ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Kaebemenetlus – Apellatsioonikodadele esitatud kaebused – Vastustaja esitatud seisukohades vaidlustatud otsuse vaidlustamine

(Komisjoni määrus nr 216/96, artikli 8 lõige 3)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Määruse nr 216/96, mis näeb ette siseturu harmoneerimisameti apellatsioonikomisjonide protseduurireeglid (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (muudetud kujul), artikli 8 lõige 3 sätestab, et apellatsioonikoja menetluses võib vastustaja oma seisukohtade esitamisel kasutada vaidlusaluse otsuse vaidlustamise õigust. Seega on vastustajal ainuüksi tulenevalt oma vastaspoole staatusest õigus vaidlustada vastulausete osakonna otsuse kehtivus. Lisaks ei piira määruse nr 216/96 artikli 8 lõige 3 seda õigust ainult väidetega, mis on juba kaebuses esitatud. Pealegi ei viita see säte üldse asjaolule, et vastustaja oleks pidanud ise esitama kaebuse vaidlusaluse otsuse peale. Neid mõlemaid õiguskaitsevahendeid on võimalik kasutada otsuse vastu, millega rahuldatakse vastulause ja lükatakse tagasi ühenduse kaubamärgi registreerimistaotlus.

(vt punkt 23)

2. Varasema kaubamärgi omaniku poolt määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b alusel esitatud vastulause hindamisel ei takista miski kontrollida sõna- ja kujutismärgi visuaalset sarnasust, kui neil kaubamärgiliikidel on visuaalselt tajutav graafiline kujutis.

(vt punkt 37)

3. On olemas tõenäosus, et keskmine Saksa tarbija võib segi ajada sõnalise tähise COMIT, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina on taotletud teenuste jaoks Nizza kokkuleppe klassides 35, 36, 41 ja 42, ning varasema identsete teenuste jaoks Saksamaal registreeritud kujutismärgi Comet.

Käsitletavate tähiste tugeva sarnasuse tõttu ning eriti nende visuaalse ja foneetilise sarnasuse tõttu ja kuna kõnealused teenused on identsed, on tõenäoline, et avalikkus võib need kaubamärgid omavahel segi ajada, sest tarbijal on harva võimalik erinevaid kaubamärke otseselt võrrelda, vaid ta peab usaldama neist jäänud ebatäiuslikku mälupilti. Olenemata teatud kontseptuaalsest erinevusest ja Saksa keskmise tarbija tähelepanelikkuse astmest on tõenäoline, et avalikkus võib arvata, et kõnealused teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt.

(vt punktid 33 ja 34, 45–47)
Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Vahekohtuklausli alusel Üldkohtusse pöördumine – Vahekohtuklauslis määratletud Üldkohtu pädevus

(EÜ artikkel 225; EA artikkel 140a ; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 51)

2. Menetlus – Vahekohtuklausli alusel Üldkohtusse pöördumine – Ainuüksi EÜ artiklis 238 või EA artiklis 153 ja vahekohtuklauslis määratletud Üldkohtu pädevus

(EÜ artikkel 238; EA artikkel 153)

Summary

1. Üldkohtu pädevusse kuuluvad EÜ artiklis 225 ja EA artiklis 140a loetletud küsimused, mida on täpsustatud Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 51. Nende sätete kohaselt on Üldkohus pädev lahendama talle esitatud lepingutega seotud vaidlusi üksnes vahekohtuklausli olemasolul. See vahekohtuklauslil tuginev pädevus kujutab endast erandit üldisest õigusest ning seda tuleb seetõttu tõlgendada kitsendavalt.

(vt punkt 32)

2. Liidu kohtute pädevust lahendada vahekohtuklausli alusel lepingut puudutav kohtuvaidlus hinnatakse üksnes EÜ artikli 238 või EA artikli 153 sätete ning klausli enda põhjal, ilma et seejuures saaks pädevuse puudumise toetuseks tugineda siseriiklikele õigusnormidele, mis väidetavalt välistavad liidu kohtute pädevuse. Sellest tuleneb, et ehkki lepingu suhtes, milles on sätestatud vahekohtuklausel EÜ artikli 238 või EA artikli 153 tähenduses, kohaldatakse siseriiklikku õigust vastavalt nimetatud lepingus sätestatule, reguleerib liidu kohtu pädevust üksnes kõnealune asutamisleping ja vahekohtuklausel ise; siseriiklik õigus ei saa välistada liidu kohtu pädevust. See kohtupraktika on kohaldatav ka siis, kui leping ise näeb ette eraldi kirjalikult heakskiitmise.

