16

25. juuni 2008. aasta dekreetseaduse nr 112 artikkel 83a põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „muudetud dekreetseaduse nr 112/2008 artikkel 83a”), pealkirjaga „Liiklusohutuse tagamine ja rendi või tasu eest toimuva kaupade autoveo turu korrakohane toimimine”, sätestab: „1. 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 286 artiklis 9 märgitud seirekeskus määrab kohase küsitluse alusel, võttes arvesse igal kuul majandusarengu ministeeriumi tehtavaid vaatlusi autokütuse keskmise hinna kohta, igakuiselt kindlaks kütuse keskmise kulu läbitud kilomeetri kohta eri tüüpi sõidukitele, ja selle mõju. 2. Olenevalt sõiduki tüübist määrab seirekeskus kindlaks juuni ja detsembri 15. päevaks protsendina osa autoveoettevõtja rendi või tasu eest osutatava teenusega seotud tegevuskuludest, mille moodustab kütusekulu. 3. Käesoleva artikli lõigete 4‐11 eesmärk on reguleerida vedaja kantud kütusekulude eest käsundiandjate poolt makstava tasu kohandamise mehhanisme ning neid kontrollitakse sõltuvalt nende mõjust turule üheaastase tähtaja möödudes alates nende jõustumisest. 4. Selleks et tagada liiklusohutus ja rendi või tasu eest toimuva kaupade autoveo turu korrakohane toimimine, peab veolepingus, mis on sõlmitud kirjalikult 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 286 artikli 6 tähenduses, olema vedajale makstavast summast võimalik välja lugeda vähemalt minimaalne tegevuskulu, mis tagab igal juhul seaduses ette nähtud ohutusnõuete järgmise. See miinimumkulu määratletakse tegevusvaldkonna vabatahtlikes kokkulepetes, mis sõlmitakse artiklis 16 märgitud Consultas esindatud vedajate liitude ja käsundiandjate liitude vahel. Nendes kokkulepetes võidakse ka ette näha tagatud kestuse või mahuga kaupade autoveolepingud, milles võidakse teha erand käesoleva lõike, artikli 7 lõigete 3 ja 7a, 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 286 ja võlgnevuste suhtes hagi esitamist reguleerivatest sätetest. 4a. Kui lõikes 4 ette nähtud vabatahtlikke kokkuleppeid ei sõlmita üheksa kuu jooksul alates käesoleva sätte jõustumisest, määrab 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 284 artikli 6 lõike 1 punktis g märgitud seirekeskus minimaalsed kulud, nagu on ette nähtud lõikes 4. Esimese perioodi lõppedes, kui seirekeskus ei ole täiendava 30 päeva jooksul vastu võtnud minimaalse hinna arvutusi, kohaldatakse lõikeid 6 ja 7 ka kirjalikele veolepingutele ainult tasu kindlaksmääramise osas. 4b. Kui arves märgitud tasu on väiksem lõigetes 4 või 4a sätestatust, aegub vedaja vahe tasumise nõue käsundiandja vastu ühe aasta jooksul alates veoteenuse osutamise lõppemisest, välja arvatud juhul, kui lõike 4 tähenduses tegevusvaldkonna vabatahtlike kokkulepete alusel sõlmitud kollektiivlepingutest ei tulene teisiti. 4c. Erandina lõigetes 4 ja 4a sätestatust lepivad pooled sõltumatute läbirääkimise käigus kokku tasus, mida makstakse vedajale 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 284 artikli 6 tähenduses kirjaliku lepingu alusel osutatud veoteenuse eest, kui eespool nimetatud teenust osutatakse mitte rohkem kui 100 kilomeetrit päevas, välja arvatud juhul, kui lõike 4 tähenduses tegevusvaldkonna vabatahtlike kokkulepete alusel sõlmitud kollektiivlepingutest ei tulene teisiti. 4d. Lepingu sõlmimisel on vedaja kohustatud käsundiandjale esitama sotsiaalkindlustusasutuste väljastatud tõendi, mis ei ole vanem kui kolm kuud ja milles on märgitud, et ettevõtja on nõuetekohaselt tasunud sotisaalkindlustusmaksed. 