ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teise väite kohaselt on rikutud määruse nr 1049/2001 (1) artiklit 4. — Dokumentidele juurdepääsu võimaldamisest keeldumine põhjendusega, et sellega kahjustatakse eraelu puutumatust ja isikupuutumatust määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b tähenduses, ei kujuta endast legitiimset põhjust, kuna esitada oleks võinud anonüümse versiooni. — Põhjendatud ei ole selle erandi kasutamine, mis puudutab ärihuve määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 esimese taande tähenduses, kuivõrd hinnaaruanne ja hinnakiri ei sisalda informatsiooni tehniliste vahendite ja personali kohta ega avalikusta oskusteavet või erilist tehnilist laadi. — Tegemist ei ole ka otsustamisprotsessi kahjustamisega määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 tähenduses, kuna (i) hankelepingu sõlmimise otsus tehti ja teenuste osutamise leping sõlmiti eduka pakkujaga juurdepääsu võimaldamisest keeldumise otsuse tegemisega samal ajal, (ii) nõutud dokumendid ei ole ka arvamused määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 teise lõigu tähenduses, ning kuna dokumentide avaldamine ei saa kindlasti kahjustada komisjoni otsustamisprotsessi. — Eelarve täitmise valdkonnas esineb ülekaalukas üldine huvi, nimelt läbipaistvuse põhimõte. — Tõendatud ei ole, et dokumentide osaline esitamine määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 6 tähenduses ei oleks olnud võimalik.
1.

Esimene väide: hageja on seisukohal, et vaidlustatud otsuses on rikutud ELTL artiklit 107, sest SEAF ja selle alla kuuluvad meetmed on määratletud riigiabina. Hageja väidab, et üldine raamistik, millest komisjon lähtus, on ekslik, sest komisjon ajas segi maksukohustuslaste poolt oma kasumi optimeerimiseks sõlmitud eraõiguslike lepingute kogumi maksusoodustuste võimaldamiseks maksuhalduri poolt kehtestatud ad hoc mehhanismi ettenägemisega.
1.

Hispaania maksu tasaarvelduse süsteem (SEAF) on tervik, mille alla kuuluvad eri meetmed (millest mõned on komisjoni arvates õiguspärased ja mõned mitte), mis on vältimatult vajalikud selleks, et sõlmida laevaehituslepingud Hispaania laevatehastega.
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud kaitseõigusi, kuna Avaliku Teenistuse Kohus heitis hagejale ette, et viimane ei esitanud ilmse hindamisvea tõendamiseks piisavalt tõendeid, kuigi kohus teadis, et hagejal ei ole seda tegelikult võimalik tõendada, ning keeldus tunnistamast asjaolu, et kostja on kohustatud esitama kõik selle väite põhjendatuse hindamiseks vajalikud dokumendid.
3.

Kolmas väide, et rikutud on hageja põhiõigusi. Hageja väidab, et: — vastuolus ELTL artikliga 296 ei ole nõukogu hagejale esitanud mingeid individuaalseid ja konkreetseid faktilisi ja õiguslikke põhjuseid; — hagejal ei võimaldatud esitada nõukogule oma seisukohti; — vaidlustatud meetmed määratlevad hageja kui isiku, kes on vastutav Ukraina riigivara omastamise eest, kuigi puudub sellekohane kohtuotsus või mis tahes tõendid, mistõttu rikutakse sellega hageja õigust olla peetud süütuks seni, kuni tema süü on kohtuotsusega tõendatud; — hagejat ei ole teavitatud ühestki tema vastu esitatud tõendist, mistõttu ei saa ta neid kohtus vaidlustada ning sellega rikutakse tema õigust tõhusale õiguskaitsevahendile; — hagejalt on otseselt ära võetud tema õigus omandile; — vaidlustatud sanktsioonid on juhtumi asjaolude ja olemasolevate tõenditega võrreldes ebaproportsionaalsed; — viis, kuidas hagejat on vaidlustatud meetmetes kirjeldatud, kahjustab tõsiselt tema mainet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 261/29

15. mail 2014 esitatud hagi – Klyuyev versus nõukogu

(Kohtuasi T-341/14)

2014/C 261/52

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Sergiy Klyuyev (Donetsk, Ukraina) (esindaja: solicitor R. Gherson)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada hagejat puudutavas osas: — nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsus 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas, ja — nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas.