(vt punktid 33, 37)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine – Tegelik kasutamine – Mõiste – Tõlgendamine määruse nr 40/94 artikli 43 lõigete 2 ja 3 ratio legis ’t arvesse võttes (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 43 lõiked 2 ja 3) (vt punkt 24)

2. Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine – Tegelik kasutamine – Mõiste – Hindamiskriteeriumid (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 43 lõiked 2 ja 3) (vt punktid 25–27)

3. Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine – Tegelik kasutamine – Kriteeriumide kohaldamine konkreetsel juhul (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 43 lõiked 2 ja 3) (vt punkt 28)

4. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Asjaomaste kaubamärkide sarnasus – Hindamiskriteeriumid – Kombineeritud kaubamärk (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 44, 51, 56, 64)

5. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 47, 48 ja 67)

Subject of the case

Ese

Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 25. juuni 2008. aasta (asi R 952/2007‑2) selle otsuse peale, mis puudutab Illinois Tools Works, Inc. ja Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG vahelist vastulausemenetlust

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 25. juuni 2008. aasta see otsus (asi R 952/2007‑2), mis puudutab Illinois Tools Works, Inc. ja Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG vahelist vastulausemenetlust.

2. Mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.
Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus, millega tuvastatakse üks rikkumine

(EÜ artikli 81 lõige 1)

2. Tühistamishagi – Ese – Otsuse põhjendused – Välistamine, välja arvatud erandi korral

(EÜ artikkel 230)

Summary

1. Ettevõtjat ei saa pidada kogu kartellis osalenuks üksnes sel põhjusel, et kokkuleppel, milles ta osales, ja kogu kartellil on samad eesmärgid. Üksnes juhul, kui ettevõtja selles kokkuleppes osaledes teadis või pidi teadma, et seda tehes liitub ta kogu kartelliga, võib asjaomases kokkuleppes osalemine kujutada endast kogu selle kartelliga liitumise väljendust. Sellega seoses ei ole ettevõtjal mingit kohustust teatada omal initsiatiivil, mil määral ta oli teadlik rikkumise teiste osaliste tegevusest, sest tõendamiskoormis lasub komisjonil. Komisjon peab kõigepealt esitama tõendi mingi asjaolu kohta ja alles siis saab asjaomane ettevõtja selle vaidlustada.

(vt punktid 30 ja 31)

2. Akti resolutsioon on selle põhjendusega lahutamatult seotud, nii et akti tõlgendamisel tuleb arvesse võtta selle akti vastuvõtmist tinginud põhjuseid. Ehkki õiguslikke tagajärgi loob üksnes otsuse resolutsioon, saab liidu kohus siiski otsuse põhjendustes esitatud hinnangute seaduslikkust kontrollida ainult niivõrd, kui need kahjustava õigusakti põhjendustena osutavad vajalikku tuge selle akti resolutsioonile või kui need võivad muuta kõnealuse õigusakti resolutsioonis otsustatu sisu.

(vt punkt 34)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktide b–d rikkumine kaubamärgi registreerimisel (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punktid b–d ning artikli 52 lõike 1 punkt b) (vt punktid 32–35, 59–65, 78 ja 79)

2. Ühenduse kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Taotluse esitaja, kes tegutses kaubamärgi registreerimistaotluse esitamisel pahauskselt (nõukogu määrus nr 40/94, artikli 51 lõike 1 punkt b) (vt punktid 89–93)

Subject of the case

Ese

Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 23. juuli 2008. aasta otsuse peale (asi R 1012/2007‑2), mis käsitleb Psytech International Ltd ja Institute for Personality & Ability Testing, Inc. vahelist kaubamärgi kehtetuks tunnistamise menetlust.