5. Kui veoteenuselepingut tuleb täita kauem kui 30 päeva, kohandatakse tasu osa, mis vastab vedaja poolt lepinguliste teenuste osutamiseks kantud kütusekulule, nagu see on märgitud lepingus või arvetes, mis on väljastatud vedaja poolt osutatud teenuste eest esimese kuu jooksul selle lepingu kehtima hakkamisest, vastavalt muutustele, mis toimusid lõike 1 kohaselt määratletud autokütuse hinnas, kui see muutus ületab 2% baasväärtusest, millest lähtuti lepingu sõlmimise või viimase kohandamise hetkel. 6. Kui kaupade autoveo lepingut ei sõlmitud kirjalikult, vastavalt 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 284 artiklile 6, peab vedaja väljastatud arvest olema – ainult õiguslikel ja halduslikel eesmärkidel ‐ võimalik välja lugeda käsuandaja poolt tasumisele kuuluv tasu osa, mis vastab vedaja poolt lepinguliste teenuste osutamiseks kantud kütusekulule. See summa peab vastama tulemusele, mis saadakse lõike 1 tähenduses veoteenuse osutamiseks kasutatava sõiduki klassi suhtes kindlaks määratud veoteenuse osutamisele eelnenud kalendrikuu kilomeetrikulu korrutamisel arves osutatud teenusele vastavate kilomeetrite arvuga. 7. Vedajale tasumisele kuuluva tasu osa, mis erineb lõikes 6 märgitust, peab vastama – välja arvatud käsundiandja poolt kütusekulu eest võlgnetav summa – selle sama tasu osale, mis on vähemalt võrdne tasuga, millele viidatakse kui kuludele, mis vastavad muudele kuludele kui lõikes 2 ette nähtud kütusekulud. 8. Kui vedajale tasumisele kuuluva tasu osa, mis erineb lõikes 6 märgitust, on väiksem lõikes 7 märgitust, võib vedaja nõuda käsundiandjalt vahe tasumist. Kui kaupade autoveo lepingut ei sõlmitud kirjalikult, aegub vedaja nõue viie aasta jooksul alates veoteenuse osutamise lõppemisest. Kui veoleping on sõlmitud kirjalikult, aegub vedaja nõue ühe aasta jooksul vastavalt tsiviilseadustiku artiklile 2951. 9. Kui käsundiandja ei teosta makset 15 päeva jooksul, võib vedaja esitada nendele järgneva 15 päeva jooksul – kaotades vastasel juhul selle õiguse – maksekäsu kiirmenetluse taotluse pädevale kohtule asjakohase nõude esitamisega vastavalt tsiviilkohtumenetluse seadustiku artiklile 638, esitades dokumendid, mis puudutavad tema kandmist rendi või tasu eest toimuva kaupade autoveoga tegelevate vedajate registrisse, veoteenuse osutamiseks kasutatud sõiduki passi, arve, milles on märgitud veoteenuse eest tasumisele kuuluv tasu, dokumendid näidatud summa tasumise kohta ja arvutused, mille abil on kindlaks tehtud vedajale tasumisele kuuluv täiendav tasu vastavalt lõigetele 7 ja 8. Olles kontrollinud, et dokumentides ei esine puudusi ja et esitatud arvutused on õiged, kohustab kohtunik käsundiandajal põhjendatud kohtuotsusega tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 641 tähenduses tasuda viivitamata vedajale võlgnetav summa, lubades otsuse ajutist täitmist tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 642 tähenduses ning määrates tähtaja, mille jooksul võib esitada hagi selle seadustiku IV jaotise I osa I peatüki sätete tähenduses. [...] 14. Ilma et see mõjutaks 6. juuni 1974. aasta seaduse nr 298 artiklis 26 ja selle hilisemates muudatustes, ning 21. novembri 2005. aasta dekreetseaduse nr 286 artiklis 7 ette nähtud karistusi, mida võidakse määrata, toob lõigetes 6, 7, 8 ja 9 ette nähtud normide rikkumine kaasa kaupade ja teenuste riigihangetes osalemise välistamise kuni kuueks kuuks, ning seaduses ette nähtud igat liiki maksusoodustuste, toetuste ja reservide välistamise kuni üheks aastaks. 15. Lõikes 14 kehtestatud karistusi kohaldab pädev ametiasutus. 16. Lõikes 14 kehtestatud karistusi ei kohaldata, kui pooled on sõlminud veolepingu, mis vastab vabatahtlikule kokkuleppele, mille on sõlminud enamus Consultas esindatud autovedajate kutseliitudest ja veoteenuse kasutajatest selleks, et luua õiguslik raamistik veoteenuse osutamise korraldusele konkreetses tegevusvaldkonnas. [...]”.