ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/8

Eelotsusetaotlus, mille esitas Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) 11. juulil 2008 — London Borough of Harrow versus Nimco Hassan Ibrahim ja Secretary of State for the Home Department

(Kohtuasi C-310/08)

(2008/C 247/13)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)

Põhikohtuasja pooled

Apellant: London Borough of Harrow

Vastustajad: Nimco Hassan Ibrahim, Secretary of State for the Home Department

Eelotsuse küsimused

Kas juhul, kui (i) Euroopa Liidu kodakondsuseta abikaasa ja tema Euroopa Liidu kodakondsusega lapsed saatsid Euroopa Liidu kodanikku, kes saabus Ühendkuningriiki, ning (ii) kõnealusel Euroopa Liidu kodanikul oli Ühendkuningriigis töötaja staatus, kuid (iii) siis lõppes selle Euroopa Liidu kodaniku staatus töötajana ning ta lahkus seejärel Ühendkuningriigist, ja kui (iv) see Euroopa Liidu kodanik, tema Euroopa Liidu kodakondsuseta abikaasa ja nende lapsed ei pea ennast ise ülal ja sõltuvad Ühendkuningriigis sotsiaalabist, ja (v) lapsed alustasid alghariduse omandamist Ühendkuningriigis varsti pärast seda, kui nad saabusid sinna ajal, mil Euroopa Liidu kodanikul oli seal töötaja staatus:

(1) on abikaasal ja lastel Ühendkuningriigis elamise õigus, kui nad vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/38 (1) sätestatud tingimustele? või

(2) (i) on neil 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 (2), Euroopa Kohtu poolt tõlgendatud kujul, artiklist 12 tuletatud elamisõigus, ilma et oleks nõutav, et nad vastaksid Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/38 sätestatud tingimustele; ja (ii) kui jah, siis kas neil peab olema piisavalt vahendeid, et mitte koormata oma kavandatud elamisperioodi ajal vastuvõtva liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi, ja vastuvõtva liikmesriigi üldine ravikindlustus?

(3) kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas tuleb asuda teistsugusele seisukohale sellistel asjaoludel nagu käesolevas kohtuasjas, kus lapsed on alustanud alghariduse omandamist ja Euroopa Liidu kodanikust töötaja on lõpetanud töötamise enne Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38 liikmesriikides rakendamise kohustuse tähtpäeva saabumist?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46).

(2) Nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires (EÜT L 257, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 15).
2.

Kui otsustatakse selle üle, kas tegemist on „majandustegevusega” kuuenda direktiivi artikli 4 lõigete 1 ja 2 mõttes, siis kas sellisel juhul on oluline, et nimetatud tegevustest „saab kasu” ka liidumaa organisatsioon ise? Selle tegevuse käigus on iseloomulik, et reklaamitakse, küll mitte just esiplaanil, kuid paratamatu kõrvalefektina, ka erakonda kui sellist ning tema poliitilisi eesmärke ja vaateid.
1)

Kas EÜ asutamislepingu artikli 43 lõigetes 1 ja 2 sisalduvaid sätteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus Poola siseriiklikud sätted 26. juuli 1991. aasta tulumaksuseaduse (ustawa podatku dochodowym od osób fizycznych) artikli 26 lõike 1 punktis 2 […], mis piiravad tulumaksu arvutamise aluseks olevast maksustatavast tulust kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete mahaarvamist nende maksetega, mis tasuti siseriikliku õiguse alusel, ning 26. juuli 1991. aasta tulumaksuseaduse artikli 27b lõikes 1, mis piiravad tulumaksust kohustuslike ravikindlustusmaksete mahaarvamist nende maksetega, mis tasuti siseriikliku õiguse alusel, olukorras, kus Poola kodanik, kes on Poolas piiramatu maksukohustusega, on tasunud Poolas maksustatavast tulust kohustuslikke sotsiaal- ja ravikindlustusmakseid teises liikmesriigis äritegevuse tõttu selles riigis ning kus neid makseid ei arvata tolles Euroopa Liidu liikmesriigis tulust ega maksust maha?
1.