Kohtuasja andmed

>lt>2

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Psytech International Ltd‑lt.
Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – Ühine turukorraldus – Mitme ühise turukorralduse ühised mehhanismid – Toiduainete jaotamine ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele – Jaotamise eesmärgil toodete turult ostmine

(Nõukogu määrus nr 1234/2007, artikkel 27; komisjoni määrus nr 983/2008)

2. Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Mõju – Euroopa Kohtu kehtestatav piirang

(Komisjoni määrus nr 983/2008)

Summary

1. Määruse nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid) artikli 27 lõike 2 punktist a nähtub, et toiduainete tarnimise raames ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele võib turult toodet osta ainult siis, kui iga-aastase kava rakendamise ajal ilmneb, et toode ei ole ajutiselt kättesaadav.

Kuigi kava vastuvõtmise ajal on komisjon kohustatud kohandama kava mahtu vastavalt sekkumisvarude mahule ning kuigi selle raames on komisjonile eespool viidatud sättega antud kaalutlusruum, ei tohi see viia asjaomase sätte erandlikkuse eiramiseni. Sekkumisvarusid tuleb mõista kui alalist institutsiooni, millel muutub ainult maht vastavalt turgude kõikumisele ja riiklikule sekkumisele; väljendit „ei ole ajutiselt kättesaadav” ei saa tõlgendada nii, et see viitab mitmele kuule või aastale, vaid nii, et see viitab erandile sekkumisvarudes hoitavate toodete jaotamise reeglist, mis on sätestatud määruse nr 1234/2007 artikli 27 lõikes 1. Täiendava ostmise mahu proportsioonid peavad samuti peegeldama selle meetme – mille eesmärk on kompenseerida ebapiisavusi, mis vastavalt varude seisule võivad kava rakendamisel ilmneda – erandlikkust võrreldes iga-aastase kava mahtudega. Vastupidisel juhul vahetaksid reegel ja erand kohad.

Kuna sättes ette nähtud iga-aastase kava peamine eesmärk ei ole mitte sekkumisvarude müük, vaid kavas osalevate liikmesriikide väljendatud vajaduste rahuldamine, siis on määrus nr 983/2008, millega võetakse vastu 2009. eelarveaastaks ette nähtud vahendite liikmesriikidele eraldamise kava sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimiseks ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele, võetud vastu määruse nr 1234/2007 artiklit 27 rikkudes.

(vt punktid 119, 121, 125, 128, 137)

2. Vältimaks seda, et määruse nr 983/2008 (millega võetakse vastu 2009. eelarveaastaks ette nähtud vahendite liikmesriikidele eraldamise kava sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimiseks ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele) tagasiulatuv jõud, mis kaasneb selle määruse osalise tühistamisega – puudutades ainult määruse artiklit 2 ja II lisa, mille puhul on tegemist ainsate sätetega, mis näevad turult ostmiseks ette toetuste maksmise liikmesriikidele –, ei tekitaks toetusi saanud liikmesriikidele tagasimaksmise kohustust, tuleb asuda seisukohale, et see osaline tühistamine ei mõjuta juba antud toetuste kehtivust.

(vt punktid 141–143)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Tühistamishagi

–

Füüsilised või juriidilised isikud

–

Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid

–

Võimalus, et üldotsus puudutab isikut isiklikult

–

Tingimused

–

Nõukogu määrus, milles on kehtestatud üksikasjalikud eeskirjad tööprogrammi rakendamiseks, et kontrollida kõiki olemasolevaid toimeaineid

–

Toimeainete tootjate esitatud hagi

–

Isikliku puutumuse puudumine

–

Vastuvõetamatus (EÜ artikli 230 neljas lõik; komisjoni määrus nr 1451/2007) (vt punktid 34

–

38, 44

–

46, 49 ja 50)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada komisjoni 4. detsembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1451/2007 Euroopa Parlamendi ja nõukogu biotsiidide turuleviimist käsitleva direktiivi 98/8/EÜ artikli 16 lõikes 2 osutatud kümneaastase tööprogrammi teise etapi kohta (ELT L 325, lk 3) artikli 3 lõige 2, artikkel 4, artikli 7 lõige 3, artikli 14 lõike 2 teine lõik, artikli 15 lõige 3, artikkel 17 ja II lisa.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta hagi läbi vaatamata.