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja seitse väidet, millest kuus on sisuliselt identsed või sarnased kohtuasjas T-340/14: Klyuyev vs. nõukogu esitatutega.

Lisaks väidab hageja, et nõukogu ei täitnud kriteeriumi, mis oli vajalik hageja kandmiseks nende isikute, üksuste ja asutuste nimekirja, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, täpsemalt tingimust, et isik on tuvastatud kui Ukraina riigivara omastamise ja Ukrainas inimõiguste rikkumise eest vastutav, sest ainus esitatud põhjus hageja nimekirja kandmiseks oli Ukrainas toimuv uurimine tema osalemise kohta kuritegudes, mis on seotud Ukraina riigile kuuluvate rahaliste vahendite omastamise ja nende ebaseadusliku ülekandmisega Ukrainast välja.
ET Euroopa Liidu Teataja C 261/34

26. mail 2014 esitatud hagi – NICO versus nõukogu

(Kohtuasi T-371/14)

2014/C 261/59

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Pully, Šveits) (esindajad: solicitor J. Grayston, advokaadid P. Gjørtler, G. Pandey ja D. Rovetta)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu otsus, mis sisaldub 14. märtsil 2014 hageja advokaatidele saadetud kirjas ja mis puudutab nende isikute ning üksuste loetelu ülevaatamist, mis on toodud nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mida on muudetud nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta otsusega 2012/635/ÜVJP, II lisas ja määruse (EL) nr 267/2012, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, nagu seda on rakendatud nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 945/2012, IX lisas, niivõrd kui vaidlustatud otsus kujutab endast keeldu eemaldada hageja nimi piiravate meetmete esemeks olevate isikute ja üksuste loetelust;

— liita käesolev menetlus kohtuasjaga T-6/13 vastavalt kodukorra artikli 50 lõikele 1;

— mõista käesoleva menetluse kulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja kaks väidet, milles leiab, et esitatud põhjendused ei ole piisavad ja et nõukogu on teinud ilmselge hindamisvea.

Hageja väidab, et ta ei ole Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited’i tütarettevõtja, kuna seda ettevõtjat enam Jersey’s ei eksisteeri, ja igal juhul ei ole nõukogu tõendanud, et isegi kui hageja oleks Naftiran Intertrade Company (NICO) Limited’i tütarettevõtja, tähendaks see Iraani riigile majanduslikku kasu, mis oleks vastuolus vaidlustatud meetmete eesmärgiga.
ET Euroopa Liidu Teataja C 261/43

16. juunil 2014 esitatud hagi – TAO/AFI ja SFIE versus parlament ja nõukogu

(Kohtuasi T-456/14)

2014/C 261/69

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: Association des Fonctionnaires Indépendants pour la Défense de la Fonction Publique Européenne (TAO/AFI) (Brüssel, Belgia) ja Syndicat des Fonctionnaires Internationaux et Européens (SFIE) (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M. Casado García-Hirschfeld)

Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tunnistada käesolev tühistamishagi Üldkohtus vastuvõetavaks;

— tühistada vaidlustatud määrused koos kõikide õiguslike tagajärgedega;

— mõista kõik kohtukulud välja kostjatelt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitavad hagejad ühe väite, mille kohaselt on rikutud neid eesõiguseid, mis neil on ametiühingu- ja kutseorganisatsioonina, see tähendab õigust konsulteerimisele ja kollektiivläbirääkimiste õigust.

Nimelt ei konsulteeritud hagejatega vaidlustatud määruste ettepanekute ettevalmistamise etapis ega nende üle läbirääkimiste pidamise etapis.
—

Hageja on seisukohal, et on täidetud kõik tingimused, mis on seatud väljakujunenud kohtupraktikas ja mis on minevikus olnud aluseks arvukatele tuunikala sektoris tehtud soodsatele komisjoni otsustele impordimaksu vähendamist puudutavas. Eeskätt on õiguslik regulatsioon keeruline, eksportija ei ole esitanud valeandmeid, õigete andmete alusel on õigusnormide tõlgendus erinev, komisjon on osaliselt vastutav ning pädevate asutuste, kes ei ole regulatsiooni kunagi õigesti kohaldanud, eksimus kestis ajaliselt.
1.