Kas nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (1) ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõige 1 — mille kohaselt liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on oma siseriiklike õigusaktide alusel tarbijaga sõlminud, ei ole tarbijale siduvad — on tõlgendatav nii, et teenuseosutaja poolt kohaldatav ebaõiglane tingimus ei ole käsitletav tarbijale mittesiduvana mitte ipso iure, vaid ainult siis, kui tarbija esitab sellekohase nõude ja ebaõiglane tingimus tulemuslikult vaidlustatakse?
2)

Kas Itaalia õiguskorra sellised sätted nagu seadusandliku dekreediga nr 163/2006 kehtestatud riigihankelepingute seadustiku artikli 3 punktid 22 ja 19 ning artikkel 34, mille kohaselt vastavalt „mõiste „ettevõtja” hõlmab töövõtjat, tarnijat ja teenuseosutajat või nende rühma või konsortsiumi” ja „mõisted „töövõtja”, „tarnija” ja „teenuseosutaja” viitavad füüsilisele või juriidilisele isikule või üksusele, mis ei ole juriidiline isik, sh 23. juuli 1991. aasta seadusandliku dekreedi nr 240 kohaselt asutatud Euroopa majandushuvigrupp, kes „pakub turul” vastavalt ehitustööde või ehitustöö teostamist, tooteid või teenuseid”, on vastuolus direktiiviga 18/2004, kui seda tõlgendada nii, et riigihankemenetlustes osalemise õigus on üksnes hankelepingu esemeks oleva teenuse kutselistel osutajatel, ning seda ei ole üksustel, kelle peamiseks eesmärgiks ei ole tulu teenimine, vaid näiteks teadustöö?
1.

Kas nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (1) artikli 11 lõikes 2 toodud viidet sama määruse artikli 9 lõike 1 punktile b tuleb tõlgendada nii, et sotsiaalkindlustusasutus, kellele on seadusest tulenevalt (ASVG § 332) läinud üle otseselt kahju kannatanud poole nõuded, võib selle koha järgses kohtus liikmesriigis, kus on tema asukoht, esitada otsehagi kindlustusandja vastu, kui sellise hagi vahetu esitamine on lubatud ja kui kindlustusandja asub liikmesriigi territooriumil?
—

Tuvastada, et kuna Hispaania Kuningriik ei ole kõigile nõukogu 9. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/82/EÜ (1) ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta artikli 9 alla kuuluvatele käitistele käitiseväliseid ohuolukorra lahendamise plaane koostanud, on Hispaania Kuningriik rikkunud nimetatud direktiivi artikli 11 lõike 1 punktist c tulenevaid kohustusi;
1.

Kas juhul, kui kaup viidi turule kaubamärgi omaniku kaubamärgi all, kuid mitte tema poolt ja ka mitte tema sõnaselgel nõusolekul esmalt EMP piires, tuleb selleks, et hinnata, kas see turuleviimine toimus kaubamärgi omaniku (vaikimisi antud) nõusolekul nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (1), artikli 7 lõike 1 alusel, kohaldada samu kriteeriume nagu juhul, kui see kaup viidi esmalt turule kaubamärgi omaniku poolt või tema nõusolekul väljaspool EMP-d?
ET Euroopa Liidu Teataja C 272/10

Eelotsusetaotlus, mille esitas Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) 21. juulil 2008 — X Holding B.V. versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-337/08)

(2008/C 272/15)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad)

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: X Holding B.V.

