Kohtuasi T‑19/07

Systran SA ja

Systran Luxembourg SA

versus

Euroopa Komisjon

Lepinguväline vastutus – Hange komisjoni masintõlkesüsteemi hoolduse ja keelelise täiustamise projekti elluviimiseks – Turustatud arvutiprogrammi lähtekoodid – Autoriõiguse rikkumine – Oskusteabe loata avalikustamine – Kahju hüvitamise nõue – Lepinguväline vaidlus – Vastuvõetavus – Tegelik ja kindel kahju – Põhjuslik seos – Kahju suuruse hindamine üldsummas

Kohtuotsuse kokkuvõte

1. Kahju hüvitamise nõue – Ese – Euroopa Liidule EÜ artikli 288 teise lõigu alusel esitatud kahju hüvitamise nõue – Liidu kohtu ainupädevus – Hinnang, kas tekkinud vastutus on lepinguline või lepinguväline – Kriteeriumid

(EÜ artiklid 235, 238, 240 ja EÜ artikli 288 teine lõik; Üldkohtu kodukord, artikkel 113)

2. Kahju hüvitamise nõue – Ese – Oskusteabe konfidentsiaalsuse kaitse kohustuse väidetava rikkumisega komisjoni poolt tekitatud kahju heastamine – Lepinguväline alus – Liidu kohtu pädevus

(EÜ artiklid 235, 287 ja EÜ artikli 288 teine lõik; põhiõiguste harta, artikkel 41)

3. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c)

4. Kahju hüvitamise nõue – Liidu kohtu pädevus – Pädevus teha otsus väite kohta, et komisjon on rikkunud autoriõigusi – Tingimused

(EÜ artikkel 235 ja EÜ artikli 288 teine lõik)

5. Kahju hüvitamise nõue – Liidu kohtu pädevus – Otsus mõista liidult välja kahjuhüvitis vastavalt lepinguvälist vastutust reguleeriva liikmesriikide õiguse ühistele üldpõhimõtetele

(EÜ artikkel 235 ja EÜ artikli 288 teine lõik)

6. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Tegelik ja kindel kahju – Põhjuslik seos

(EÜ artikli 288 teine lõik)

7. Õigusaktide ühtlustamine – Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused – Direktiiv 91/250 – Arvutiprogrammide õiguskaitse – Piiratud toimingud – Erandid – Ulatus

(Nõukogu direktiiv 91/250, artiklid 4 ja 5)

8. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine

(EÜ artikli 288 teine lõik)

1. Lepingulise vastutuse korral on asi liidu kohtu pädevuses ainult siis, kui leidub vahekohtuklausel EÜ artikli 238 tähenduses. Vahekohtuklausli puudumisel ei saa Üldkohus EÜ artikli 235 alusel lepingust tulenevat kahju hüvitamise hagi tegelikult lahendada. Vastasel korral laiendaks Üldkohus oma pädevust ka sellistele kohtuvaidlustele, mis on EÜ artikliga 240 antud tema kohtualluvusse piiratud ulatuses, kuna see säte annab hoopis liikmesriikide kohtutele üldise õiguse lahendada vaidlusi, mille üheks pooleks on liit. Kuna liidu kohtu pädevus lepingulistes asjades kaldub kõrvale üldisest õigusest, tuleb seda seega tõlgendada kitsendavalt, mistõttu Üldkohus võib lahendada ainult neid nõudeid, mis tulenevad lepingust või millel on otsene seos lepingust tulenevate kohustustega.