Esimene väide, et ELL artikkel 29 ei olnud vaidlustatud otsusele õige õiguslik alus, sest hagejale esitatud etteheide ei määratle teda isikuna, kes on kahjustanud õigusriigi põhimõtteid ja inimõigusi Ukrainas ELL artikli 21 lõike 2 ja artikli 23 tähenduses. Hageja väidab, et kuna vaidlustatud otsus on kehtetu, ei saanud nõukogu tugineda vaidlustatud määruse kehtestamiseks ELTL artikli 215 lõikele 2. Piiravate meetmete kehtestamise ajal ei olnud hageja väitel tema vastu esitatud mingit süüdistust ega väidet, et tema tegevus ohustaks õigusriigi põhimõtteid või oleks rikkunud mis tahes inimõigusi Ukrainas.
2.

Teine väide, et vastavuse põhimõtte kohaldamisel on rikutud õigusnormi, kuna kaebuse ja tühistamishagi ese ja alus on täielikud samad.
5.

Viies väide, et hagejale trahvi kindlaksmääramisel on rikutud diskrimineerimise keelu ja proportsionaalsuse põhimõtteid, mis on sätestatud muu hulgas ELL artiklis 5 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49, nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 23 lõikes 3, suunistes (sh punktid 18 ja 37) ja õiguspärase ootuse põhimõtet.
2.

Teine väide, mille kohaselt pank ei ole seotud „Daftar’i” huvidega ega osale riikliku tuumaprogrammi huvides nn riigi strateegiliste huvide rahastamises. Järelikult ei ole panga puhul täidetud vaidlustatud õigusaktide kohased sisulised nimekirja kandmise kriteeriumid ja/või nõukogu on teinud ilmse hindamisvea, kui otsustas, kas need kriteeriumid on täidetud või mitte. Samuti ei viinud nõukogu läbi nõuetekohast kontrolli.
4.

Neljas väide, et vaidlustatud otsus tuleb tervikuna tühistada osas, milles see põhineb otsustaval määral tõendil, mille komisjon arestis õigusvastaselt Nexansi ruumide kontrollimisel. See tõend on põhiline alus komisjoni seisukohale ja eelkõige ühe vältava rikkumise olemasolu tõendamisel ning tõendamisel, et Euroopa ettevõtjate vahel olid jagatud Euroopa Majanduspiirkonna projektid.
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsuses trahvimissuuniste punkti 18 kohaldamine on vastuolus trahvimissuunistega ja rikub proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse kaitsmise põhimõtteid, kuna: — see ei ole objektiivse põhjenduse puudumise tõttu kooskõlas komisjoni trahvimissuunistega, kuna selles käsitletakse Euroopa Majanduspiirkonnas hagejale müügikvootide omistamise osas elektrikaableid eraldi veealustest kõrgepinge elektrikaablitest ja ei käsitleta asjakohaselt hageja osalemise ulatust rikkumises. — see omistab ainult kõrgepinge elektrikaableid valmistavatele tootjatele (sh hagejale) diskrimineeriva soodustuse; ja — see toob kaasa hagejale Euroopa Majanduspiirkonnas ebaproportsionaalselt suurte müügikvootide omistamise.
2.

Teine väide, et komisjon rikkus õigusnormi, tõendamiskohustust ja süütuse presumptsiooni väites, et Silec Cable’il on positiivne kohustus avalikult teatada, et ei loe ennast väidetava kartelliga seotuks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/50

26. juunil 2014 esitatud hagi – Mdr Inversiones versus komisjon

(Kohtuasi T-488/14)

2014/C 282/65

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Mdr Inversiones, SL (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat M. Linares Gil)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus selles osas, milles see kvalifitseerib nende meetmete kogumi, mis kujutavad endast väidetavalt niinimetatud Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi („SEAF”), uueks ja siseturuga kokkusobimatuks riigiabiks;

— teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsuse artiklid 1 ja 4, mis nimetavad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate investoreid väidetava riigiabi saajaks ja ainsaks kohustatud isikuks, kellelt abi tagasi nõutakse;

— samuti teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsuse artikkel 4 selles osas, milles see kohustab väidetava riigiabi tagasi nõudma, rikkudes oluliselt õiguskindluse põhimõtet; ning

— mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on sarnased kohtuasjas T-700/13: Bankia vs. komisjon esitatud väidetele ja peamistele argumentidele.

