ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/43

20. detsembril 2013 esitatud hagi — SACBO versus komisjon ja TEN-T EA

(Kohtuasi T-692/13)

2014/C 45/74

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Itaalia) (esindajad: advokaadid G. Greco, M. Muscardini ja G. Carullo)

Kostjad: Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusamet (TEN-T EA), Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— esimese võimalusena tühistada TEN-T EA 23. oktoobri 2013. aasta otsus ja kõik varasemad õigusaktid, millele see viitab, selles osas, millega 18. märtsi 2013. aasta otsust muutmata jättes tunnistati tegevustega 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 seotud väliskulud rahastamiskõlbmatuks, vähendades seega ettenähtud kaasrahastamist ja nõudes 158 517,54 euro tagasimaksmist koos kõigi õiguslike tagajärgedega;

— teise võimalusena tuvastada, et petmise kavatsust ja kaasrahastatavate tegevuste kunstlikku osadeks jaotamist ei esine, ning sellest tulenevalt tühistada TEN-T EA 23. oktoobri 2013. aasta otsus ja kõik varasemad õigusaktid, millele see viitab, selles osas, millega 18. märtsi 2013. aasta otsust muutmata jättes tunnistati tegevustega 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 seotud väliskulud rahastamiskõlbmatuks, vähendades seega ettenähtud kaasrahastamist ja nõudes 158 517,54 euro tagasimaksmist koos kõigi õiguslike tagajärgedega;

— määrata igal juhul uuesti kindlaks komisjoni osutatud summa, mille võrra rahastamist kärbitakse, suuruses, mis on proportsionaalsuse põhimõttest lähtuvalt kõige sobivam;

— mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas kohtuasjas on hagejaks sama isik, kes on hageja kohtuasjas T-270/13: SACBO vs. komisjon ja TEN-T EA (ELT 2013, C 207, lk 46).

Seoses sellega tuleb täpsustada, et tolle menetluse käigus väitsid kaks kostjat, et hagi on vastuvõetamatu, kuna see on esitatud akti peale, mis nende sõnul ei ole lõplik.

Hageja sõnul on hagi rakendusameti poolt 23. oktoobril 2013 võetud meetme peale esitatud selleks, et tagada ammendav kaitse ja rahastamise kärpimise otsus ebaseaduslikkuse tõttu uuesti vaidlustada.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on juba esitatud kohtuasjas T-270/13.
—

Selles osas väidetakse eeskätt seda, et ei ole selgitatud, millisel põhjusel asus kostja käesolevas asjas seisukohale, et hageja esitatud projekt ei ole toetuskõlblik. Vaidlustatud otsuses põhjendatakse nimelt projekti tagasilükkamist teisiti, kui seda tehti eelnevas 7. augusti 2013. aasta kirjas, väites, et ei olnud täidetud üks juhendis ette nähtud toetuskõlblikkuse kriteerium, mis on erinev sellest, mille täitmata jätmisele viidati eespool nimetatud kirjas sisalduvas vormis (asjaolu, et filmi kinolevitaja ei olnud hageja). Vaidlustatud otsuses lükati aga projekt tagasi juhendi artikli 5 lõike 1 viienda lõigu alusel, mis lubab, kuigi piiratult, kasutada allhanget.
1.

