ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (viies koda)

6. mai 2004

Kohtuasi T-34/03

André Hecq

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Huve kahjustav akt – Esindusõigus – Iseenda, kuid mitte ametiühinguorganisatsiooni nimel tegutsev ametnik – Vastuvõetamatus

Täielik tekst prantsuse keeles II - 0000

Sisu: Hagi, mille esemeks on esiteks tühistamisnõue komisjoni 4. oktoobri 2002. aasta otsuse peale, millega jäeti rahuldamata nii enda nimel kui ka Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens presidendina tegutsenud A. Hecq’i kaebus mitmete teenistujate esindamist ja komisjoni poolt nende esindajate käsutusse antavaid ressursse puudutavate otsuste vastu, ja teiseks taotlus hüvitada väidetav komisjoni tekitatud kahju.

Resolutsioon: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Eelnev ametlik kaebus – Eseme ja aluse samasus – Õiguslikud alused ja argumendid ei sisaldu kaebuses, vaid on sellega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Hagi – Esindusõigus – Enda nimel tegutseva ametniku hagi otsuse vastu, mis denonsseerib institutsiooni ja kutseorganisatsioonide vahel sõlmitud üksnes kollektiivseid töösuhteid reguleeriva lepingu – Vastuvõetamatus

(Personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)

3. Ametnikud – Hagi – Hagi, mis vaidlustab huve kahjustava akti puudumisel üldakti – Vastuvõetamatus

(Personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)

4. Ametnikud – Hagi – Tühistamisnõudega seotud hüvitisnõue – Tühistamisnõude vastuvõetamatus, mis toob kaasa hüvitisnõude vastuvõetamatuse

(Personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)

1. Kohtueelse menetluse eesmärk on lahendada ametnike või esindajate ja administratsiooni vahel tekkinud erimeelsusi sõbralikult. Selleks, et nimetatud menetlus saavutaks eesmärgi, peab ametisse nimetav asutus olema piisavalt teadlik huvitatud isikute poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud kriitikast. Lisaks peavad ühenduse kohtutele esitatud ametnike hagides sisalduvad nõuded olema kaebuse nõuetega samasisulised ning sisaldama vaid neid peamisi vastuväiteid, mille alus on identne kaebuses viidatud peamiste vastuväidete alusega. Neid peamisi vastuväiteid võib kohtus edasi arendada õiguslike aluste ja argumentide esitamisega, millele kaebuses tingimata viidatud ei ole, kuid mis on sellega vahetult seotud. Lõpetuseks, kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja huvitatud isikud osalevad selles tavaliselt ilma advokaadi esinduseta, ei tohi administratsioon kaebuseid kitsendavalt tõlgendada, vaid peab neid vastupidiselt eelarvamusteta analüüsima.

(vt punkt 21)

Viited: 14. märts 1989, kohtuasi 133/88: Del Amo Martinez v. parlament (EKL 1989, lk 689, punktid 9–11); 11. september 2002, kohtuasi T-127/00: Nevin v. komisjon (EKL AT 2002, lk I-A-149 ja II-781, punkt 28).

2. Institutsiooni ning ametiühingute ja kutseorganisatsioonide vahel sõlmitud raamleping, mille eesmärk on määratleda omavahelised suhted, on üldakt ning reguleerib kollektiivseid töösuhteid üksnes asjaomase institutsiooni ning ametiühingute ja kutseorganisatsioonide vahel. See ei tekita konkreetsetele ametnikele kohustusi ega õigusi ning ei kuulu tööandja ja ametniku vahelise individuaalse töösuhte sfääri, vaid laiemasse institutsiooni ning ametiühingute ja kutseorganisatsioonide vahelisse suhete valdkonda. Sellise lepingu denonsseerimine ei too konkreetsele ametiühingusse kuuluvale ametnikule kaasa teda vahetult puudutavaid kohustuslikku laadi õiguslikke tagajärgi, muutes kirjeldatud viisil tema õiguslikku seisundit ametnikuna ning mille vastu ta võiks sellele viidates hagi esitada.

(vt punktid 33–35)

Viited: 15. juuli 1994, liidetud kohtuasjad T-576/93–T-582/93: Browet jt v. komisjon (EKL 1994, lk II-677, punkt 44).

3. Personalieeskirjade artiklitega 90 ja 91 kehtestatud kaebuste esitamise korra alusel võib ametnik vaidlustada üksnes akti, mis temale isiklikult kahju tekitab ning vaid sel juhul võib ta selle seaduslikkust vaidlustades üldakti kohaldamatusele viidata.

(vt punktid 39–57)

Viited: 16. juuli 1981, kohtuasi 153/79: Bowden jt v. komisjon (EKL 1981, lk 2111, punkt 13); 22. juuni 1994, liidetud kohtuasjad T-97/92 ja T-111/92: Rijnoudt ja Hocken v. komisjon (EKL AT 1994, lk I-A-159 ja II-511, punkt 41).

4. Juhul kui hageja esitab hagi, mis taotleb samaaegselt institutsiooni akti tühistamist ja selle aktiga tekitatud kahju hüvitamist, on need nõuded omavahel seotud selliselt, et tühistamisnõude vastuvõetamatus toob kaasa hüvitisnõude vastuvõetamatuse.

(vt punkt 64)

Viited: 24. juuni 1992, kohtuasi T-11/90: H. S. v. nõukogu (EKL 1992, lk II-1869, punkt 25); 14. detsembri 2000, kohtuasi T-213/99: Verheyden v. komisjon (EKL AT 2000, lk I‑A-297 ja II-1355, punkt 35).