ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtuasi C-671/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 7. juuni 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Belgia) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL jt versus Région de Bruxelles-Capitale (Eelotsusetaotlus — Keskkond — Direktiiv 2001/42/EÜ — Artikli 2 punkt a — Mõiste „kavad ja programmid“ — Artikkel 3 — Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine — Piirkondlik tsooni linnaplaneerimise määrus Brüsseli Euroopa kvartali kohta (Belgia))

Euroopa Kohtu (teine koda) 7. juuni 2018. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Belgia) – Inter-Environnement Bruxelles ASBL jt versus Région de Bruxelles-Capitale

(Kohtuasi C-671/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Keskkond — Direktiiv 2001/42/EÜ — Artikli 2 punkt a — Mõiste „kavad ja programmid“ — Artikkel 3 — Teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamine — Piirkondlik tsooni linnaplaneerimise määrus Brüsseli Euroopa kvartali kohta (Belgia))”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

Kostja: Région de Bruxelles-Capitale

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 2 punkti a ja artikli 3 lõiget 1 ning artikli 3 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada selliselt, et niisugune piirkondlik linnaplaneerimise määrus, nagu on kõne all põhikohtuasjas, milles on kindlaks määratud teatavad nõuded ehitusprojektide teostamisele, kuulub teatavate tõenäoliselt olulise keskkonnamõjuga „kavade ja programmide“ alla direktiivi tähenduses ja seega peab selle keskkonnamõju hindama.

( 1 ) ELT C 78, 13.3.2017.
Kohtuasi C-426/16: Euroopa Kohtu (suurkoda) 29. mai 2018. aasta otsus (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW jt versus Vlaams Gewest (Eelotsusetaotlus — Loomade heaolu kaitse nende surmamisel — Usuriitustega ettekirjutatud erilised tapmisviisid — Islami ohverduspüha — Määrus (EÜ) nr 1099/2009 — Artikli 2 punkt k — Artikli 4 lõige 4 — Kohustus viia riituslik tapmine läbi määruse (EÜ) nr 853/2004 nõuetele vastavas tapamajas — Kehtivus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 10 — Usuvabadus — ELTL artikkel 13 — Usuriitustega seotud rahvuslike tavade austamine)

Euroopa Kohtu (suurkoda) 29. mai 2018. aasta otsus (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW jt versus Vlaams Gewest

(Kohtuasi C-426/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Loomade heaolu kaitse nende surmamisel — Usuriitustega ettekirjutatud erilised tapmisviisid — Islami ohverduspüha — Määrus (EÜ) nr 1099/2009 — Artikli 2 punkt k — Artikli 4 lõige 4 — Kohustus viia riituslik tapmine läbi määruse (EÜ) nr 853/2004 nõuetele vastavas tapamajas — Kehtivus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 10 — Usuvabadus — ELTL artikkel 13 — Usuriitustega seotud rahvuslike tavade austamine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

Kostja: Vlaams Gewest

menetluses osales: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

Resolutsioon

Eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis võiks Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 10 ja ELTL artikli 13 seisukohast mõjutada nõukogu 24. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1099/2009 loomade kaitse kohta surmamisel artikli 4 lõike 4 kehtivust koostoimes määruse artikli 2 punktiga k.

( 1 ) ELT C 383, 17.10.2016.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus niisugune riigisisene õigusnorm, mis näeb ette konkreetsed menetlusnõuded – nagu põhikohtuasjas käsitletavad – selliste tarbijate õiguskaitsevahenditele, kes on sõlminud välisvaluutapõhised laenulepingud, mis sisaldavad tingimust vahetuskursi erinevuse ja/või ühepoolselt muutmise võimaluse kohta, eeldusel et niisuguses lepingus sisalduvate tingimuste ebaõiglase laadi tuvastamine võimaldab taastada õigusliku ja faktilise olukorra, milles tarbija nende ebaõiglaste tingimuste puudumisel oleks olnud.
1.