Esimene väide Euroopa Komisjoni soovituse 2003/361/EÜ (mikroettevõtjate ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise kohta) tõlgendamise kohta. — Hageja väidab selles osas, et väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kategooriasse klassifitseerimiseks on vaja kontrollida, kas asjaomane ettevõtja on autonoomne või kuulub ettevõtjate kontserni. Vastavalt asjaomase ettevõtja rollile on vaja arvesse võtta kontserni ettevõtjate finantsandmeid ja eeskätt „partnerettevõtjate” ja „seotud” ettevõtjate andmeid. — Ta märgib selles osas, et asjaomase ettevõtja suuruse väljaselgitamise põhireegli kohaselt tuleb sellise ettevõtja andmetele lisada: — võimalike selliste partnerettevõtjate andmed, kes on vahetult asjaomase ettevõtja ees või järel, vastavalt nende osalusele või hääleõiguste osakaalule. Asjaomase ettevõtja partnerettevõtjate osas sel moel saadud andmetele tuleb lisada kõik võimalike selliste „partnerettevõtjatega”„seotud” ettevõtjate andmed; — kõik asjaomase ettevõtjaga otseselt või kaudselt „seotud” ettevõtjate andmed. Asjaomase ettevõtjaga seotud ettevõtjate kõigile andmetele tuleb lisada võimalike selliste asjaomase ettevõtjaga seotud ettevõtjate partnerettevõtjate andmed, kes on vahetult viimaste ees või järel, vastavalt nende osalusele või hääleõiguste osakaalule.
1.

Esimene väide, et rikutud on direktiivi 2010/40/EL (1) artikli 7 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 5 lõikega 1. Sellega seoses väidab hageja, et komisjon ületas vaidlustatud määruse vastuvõtmisega pädevust, mis on talle antud direktiivi 2010/40 artikli 7 lõikega 1 koosmõjus selle direktiivi artikli 5 lõikega 1 ja artikliga 6.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/35

6. novembril 2013 esitatud hagi — Luxembourg Pamol (Cyprus) ja Luxembourg Industries versus komisjon

(Kohtuasi T-578/13)

2014/C 45/60

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nicosia, Küpros) ja Luxembourg Industries Ltd (Tel-Aviv, Iisrael) (esindajad: advokaadid C. Mereu ja K. Van Maldegem)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— tühistada vaidlustatud otsus; ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad paluvad, et kohus tühistaks komisjoni 8. oktoobri 2013. aasta otsuse, mis tehti hagejatele teatavaks 9. oktoobril 2013 ja mis puudutab kaaliumfosfonaate käsitleva vastastikuse eksperdihinnangu aruande ja selle aruande lõplikus andendumi teatavate osade avaldamist olenemata hagejate taotlusest käsitleda neid osi konfidentsiaalsena vastavalt nõukogu direktiivile 91/414/EMÜ (1) ja komisjoni määrusele (EÜ) nr 188/2011 (2) (edaspidi „vaidlusalune otsus”).

Hagejad esitavad hagi põhjendamiseks kaks väidet.

1. Esimene väide, et komisjon on rikkunud nõukogu direktiivi 94/414/EMÜ artiklit 14, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 339 sätestatud põhiõigust ärisaladuse kaitsele, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 7 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 8, tõlgendades ülalnimetatud sätteid vääralt ja hinnates hagejate konfidentsiaalsustaotlusi ebaõigesti.

2. Teine väide, et komisjon on rikkunud liidu õiguse aluspõhimõtteid, hea halduse põhimõtet ja hagejate kaitseõigusi, andmata viimastele piisavat võimalust ennast kaitsta ja selgitada konfidentsiaalsustaotluste esitamise põhjusi.

(1) Nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiiv taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (EÜT L 230, lk 1; ELT eriväljaanne 03/11, lk 332).

(2) Komisjoni 25. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 188/2011, millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ rakendamiseks seoses selliste toimeainete hindamismenetlusega, mis kaks aastat pärast kõnealuse direktiivi teatavakstegemist ei olnud veel turule viidud (ELT L 53, lk 51).
1.

Esimene väide, et rikutud on direktiivi 2010/40/EL (1) artikli 7 lõiget 1 koostoimes selle direktiivi artikli 5 lõikega 1 Sellega seoses väidab hageja, et komisjon ületas vaidlustatud määruse vastuvõtmisega pädevust, mis on talle antud direktiivi 2010/40 artikli 7 lõikega 1 koosmõjus selle direktiivi artikli 5 lõikega 1 ja artikliga 6.
3)

