Kohtuasi C‑24/15

Josef Plöckl

versus

Finanzamt Schrobenhausen

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht München)

„Eelotsusetaotlus — Maksustamine — Käibemaks — Kuues direktiiv — Artikli 28c A osa punktid a ja d — Õigus maksuvabastusele — Sihtliikmesriigi antud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri esitamise kohustuse täitmata jätmine — Maksudest kõrvalehoidumise eeldamise konkreetse aluse puudumine — Maksuvabastuse kohaldamisest keeldumine — Lubatavus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (neljas koda) 20. oktoobri 2016. aasta otsus

Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamise üleminekukord – Kauba Euroopa Liidu territooriumil toimetamise käibemaksust vabastamine – Maksuvabastuse andmisest keeldumine põhjendusel, et maksukohustuslane ei teatanud sihtliikmesriigis antud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit – Maksukohustuslase maksudest kõrvalehoidumises mitteosalemine – Lubamatus

(Nõukogu direktiiv 77/388, muudetud direktiiviga 2005/92, artikli 22 lõige 8, artiklid 28a, 28c ja 28h)

Kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (muudetud direktiiviga 2005/92) artikli 22 lõiget 8 kuuenda direktiivi artiklist 28h tulenevas redaktsioonis ning selle direktiivi artikli 28c A‑osa punkti a esimest lõiku ja punkti d tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui päritoluliikmesriigi maksuhaldur keeldub käibemaksust vabastamast ühendusesisest teise liikmesriiki toimetamist põhjendusel, et maksukohustuslane ei teatanud sihtliikmesriigis antud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, kui puudub konkreetne alus eeldada maksudest kõrvalehoidumist, kaup toimetati teise liikmesriiki ja teisedki käibemaksust vabastamise tingimused on täidetud.

Tehingud tuleb maksustada nende objektiivsete tunnuste alusel. Kui kauba toimetamine vastab direktiivi 77/388 artikli 28a lõike 5 punkti b teises lõigus sätestatud tingimustele, on see käibemaksust vabastatud. Järelikult nõuab neutraalse maksustamise põhimõte, et tarne tuleb käibemaksust vabastada siis, kui sisulised nõuded on täidetud ja seda isegi siis, kui maksukohustuslane on jätnud täitmata mõned formaalsed nõuded. Kohustus edastada kauba omandajale sihtliikmesriigi antud käibemaksukohustuslasena registreerimise number on käibemaksuvabastuse saamise õiguse seisukohast formaalne nõue. Kuigi kõnealuse numbri esitamine on tõend selle kohta, et selline toimetamine tehti maksukohustuslase ettevõtte vajadusteks ning järelikult, et maksukohustuslane tegutseb sellena asjaomases liikmesriigis, ei saa sellise staatuse tõendamine siiski mingil juhul sõltuda üksnes käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri esitamisest. Nimelt ei sea kuuenda direktiivi artikli 4 lõige 1, kus on määratletud mõiste „maksukohustuslane“, selle staatuse tingimuseks, et nimetatud isikul on käibemaksukohustuslasena registreerimise number. Selle numbri edastamine ei ole seega ühendusesisese teise liikmesriiki toimetamise käibemaksust vabastamise sisuline tingimus.

On kaks juhtumit, mil formaalse tingimuse täitmata jätmine võib kaasa tuua käibemaksuvabastuse saamise õigusest ilmajäämise. Esiteks ei saa neutraalse maksustamise põhimõttele käibemaksust vabastamiseks tugineda maksukohustuslane, kes on tahtlikult osalenud maksudest kõrvalehoidumises, mis on ohustanud ühise käibemaksusüsteemi nõuetekohast toimimist. Teiseks võib formaalse tingimuse rikkumine kaasa tuua käibemaksuvabastuse andmisest keeldumise, kui rikkumise tõttu on takistatud vajaliku tõendi esitamine selle kohta, et sisulised nõuded on täidetud. Kuid tingimusest, millest käibemaksuvabastusest keeldumine sõltub, endast nähtub, et kui ametiasutusel on vajalikud andmed, et teha kindaks, et sisulised nõuded on täidetud, ei saa ta maksukohustuslase õiguse suhtes maksuvabastusele kehtestada lisatingimusi, mis võivad muuta selle õiguse teostamise täiesti võimatuks.

Euroopa Kohus on küll leidnud, et kuuenda direktiivi artikli 28c A-osa punkti a esimese lõiguga ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi maksuhaldur kehtestab ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisele tingimuse, et tarnija peab esitama omandaja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri, välja arvatud juhul, kui ühendusesisese tarne käibemaksust vabastamisest on keeldutud üksnes seetõttu, et tarnija ei ole esitanud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit, kui tarnijal ei ole, hoolimata heast usust ja vaatamata sellele, et ta on võtnud kõik meetmed, mida saab temalt mõistlikult nõuda, võimalik seda numbrit edastada, vaid ta esitab muud teavet, mis tõendab piisavalt, et omandaja on maksukohustuslane, kes kõnealuse tehingu käigus sellena tegutseb.

See tõdemus puudutab siiski olukorda, kus küsimus on selles, kas käibemaksukohustuslane on osalenud maksudest kõrvalehoidumises või mitte. Tarnija osalemise selles võib välistada, võttes arvesse asjaolu, et tarnija ei saanud, hoolimata heast usust ja vaatamata sellele, et ta on võtnud kõik meetmed, mida saab temalt mõistlikult nõuda, ostja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit edastada.

Järelikult ei saa olukorras, kus maksukohustuslase osalemine maksudest kõrvalehoidumises on igal juhul välistatud, talle käibemaksuvabastuse kohaldamisest keelduda põhjusel, et ta ei ole võtnud kõiki meetmeid, mida temalt võib mõistlikult nõuda, et täita formaalset nõuet, see tähendab edastada ühendusesisese teise liikmesriiki toimetamise sihtliikmesriigi antud käibemaksukohustuslasena registreerimise number.

(vt punktid 37–41, 43, 44, 46, 47, 51, 54, 55, 59 ja resolutsioon)