2. Puudub vajadus Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu menetlusse astumise avalduste lahendamiseks.

3. Jätta Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ja Troy Chemical Co. BV kohtukulud nende endi kanda.

4. Jätta European Chemical Industry Councili (CEFIC) kohtukulud tema enda kanda.
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Riigiabi – Mõiste – Õiguslik tähendus – Tõlgendamine objektiivsete asjaolude alusel – Kohtulik kontroll – Ulatus (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 37 ja 38)

2. Riigiabi – Mõiste – Hindamine vaidlusaluse tehingu kõiki asjaolusid ja konteksti arvestades – Maatüki müük, mis on osa seotud tehingutest detailplaneeringu elluviimise eesmärgil (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 56–58)

3. Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Hindamine vaidlusaluse tehingu kõiki asjaolusid ja konteksti arvestades – Maatüki müük ametiasutuselt eraõiguslikule isikule hoolimata kõrgema hinnaga pakkumise esinemisest – Kahe pakkumise võrreldavus – Hindamiskriteeriumid (EÜ artikli 87 lõige 1) (vt punktid 61–63, 65, 72, 76)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada komisjoni 30. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/366/EÜ riigiabi kohta C 35/06 (ex NN 37/06), mida Rootsi on andnud äriühingule Konsum Jämtland (ELT L 126, lk 3).

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Tühistada komisjoni 30. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/366/EÜ riigiabi kohta C 35/06 (ex NN 37/06), mida Rootsi on andnud äriühingule Konsum Jämtland.

2. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Konsum Nord ekonomisk förening’i kohtukulud.
Liidu õigusega ei ole vastuolus raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse kordamine juhul, kui tühistatakse otsus, mille komisjon selle menetluse tulemusel on teinud, jättes ühenduse rahastamisest välja teatud kulutused, mis liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastust. Määruse nr 729/70 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta artikli 5 lõike 2 punkti c viies lõik ei takista raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse kordamist, kuna nimetatud otsuse tühistamise järel puudutab komisjoni kohaldatud uus finantskorrektsioon samuti kulutusi, mis on tehtud 24 kuu jooksul enne seda, kui komisjon teatas Kreeka Vabariigile kontrollimiste tulemustest.

Tõlgendus, mille liidu kohus liidu õigusnormile annab, selgitab ja täpsustab vajaduse korral selle normi tähendust ja ulatust, nagu seda peab või oleks pidanud mõistma ja kohaldama alates selle jõustumise hetkest. See tähendab, et nõnda tõlgendatud normi võib ja peab kohaldama ka enne vastava kohtuotsuse tegemist tekkinud õigussuhetele. Liikmesriik ei saa seega tugineda asjaolule, et kohtuotsus, millega Euroopa Kohus tõlgendas määruse nr 1663/95, millega nähakse ette nõukogu määruse nr 729/70 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses EAGGF tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmisega, artiklit 8, tehti pärast seda, kui nimetatud liikmesriik oli esitanud hagi teises kohtuasjas, põhjendamaks väidet, et ta ei saanud sellele tõlgendusele tuginevat väidet nimetatud hagis esitada. Kuna liikmesriik jättis selle väite esitamata menetluses, mille tulemusel tehti tühistamisotsus selles kohtuasjas, samas kui tal oli selleks võimalus, siis jättis ta end seetõttu ilma võimalusest esitada see hiljem, pärast hagi esitamise tähtaja möödumist. Kui liikmesriigil lubataks esitada niisugust menetlusdokumenti puudutav väide, mida ei mõjutanud teatava otsuse tühistamine, et vaidlustada hilisem otsus, mis võeti vastu niisuguse menetluse tulemusel, mis osaliselt kattub menetlusega, mille tulemusel võeti vastu tühistatud otsus, samas kui miski ei takistanud tal esitada seda etteheidet Euroopa Kohtule menetluses, mille tulemusel tehti tühistav kohtuotsus, tähendaks see seetõttu seda, et tal lubatakse eirata tühistatud otsuse peale hagi esitamise tähtaega.