Kolmas väide, et on rikutud õigusnorme, mis on seotud ülikoolidiplomi olemasolu hindamisega konkursiteate alusel (puudutab vaidlustatud kohtuotsuse punkte 56-58). Komisjon väidab, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et diplomi kutsealane väärtus vastab selle akadeemilisele väärtusele ning et ametisse nimetav asutus peab võtma arvesse sellist mitteametlikku diplomi nagu eraharidusasutuse väljastatud diplom, mille akadeemilist väärtust ei tunnustata.
1)

Esimene väide, et on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja ELTL artiklit 296: — käsitletav meede vastab valikulisuse tingimusele: esiteks on otsuses tehtud viga, kui leiti, et valikulisus on seotud konkreetse sektoriga, kuna otsuse esemeks olev meede oli avatud investoritele, kes tegutsevad kõikides majandusharudes, ja teiseks on otsus vigane selles osas, milles järeldab, et esialgse loa menetlus võib muuta meetme valikuliseks, ilma et võetaks arvesse, et see esialgse loa menetlus oli põhjendatud vaadeldava meetme keerulisusega, ja igal juhul ei kehti see väidetavate abisaajate kvalifitseerimise suhtes; — vaadeldav meede vastab konkurentsi ja liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamise kriteeriumile; eelkõige ei selgita otsus, mil moel väidetav riigiabi nimetatud turgudele mõju avaldab, ja see piirdub ainult väitega, et see asjaolu on kindel, ilma seda selgitamata; — selle tühistamisväite teine osa väidab sama moodi, et otsuses on tehtud põhjendamisviga, kuna see ei selgita, miks väidetavate abisaajate poolt saadud toetus kujutab endast riigiabi; need abisaajad said nimelt ainult osa relvatootjatele antud toetustest, mis ei kujuta endast riigiabi, nagu komisjon ise on kindlaks teinud.
—

sellest tulenevalt tühistada 27. veebruari 2012. aasta otsus jätta hageja leping pikendamata ja viia ta üle teise talitusse; kohustada kostjat hüvitama hagejale varaline kahju, mis on alates 2012. aasta septembrist hinnanguliselt 1 320 eurot kuus koos viivistega Euroopa Keskpanga põhiintressimääras, millele lisandub kaks protsendipunkti, ning kohustada kostjat hüvitama hagejale mittevaraline kahju, mis on ex aequo et bono hinnates 50 000 eurot;
2.

Teine väide: määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimese ja kolmanda taande ning artikli 4 lõike 3 teise lõigu rikkumine, kuna juurdepääs keelati toimiku spetsiifilistele dokumentidele — Selle väite raames toob hageja esile, et komisjon tõlgendas määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikes 2 sisalduva erandi kohaldamisala õigusvastaselt liiga laialt. Hageja on seisukohal, et kahjustatud ei ole määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimeses taandes nimetatud ärihuvid ja samuti ei ole komisjonil võimalik tugineda määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes nimetatud uurimise eesmärgi kahjustamisele. — Lisaks ei ole tõsiselt kahjustatud otsustamisprotsessi (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teine lõik). — Peale selle on komisjon vääralt seisukohal, et soovitud dokumentide avaldamine ei teeni ülekaalukaid üldisi huve.
4. detsembril 2013 esitatud hagi — Lomnici versus parlament

(Kohtuasi T-650/13)

(2014/C 71/41)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Zoltán Lomnici (Budapest, Ungari) (esindaja: advokaat Z. Lomnici Jr.)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni 17. oktoobri 2013. aasta otsus petitsiooni nr 1298/2012 kohta.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et on rikutud põhjendamiskohustust ja liidu kodanike õigust õiglasele menetlusele. Ta märgib seoses sellega muu hulgas, et tema petitsioon kanti põhjendamata arhiivi, et teda ei kutsutud istungile ja et otsust ei tehtud talle teatavaks.
1)