Seevastu lepinguvälise vastutuse korral on asi liidu kohtu pädevuses, ilma et oleks vaja poolte eelnevat nõusolekuavaldust. Oma pädevuse määratlemiseks vastavalt EÜ artiklile 235 peab Üldkohus kohtutoimiku erinevaid asjassepuutuvaid dokumente silmas pidades kontrollima, kas hagejate esitatud kahju hüvitamise nõue põhineb objektiivselt ja üldiselt lepingulistel või lepinguvälistel kohustustel, mis võimaldab tuvastada, kas kohtuvaidluse alus on lepinguline või lepinguväline. Need elemendid võivad ilmneda eelkõige poolte taotluste läbivaatamisel, tuleneda selle kahju tekkimise asjaoludest, mille hüvitamist nõutakse, samuti lepinguliste või lepinguväliste sätete sisust, millele vaidlusküsimuse lahendamisel tuginetakse. Kui Üldkohus lahendab lepinguvälise vastutuse küsimusi, võib ta seega vabalt uurida lepingu sisu, nagu ta teeb mis tahes dokumendiga, millele pool oma argumentide põhjendamiseks tugineb, et välja selgitada, kas see võib seada kahtluse alla pädevust, mis talle on sõnaselgelt omistatud EÜ artikliga 235. See uurimine kuulub Üldkohtu pädevuse kindlakstegemiseks esitatud faktiliste asjaolude hindamise juurde ning pädevuse puudumine on asja läbivaatamist takistav asjaolu kodukorra artikli 113 tähenduses.

(vt punktid 58–62)

2. Põhimõte, mille alusel ettevõtjatel on õigus oma ärisaladuste kaitsele ja mida on väljendatud EÜ artiklis 287, on liidu õiguse üldpõhimõte. Ka põhiõiguste harta artikkel 41 lähtub vajadusest, et haldusasutused võtaksid arvesse konfidentsiaalsuse ning ameti- ja ärisaladusega seotud õigustatud huve.

Ärisaladus hõlmab oskusteabe hulka kuuluvat tehnilist teavet, mille puhul mitte ainult üldsusele avalikustamine, vaid ka lihtsalt edastamine teabe esitajast erinevale teisele õigussubjektile võib tema huve raskelt kahjustada. Selleks et tehniline teave jääks EÜ artikli 287 kohaldamisalasse, on eelkõige vajalik, et see oleks teada vaid piiratud arvule isikutele. Lisaks peab olema tegemist teabega, mille avalikustamine võib põhjustada olulist kahju teabe esitanud isikule või kolmandatele isikutele. Lõpuks on vaja, et huvid, mida teabe avalikustamine võib kahjustada, vääriksid objektiivselt kaitset.

Kuna antud juhul seisneb asi selles, et hinnata väidetavalt õigusvastast ja kahju põhjustavat autoriõigusega kaitstud teabe avalikustamist komisjoni poolt, samuti oskusteabe avalikustamist ilma valdaja sõnaselge loata, võttes aluseks liikmesriikide õiguse ühised üldpõhimõtted selles valdkonnas, mitte lähtudes lepingusätetest, mis on ette nähtud minevikus sõlmitud lepingutes küsimuste kohta, mis ei puuduta hageja autoriõigust ega oskusteavet, siis on vaidlus lepinguväline.

(vt punktid 79 ja 80, 103)

3. Hagiavalduses tuleb märkida hagi ese ning ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest. See teave peab olema piisavalt selge ja täpne, et kostja saaks valmistuda enda kaitsmiseks ja liidu kohus teostada oma kohtulikku kontrolli. Õiguskindluse ja hea õigusemõistmise tagamiseks peavad hagi aluseks olevad põhilised õiguslikud ja faktilised asjaolud kas või kokkuvõtlikult, ent seostatult ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist endast. Nende nõuete täitmiseks peavad ühenduse institutsiooni tekitatud kahju hüvitamise nõuet sisaldavas hagiavalduses olema esitatud andmed, mis võimaldaksid määratleda hageja poolt institutsioonile etteheidetava käitumise.

(vt punktid 107 ja 108)

4. Kui lepinguvälise vastutuse hagi raames on autoriõiguse rikkumise mõistele koos oskusteabe konfidentsiaalsuse kaitse mõistega osutatud ainsa eesmärgiga kvalifitseerida komisjoni ebaseaduslik tegevus, siis hinnang, kas arutusel olevad teod on õigusvastased, antakse liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest lähtudes ja selleks ei ole vaja pädeva siseriikliku asutuse eelnevat otsust.

Arvestades liidu kohtule EÜ artikli 235 ja artikli 288 teise lõiguga lepinguvälise vastutuse asjades antud pädevust, ja kuna puuduvad siseriiklikud õiguskaitsevahendid, mis võimaldaksid saavutada hagejale tarkvara autori õiguste rikkumisega väidetavalt tekitatud kahju hüvitamise komisjoni poolt, ei takista järelikult miski arvesse võtmast tarkvaraõiguste rikkumise mõistet, mida hageja on kasutanud, et kahju hüvitamise nõude raamides tunnistada komisjoni tegevus õigusvastaseks.

