ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Kolmas väide, et ei ole rikkumist, milles hageja osales, sest: — otsuse resolutsioonis ning artiklites 2 ja 3 ei ole järeldust, et hageja on osalenud põhjendustes kirjeldatud ühes ja jätkuvas rikkumises; — komisjon ei ole vastanud ELTL artikli 101 lõike 1 kohastele vastavatele õiguslikele tingimustele ja kohaldatavale kohtupraktikale, et panna hagejale vastutus ühe ja jätkuva rikkumise eest; — nende tõendite alusel, mida komisjonil on teise väite kohaselt seaduslik õigus säilitada hageja vastu esitatud vastuväidete hindamiseks, ei tõenda otsus ühtegi hageja poolset rikkumist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/23

7. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Export Development Bank of Iran versus nõukogu

(Kohtuasi T-5/11)

2011/C 72/39

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Export Development Bank of Iran (esindaja: advokaat J. M. Thouvenin)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada 25. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/644/ÜVJP hagejat puudutavas osas;

— tühistada 28. oktoobril 2010 hagejale saadetud nõukogu kirjas sisalduv otsus;

— tunnistada otsus 2010/413/ÜVJP hageja suhtes kohaldatamatuks;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitatud väited ja peamised argumendid on sisuliselt identsed või sarnased nendega, mis esitati kohtuasjas T-4/11: Export Development Bank of Iran vs. nõukogu.
4.

Neljas väide, et komisjoni poolne rikkumise tuvastamine on ilmne õiguslik viga, sest see on otsene sekkumine Hongkongi siseriiklikusse haldusesse, seetõttu: — see rikub rahvusvahelise õiguse mittesekkumise või riikide rahuliku kooseksisteerimise põhimõtet ja; — see tekitab otsese kohtualluvuse konflikti, mis rikub õiguskindluse põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/24

7. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Bank Kargoshaei jt versus nõukogu

(Kohtuasi T-8/11)

2011/C 72/41

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Company, Melli Agrochemical Company, Shomal Cement Co., (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid L. Defalque ja S. Woog)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta otsuse 2010/644/ÜVJP, millega muudetakse otsust 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP, (1) jaotise B punkt 5 ja nõukogu 25. oktoobri 2010. aasta määruse (EL) nr 961/2010, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 423/2007, (2) jaotise B punkt 5 ning nõukogu 28. oktoobri 2010. aasta kirjas sisalduv otsus;

— tunnistada nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsuse (3) artikli 20 lõike 1 punkt b ja nõukogu määruse (EL) nr 961/2010 artikli 16 lõike 2 punkt a õigusvastaseks ja hagejate suhtes kohaldamatuteks;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks tuginevad hagejad argumentidele, mis on identsed kohtuasjas T-7/11: Bank Melli Iran vs. nõukogu esitatud argumentidega.

(1) ELT L 281, lk 81.

(2) ELT L 281, lk 1.

(3) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP (ELT L 195, lk 39).
ET Euroopa Liidu Teataja C 113/17

11. veebruaril 2011 esitatud hagi — Antrax It versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Heating Company (kütteradiaatorid)

(Kohtuasi T-84/11)

2011/C 113/34

Hagiavaldus esitati itaalia keeles

Pooled

Hageja: Antrax It Srl (Resana, Itaalia) (esindaja: avvocato L. Gazzola)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Belgia)

Hagejate nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti kolmanda apellatsioonikoja 2. novembri 2010. aasta otsus osas, milles sellega tunnistati kehtetuks ühenduse disainilahendus nr 000593959-0002;

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti kolmanda apellatsioonikoja 2. novembri 2010. aasta otsus osas, milles sellega mõisteti Antrax It s.r.l.-ilt välja The Heating Company BVBA poolt Siseturu Ühtlustamise Ametis toimunud menetluse kantud kulud;

— mõista Siseturu Ühtlustamise Ametilt ja The Heating Company BVBA-lt Antrax It s.r.l.-i kasuks välja käesoleva kohtumenetluse kohtukulud ja kaitsekulud lisaks seadusjärgsetele kuludele.

— mõista The Heating Company BVBA-lt Antrax It s.r.l.-i kasuks välja talle Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluses tekkinud kulud ja kaitsekulud lisaks seadusjärgsetele kuludele.