(vt punktid 48–50, 52 ja 53)
Sellest tulenevalt ei saa ainuüksi asjaolu, et Euroopa Kohtu põhikiri ja kodukord ei näe sõnaselgelt ette võimalust esitada pärast hagiavalduse esitamist hagi täiendavaid märkusi, tõlgendada nii, et selline võimalus on seeläbi välistatud juhul, kui sellised hagi täiendavad märkused esitatakse enne hagi esitamise tähtaja lõppemist.

Kuna Euroopa Ühendus on õigusel rajanev ühendus, kus kontrollitakse institutsioonide aktide kooskõla asutamislepinguga, tuleb ühenduse kohtule esitatud hagide suhtes kohaldatavaid menetlusnorme tõlgendada võimalikult selliselt, et nende kohaldamine aitaks saavutada eesmärki tagada ühenduse õigusest isikutele tulenevate õiguste tõhus kohtulik kaitse.

Liidu institutsioonid on seotud keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooniga, mis on ülimuslik ühenduse teisese õiguse aktide ees. Sellest järeldub, et määruse nr 1367/2006 Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes kehtivust võib mõjutada asjaolu, et see on vastuolus Århusi konventsiooniga.

Kui ühendus on soovinud rakendada mingit konkreetset kohustust, mille ta on võtnud rahvusvahelise lepingu raames, või juhul, kui akt viitab sõnaselgelt sellise lepingu täpsetele sätetele, peab liidu kohus kontrollima asjaomase akti õiguspärasust sellise lepingu sätete alusel.

Nii peab liidu kohtul olema võimalik kontrollida määruse õiguspärasust rahvusvahelise lepingu alusel, ilma et ta peaks eelnevalt kontrollima, kas rahvusvahelise lepingu laad ja ülesehitus seda ei välista ning kas lepingu sätted on oma sisult tingimusteta ja piisavalt täpsed, kui selle määruse eesmärk on täita rahvusvahelise lepinguga liidu institutsioonidele pandud kohustust.

(vt punktid 52–54)
Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 43 lõikes 2 sätestatud tegeliku kasutamise mõiste tõlgendamisel tuleb arvesse võtta asjaolu, et sellise nõude ratio legis, mille kohaselt varasemat kaubamärki on pidanud tegelikult kasutatama, selleks et selle alusel oleks võimalik esitada vastulause ühenduse kaubamärgi taotlusele, on piirata kaubamärkide vahelisi vastuolusid niivõrd, kuivõrd ei esine kaubamärgi tegelikust turufunktsioonist tulenevat mõistlikku majanduslikku põhjust.

Seevastu ei ole määruse nr 40/94 artikli 43 lõike 2 ja määruse nr 2868/95, millega rakendatakse määrus nr 40/94, eeskirja 22 lõike 3 eesmärk majandusliku edu hindamine, ettevõtja majandusstrateegia kontrollimine ega ka piirdumine kaubamärkide kaitsmisega ainult nende suuremahulise kaubandusliku kasutamise korral.

Kaubamärgi tegeliku kasutamisega on tegemist juhul, kui kaubamärki kasutatakse vastavalt selle peamisele ülesandele, milleks on kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenuste päritolu tagamine, eesmärgiga luua või säilitada turg neile kaupadele ja teenustele, ning tegelikuks kasutamiseks ei loeta üksnes sümboolse iseloomuga kasutamist, mille ainus eesmärk on kaubamärgist tulenevate õiguste säilitamine. Lisaks peab kaubamärgi tegeliku kasutamise tingimuse kohaselt asjaomasel territooriumil kaitstud kaubamärki kasutama avalikult ja väljapoole suunatult.