Tarkvaraõiguste rikkumise mõistet, mida hageja on sellise nõude raamides kasutanud, tõlgendatakse ainuüksi liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest lähtudes, mis seoses arvutiprogrammidega on taasesitatud või sätestatud paljudes ühtlustamisdirektiivides. Seega on Üldkohus pädev tuvastama tarkvaraõiguste rikkumist sellises tähenduses, nagu sisustaks selle mõiste liikmesriigi pädev asutus sellise kahju hüvitamise nõude suhtes selle riigi õigust kohaldades.

(vt punktid 115–117)

5. EÜ artikli 288 teisest lõigust ja artiklist 235 tuleneb, et liidu kohtul on õigus kohaldada liidu suhtes kõiki kahju hüvitamise viise, mis vastavad lepinguvälist vastutust reguleeriva liikmesriikide õiguse ühistele üldpõhimõtetele, sealhulgas ka mitterahalist hüvitist, kui see on kooskõlas nimetatud põhimõtetega, tehes vajadusel ettekirjutuse millegi tegemiseks või tegemata jätmiseks. Sellest tulenevalt ei saa liitu põhimõtteliselt ilma jätta samalaadsest menetluslikust võimalusest liidu kohtus, niipea kui tema ainupädevuses on lahendada hagi, millega nõutakse liidule süüks pandava kahju hüvitamist.

Väidetavalt tekitatud kahju hüvitamine täies ulatuses juhul, kui väidetakse, et komisjon on rikkunud autoriõigust, eeldab selle õiguse valdaja õiguste täielikku taastamist, mis sõltumata võimaliku kahjutasu suurusest nõuab vähemalt tema õiguste rikkumise viivitamatut lõpetamist. Kahju hüvitamine täies ulatuses võib sel juhul toimuda ka tarkvaraõiguste rikkumisega saadu konfiskeerimise või hävitamise teel või Üldkohtu otsuse avaldamisega komisjoni kulul.

(vt punktid 120–123)

6. Liidu lepinguvälise vastutuse kohaldamiseks EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses peab olema täidetud terve rida tingimusi, nimelt institutsioonile etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ning põhjuslik seos väidetava tegevuse ja kahju vahel.

Institutsioonile etteheidetav õigusvastane tegevus peab seisnema üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selges rikkumises. Kui institutsiooni kaalutlusõiguse ulatus on väga väike või olematu, võib piisavalt selgeks rikkumiseks pidada lihtsalt liidu õiguse rikkumist.

Kahju, mille hüvitamist nõutakse, peab olema tegelik ja konkreetne ning institutsiooni tegevuse ja kahju vahel peab olema piisavalt otsene põhjuslik seos.

(vt punktid 126 ja 127, 268)

7. Seadusjärgne erand, mis on ette nähtud direktiivi 91/250 arvutiprogrammide õiguskaitse kohta artiklis 5 neist toimingutest, mis kuuluvad programmi autori ainuõiguste hulka ja on määratletud sama direktiivi artiklis 4, on kohaldatav vaid töödele, mida teeb arvutiprogrammi õiguspäraselt soetanud isik, mitte töödele, mille tegemise see soetaja usaldab kolmandale isikule. Samuti jääb see erand piiratuks toimingutega, mis on vajalikud selleks, et arvutiprogrammi õiguspäraselt soetanud isik saaks seda kasutada vastavalt otstarbele, kaasa arvatud vigade parandamine.

(vt punkt 225)

8. Tegemist on ettevõtjale tarkvara suhtes kuuluvate autoriõiguste ja oskusteabe piisavalt selge rikkumisega ehk rikkumisega, millega võib kaasneda liidu lepinguväline vastutus, juhul kui komisjon annab õiguse teostada tööd, mis pidid kaasa tooma muudatuse tarkvara sellistes elementides nagu näiteks lähtekoodid, saamata selleks eelnevalt ettevõtja luba.