Eelkõige väidetakse, et on tehtud viga nende meetmete kogumi, mis kujutavad endast väidetava Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (SEAF), ja üksikmeetmete riigiabiks kvalifitseerimisel ja abisaajate kindlakstegemisel ning et on rikutud õiguskindluse põhimõtet.
5.

Viies väide, et rikuti proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet: esimese võimalusena seetõttu, et solidaarvastutuse põhimõtet kohaldati Pirelli ja Prysmiani suhtes vääralt seoses komisjonile trahvi maksmise kohustusega, ning teise võimalusena seetõttu, et selle põhimõtte osas ei ole ette nähtud sobivaid korrektiive. Viiendas väites tõdeb hageja, et Pirelli ja Prysmiani suhtes solidaarvastutuse kohaldamisega ei saavutata komisjoni eesmärke sanktsioonide vallas ja et niisugune vastutuse kohaldamine on nende eemärkidega isegi vastuolus. Teise võimalusena ja selleks, et arvestada Prysmiani ja Pirelli eraldiseisvat vastutust, oleks komisjonil tulnud vähemasti nõuda võlgnevus sisse esmajärjekorras teistelt võlgnikelt ja alles siis Pirellilt. Lõpetuseks rikkus komisjon proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet, sest ta ei võtnud adekvaatselt arvesse hageja erinevat olukorda võrreldes Prysmianiga. Otsus tuleb seega tühistada trahvi puudutavas osas või teise võimalusena tuleb kohtul seda muuta, kasutades oma täielikku pädevust, et määrata võlgnevuse sissenõudmine esmalt teistelt võlgnikelt ja alles siis Pirellilt.
4.

Neljas väide: see, et töötajad, kellega lõpetati tööleping endise Olympic Airways’i algatusel, võrdsustatakse tavaliste Kreeka võlakirjaomanikega ning see, et neid ja nende hüvitisi ei ole suudetud välistada P.S.I-st, tekitas neile otsest, isiklikku ja olulist kahju ning võttis neilt võimaluse teostada oma põhiinimõigusi;
—

Hageja väidab, et täidetud on kostja lepinguvälisest vastutusest tekkiva hüvitise tasumise tingimused, nagu need on kehtestatud väljakujunenud kohtupraktikas.
3.

Kolmas väide, mille kohaselt on tehtud põhjendamisviga, täidetud ei ole otsuse 2014/119 artikli 1 lõikes 1 sätestatud tingimused ja tegemist on võimu kuritarvitamisega, sest kõnealusesse nimekirja hageja kandmise põhjendused on ebaselged ja mitte- ajakohased. Hageja väidab, et kuna nõukogu ei ole suutnud tõendada, et ta vastab otsuse 2014/119 artikli 1 lõikes 1 sätestatud tingimustele, siis kujutab tema kandmine sellesse nimekirja endast võimu kuritarvitamist.
—

tühistada komisjoni 4. aprilli 2014. aasta rakendusotsuse, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri C (2014) 2008 all) (ELT L 104, lk 43), lisasse tehtud 9 kirjet (nimelt kirjed 8, 9 ja 10, lk 51, ja kirjed 1–6, lk 52);
3.

Kolmas väide, et vaidlustatud otsuses on tehtud ilmseid vigu NKT Cables käitumise hindamisel, mille puhul leiti, et ta on rikkumises osalenud ja eksinud järeldades, et selline käitumine tõendab NKT Cables osalemist või et ta teadis tegususest, mille puhul on tegemist ühe ja järjepideva rikkumisega.
—

Hageja leiab, et nõukogu otsuse vastuvõtmisel on rikutud menetlusnorme. Otsuse põhjendavas osas toodud karistusõiguslikud põhjendused on ebapiisavad ega sisalda ilmselt tegelikke poliitilisi põhjendusi ega põhjendusi seoses inimõiguste väidetava rikkumisega, mis on toodud üldiselt vaid otsuse preambulis. Lisaks ületas nõukogu enda pädevust ka sellega, et ametlikult teatatud põhjendused meetmete võtmiseks ei kuulu valdkonda, kus nõukogu on õigustatud meetmeid võtma.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/41