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse disainilahendus: ühenduse disainilahendus nr 000593959/0002 (kütteradiaatorid)

Ühenduse disainilahenduse omanik: hageja

Ühenduse disainilahenduse kehtetuks tunnistamist taotlev pool: The Heating Company BVBA

Kehtetuks tunnistamise taotluse põhjendused: vaidlustatud ühenduse disainilahendus ei vasta ühenduse disainilahenduse määruse artiklite 4–9 nõuetele, kuna on peaaegu identne Saksa disainilahendusega nr 4, mis on hõlmatud koondregistreeringuga nr 401 10481.8, mis on avaldatud 10. septembril 2002 The Heating Company BVBA taotlusel, ning samuti rahvusvahelisest disainilahendusest nr DM/0608899 Prantsusmaal, Itaalias ja Beneluxis

Tühistamisosakonna otsus: tunnistada ühenduse disainilahendus kehtetuks

Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja tunnistada ühenduse disainilahendus kehtetuks

Väited: Ühenduse disainilahenduse nr 000593959–0002 eristatavuse olemasolu.
—

tühistada Euroopa Komisjoni 12. novembri 2010. aasta otsuse (asi K(2010) 7692 (REC 03/08)), mis on adresseeritud Taani maksuametile (SKAT), artikli 1 lõiked 2 ja 4, milles leiti, et Taani Kuningriigi 6. oktoobri 2008. aasta taotluses viidatud imporditollimaksude järelarvestuskanne summas 1 406 486,06 eurot (10 492 385,99 Taani krooni) on põhjendatud ning Taani Kuningriigi 6. oktoobri 2008. aasta taotluses viidatud 1 234 365,24 euro (9 208 364,69 Taani krooni) suuruste imporditollimaksude vähendamine ei ole põhjendatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/23

24. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Verenigde Douaneagenten versus komisjon

(Kohtuasi T-32/11)

2011/C 103/41

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Madalmaad) (esindaja: advokaat J. van der Meché)

Kostja: Euroopa Liit, keda esindab Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada otsus allpool toodud põhjustel.

Väited ja peamised argumendid

Hageja taotleb Euroopa Komisjoni 1. oktoobri 2010. aasta otsuse REC 02/09 tühistamist.

Komisjon tuvastas määruse nr 2913/92 (1) artikli 220 lõike 2 punkti b ja määruse nr 2454/93 (2) artikli 871 alusel, et hageja toimis heauskselt ning järgis kõiki kehtivaid sätteid tollideklaratsiooni kohta, kuid kuna pädevad asutused ei ole eksinud, siis ei saa jätta järelarvestuskannet tegemata.

Hageja arvates on käesoleval juhul tegemist eksimusega määruse nr 2913/92 artikli 220 lõike 2 punkti b teise lõigu kohaselt. Sest see lõik näeb ette, et kui sooduskohtlemine määratakse kaubale halduskoostöö süsteemi alusel, milles osalevad kolmanda riigi asutused, loetakse nende asutuste väljaantud ebaõigeks osutunud sertifikaat eksimuseks. Tegemist on sellise olukorraga.

Peale selle peaks Madalmaade toll tollimaksu tollivormistusjärgsel sissenõudmisel tõendama, et ebaõiged sertifikaadid anti välja seetõttu, et eksportija kajastas asjaolusid ebaõigesti.

Sellepärast tuleks järeldada, et ebaõigete sertifikaatide väljaandmine Curaçao tolli poolt kujutab endast eksimust vastavalt määruse nr 2913/92 artikli 220 lõike 2 punkti b teisele lõigule.

Komisjon tuvastas peale selle oma kontrolli käigus, et hageja ei pannud toime pettust ega käitunud ilmselgelt hooletult, kuid samas ei ole tegemist eriliste asjaoludega, mistõttu ei ole tollimaksu vähendamine põhjendatud.

Hageja väidab sellega seoses, et vaidlustatud otsuses määruse nr 2913/92 artikli 239 kohaselt tehtud tollimaksu vähendamise otsus ei võetud vastu määruse nr 2454/93 artiklis 907 nimetatud tähtaja jooksul. Sellepärast peab Madalmaade toll rahuldama tollimaksu vähendamise taotluse.

Lisaks sellele ei viinud komisjon kontrollimisel menetlust läbi õigesti, kuna ta ei kuulanud hagejat ära ja ei andnud viimasele võimalust esitada tõhusalt oma seisukohta, mis on vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud põhimõttega, mille kohaselt on igaühel õigus olla ärakuulatud.

Peale selle esinevad erilised asjaolud, kuna hageja sõltub määruse nr 2913/92 artikli 220 lõike 2 punktile b tuginedes dokumentidest, mida tal endal ei ole ja mida tal ei oleks pidanud ka olema.

(1) Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307).