(vt punktid 250, 261)

ÜLDKOHTU OTSUS (kolmas koda)

16. detsember 2010( )

Lepinguväline vastutus – Hange komisjoni masintõlkesüsteemi hoolduse ja keelelise täiustamise projekti elluviimiseks – Turustatud arvutiprogrammi lähtekoodid – Autoriõiguse rikkumine – Oskusteabe loata avalikustamine – Kahju hüvitamise nõue – Lepinguväline vaidlus – Vastuvõetavus – Tegelik ja kindel kahju – Põhjuslik seos – Kahju suuruse hindamine üldsummas

Kohtuasjas T‑19/07,

Systran SA, asukoht Pariis (Prantsusmaa),

Systran Luxembourg SA, asukoht Luxembourg (Luksemburg),

esindajad: avocat J.‑P. Spitzer ja avocat E. De Boissieu,

hagejad,

versus

Euroopa Komisjon, esindajad: E. Montaguti ja F. Benyon, hiljem E. Traversa ja E. Montaguti, keda abistasid avocat A. Berenboom ja avocat M. Isgour,

kostja,

mille ese on nõue hüvitada kahju, mida hagejad väidetavalt kandsid komisjoni masintõlkesüsteemi hooldamiseks ja keeleliseks täiustamiseks läbiviidud hankemenetluse tulemusena toime pandud rikkumiste tõttu,

ÜLDKOHUS (kolmas koda),

koosseisus: koja esimees J. Azizi, kohtunikud E. Cremona ja S. Frimodt Nielsen (ettekandja),

kohtusekretär: ametnik T. Weiler,

arvestades kirjalikus menetluses ja 27. oktoobri 2009. aasta kohtuistungil esitatut,

on teinud järgmise

otsuse

Vaidluse aluseks olevad asjaolud

I – Systrani tarkvara erinevad versioonid

1 Tuleb eristada Systrani masintõlketarkvara (teise nimetusega „Systrani süsteem”) nelja versiooni:

– esialgne versioon (edaspidi „Systran Mainframe”), mille töötas välja P. Toma 1968. aastal ja mida turustasid California äriühing World Translation Center, Inc. (WTC) ja temaga seotud ettevõtjad (edaspidi kõik koos „WTC kontsern”);

– versioon, mida Euroopa Komisjon esialgu kasutas (edaspidi „EC-Systran Mainframe”) ja mille kohta on aastatel 1975–1987 sõlmitud rida lepinguid WTC kontserni ja komisjoni, rida lepinguid komisjoni ja teenuseosutajate ning rida lepinguid Systrani kontserni (WTC kontserni ülevõtja) ja komisjoni vahel;

– uus versioon (edaspidi „Systran Unix”), mille töötas välja esimesena nimetatud hageja Systran SA (edaspidi „Systran”) pärast WTC kontserni ülevõtmist 1986. aastal tööks Unixi ja Windowsi keskkonnas; seda versiooni on alates 1993. aastast täiustanud Systrani kontsern;

– uus versioon, mida kasutas komisjon (edaspidi „EC-Systran Unix”) ja mille kohta on 1997. aastal sõlmitud leping teisena nimetatud hageja Systran Luxembourg SA (edaspidi „Systran Luxembourg”) ja komisjoni vahel.

II – Poolte omavaheliste suhete kujunemine

2 Poolte, st ühelt poolt WTC kontserni ja seejärel tema ülevõtja Systrani kontserni ning teiselt poolt komisjoni omavaheliste lepinguliste suhete kujunemist on vaja tunda selleks, et teha kindlaks, millise ulatusega on omandi‑ ja kasutusõigused Systrani tarkvara erinevate versioonide suhtes, mida komisjon on kasutanud ja milleks oli EC-Systran Mainframe ja seejärel EC-Systran Unix. Komisjon põhjendab selle kujunemislooga väidet, et käesolev hagi põhineb lepingulistel suhetel, samas kui hagejad märgivad, et ükski neist lepingutest, millele nad pealegi ei tugine, ei mõjuta nende intellektuaalomandi õigusi ega haginõuet.

A – Esimene periood: Systran Mainframe ja EC-Systran Mainframe

3 Pooled on ühisel seisukohal selles, et Systrani masintõlkeprogrammi töötas välja P. Toma ja et see Systran Mainframe’i tarkvaraversioon oli WTC kontserni äriühingute ainuomandis.