Esimene väide, et rikutud on ELTL artikli 15 sätestatud läbipaistvuse põhimõtet ning määruse nr 966/2012 (1) artikli 102 lõiget 1. Täpsemalt väidab hageja, et kuigi kohaldatavates spetsifikatsioonides ei olnud seda mainitud, testis kostja hageja printereid (nende kiirust) stardihetkest alates, mitte aga kõige tõhusamas faasis. Seetõttu erinesid hageja pakkumuses esitatud näidud/näitajad testitulemuste omast, mis olid kokkuvõttes madalamad ning andsid halvema tulemuse. Hagejal ei ole võimalik kontrollida, kas tema konkurentide seadmeid testiti samasugustel (ebasoodsatel) tingimustel. Lisaks saatis kostja pärast lepingu sõlmimise selle kriteeriumi (kriteerium C „Seadmete testipõhine tehnoanalüüs”) testide lõppu hagejale oma arvutused ning lõpptulemuse. See tulemus (nimelt 41,2 %) erineb aga vaidlustatud otsuse tabelisse märgitud tulemusest (nimelt 38,61 %).
—

Hageja on seisukohal, et vaidlustatud otsus rikub ELTL artiklit 107, kvalifitseerides väidetava Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (SEAF) ja üksikmeetmed, millega seda rakendatakse, riigiabiks. Hageja väidab, et komisjon eksis, kui ta hindas koos üksteisest sõltumatute ja autonoomsete avalike- ja eraõiguslike meetmete kogumit ja omistas need kogumina Hispaania Kuningriigile. Hageja eitab samas, et käsitletavad meetmed võivad nende väidetavatele adressaatidele anda valikulise eelise, ja võimaluse, et need võivad moonutada konkurentsi nimetatud abisaajate ja teiste üksuste vahel, ning seda, et need väidetavalt mõjutavad liikmesriikidevahelist kaubandust.
1)

Esimene väide, et võttes vaidlustatud meetme, rikkus komisjon Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 25. juuni 1998. aasta keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) artikli 9 lõiget 3. Komisjoni kohaldatud sätted, Århusi määruse (1) artikkel 10 koostoimes artikli 2 lõike 1 punktidega g ja h on vastuolus Århusi konventsiooni artikli 9 lõikega 3. Kõnealuste sätete õigusvastasus Århusi määruses oleks pidanud viima komisjoni selleni, et ta ei kohalda vaidlustatud otsuses viidatud kriteeriumeid ja et ta tunnistab vaided vastuvõetavaks.
2)

Teise väite kohaselt rikkus Avaliku Teenistuse Kohus õigusnormi, asudes seisukohale, et asjaolu, et 2010. aasta esimeseks osaks ei püstitatud eesmärke, ei kujuta endast menetlusnormide olulist rikkumist, mis seaks kahtluse alla asjaomase hindamisaruande kehtivuse (vt vaidlustatud kohtuotsuse punktid 50 jj). Apellant rõhutab, et — esiteks eiras Avaliku Teenistuse Kohus hindamissuuniseid, kuna need näevad ette kohustuse püstitada uued eesmärgid, kui teenistuja ülesanded vaadeldava ajavahemiku jooksul muutuvad; — teiseks ei tähenda apellandi tööülesannete kirjeldamine tema uuel ametikohal viitega operatiivkeskuse asutamist ja toimimist käsitlevatele dokumentidele seda, et apellandile oleks püstitatud eesmärgid seoses nende ametiülesannetega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/44

31. detsembril 2013 esitatud hagi — ENAC versus komisjon ja TEN-T EA

(Kohtuasi T-695/13)

2014/C 52/83

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Ente nazionale per l’aviazione civile (ENAC) (Rooma, Itaalia) (esindajad: advokaat P. Garofoli ja G. Palmieri)

Kostjad: Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusamet (TEN-T EA), Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni 23. oktoobri 2013. aasta kiri viitenumbriga Ares (203) 3321778, mis käsitleb uuringu läbiviimist eri transpordiliikide ühildamiseks Bergamo-Orio al Serio lennujaama arendamisel ning millega ta alustas uuringu läbiviimiseks antud abi osalise tagasinõudmise menetlust ja saatis talle „võlateate”158 517,54 euro suuruses summas;