(2) Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3).
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/26

9. veebruaril 2011 esitatud hagi — Nath Kalsi versus Siseturu Ühtlustamise Amet — American Clothing Associates (RIDGE WOOD)

(Kohtuasi T-80/11)

2011/C 103/45

Hagiavaldus esitati saksa keeles

Pooled

Hageja: Dwarka Nath Kalsi (Agra, India) (esindaja: advokaat J. Schmidt)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: American Clothing Associates NV (Evergem, Belgia)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 19. novembri 2010. aasta (asi R 599/2010-1) otsus;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist elementi „RIDGE WOOD” sisaldav kujutismärk kaupadele ja teenustele klassides 18, 24 ja 25.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: American Clothing Associates NV.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnamärk „RIVER WOODS“ ja sõnalisi elemente „RIVER WOODS” ja „River Woods” sisaldavad kujutismärgid kaupadele ja teenustele klassides 18, 25 ja 40.

Vastulausete osakonna otsus: jätta vastulause rahuldamata.

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada apellatsioonkaebus.

Väited: määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna vastandatud kaubamärkide puhul ei esine segiajamise tõenäosust; määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 ja artikli 42 rikkumine, kuna ei ole esitatud tõendeid varasema kaubamärgi kasutamise kohta, määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 rikkumine, kuna American Clothing Associates viidatud asjaoludest ei piisa, et tõendada, et kaubamärk on omandanud maine selle artikli tähenduses.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
1.

Esimese väite kohaselt on komisjon selgelt rikkunud õigusnormi, kuna ta leidis, et Taani valitsus ei ole teinud ilmselt hindamisviga seoses Kopenhaagen-Ystadi liini liigitamisega avalikuks teenindamiseks, ning kuna ta lisas selle avaliku teenindamise lepingute süsteemi. Hageja leiab, et seda liini on turuosalised tõhusalt teenindanud ilma toetusteta ja seega ei tuleks seda lisada avaliku teenindamise lepingusse.
—

Tuvastada, et komisjoni poolt kohtuistungi päeval esitatud dokument on täiesti vastuvõetamatu in hanc litem.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/25

Erika Lenzi 7. veebruaril 2011 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 14. detsembri 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas F-80/09: Lenz versus komisjon

(Kohtuasi T-78/11 P)

2011/C 103/44

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Erika Lenz (Osnabrück, Saksamaa) (esindajad: advokaadid V. Lenz ja J. Römer)

Teine menetluspool: Euroopa Komisjon

Nõuded

— tühistada täies ulatuses Avaliku Teenistuse Kohtu 14. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas F-80/09;

— võtta täies ulatuses arvesse esimeses kohtuastmes esitatud nõudeid;

— mõista apellatsiooniastme kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Apellatsioonkaebuse väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuses tugineb apellant neljale väitele.

1. Apellatsioonkaebuse esimene väide: vaidlustatud otsuse punktis 29 on asjaolud vääralt edasi antud ning rikutud on kodukorda

Apellatsioonkaebuse esitaja heidab Avaliku Teenistuse Kohtule ette seda, et viimane on komisjoni „põhjendust” vaidlustatud kohtuotsuses sellisena tähistanud ja aktsepteerinud, kuigi see ei olnud esitatud saksa keeles ja seetõttu apellatsioonkaebuse esitaja poolt sõnaselgelt tunnustamata. Avaliku Teenistuse Kohus rikkus seejuures nii enda kodukorra artiklit 29 kui jättis ka arvesse võtmata 15. aprilli 1958. aasta määruse nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled (EÜT 1958, nr 17, lk 385). Apellandi arvates tõendab vaidlustatud kohtuotsuse punkt 29, et tegemist ei ole üksnes menetlusveaga, vaid ka asjaolude väära kirjeldamisega.

2. Apellatsioonkaebuse teine väide: füsioterapeudi (Heilpraktiker) kutsetegevust Saksamaal on vääralt kirjeldatud

heidetakse ette, et Avaliku Teenistuse Kohus on objektiivselt vääralt kirjeldanud Saksamaal tervishoiutöötajana tegutseva Heilpraktiker’i kutsetegevust.

3. Apellatsioonkaebuse kolmas väide: tunnistaja kutsumisega seotud asjaolusid on vääralt kirjeldatud

Apellatsioonkaebuse esitaja väidab, et Avaliku Teenistuse Kohus andis vääralt edasi asjaolud, mis olid tunnistaja kutsumise aluseks. Avaliku Teenistuse Kohus väidab vaidlustatud kohtuotsuse punktides 20 ja 45 vääralt, et hagiavalduses puudutati asjaomasele tunnistajale makstavaid hüvitisi. Apellandi arvates oli siiski tegemist toimingute tõendamisega aja jooksul, kui tunnistaja töötas Euroopa Liidu institutsioonide ühises ravikindlustussüsteemis.