Vastustaja: Staatssecretaris van Financiën

Eelotsuse küsimus

Kas EÜ artiklit 43 koostoimes EÜ artikliga 48 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi siseriiklik säte nagu eespool käesoleva kohtuotsuse punktis 3.4 esitatu, mille kohaselt võivad emaettevõtja ja viimase tütarettevõtja teha valiku, et nende võlgnetavat maksu kogutaks selles liikmesriigis asuvalt emaettevõtjalt nii, nagu oleks tegemist ühe maksukohustuslasega, kuid mis jätab sellise valikuõiguse äriühingutele, mis kuuluvad oma kasumi maksustamise seisukohalt asjaomase liikmesriigi jurisdiktsiooni alla?
1.

Kas määruse nr 1346/2000 (1) artikli 25 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et selles kasutatud sõnastus „mil määral see [st määrus nr 44/2001 (2)] neid puudutab” tähendab, et tunnustamist ja täitmist puudutavaid määruse nr 44/2001 sätteid saab seoses muude otsustega kui need, mis on loetletud määruse nr 1346/2000 artikli 25 lõikes 1, kohaldatavaks lugeda alles siis, kui enne seda kontrolliti, kas need otsused jäävad määruse nr 44/2001 artikli 1 lõike 2 punkti b kohaselt määruse nr 1346/2000 rakendusalast välja?
1)

Kas EÜ asutamislepingu artikliga 43, loetuna koos sama lepingu artikliga 48 ja vajadusel artikliga 12, on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis nii nagu need, mida käsitletakse käesolevas asjas, toovad kaasa ebatavalise või tasuta soodustuse maksustamise selle Belgia residendist äriühingu tuluna, kes andis nimetatud soodustuse teises liikmesriigis asuvale äriühingule, kes on Belgia äriühinguga otseselt või kaudselt omavahel seotud, samas kui Belgia residendist äriühingu puhul ei maksustata samasugustel asjaoludel antud ebatavalise või tasuta soodustuse summat, kui see on antud teisele, kõnealuse Belgia äriühinguga otseselt või kaudselt omavahel seotud olevale Belgias asutatud äriühingule?
1.

Kas EÜ artikliga 39 on kooskõlas, et kutsekvalifikatsiooni võrdväärsuse tunnustamine Saksamaa kohtunike seaduse (Deutsches Richtergesetz, edaspidi „DRiG”) § 112a lõigete 1 ja 2 tähenduses on võimalik ainult juhul, kui esitatud dokumentidest nähtub, et Euroopa Liidu kodanikul on sellised teadmised ja oskused, mille olemasolu kontrollitakse DRiG § 5 lõike 1 kohase (õigusteaduse riigieksami) kohustuslike ainete eksamil?
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/11

Eelotsusetaotlus, mille esitas House of Lords (Ühendkuningriik) 5. augustil 2008 — Aventis Pasteur SA versus OB (by his mother and litigation friend) (FC)

(Kohtuasi C-358/08)

(2008/C 260/19)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

House of Lords (Ühendkuningriik)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Aventis Pasteur SA

Kostja: OB

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa tootevastutuse direktiiviga (1) on kooskõlas see, kui siseriiklik õigus lubab direktiivi alusel algatatud kohtuasjas asendada esialgne kostja uue kostjaga pärast seda, kui artiklist 11 tulenev kannatanu õiguste teostamiseks antud kümneaastane tähtaeg on möödunud, kui kõnealuse kümneaastase tähtaja jooksul algatatud kohtuasja ainsa kostjana on märgitud direktiivi artiklis 3 nimetamata isik?

(1) Nõukogu 25. juuli 1985. aasta direktiiv liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 210, lk 29; ELT eriväljaanne 15/01, lk 257).
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/9

25. juulil 2008 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

(Kohtuasi C-346/08)

(2008/C 260/16)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: P. Oliver ja A. Alcover San Pedro)

Kostjad: Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/80/EÜ (1) teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta kohaldamata jätmisega Lynemouth Power Planti suhtes on Ühendkuningriik rikkunud oma kõnealusest direktiivist tulenevaid kohustusi;

— mõista kohtukulud välja Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon väidab, et söeküttel töötav elektrijaam Lynemouthis Northumberlandi maakonnas on põletusseade nimetatud direktiivi tähenduses. Esialgu jagas ka Ühendkuningriik seda arvamust, kuid pärast olulist seisukoha muutmist väidab ta nüüd sellele kindlalt vastu.