Kui liikmesriigi pädev ametiasutus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta artikli 9 lõike 1 kohaselt esitatud liikmesriigi deklaratsioonis liigitanud teatava sotsiaalkindlustushüvitise sama määruse artiklis 3 loetletud konkreetse sotsiaalkindlustusliigi alla kuuluvaks hüvitiseks, ei ole see lõplik. Sotsiaalkindlustushüvitise võib kvalifitseerida asjassepuutuv liikmesriigi kohus iseseisvalt ja lähtudes kõne all oleva sotsiaalkindlustushüvitise iseloomulikest tunnustest, esitades vajaduse korral Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse.
Kohtuasi C-382/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 31. mai 2018. aasta otsus (Finanzgericht Rheinland-Pfalzi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Hornbach-Baumarkt-AG versus Finanzamt Landau (Eelotsusetaotlus — Asutamisvabadus — Äriühingu tulumaks — Liikmesriigi õigusnormid — Äriühingu maksustatava tulu kindlaksmääramine — Residendist äriühingu poolt sellisele mitteresidendist äriühingule antud tasuta soodustus, kellega ta on seotud — Residendist äriühingu maksustatava tulu korrigeerimine — Maksustatava tulu korrigeerimata jätmine juhul, kui residendist äriühing annab samasugust soodustust teisele residendist äriühingule, kellega ta on seotud — Asutamisvabaduse piirang — Põhjendatus)

Euroopa Kohtu (teine koda) 31. mai 2018. aasta otsus (Finanzgericht Rheinland-Pfalzi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Hornbach-Baumarkt-AG versus Finanzamt Landau

(Kohtuasi C-382/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Asutamisvabadus — Äriühingu tulumaks — Liikmesriigi õigusnormid — Äriühingu maksustatava tulu kindlaksmääramine — Residendist äriühingu poolt sellisele mitteresidendist äriühingule antud tasuta soodustus, kellega ta on seotud — Residendist äriühingu maksustatava tulu korrigeerimine — Maksustatava tulu korrigeerimata jätmine juhul, kui residendist äriühing annab samasugust soodustust teisele residendist äriühingule, kellega ta on seotud — Asutamisvabaduse piirang — Põhjendatus)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Rheinland-Pfalz

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Hornbach-Baumarkt-AG

Vastustaja: Finanzamt Landau

Resolutsioon

EÜ artiklit 43 (hiljem ELTL artikkel 49) koostoimes EÜ artikliga 48 (hiljem ELTL artikkel 54) tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole üldjuhul vastuolus sellised õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mille kohaselt selle liikmesriigi residendist äriühingu tulu, kes on andnud teises liikmesriigis asuvale temaga seotud äriühingule soodustusi niisugustel tingimustel, mis kalduvad kõrvale tingimustest, milles oleks samasugustel või sarnastel asjaoludel kokku leppinud kolmandad isikud, kes ei ole omavahel seotud, tuleb arvutada nii, nagu seda oleks tehtud juhul, kui tingimused, mille oleksid kokku leppinud kolmandad isikud, oleksid olnud kohaldatavad ja tulu oleks kuulunud korrigeerimisele, samas kui maksustatava tulu sellist korrigeerimist ei tehta, kui neidsamu soodustusi annab residendist äriühing teisele residendist äriühingule, kellega ta on seotud. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb siiski kontrollida, kas põhikohtuasjas kõnealused õigusnormid annavad maksumaksjale võimaluse tõendada, et tingimused lepiti kokku ärilistel põhjustel, mis tulenevad tema staatusest mitteresidendist äriühingu osanikuna.

( 1 ) ELT C 343, 19.9.2016.
Kohtuasi C-647/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 31. mai 2018. aasta otsus (Tribunal administratif de Lille’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Adil Hassan versus Préfet du Pas-de-Calais (Eelotsusetaotlus — Määrus (EL) nr 604/2013 — Selle liikmesriigi määramine, kes vastutab liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest — Vastuvõtmise ja tagasivõtmise menetlus — Artikli 26 lõige 1 — Üleandmisotsuse vastuvõtmine ja teatavaks tegemine enne tagasivõtmispalve rahuldamist palve saajaks oleva liikmesriigi poolt)

Euroopa Kohtu (teine koda) 31. mai 2018. aasta otsus (Tribunal administratif de Lille’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Adil Hassan versus Préfet du Pas-de-Calais

(Kohtuasi C-647/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Määrus (EL) nr 604/2013 — Selle liikmesriigi määramine, kes vastutab liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest — Vastuvõtmise ja tagasivõtmise menetlus — Artikli 26 lõige 1 — Üleandmisotsuse vastuvõtmine ja teatavaks tegemine enne tagasivõtmispalve rahuldamist palve saajaks oleva liikmesriigi poolt)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal administratif de Lille

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Adil Hassan

Kostja: Préfet du Pas-de-Calais

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest, artikli 26 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriik, kes on esitanud teisele liikmesriigile, keda ta peab nimetatud määruses kehtestatud kriteeriumide alusel rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastutavaks, kõnealuse määruse artikli 18 lõikes 1 sätestatud isiku vastuvõtmis- või tagasivõtmispalve, võtab vastu üleandmisotsuse ja teeb selle asjaomasele isikule teatavaks enne, kui palve saajaks olev liikmesriik on andnud esitatud palvele oma sõnaselge või vaikiva nõusoleku.