— tühistada Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusameti (TEN-T EA) 18. märtsi 2013. aasta otsus, millele on viidatud komisjoni 23. oktoobri 2013. aasta kirjas ja mille ese on „Projekti 2009-IT-91407-S lõpetamine — Uuring eri transpordiliikide ühildamiseks Bergamo-Orio al Serio lennujaama arendamisel — Komisjoni otsus K(2010) 4456”, selles osas, millega tunnistati tegevustega 1, 2.1, 4, 5, 6 ja 7 seonduvad juba kantud kulud rahastamiskõlbmatuks, st nende eest ei anta toetusi, ja nõudis 158 517,54 euro suuruse summa tagasimaksmist.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas kohtuasja esemeks on samad otsused, mis on vaidlustatud kohtuasjades T-270/13 ja T-692/13: SACBO vs. komisjon ja TEN-T EA.

Väited ja peamised argumendid on sarnased neis kohtuasjades esitatud väidete ja argumentidega.
4)

Neljanda väite kohaselt on kohtuotsus puudulikult põhjendatud ja rikutud on õigusnormi, millega on kahjustatud õigusemõistmise ühtsust osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et eeskirjade eiramine, mis seisnes selles, et eelvalikukomisjoni aruandes puudus otsuse nr 45-2010 artikli 6 lõikes 1 nõutud põhjendus, toob kaasa vaidlustatud otsuse tühistamise esimeses kohtuastmes.
1.

Esimene väide, et otsusel 2013/409/ÜVJP (1) puudub õiguslik alus, kuna see põhineb põhjusel, mida ei ole ära toodud otsuse 2011/72/ÜVJP (2) (mis on vaidlustatud otsuse õiguslik alus) artiklis 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/25

20. detsembril 2013 esitatud hagi – K. Chrysostomides & Co. jt versus nõukogu jt

(Kohtuasi T-680/13)

2014/C 194/33

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikosia, Küpros) ja 50 teist hagejat (esindaja: barrister P. Tridimas)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu; Euroopa Komisjon; Euroopa Liit, keda esindab Euroopa Komisjon; eurorühm, keda esindab Euroopa Liidu Nõukogu; Euroopa Keskpank

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjatelt hagejate kasuks välja hagile lisatud tabelis näidatud summad, millele lisandub intress alates 26. märtsist 2013 kuni Üldkohtu otsuse kuulutamiseni;

— mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Teise võimalusena paluvad hagejad Üldkohtul:

— tuvastada, et Euroopa Liidul ja/või kostjatest institutsioonidel on tekkinud lepinguväline vastutus;

— määrata kindlaks menetlus, mida tuleb järgida selleks, et tuvastada hagejatele tegelikult tekkinud hüvitamisele kuuluv kahju;

— mõista kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad (kokku 51) on Bank of Cyprus Public Company Ltd ja/või Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd hoiustajad ja/või aktsionärid. Nad nõuavad vastavalt Euroopa Liidu lepinguvälist vastutust reguleerivatele ELTL artiklile 268 ja artikli 340 teisele ja kolmandale lõigule hüvitist kahju eest, mis neile tekkis kostjatest institutsioonide nende meetmete tulemusel, millega allutati Küprose Vabariik kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise skeemile.

Hagejad on seisukohal, et kostjatest institutsioonid võtsid Küprose Vabariigi suhtes vastu kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise skeemi, millega kaasnes otseselt tagajärg, et hagejad kaotasid oma hoiused ja osalused. Hagejate arvates kehtestati Küprose Vabariigi võetud kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise meetmed ainult selleks, et rakendada kostjate võetud meetmeid; samuti kiitsid kostjatest institutsioonid Küprose Vabariigi meetmed heaks.

Hagejad on seisukohal, et kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise skeemiga on rikutud EL põhiõiguste harta artikli 17 lõikega 1 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni esimese protokolli artikliga 1 kaitstud omandiõigust. Hagejad väidavad samuti, et kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise skeemiga on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, õiguspärase ootuse põhimõtet ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet.
1.