Kui Lynemouthi elektrijaama suhtes kohalduks nimetatud direktiiv, nagu väidab komisjon, siis oleks ta üksnes „olemasolev seade” direktiivi artikli 2 punkti 10 tähenduses. Pooled on üksmeelel selles osas, et esialgne luba väljastati enne 1. juulit 1987. Järelikult oleksid komisjoni arvates heitkogused vastavalt artikli 4 lõikele 3 1. jaanuariks 2008 pidanud märkimisväärselt vähenenud olema.

Komisjon väidab, et kõnealuse direktiivi Lynemouthi elektrijaama suhtes kohaldamata jätmisega on Ühendkuningriik rikkunud kõnealust direktiivi. Kohustuse märkimisväärselt vähendada kõnealuse elektrijaama heitkoguseid 1. jaanuariks 2008 täitmata jätmine on ühenduse õiguse jätkuv rikkumine.

(1) EÜT L 309, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 299.
2)

Kas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 49 jj tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt teises liikmesriigis asutatud ning selles õiguskorras ärilise õhupallitranspordiga tegeleva lennuettevõtja sertifikaadi omanik vajab teises liikmesriigis uut sertifikaati, mille saamise tingimused sisult ühtivad asukohamaa omadega, kuid mis nõuavad lisaks, et taotlejal on selles liikmesriigis (antud juhul Austrias) asu- või elukoht?
2)

Määruse nr 40/94 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. Esimese Astme Kohus sedastas, et tuleb leida, et asjaomane avalikkus koosneb üksnes hispaania keele kõnelejatest, „kuigi on teada, et Hispaania teatavates piirkondades nagu Kanaari saartel on inglise keel levinud või osa Hispaania tarbijatest oskavad inglise keelt”. Sellega on rikutud õigusnormi, sest on sedastatud, et igal konkreetsel juhul keskmise tarbija keeleoskust ja keeltest arusaamist hinnates tuleb üksnes teha kindlaks selle liikmesriigi põhiline või tähtsaim keel, kus kehtib varasem kaubamärk, arvestamata muid asjaomase tarbija määratlemisel asjakohaseid faktilisi asjaolusid.
—

Tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik on vee-energiat kasutavate tööde kontsessioonide hanketeadetes näinud lahkuvale kontsessionäärile ette eelisõiguse, võttes eelkõige vastu 22. märtsi 1999. aasta dekreedi nr 99/225 vee-energiat kasutatavate tööde kontsessiooni ja üldsuse huvides tegutsemise kohta artikli 29 lõike 3, siis on Prantsuse Vabariik rikkunud EÜ artiklist 43 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 285/25

Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd 14. augustil 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) 2. juuni 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-172/07: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-372/08 P)

(2008/C 285/40)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Atlantic Dawn Ltd, Antarctic Fishing Co. Ltd, Atlantean Ltd, Killybegs Fishing Enterprises Ltd, Doyle Fishing Co. Ltd, Western Seaboard Fishing Co. Ltd, O'Shea Fishing Co. Ltd, Aine Fishing Co. Ltd, Brendelen Ltd, Cavankee Fishing Co. Ltd, Ocean Trawlers Ltd, Eileen Oglesby, Noel McGing, Mullglen Ltd, Bradan Fishing Co. Ltd, Larry Murphy, Pauric Conneely, Thomas Flaherty, Carmarose Trawling Co. Ltd, Colmcille Fishing Ltd (esindajad: G. Hogan, SC, N. Travers, BL, T. O'Sullivan, BL, ja solicitor D. Barry)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon, Hispaania Kuningriik