( 1 ) ELT C 70, 6.3.2017.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 65 ja 167 tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjades ei saa keelduda tunnustamast kauba tulevase soetaja õigust arvata maha ettemakse tegemisega seotud käibemaks, kui ettemakse on üle kantud ja kätte saadud ning kui ülekande tegemise hetkel olid tulevase tarne kõik olulised asjaolud soetajale teada ja kui kaubatarne paistis siis olevat kindel. Soetaja selle õiguse tunnustamisest võib siiski keelduda, kui objektiivsete asjaolude põhjal on tuvastatud, et ta ettemakse tegemise hetkel teadis või mõistlikult pidi teadma, et tarne ei ole kindel.
2.

Direktiivi 97/67 (muudetud direktiiviga 2008/6) artikli 2 punkti 19 ja artikli 9 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjades ja mis panevad kõigile autoveo, kaubaveo ja kullerposti ettevõtjatele kohustuse omada postiteenuste osutamise üldluba, juhul kui need õigusnormid on põhjendatud mõne selle direktiivi artikli 2 punktis 19 loetletud olulise nõudega ja järgivad proportsionaalsuse põhimõtet selles mõttes, et need on sobivad taotletava eesmärgi saavutamiseks ega lähe kaugemale, kui on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik – seda peab kontrollima eelotsusetaotlused esitanud kohus.
Kohtuasi C-325/16: Euroopa Kohtu (üheksas koda) 17. mai 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Industrias Químicas del Vallés, SA versus Administración General del Estado, Sapec Agro, SA (Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Direktiiv 91/414/EMÜ — Direktiiv 2010/28/EL — Artikli 3 lõige 1 — Lubatud taimekaitsevahendite uuestihindamise menetlus, mida viivad läbi liikmesriigid — Tähtaeg — Pikendamine)

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 17. mai 2018. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – Industrias Químicas del Vallés, SA versus Administración General del Estado, Sapec Agro, SA

(Kohtuasi C-325/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Põllumajandus — Direktiiv 91/414/EMÜ — Direktiiv 2010/28/EL — Artikli 3 lõige 1 — Lubatud taimekaitsevahendite uuestihindamise menetlus, mida viivad läbi liikmesriigid — Tähtaeg — Pikendamine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Industrias Químicas del Vallés, SA

Vastutajad: Administración General del Estado, Sapec Agro, SA

Resolutsioon

Komisjoni 23. aprilli 2010. aasta direktiivi 2010/28/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ, et lisada toimeainete hulka metalaksüül, artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et 31. detsembril 2010 lõppev tähtaeg, mis on nimetatud sättes ette nähtud selleks, et liikmesriigid saaksid vastavalt nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivile 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta toimeainena metalaksüüli sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevaid lube muuta või tühistada, on kohustuslik tähtaeg, mida liikmesriigid ei või pikendada.

( 1 ) ELT C 305, 22.8.2016.
2.

Kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrollimise käigus ei ilmne teisiti, siis tuleb direktiivi 93/13 artikli 2 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellist sõltumatut haridusasutust nagu põhikohtuasjas, mis on võimaldanud ühele oma üliõpilasele lepingu alusel maksesoodustusi viimase poolt õppemaksu ja õppereisi tasuna võlgnetavate summade tasumiseks, tuleb selle lepinguga seoses käsitada „müüja või teenuse osutajana“ direktiivi 93/13 artikli 2 punkti c tähenduses, mistõttu nimetatud leping kuulub selle direktiivi kohaldamisalasse.
Kohtuasi C-642/16: Euroopa Kohtu (viies koda) 17. mai 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshof’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Junek Europ-Vertrieb GmbH versus Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG (Eelotsusetaotlus — Intellektuaalomand — Kaubamärgiõigus — Määrus (EÜ) nr 207/2009 — Artikkel 13 — Kaubamärgist tulenevate õiguste ammendumine — Paralleelimport — Kaubamärgiga tähistatud toote ümberpakendamine — Uus märgistus — Meditsiinivahenditele kohaldatavad tingimused)