Kaubamärgi tegelikku kasutamist hinnates peab tuginema kõigile faktidele ja asjaoludele, mille abil on võimalik kindlaks teha, kas kaubamärgi kaubanduslik kasutamine on tegelik ja milleks on eelkõige kasutamine, mida vastavas majandussektoris võib pidada põhjendatuks kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenuste jaoks turuosa säilitamiseks või loomiseks, kaupade või teenuste olemus, turu tunnusjooned ning kaubamärgi kasutamise ulatus ja sagedus.

Varasema kaubamärgi kasutamise ulatuse osas tuleb eelkõige arvesse võtta ühelt poolt kõigi kasutamistoimingute kaubanduslikku mahtu ja teiselt poolt nii ajavahemikku, mil kasutamine toimus, kui ka kasutamise sagedust.

(vt punktid 21–24)
EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise tõendamise kohustus lasub ametivõimul, kes seda väidab, olles kohustatud esitama tõendeid, mis õiguslikult piisavalt tõendavad rikkumise tunnusteks olevate asjaolude esinemist. Lisaks sellele tuleb kohtu kahtluse korral eelistada ettevõtjat, kes on rikkumise tuvastanud otsuse adressaat ja vastavalt süütuse presumptsiooni põhimõttele ei saa kohus seega järeldada, et komisjon on tõendanud rikkumise toimepanemist õiguslikult piisavalt, kui tal on selles küsimuses veel kahtlusi, eriti hagi puhul, milles nõutakse trahvi määrava otsuse tühistamist. Seega peab komisjon esitama piisavalt täpseid ja üksteist toetavaid tõendeid, mille põhjal saab kindlalt veenduda, et rikkumine on toime pandud. Siiski ei pea kõik komisjoni esitatud tõendid tingimata vastama neile kriteeriumidele rikkumise kõigi tegurite suhtes. Piisab, kui tõendite kogum, millele institutsioon tugineb, sellele nõudele tervikuna hinnatult vastab.

Lisaks on konkurentsivastase eesmärgiga tegevuse ja kokkulepete raames tavapärane, et tegevus toimub varjatult, kohtumised korraldatakse salaja ja sellega seotud dokumente on vähendatud miinimumini. Sellest tuleneb, et isegi kui komisjon avastab ettevõtjatevahelist õigusvastast kontakti otseselt tõendavad dokumendid, on need tavaliselt üksnes osalised ja hajusad, mistõttu on sageli vaja teatud üksikasjad tuletamise teel taastada. Seega tuleb enamikul juhtudest konkurentsivastane tegevus või kokkulepe tuletada teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest tõenditest, mis koostoimes ning muu loogilise selgituse puudumisel võivad osutuda tõendiks konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

(vt punktid 32 ja 33)
EÜ artikli 86 lõikes 1 sätestatud keelud on suunatud liikmesriikidele ning EÜ artikkel 82 omakorda ettevõtjatele, keelates neil turgu valitseva seisundi kuritarvitamise. Juhul kui neid kahte sätet koos kohaldada, siis saab liikmesriigipoolse EÜ artikli 86 lõike 1 rikkumise tuvastada üksnes siis, kui riiklik meede on vastuolus EÜ artikliga 82. Seetõttu kerkib küsimus, mil määral tuleb tuvastada ettevõtja turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – isegi kui see on vaid potentsiaalne –, mis on riikliku meetmega seotud.

Tõdedes sellega seoses üksnes, et hagejal, kes on endine monopoolne ettevõtja, on tänu eelisele, mis annab talle eelisõigusega juurdepääsu pruunsöele, jätkuvalt elektrienergia hulgimüügiturul valitsev seisund ning see olukord tekitab sellel turul hageja ja teiste ettevõtjate vahel ebavõrdsed võimalused, ei tuvastanud komisjon ega tõendanud õiguslikult piisavalt, millist kuritarvitust EÜ artikli 82 tähenduses kõnealused riiklikud meetmed ajendavad või võivad ajendada asjaomast ettevõtjat toime panema. Üksnes asjaolu, et kõnealune ettevõtja on riikliku meetme tõttu võrreldes konkurentidega eelisolukorras ei kujuta endast iseenesest turgu valitseva seisundi kuritarvitamist.

(vt punktid 86, 93 ja 103)