Apellantide nõuded

— Tühistada täielikult Esimese Astme Kohtu otsus;

— saata kohtuasi hagi põhjendatuse üle otsustamiseks tagasi Esimese Astme Kohtusse, kus lahendatakse komisjoni 7. septembri 2007. aasta vastuvõetamatuse vastuväide sisulise otsuse raames;

— mõista apellandi apellatsiooniastme kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellandid rajavad oma apellatsioonkaebuse ühenduse õiguse kolmele väidetavale rikkumisele vaidlustatud otsuses. Esimese Astme Kohus tõlgendas esiteks valesti määruse nr 2371/2002 (1) artiklit 20 ning eeskätt liikmesriikide muu pädevuse ulatust vastavalt sama määruse artikli 20 lõikele 3. Teiseks mõistis kohus valesti määruse artikli 20 lõiget 5, kuna kohus leidis, et liikmesriikide võimalus vahetada omavahel püügikvoote ei puuduta otseselt apellante. Kolmandaks ei võtnud kohus ekslikult arvesse seda, et vaidlustatud määrus puudutab otseselt apellante kui üksikisikutest koosnevat suletud gruppi.

(1) Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (EÜT L 358, lk 59; ELT eriväljaanne 04/05, lk 460).
ET Euroopa Liidu Teataja C 285/24

Eelotsusetaotlus, mille esitas Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Saksamaa) 14. augustil 2008 — Nural Örnek versus Land Baden-Württemberg

(Kohtuasi C-371/08)

(2008/C 285/39)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Nural Örnek

Vastustaja: Land Baden-Württemberg

Eelotsuse küsimused

Kas Türgi kodanikule, kellel on EMÜ Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 7 esimese lõigu esimese lause teises taandes sätestatud õigus ja kes on viimased kümme aastat elanud liikmesriigis, kus ta nimetatud õigust teostab, laieneb EMÜ Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 14 lõikes 1 sätestatud kaitse riigist väljasaatmise eest vastavalt asjaomase liikmesriigi õigusesse ülevõetud direktiivi 2004/38 EÜ (1) artikli 28 lõike 3 punktile a, nii et väljasaatmine on lubatav ainult siis, kui see on asjaomase liikmesriigi arvates avaliku julgeoleku huvides hädavajalik?

(1) ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46.
—

Tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik on proportsionaalsuse põhimõtet rikkudes kehtestanud eelneva loa taotlemise korra abiainetele ja toiduainetele, mille valmistamisel on kasutatud teistest liikmesriikidest pärit ja seal seaduslikult toodetud ja/või turustatud abiaineid, siis on Prantsuse Vabariik rikkunud EÜ lepingu artiklist 28 tulenevaid kohustusi;
1.

Kas ühenduse põhimõtetega konkurentsi kaitse ja teenuste osutamise vabaduse valdkonnas, mis on muu hulgas sätestatud EÜ artiklites 49, 81, 82, 83, 84, 85, 86, on esiteks kooskõlas apteekidele kohaldatavad keelud loobuda iga-aastasest puhkusteperioodist ja jätta apteek avatuks väljaspool Lazio maakonna seaduses nr 26/2002 sätestatud lahtiolekuaegade ülempiiri ning teiseks maakonna sama seaduse artikli 10 lõikest 2 tulenev nõue, mille kohaselt Comune di Romas erandi saamine sõltub ametiasutuste kaalutlusõiguse alusel (koostöös samas artiklis sätestatud organite ja organisatsioonidega) antavast hinnangust sellele, kas taotleva apteegi asukoha puhul on tegemist eriomase linnaruumiga?
ET Euroopa Liidu Teataja C 285/17

Transports Schiocchet — Excursions SARL-i 21. juulil 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 19. mai 2008. aasta määruse peale kohtuasjas T-220/07: Transports Schiocchet — Excursions SARL versus komisjon

(Kohtuasi C-335/08 P)

(2008/C 285/28)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Transports Schiocchet — Excursions SARL (esindaja: advokaat D. Schönberger)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

— Tühistada Esimese Astme Kohtu 19. mai 2008. aasta määrus;

— vaidlust läbi vaadates rahuldada esimeses kohtuastmes esitatud nõuded ja teha lõplik otsus;

— teise võimalusena, saata asi tagasi Esimese Astme Kohtule;

— mõista kohtukulud täies ulatuses välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab oma apellatsioonkaebuse toetuseks kolm väidet.