12. juunil 2014 esitatud hagi – The Goldman Sachs Group versus komisjon

(Kohtuasi T-419/14)

2014/C 282/54

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: The Goldman Sachs Group, Inc (New York, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: advokaadid W. Deselaers, J. Koponen ja A. Mangiaracina)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada tervikuna või osaliselt komisjoni 2. aprilli 2014. aasta otsuse C(2014) 2139 final, milles käsitletakse juhtumit AT.39610 – Elektrikaablid, artiklid 1, 2, 3 ja 4 osas, mis puudutavad hagejat; ja/või

— vähendada hagejale otsuse artiklis 2 määratud trahvi;

— mõista käesoleva menetluse kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet.

1. Esimene väide, mille kohaselt vaidlustatud otsus on vastuolus ELTL artikli 101 ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (1) artikli 23 lõikega 2 osas, mille kohaselt vastutab GS Group solidaarselt väidetavalt Prysmian’i toimepandud rikkumise eest.

2. Teine väide, mille kohaselt vaidlustatud otsus on vastuolus nõukogu määruse nr 1/2003 artikliga 2 ja ELTL artikliga 296, kuna selles põhjendata õiguslikult piisavalt, et GS Group avaldas asjaomasel ajavahemikul otsustavat mõju Prysmianile.

3. Kolmas väide, mille kohaselt vaidlustatud otsus on vastuolus ELTL artikli 101 ja nõukogu määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikega 2, kuna see rikub isikliku vastutuse ja süütuse presumptsiooni põhimõtteid.

4. Neljas väide, mille kohaselt vaidlustatud otsus on vastuolus ELTL artikli 101 ja nõukogu määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikega 2, kuna see rikub õiguskindluse ja karistuste individuaalsuse põhimõtteid osas, milles komisjon ei jaganud trahvisummat ära.

5. Viies väide, mille kohaselt komisjon on rikkunud hageja kaitseõigusi (olulise menetlusnormi rikkumine), kuna komisjon ei võimaldanud õigeaegselt tutvuda oluliste dokumentidega.

6. Kuues väide, mille kohaselt Üldkohus peaks vähendama GS Groupile vaidlustatud otsuses määratud trahvisummat, mis peaks olema määratud Prysmianile.

(1) ELT L 1, 4.1.2003, lk 1.
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud õigusnormi tulenevalt algmääruse artikli 2 lõike 9 valest tõlgendamisest ja/või komisjoni ilmsest hindamisveast järelduse puhul, et majandusüksus ei oma tähtsust arvestusliku ekspordihinna arvutamisel (sh ekspordihinna kohandused) vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9, ning sellest tuleneva järelduse puhul, et kõikide müügi-, üld- ja halduskulude ning RFA Internationali kasumi täies ulatuses mahaarvamine CHEMK Groupi arvestuslikust ekspordihinnast oli põhjendatud. Osas, milles komisjon võis tugineda eespool mainitud järeldustele, et lükata tagasi hagejate väide majandusüksuse olemasolu kohta, kinnitavad hagejad, et ka selle tagasilükkamisel on rikutud õigusnormi ja/või tehtud ilmne hindamisviga.
1.

Esimese väitega, mille kohaselt on rikutud ja vääralt kohaldatud ELTL artikli 107 lõiget 1, toob Grandi Navi Veloci esile, et otsus on vigane, mis puudutab tuvastust, et Saremar ei saanud mingit majandusliku eelist seoses rahaga, mida Sardiinia maakond väidetava müügiedendustegevuse jaoks maksis. Hageja väitel rikkus komisjon ELTL artikli 107 lõiget 1 osas, milles ta leidis, et hind, mille Sardiinia maakond Saremari ülesandeks pandud müügiedendustegevuse jaoks maksis, st 3 0 00 000 eurot, oli turuhindadega kooskõlas ega andnud selle saajale mingit majanduslikku eelist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/51

26. juunil 2014 esitatud hagi – Espacio Activos Financieros versus komisjon

(Kohtuasi T-489/14)

2014/C 282/66

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Espacio Activos Financieros, SL (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat A. De Zunzunegui Ruano)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus osas, milles see määratleb meetmete kogumi, mis väidetavalt moodustavad Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (SEAF), siseturuga kokkusobimatu uue riigiabina;

— teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsuse artiklid 1 ja 4, milles määratletakse majandushuviühingute (AIE) investorid kui väidetava abi saajad ning ainsad isikud, kes on kohustatud abi tagasi maksma;

— teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsuse artikkel 4 osas, milles sellega kohustatakse õiguskindluse põhimõtet rikkudes väidetavat abi tagasi maksma ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on sarnased nendega, mis esitati kohtuasjas T-700/13: Bankia vs. komisjon.