Esimene väide: oluliste vorminõuete rikkumine — Hagejad väidavad, et vaidlustatud otsus on vastuolus ELTL artikli 296 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 211/2011 (1) artikli 4 lõikes 3 ette nähtud vorminõuetega. — Hagejad leiavad siinkohal muu hulgas, et komisjon ei nimeta neid 11 teemat, mis on kodanikualgatuse esemeks ja mis on tema arvates väljaspool talle antud volitusi ettepaneku tegemiseks liidu õigusakti vastuvõtmiseks aluslepingute rakendamiseks. Komisjon ei ütle ka, miks need teemad on väljaspool talle antud volituste piire. — Lisaks heidavad hagejad selle väite raames ette, et komisjon ei nimeta, miks ei saa määruse nr 211/2011 alusel registreerida osa kavandatavast kodanikualgatusest.
—

Kuigi pakkumuse ese on tehniliselt väga keerukas ja strateegiliselt oluline, on hindamisaruande väljavõtete sisu lühike, pinnapealne, lihtsustatud, seal puuduvad viited hinnatud pakkumuste tugevatele ja nõrkadele külgedele, piirdutud on vaid „omadustega”, jättes vastuse sisu täielikult lahti seletamata. Mõne all–kriteeriumi kohta ei ole ühtegi põhjendust, selgitamaks pakkumustele antud hinnanguid, samas kui hindamiskomitee kommentaarid on sageli vastuolus erinevatele pakkujatele antud hinnangutega. Vaidlustatud otsuse põhjenduste puudulikkus takistab vaidlusaluse otsuse kohtulikku kontrolli, rikkudes tõhusa kohtuliku kaitse õiguse põhimõtet.
4.

Neljas väide, et on kuritarvitatud võimu, sest parlament kasutas finantssurvet, et piirata sellise erakonna tegutsemisvahendeid, kellega teatud arv tema liikmetest ideaale ei jaga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 85/21

16. detsembril 2013 esitatud hagi — AEMN versus parlament

(Kohtuasi T-679/13)

2014/C 85/36

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Alliance européenne des mouvements nationaux (AEMN) (Matzenheim, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat J.-P. Le Moigne)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Parlamendi 7. oktoobri 2013. aasta otsus, mis on osaliselt toodud 14. oktoobri 2013. aasta otsuses ja milles määrati Euroopa Parlamendi poolt Alliance Européenne des Mouvements Nationaux’le 2012. aasta lõpliku eraldise summaks 186 292,12 eurot ning milles sellest tulenevalt otsustati, et Alliance Européenne des Mouvements Nationaux pidi tagasi maksma 45 476,00 euro suuruse summa, kuna hagejaks olevale ühendusele oli juba eraldatud 231 412,80 euro suurune summa;

— mõista kõik kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt ning mõista selleks temalt Alliance Européenne des Mouvements Nationaux kasuks välja 20 000 euro suurune summa.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja neli väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased nendega, millele on viidatud kohtuasjas T-678/13: AEMN vs. parlament.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud õigusakt on õigusvastane, kuna see rikub REACH– and CLP–määruse sätteid, mis käsitlevad ainete klassifitseerimist veekeskkonnale mürgistena ning selleks otstarbeks heakskiidetavaid uuringuid; see rikub ka võrdse kohtlemise põhimõtet, kuivõrd REACH ja OECD suunistele vastavalt läbi viidud uuringud lükati tagasi ja nõuti mitte ühegi standardmeetodi alusel läbi viidavaid katseid.
1.

Esimene väide, et on tehtud sisuline viga ja moonutatud faktilisi asjaolusid, kuna Avaliku Teenistuse Kohus kohaldas oma 13. juuni 2012. aasta otsust kohtuasjas F-63/11: Macchia vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) sellise lepingulise töötaja olukorrale, kes ei taotlenud oma lepingu pikendamist.