1. Esialgsed lepingud WTC (ja teiste äriühingute) ning komisjoni vahel

4 WTC ja komisjon kirjutasid 22. detsembril 1975 alla lepingule, mis käsitleb esiteks Systrani inglise-prantsuse masintõlkesüsteemi installeerimist ja arendamist ning teiseks Systrani prantsuse-inglise masintõlkesüsteemi esialgset arendusjärku (edaspidi „esialgne leping”).

5 Esialgse lepingu artikli 1 „Lepinguobjekt” esimene lõik on sõnastatud järgmiselt:

„Lepinguosaline arendab komisjoni kulul edasi oma inglise-prantsuse masintõlkesüsteemi SYSTRAN (edaspidi „põhisüsteem”) ja töötab esialgses arendusjärgus välja prantsuse-inglise masintõlkesüsteemi SYSTRAN”.

6 Esialgse lepingu artikkel 3 „Tasumine” näeb ette:

„Käesoleva lepingu alusel tehtud töö eest kannab komisjon lepinguosalisele üle 161 800 USA dollarit järgmistel alustel:

[…]

Nimetatud summa hõlmab tasu põhisüsteemi kasutusõiguse eest kogu lepingutähtaja jooksul. Pooled on kokku leppinud, et see peab katma kõik lepinguosalise poolt käesoleva lepingu täitmiseks tehtud kulutused, kaasa arvatud töötajate töötasu, arvuti töötunnid, sõidukulud ja tarnimiskulud.”

7 Esialgse lepingu artikkel 4 „Süsteemi kasutamine pärast lepingu lõppemist” on sõnastatud järgmiselt:

„(a) Pooled lepivad kokku, et õigused süsteemile, nagu see on kujunenud lepingu lõppemise päevaks (edaspidi „muudetud süsteem”), ja sellega seotud dokumentidele annab lepinguosaline komisjonile üle piiratult, st kasutamiseks üksnes komisjoni enda vajadusteks ja ühenduse liikmesriikide ametiasutuste samasugusteks vajadusteks ning ainuüksi tõlkimiseks inglise keelest prantsuse keelde ja prantsuse keelest inglise keelde, kuid ajaliste piiranguteta. […]

(b) Kui komisjon soovib pärast käesoleva lepingu täitmist jätkata muudetud süsteemi täiustamist asutusesiseselt või kolmanda isiku vahendusel ühenduse muudes keelepaarides, tasub ta lepinguosalisele esimese keelepaari eest üldsummas kuni 100 000 USA dollarit ja iga järgmise keelepaari eest 80 000 USA dollarit või uue keele kõigi kombinatsioonide eest 200 000 USA dollarit. Nende summade eest saab komisjon ainuõiguse muudetud süsteemi arendatud kujul ajaliste piiranguteta vabalt kasutada.

Kui komisjon soovib pärast käesoleva lepingu täitmist tellida lepinguosaliselt muudetud süsteemi edasiarendust muudes keelepaarides, tasub ta lepinguosalisele esimese keelepaari eest üldsummas kuni 25 000 USA dollarit ja iga järgmise keelepaari eest 20 000 USA dollarit või uue keele kõigi kombinatsioonide eest 50 000 USA dollarit.

(c) Lepinguosalisel on õigus muudetud süsteemi omal kulul ja oma vajadusteks kasutada edasiarendatud seisus, millesse see on viidud käesoleva lepingu ja muudes keelepaarides edasiarendamise lepingute alusel, nagu on täpsustatud punkti b teises lõigus, välja arvatud komisjoni poolt eraldi välja töötatud sõnavara andmebaasid. Juurdepääs sõnavara andmebaasidele antakse lepinguosalisele üksikjuhtude kaupa aastase kasutustasu eest, mis ei ületa 20% kuludest; tasuta antakse neid lepinguosalise käsutusse ainult tutvustamise otstarbeks.”

8 Esialgse lepingu artikli 5 punktis f on sätestatud, et lepingule kohaldatakse Luksemburgi õigusakte ja vaidluse tekkimise korral on selle lahendamine Luksemburgi kohtute pädevuses.

9 Esialgse lepingu jätkuks sõlmis komisjon aastatel 1976–1987 WTC kontserni äriühingutega hulga lepinguid, et esiteks täiustada Systrani süsteemi ja teiseks arendada seda edasi uutes keelepaarides (kokku üheksa keelepaari).

