5. detsembri 2013. aasta otsus (Audiencia Provincial de Salamanca — Hispaania eelotsusetaotlus) — Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León versus Anuntis Segundamano España SL

(Kohtuasi C-413/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Regionaalse tarbijakaitseühingu hagi ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamiseks - Territoriaalselt pädev kohus - Edasikaebamise võimaluse puudumine esimese astme kohtu tehtud pädevuse puudumise otsuse peale - Liikmesriikide menetlusautonoomia - Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted)

2014/C 45/21

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Salamanca

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Asociación de Consumidores Independientes de Castilla y León

Kostja: Anuntis Segundamano España SL

Ese

Eelotsusetaotlus — Audiencia Provincial de Salamanca — Hispaania — ELTL artiklite 4, 12, 114 ja 169, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (ELT 2000, C 364, lk 1) artikli 38 ja nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) tõlgendamine — Piisavad ja tõhusad vahendid ebaõiglaste tingimuste seadmise takistamiseks — Tarbijakaitseühingu poolt ennetavalt üldistes huvides esitatud hagi, nõudega keelata kauplejal ebaõiglaste tingimuste kasutamine — Siseriiklikud tsiviilkohtumenetluse normid, mille kohaselt kohtuasja lahendamine allub kostja asukohajärgsele kohtule — Siseriiklikud õigusnormid, mis välistavad igasuguse edasikaebevõimaluse määruse peale, millega kohus on tuvastanud, et asi ei allu talle

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus selline liikmesriigi eeskiri, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt ebaõiglaste tingimuste kasutamise lõpetamiseks tarbijakaitseühingute poolt esitatud hagide puhul tuleb esiteks selline hagi esitada kostja asukoha- või elukohajärgsesse kohtusse, ja teiseks ei saa esimese astme kohtu otsust territoriaalse pädevuse puudumise kohta edasi kaevata.

(1) ELT C 379, 8.12.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/10

Euroopa Kohtu (viies koda) 28. novembri 2013. aasta otsus (Tribunal Central Administrativo Norte eelotsusetaotlus — Portugal) — Maria Albertina Gomes Viana Novo jt versus Fundo de Garantia Salarial, IP

(Kohtuasi C-309/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 80/987/EMÜ - Direktiiv 2002/74/EÜ - Töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral - Garantiiasutused - Garantiiasutuste maksekohustuse piiramine - Töötasunõuded, mis on muutunud sissenõutavaks rohkem kui kuus kuud enne tööandja suhtes kohtusse maksejõuetuse tuvastamise avalduse esitamist)

2014/C 45/18

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Central Administrativo Norte

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias, Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

Kostja: Fundo de Garantia Salarial, IP

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Central Administrativo do Norte — Nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 283, lk 23; ELT eriväljaanne 05/01, lk 217) artiklite 4 ja 10 tõlgendamine — Garantiiasutuste maksmiskohustuse piiramine — Siseriiklikud õigusnormid, mis kohustavad täitma üksnes nõuded, mis on tekkinud tööandja maksejõuetusmenetluse algatamisele eelneva kuue kuu jooksul — Selle piirangu kohaldamine töökohtule esitatud hagi suhtes, milles nõutakse võlgnevuste suuruse kindlaksmääramist kuue kuu jooksul peale võlgnevuse sissenõutavaks muutumist.

Resolutsioon

Nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiviga 2002/74/EÜ, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ei ole tagatud töötasunõuded, mis on muutunud sissenõutavaks rohkem kui kuus kuud enne tööandja maksejõuetuks tunnistamise avalduse esitamist, isegi kui töötajad on enne selle kuuekuulise ajavahemiku algust algatanud tööandja vastu kohtumenetluse, taotledes nende nõuete suuruse kindlaksmääramist ja nende sundtäitmist.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/9

Euroopa Kohtu (suurkoda) 10. detsembri 2013. aasta otsus — Euroopa Komisjon versus Iirimaa, Prantsuse Vabariik, Itaalia Vabariik, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

(Kohtuasi C-272/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Mineraalõli aktsiisist vabastamine - Kohtu algatus - Liidu kohtu omal algatusel tõstatatud väide - Maksualaste õigusaktide ühtlustamise ja riigiabi kontrolli vaheline suhe - Nõukogu ja komisjoni vastav pädevus - Õiguskindluse põhimõte - Liidu aktide õiguspärasuse eeldamine)

2014/C 45/16

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan ja K. Walkerová)

Teised menetlusosalised: Iirimaa (esindaja: E. Creedon, keda abistas P. McGarry, SC), Prantsuse Vabariik (esindajad: G. de Bergues ja esialgu J. Gstalter, kelle asemel hiljem N. Rouam), Itaalia Vabariik (esindaja: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato G. Aiello), Eurallumina SpA (esindajad: solicitor R. Denton, solicitor A. Stratakis, solicitor L. Martin Alegi ja solicitor L. Philippou), Aughinish Alumina Ltd (esindajad: solicitor C. Waterson, solicitor C. Little ja solicitor J. Handoll)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas laiendatud koda) 21. märtsi 2012. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Iirimaa jt vs. komisjon, millega Üldkohus tühistas komisjoni 7. detsembri 2005. aasta otsuse 2006/323/EÜ Prantsusmaal Gardanne'i piirkonnas, Iirimaal Shannoni piirkonnas ja Itaalias Sardiinias alumiiniumoksiidi tootmisel kütusena kasutatava mineraalõli aktsiisimaksust vabastamise kohta (ELT 2006, L 119, lk 12) — Õigusnormi rikkumine — Üldkohtu pädevuse puudumine — Komisjoni huve kahjustav menetlusnormide rikkumine — Kohtu algatus — EÜ artiklite 87 ja 88 ning Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 teise lõigu rikkumine — Mõiste „riigiabi” — Vaidlusaluste vabastuste seostamine liikmesriikide või nõukoguga — Maksualaste õigusaktide ühtlustamise ja riigiabi vaheline suhe — Õiguskindluse põhimõte — Õiguspärasuse eeldus — Hea halduse põhimõte

Resolutsioon

1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 21. märtsi 2012. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Iirimaa jt vs. komisjon.

2. Saata liidetud kohtuasjad T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV tagasi Euroopa Liidu Üldkohtule.

3. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

(1) ELT C 235, 4.8.2012.