4. Apellatsioonkaebuse neljas väide: kohtuotsuses puuduvad faktilised asjaolud

Apellatsioonkaebuse esitaja heidab siinkohal ette, et Avaliku Teenistuse Kohus ei võtnud vaidlustatud kohtuotsuses arvesse osasid poolte kohtuistungil esitatud seisukohti ja järelikult ei antud nendele seisukohtadele ka hinnangut.
3.

Kolmas väide põhineb asjaolul, et kostja otsus hageja kaebuse alusel menetlust mitte jätkata on õigusvastane ja põhjendamatu, kuna see rikub hageja õigusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 95/11

31. jaanuaril 2011 esitatud hagi — Truvo Belgium versus Siseturu Ühtlustamise Amet — AOL (TRUVO)

(Kohtuasi T-77/11)

2011/C 95/17

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Truvo Belgium (Antwerpen, Belgia) (esindaja: advokaat O. F. A. W. van Haperen)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: AOL LLC (Dulles, Ameerika Ühendriigid)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 7. novembri 2010. aasta otsus asjas R 923/2009-2;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Truvo Belgium

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk TRUVO kaupadele ja teenustele klassides 9, 16, 35, 38, 41 ja 42 — ühenduse kaubamärgitaotlus nr 5560099

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: AOL LLC

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: kujutismärk TRUEVO teenustele klassis 42 — ühenduse kaubamärgiregistreering nr 4756169

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause kõigi klassi 38 ja 42 kuuluvate vaidlusaluste teenuste osas ning keelduda kaubamärgi registreerimisest kõigi vaidlusaluste teenuste jaoks

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: Hageja väidab, et vaidlustatud otsus rikub nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b ning see on nõuetekohaselt põhjendamata või ei vasta muus osas Euroopa Kohtu menetlusele esitatud nõuetele, kuna apellatsioonikoda tegi vea esiteks teenuste võrdlemisel, teiseks tähiste võrdlemisel, kolmandaks asjaomase avalikkuse hindamisel ja neljandaks segiajamise tõenäosuse hindamisel.
2.

Teine väide, et komisjon tegi trahvi arvutades hindamisvigu, rikkudes määruse 1/2003 (1), trahvimissuuniseid ja rikkus proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja põhjendamiskohustust, mis on vastuolus Euroopa Liidu Põhiõiguste Harta artiklitega 41 ja 49, ELTL artikliga 296 ja EL õiguse üldpõhimõtetega. Selles osas väidab hageja, et: — esiteks tegi komisjon ilmseid hindamisvigu, rikkudes trahvimissuuniseid ning proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet, hõlmates müügiväärtuse arvutamisel hindadega ja sissetulevate lendudega seotud käibe; — teiseks tegi komisjon ilmseid hindamisvigu rikkumise tõsiduse osas, rikkudes määrust 1/2003, trahvimissuuniseid ja proportsionaalsuse põhimõtet; — kolmandaks rikkus komisjon määrust 1/2003, trahvimissuuniseid ja proportsionaalsuse põhimõtet, võttes leevendava asjaoluna arvesse regulatiivset korda, et vähendada trahvi üksnes 15 % võrra; — neljandaks rikkus komisjon oma kohustust esitada põhjendusi seoses trahvi arvutamisega, mis on vastuolus ELTL artikliga 296 ja harta artikliga 41.
2.

Teine väide tugineb proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisele. Nõue sulgeda söekaevandused või tagastada neile antud abi vaidlustatud otsuse kohaselt ei ole proportsionaalne selles otsuses seatud eesmärkidega seoses kaevandustega, mis ei ole konkurentsivõimelised aastal 2011, kuid võivad seda olla aastal 2018. Käesoleva hagiga vaidlustatud sätted lähevad kaugemale sellest, mis on vajalik, et tagada keskkonna kaitset, kuna need ei aita kaasa söe baasil toodetava energia osakaalu vähendamisele. Vaidlustatud sätted ei ole ka proportsionaalsed eesmärkide saavutamisega, mis on seotud söetööstuse konkurentsivõimega, arvestades et i) need võivad kaasa tuua selliste kaevanduste sulgemise aastal 2018, mis on sel ajal konkurentsivõimelised, kuid mis tuleb vaidlustatud otsuse kohaselt sulgeda, sest aastal 2011 ei suuda need ilma selle sama otsusega antud abita tegevust jätkata ning ii) need ei soosi konkurentsivõimeliste kaevanduste säilitamist keskkonna ja ohutuse vaatenurgast.
2.

