Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmise kohustuse rikkumine – Vastuväited – Täitmise täielik võimatus

(EÜ artikkel 10, EÜ artikli 88 lõige 2 ja EÜ artikkel 249)

2. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Siseriikliku õiguse kohaldamine – Ajutiste peatamismeetmete vastuvõtmine – Vastuvõetavus – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 14 lõige 3)

Summary

1. Liikmesriik, kes on sellise otsuse adressaat, mis kohustab tagasi nõudma ebaseadusliku abi, on EÜ artikli 249 kohaselt kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada nimetatud otsuse täitmine. Liikmesriik peab võlgnetavad summad reaalselt tagasi saama. Pärast kehtestatud tähtaega hilinenult toimunud tagasimaksmine, samuti hilinenult tehtud või ebatõhusaks osutunud seadusandlikud katsed tagada siseriiklikes kohtutes komisjoni selle otsuse täitmine, millega kohustatakse liikmesriiki ebaseaduslikku abi tagasi nõudma, ei vasta asutamislepingu nõuetele.

Liikmesriik, kes ei võta ettenähtud tähtaegade jooksul kõiki vajalikke meetmeid, et tühistada komisjoni otsusega ebaseaduslikuks ning ühisturuga kokkusobimatuks tunnistatud abikava ja nõuda abisaajatelt tagasi neile kõnealuse kava alusel antud abi, rikub sellest otsusest tulenevaid kohustusi.

Ainus alus, millele liikmesriik võib komisjoni poolt EÜ artikli 88 lõike 2 alusel esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi vastu tugineda, on kõnealuse otsuse nõuetekohase täitmise täielik võimatus.

Täitmise täieliku võimatuse tingimus ei ole täidetud, kui kostjaks olev liikmesriik ainult teavitab komisjoni otsuse elluviimisel esinevatest õiguslikest, poliitilistest või praktilistest raskustest, üritamata tegelikult asjaomastelt ettevõtjatelt abi tagasi saada ja esitamata komisjonile alternatiivseid võimalusi otsuse elluviimiseks, mis võimaldaksid neist raskustest üle saada.

Liikmesriik, kes komisjoni otsust riigiabi kohta täites põrkub raskustega, mida ta ette ei näinud ega saanud näha, või saab teadlikuks tagajärgedest, mida komisjon ei ole silmas pidanud, peab jätma need raskused viimase hinnata, tehes ettepanekuid kõnealuse otsuse asjakohaseks muutmiseks. Sellisel juhul peavad liikmesriik ja komisjon vastavalt EÜ artikli 10 aluseks olevale põhimõttele, mis paneb liikmesriikidele ja liidu institutsioonidele vastastikused kohustused teha lojaalset koostööd, niisuguste raskuste ületamiseks heas usus koostööd tegema, järgides rangelt asutamislepingu sätteid ja eelkõige neid, mis puudutavad riigiabi.

(vt punktid 31, 32, 35–37, 42, 58 ja resolutsioon)

2. Siseriiklikud kohtud on vastavalt määruse nr 659/1999 artikli 14 lõikele 3 kohustatud tagama ebaseadusliku abi tagasinõudmise kohustuse ette nägeva otsuse täieliku tõhususe ning jõudma lahenduseni, mis vastab selle otsuse lõppeesmärgile.

Siseriiklike kohtute vastu võetud ajutisi peatamismeetmeid võib rakendada eeldusel, et on täidetud teatud tingimused, nimelt esiteks kui kohtul endal on tõsiseid kahtlusi liidu akti kehtivuses ja ta esitab ise eelotsusetaotluse juhul, kui Euroopa Kohus ei ole juba lahendanud küsimust vaidlustatud akti kehtivuse kohta; teiseks kui asi on kiireloomuline selles tähenduses, et ajutised meetmed on vajalikud, et vältida meetmeid taotlevale poolele olulise ja korvamatu kahju tekkimist; kolmandaks kui kohus nõuetekohaselt arvestab liidu huvisid; neljandaks kui siseriiklik kohus järgib kõigi nende tingimuste hindamisel Euroopa Kohtu või Üldkohtu otsuseid, kus käsitletakse liidu akti õiguspärasust või esialgse õiguskaitse määrust, millega nähakse ette sarnaste ajutiste meetmete võtmine Euroopa Liidu tasandil. Sellega seoses tuleb rõhutada, et siseriiklik kohus ei saa piirduda Euroopa Kohtule kehtivuse küsimust käsitleva eelotsusetaotluse esitamisega, vaid peab ajutise meetme võtmisel osutama põhjustele, mille tõttu ta arvab, et Euroopa Kohus tuvastab liidu õigusakti tühisuse.

(vt punktid 44–46)