Eelkõige väidetakse, et niinimetatud Hispaania maksu tasaarvelduse süsteem (SEAF) on nii kogumina kui ka üksikmeetmete kaupa vääralt määratletud riigiabina, et on eksitud meetmete adressaadi väljaselgitamisel ning on rikutud õiguskindluse põhimõtet.
3.

Kolmas väide, et komisjon tegi olulise hindamisvea jättes arvesse võtmata väidetava rikkumise puudulikku rakendamist ja et see ei avaldanud mõju tarbijatele ning ei esitanud asjakohaseid põhjendusi ja rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/53

2. juulil 2014 esitatud hagi – Derivados del Flúor versus komisjon

(Kohtuasi T-500/14)

2014/C 282/69

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Derivados del Flúor, SA (Bilbao, Hispaania) (esindaja: advokaat J. De Juan Casadevall)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— teise võimalusena ja juhul, kui Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (SEAF) käsitatakse ebaseadusliku riigiabina, lubada abi tagasinõudmist üksnes ametlikku uurimismenetlust algatava 21. septembri 2011. aasta otsuse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäevani ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud Euroopa Komisjoni 17. juuli 2013. aasta otsuse peale (teatavate kapitalirendilepingute suhtes kohaldatava maksukorra kohta, mida tuntakse ka kui Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (riigiabi SA.21233, ex NN/2011, ex CP 137/2006)).

Väited ja peamised argumendid on sarnased nendega, mis esitati kohtuasjades T-401/14: Duro Felguera vs. komisjon ja T-700/13: Bankia vs. komisjon.

Täpsemalt väidetakse, et käesoleval juhul on vääralt jäetud kohaldamata nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EL toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks, artiklid 17, 18 ja 19, et puudub maksualane konkurentsieelis, et riigiabi saajad on kindlaks tehtud vääralt, et riigiabi on siseturuga kooskõlas ja et vastustaja institutsioon on võimu kuritarvitanud ning rikkunud võrdsuse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid.
—

teha otsus, milles tunnistatakse, et Euroopa Liit peab ELTL artikli 340 lõike 2 alusel hüvitama hagejatele kogu kahju, mis tekkis neile ajavahemikul 1. jaanuar 2012 kuni ajani, mil nad pidid asuma täitma Horvaatia kohtutäituri ülesandeid vastavalt ühinemisakti artikli 36 lõikele 1 ja VII lisa punktile 1 – mis on alates 9. detsembrist 2011 õiguslikult siduv kõigile 28 riigile, kes kirjutasid alla Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepingule, ning komisjonile –, tulenevalt sellest, et Euroopa Komisjon ei ole täitnud kohustust teostada ühinemisakti artikli 36 lõigetest 1 ja 2 tulenevalt järelevalvet (seire) selle üle, et Horvaatia Vabariik täidab oma kohustust nimetada alates 1. jaanuarist 2012 ametisse kohtutäiturid, mille ta võttis Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise läbirääkimistel ühinemisakti VII lisa „Horvaatia Vabariigi poolt ühinemisläbirääkimiste käigus võetud konkreetsed kohustused” punktis 1, mis sätestab: „1. Jätkuvalt tagada kohtusüsteemi reformistrateegia ja tegevuskava tõhus rakendamine”.
2.

Teine väide, et 29. juuni 2011. aasta otsust kohtuasjas F-7/07: Angioi vs. komisjon (EKL AT, EU:F:2011:97) kohaldati vääralt, kuivõrd tegemist on piirava, vananenud ja muul viisil kui kirjalikult toimuva konkursi jaoks ebakohase kohtupraktikaga. Teise võimalusena – juhuks, kui eespool viidatud kohtupraktikat peetakse kohaldatavaks – leiab hageja, et ta täidab nimetatud kohtupraktikas määratletud kriteeriumid.