Teise väite kohaselt on tehtud ilmne hindamisviga, kuna — hagejale heidetakse ette, et ta keeldus tunnustamast demokraatlikult valitud presidendi Alassane Ouattara võimu, kuigi hageja ei saanud sõjaväelasena hoiduda allumast oma riigi põhiseaduslikule organile, mis kuulutas presidendivalimiste võitjaks Laurent Gbagbo ja — hagejale heidetakse ette, et ta on vastutav inimõiguste ja rahvusvahelise humanitaarõiguse raske rikkumise eest, kuigi Rahvusvaheline Kriminaalkohus, mille pädevust Côte d’Ivoire’i Vabariik on tunnistanud, ei ole hageja tegevust vaidlustanud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 130/15

22. veebruaril 2011 esitatud hagi — American Express Marketing & Development versus Siseturu Ühtlustamise Amet (IP ZONE)

(Kohtuasi T-102/11)

2011/C 130/27

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Ühendriigid) (esindajad: advokaadid V. Spitz, A. Gaul, T. Golda ja S. Kirschstein-Freund)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 1. detsembri 2010. aasta otsus asjas R 1125/2010-2.

— teise võimalusena muuta Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 1. detsembri 2010. aasta otsust asjas R 1125/2010-2 ja otsustada, et kaebus on põhjendatud;

— mõista kaebe- ja kohtumenetluse kulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk IP ZONE teenustele klassis 42

Kontrollija otsus: lükata kaubamärgitaotlus tagasi

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine, kuna apellatsioonikoda otsustas, et kaubamärgil puudub nõutav eristusvõime ja et see kirjeldab kõnealuseid teenuseid.
—

tuvastada ja tunnustada, et EMA on nõuetekohaselt täitnud oma lepingulised kohustused, mis tulenevad lepingutest 507760 DICOEMS ja 507126 COCOON ning et tal on seega õigus nende lepingute täitmisel kantud kulude hüvitamisele vastavalt komisjonile saadetud vormidele C, kaasa arvatud COCOON lepingu IV perioodi puudutav vorm C;
—

Igal juhul: tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles kohtunik esimeses kohtuastmes: a) tunnistas osa apellandi esimeses kohtuastmes esitatud nõuetest vastuvõetamatuks; b) jättis osa esimeses kohtuastmes esitatud nõuetest rahuldamata, tuues põhjenduseks, et need olid otseselt seotud vastuvõetamatuks tunnistatud nõuetega; c) jättis apellandi esimese kohtuastme kohtukulud tema enda kanda;
3.

Kolmas väide, et rikutud on liidu õigust, kuna otsustati, et hagejale ei võimaldata turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja seisundit. Sellega seoses väidab hageja, et: — otsus mitte võimaldada hagejale turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja seisund tehti tulenevalt sellest, et Euroopa Komisjon teadis niisuguse keeldumise mõju hageja dumpingumarginaalile, rikkudes algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c viimast lõiku, nagu Üldkohtu praktikas seda on tõlgendatud; — tõendamiskoormis, mille komisjon hagejale pani, et viimane tõendaks, et ta tegutseb turumajanduse tingimustes, on ülemäära raske ning rikub liidu õiguse üldpõhimõtteid ja eeskätt hea halduse põhimõtet.
1.

Esimene väide, mille kohaselt ei ole komisjon õiguslikult piisavalt tõendanud, et on pädev kohaldama ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, kuna: — komisjon ei tõendanud territoriaalset pädevust; — komisjon ei tõendanud, et väidetava lepingu mõju oli EMP territooriumil kohene, oluline ja ootuspärane.
ET Euroopa Liidu Teataja C 113/15

3. veebruaril 2011 esitatud hagi — Sogepi Consulting y Publicidad versus Siseturu Ühtlustamise Amet (ESPETEC)

(Kohtuasi T-72/11)

2011/C 113/31

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Sogepi Consulting y Publicidad, SL (Vic, Hispaania) (esindajad: advokaadid J. P de Oliveira Vaz Miranda Sousa, T. Barceló Rebaque ja N. Esteve Manasanch)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 12. novembri 2010. aasta otsus asjas R 312/2010-2;

— lubada seejärel registreerida ühenduse kaubamärk nr 7.114.572 „ESPETEC”, ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „ESPETEC” kaupadele klassis 29.

Kontrollija otsus: Jätta kaubamärgitaotlus rahuldamata.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine, kuna sõnal „ESPETEC” ei puudu eristusvõime, kui seda käsitleda sõltumatult kaubamärgiga kaetud kaupadest, ja määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 3 rikkumine, kuna tõendeid kaubamärgi „ESPETEC” turul kasutamise kohta on moonutatud ja neid on hinnatud valesti.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).