Euroopa Kohtu (viies koda) 17. mai 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshof’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Junek Europ-Vertrieb GmbH versus Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

(Kohtuasi C-642/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Intellektuaalomand — Kaubamärgiõigus — Määrus (EÜ) nr 207/2009 — Artikkel 13 — Kaubamärgist tulenevate õiguste ammendumine — Paralleelimport — Kaubamärgiga tähistatud toote ümberpakendamine — Uus märgistus — Meditsiinivahenditele kohaldatavad tingimused)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Junek Europ-Vertrieb GmbH

Kostja: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Resolutsioon

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 [Euroopa Liidu] kaubamärgi kohta artikli 13 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgiomanik ei või keelata paralleelimportijal sise- ja välisoriginaalpakendis meditsiinivahendi hilisemat turustamist, kui importija on lisanud sellele täiendava sildi, nagu sellega on tegemist põhikohtuasjas, mis oma sisu, otstarbe, suuruse, esitlusviisi ja asendi poolest ei kahjusta kõnealuse kaubamärgiga tähistatud meditsiinivahendi päritolutagatist.

( 1 ) ELT C 104, 3.4.2017.
Kohtuasi C-451/16: Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. juuni 2018. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – MB versus Secretary of State for Work and Pensions (Eelotsusetaotlus — Direktiiv 79/7/EMÜ — Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas — Riiklik pensioniskeem — Soovahetuse tunnustamise tingimused — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on sellise tunnustamise eeldus enne soovahetust sõlmitud abielu kehtetuks tunnistamine — Keeldumine sugu vahetanud isikule riikliku vanaduspensioni andmisest alates tema omandatud soost isikutele ette nähtud pensionieast — Otsene sooline diskrimineerimine)

Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. juuni 2018. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – MB versus Secretary of State for Work and Pensions

(Kohtuasi C-451/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Direktiiv 79/7/EMÜ — Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas — Riiklik pensioniskeem — Soovahetuse tunnustamise tingimused — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on sellise tunnustamise eeldus enne soovahetust sõlmitud abielu kehtetuks tunnistamine — Keeldumine sugu vahetanud isikule riikliku vanaduspensioni andmisest alates tema omandatud soost isikutele ette nähtud pensionieast — Otsene sooline diskrimineerimine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Hageja: MB

Kostja: Secretary of State for Work and Pensions

Resolutsioon

Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas, eelkõige selle artikli 4 lõike 1 esimest taanet koostoimes artikli 3 lõike 1 punkti a kolmanda taande ja artikli 7 lõike 1 punktiga a, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt peab sugu vahetanud isik lisaks füüsiliste, sotsiaalsete ja psühholoogiliste kriteeriumide täitmisele vastama ka tingimusele, et ta ei ole abielus isikuga, kes on samast soost nagu tema soovahetuse järel omandatud sugu, et tal oleks õigus saada riiklikku vanaduspensioni alates pensionieast, mis on seadusega ette nähtud isikutele, kes on samast soost nagu tema omandatud sugu.

( 1 ) ELT C 383, 17.10.2016.
Kohtuasi C-480/16: Euroopa Kohtu (viies koda) 21. juuni 2018. aasta otsus (Østre Landsreti eelotsusetaotlus – Taani) – Fidelity Funds jt versus Skatteministeriet (Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus — Piirangud — Vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjatele (eurofondid) makstud dividendide maksustamine — Liikmesriigi residendist äriühingute poolt mitteresidendist eurofondidele makstavad dividendid — Liikmesriigi residendist äriühingute poolt residendist eurofondidele makstavate dividendide maksuvabastus — Põhjendused — Maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel — Maksustamissüsteemi ühtsus — Proportsionaalsus)

Euroopa Kohtu (viies koda) 21. juuni 2018. aasta otsus (Østre Landsreti eelotsusetaotlus – Taani) – Fidelity Funds jt versus Skatteministeriet

(Kohtuasi C-480/16) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus — Piirangud — Vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjatele (eurofondid) makstud dividendide maksustamine — Liikmesriigi residendist äriühingute poolt mitteresidendist eurofondidele makstavad dividendid — Liikmesriigi residendist äriühingute poolt residendist eurofondidele makstavate dividendide maksuvabastus — Põhjendused — Maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel — Maksustamissüsteemi ühtsus — Proportsionaalsus)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Østre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Fidelity Funds jt