Esimese väite kohaselt on Esimese Astme Kohus rikkunud ühenduse kohtu otsustega seotud õiguskindluse põhimõtet, EÜ asutamislepingu artiklit 235 ja EÜ artikli 288 teist lõiku, samuti Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 13, kuna Esimese Astme Kohus leidis vaidlustatud määruse punktis 39, et hageja pöördumine siseriiklikesse kohtutesse ei peata ega katkesta tähtaega, kuigi oma varasemates otsustes res judicata on Euroopa Kohus leidnud vastupidist ja julgustanud jätkama menetlust siseriiklikes kohtuinstantsides.

Teises väites juhib hageja tähelepanu mitmetele vigadele, mida Esimese Astme Kohus tegi lepinguvälise vastutuse tingimuste esinemise hindamisel ja mis puudutasid faktide moonutamist ja hagiavalduses esitatud nõudeid, EÜ artikli 288 teise lõigu ning EÜ artikli 230 hindamisel, eelkõige osas, mis puudutab komisjoni seisukoha oletatavat heakskiitmist siseriiklike kohtute poolt ning hinnangut ajavahemiku kohta, mil kahju tekitati.

Kolmandas ja viimases väites viitab hageja määruse 684/92 (1) artikli 4 lõike 2 ja artikli 2 punkti 1.3 rikkumisele, kuna Esimese Astme Kohus, järgides komisjoni tõlgendust, käsitles ekslikult hageja konkurentide tegevust „eriveona” (artikli 4 lõike 2 mõttes), milleks ei ole luba vaja, kuigi antud juhul oli tegemist paralleelveo või ajutise veoga (artikli 2 punkt 1.3 mõttes), millele kohaldatakse samu tingimusi kui regulaarvedudele.

(1) EÜT L 74, lk 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 272/10

Eelotsusetaotlus, mille esitas Sąd Rejonowy w Kościanie (Poola) 24. juulil 2008 — Kriminaalmenetluses, milles süüdistatav on Tomasz Rubach

(Kohtuasi C-344/08)

(2008/C 272/17)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Rejonowy w Kościanie (Poola)

Põhikohtuasjas toimuva kriminaalmenetluse pooled

Prokuratuur: Prokuratura Rejonowa w Kościanie

Süüdistatav: Tomasz Rubach

Eelotsuse küsimused

Kuidas tuleb tõlgendada nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (1) artikli 8 lõiget 5 küsimuses, millisel viisil lisas B loetletud loomade (kes ei ole kahepaiksed, roomajad, linnud või imetajad) pidajad saavad käesoleval juhul kriminaalasju läbivaatavas kohtus ühenduse õiguse tähenduses tõendada, et tema isendid on omandatud ja, kui nad on pärit väljastpoolt ühendust, sisse toodud kooskõlas loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitset käsitlevate kehtivate õigusaktidega juhul, kui siseriiklikud õigusnormid seda küsimust ei reguleeri?

(1) EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1; ELT eriväljaanne 15/03, lk 136.
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiivi 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta (1) III lisa A osas sätestatud mõistet „vähese suhkrusisaldusega keedised” tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka keediseid nimetusega „ekstra keedis”? [Mõistete „keedis” ja „ekstra keedis” asemel on edaspidi kasutatud täpsemaid mõisteid „džemm” ja „ekstra džemm”.]