Vastustaja: Skatteministeriet

menetluses osales: NN (L) SICAV

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjades ja mille kohaselt kohaldatakse selle liikmesriigi residendist äriühingu poolt mitteresidendist vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjale (eurofond) välja makstud dividendidele kinnipeetavat maksu, samas kui selle liikmesriigi residendist eurofondile tehtud dividendide väljamaksed on kinnipeetavast maksust vabastatud, tingimusel et see fond teeb oma osakuomanikele minimaalse jaotatava kasumi väljamakse või määrab minimaalse jaotatava kasumi tehniliselt kindlaks ning peab tegeliku või teoreetilise minimaalse jaotatava kasumi pealt maksu kinni osakuomanikele väljamakse tegemisel.

( 1 ) ELT C 419, 14.11.2016.
3.

Direktiivi 2004/39 artikli 54 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriikide poolt direktiivis sätestatud ülesannete täitmiseks määratud asutuste valduses olevat teavet, mis võis olla ärisaladus, kuid on vähemalt viis aastat vana, peetakse põhimõtteliselt aja möödumise tõttu vananenuks ja seepärast enam mitte salajaseks, välja arvatud juhul, kui sellele tuginev isik tõendab erandkorras, et vaatamata teabe vanusele on see endiselt oluline tema või mõne kolmanda isiku ärialase seisundi jaoks. Need kaalutlused ei kehti nende asutuste valduses oleva teabe kohta, mille konfidentsiaalsust võib põhjendada muude põhjustega kui nende tähtsus asjaomaste äriühingute ärialase seisundi jaoks.
Kohtuasi C-5/16: Euroopa Kohtu (teine koda) 21. juuni 2018. aasta otsus – Poola Vabariik versus Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu (Tühistamishagi — Otsus (EL) 2015/1814 — Õigusliku aluse kindlaksmääramine — Akti mõju arvestamine — Puudumine — ELTL artikli 192 lõige 1 — ELTL artikli 192 lõike 2 esimese lõigu punkt c — Meetmed, mis mõjutavad oluliselt liikmesriigi valikut erinevate energiaallikate vahel ning tema energiavarustuse üldstruktuuri — Lojaalse koostöö põhimõte — ELL artikkel 15 — Euroopa Ülemkogu pädevus — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtted — Proportsionaalsuse põhimõte — Mõjuhinnang)

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. juuni 2018. aasta otsus – Poola Vabariik versus Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-5/16) ( 1 )

„(Tühistamishagi — Otsus (EL) 2015/1814 — Õigusliku aluse kindlaksmääramine — Akti mõju arvestamine — Puudumine — ELTL artikli 192 lõige 1 — ELTL artikli 192 lõike 2 esimese lõigu punkt c — Meetmed, mis mõjutavad oluliselt liikmesriigi valikut erinevate energiaallikate vahel ning tema energiavarustuse üldstruktuuri — Lojaalse koostöö põhimõte — ELL artikkel 15 — Euroopa Ülemkogu pädevus — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtted — Proportsionaalsuse põhimõte — Mõjuhinnang)”

Pooled

Hageja: Poola Vabariik (esindajad: B. Majczyna, K. Rudzińska, keda abistab ekspert I. Tatarewicz)

Kostjad: Euroopa Parlament (esindajad: A. Tamás ja A. Pospíšilová Padowska), Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: M. Simm, A. Sikora ja K. Pleśniak)

Kostjate toetuseks menetlusse astujad: Taani Kuningriik (esindajad: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren ja C. Thorning), Saksamaa Liitvabariik (esindaja: T. Henze), Hispaania Kuningriik (esindajad: A. Gavela Llopis ja M. A. Sampol Pucurull), Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil ja S. Ghiandoni), Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren ja L. Swedenborg), Euroopa Komisjon (esindajad: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White ja K. Mifsud-Bonnici)

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud välja Poola Vabariigilt.

3. Jätta Taani Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Rootsi Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

( 1 ) ELT C 98, 14.3.2016.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ, artikli 11 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik võtab tema suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvate vete suhtes kohaldatavaid meetmeid, mis on vajalikud, et täita tema kohustused, mis tulenevad nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) artiklist 6 ning millega keelatakse Natura 2000 aladel täielikult kutseline merekalapüük põhjapüügivahendite ja põhja kinnitatud püügivõrkudega, kui need meetmed mõjutavad teiste liikmesriikide lipu all sõitvaid kalalaevu.