10 Lisaks sõlmis komisjon erinevate äriühingutega, kes ei kuulu WTC kontserni ega lepingupoolte sekka, lepingud, mis lubavad neil kasutada Systrani süsteemi liikmesriikide valitsusasutuste ja ühenduse institutsioonide huvides. Ühes neist lepingutest, mille pealkiri on „Tehnilise koostöö lepingu protokoll” ja mis on sõlmitud Prantsuse äriühinguga Gachot SA 18. jaanuaril 1985, osutas komisjon, et „Systrani süsteem, tarkvara ja sõnastikud jäävad komisjoni omandiks” (artikkel 4 „Kasutusõigus”). Selle lepinguprotokolli alusel lubas komisjon äriühingul Gachot kasutada „oma masintõlkesüsteemi Systran Euroopa avaliku sektori asutuste huvides” ja vastutasuks varustas äriühing Gachot komisjoni tehtud tõlgete kvaliteeti puudutava teabega, mis võimaldas tal süsteemi jõudlust parandada (artikkel 1 „Lepinguobjekt”). Rahastamist komisjoni ja äriühingu Gachot koostööga ei kaasnenud (artikkel 3 „Kulutused”).

2. Systrani kontserni ja komisjoni koostööleping

11 Äriühing Gachot soetas rea lepingutega, mis on sõlmitud alates 1985. aasta septembrist, osaluse WTC kontserni äriühingutes, kes olid Systrani tehnoloogia ja Systran Mainframe’i versiooni omanikud, ning muutus osaluse omandamise tulemusena ise Systraniks.

12 Telekommunikatsiooni, infotehnoloogia ja innovatsiooni peadirektoraadi peadirektor saatis 2. veebruaril 1987 äriühingule Gachot kirja, milles komisjon palus vastata mitmele küsimusele, millele on vastatud 5. veebruari 1987. aasta kirjaga:

„Küsimus 1: Kas härra Gachot saab tõendada, et (tema või äriühing Gachot […]) on tõepoolest WTC äriühingute ja Systran Institut’ osaluse omanik või enamusaktsionär ja kas ta on nõus kõigi kohustustega, mis neil äriühingutel on tekkinud suhetes komisjoniga?”

„Vastus: Meie äriühing on tõepoolest ostnud kokku esiteks kõik P. Tomale kuulunud WTC ja Latseci aktsiad ning teiseks 76% Systran Institut’ aktsiatest. Seega on meil kõik volitused rääkida kogu kontserni nimel ja seda esindada suhetes komisjoniga.”

„Küsimus 2: Mis juhtub nende kohustustega, kui härra Gachot (või [äriühing] Gachot) lakkab olemast nende äriühingute osaluse omanik (või enamusaktsionär)? Kas härra Gachot kohustub korraldama nende kohustuste täitmise võimalike ostjate poolt?”

„Vastus: Mingit võõrandamist ei ole ette näha. Otse vastupidi, meie kontsern ajab selles valdkonnas järjepidevat arenduspoliitikat. Pealegi ei ole komisjonil tarvis selle valdkonna pärast üldse muretseda, kuna lepingud on sõlmitud WTC ja komisjoni, st juriidiliste isikute vahel ning kõik muutused, mis äriühingute väärtpaberite omandis võivad toimuda, ei saa mingil juhul seada sõlmitud lepinguid kahtluse alla.”

„Küsimus 3: Kas härra Gachot võib kinnitada, et tulenevalt WTC ja Systran Institut’ga sõlmitud erinevatest lepingutest on komisjonil Euroopa avaliku sektori jaoks kasutusõigus, mis ei ole ainuõigus ja mis hõlmab Systrani [üheksat] keeleversiooni?”

„Vastus: On selge, arvestades WTC ja komisjoni vahel sõlmitud lepinguid […], et komisjonil on tema enda vajadusteks ja ka ühenduse liikmesriikide valitsusasutuste vajadusteks kasutusõigus, mis ei ole ainuõigus ja mis hõlmab Systran II keeleversioone tema valitud keeltes [paarides] […].”

„Küsimus 8: Kas härra Gachot on jätkuvalt nõus lubama valitsustevahelistel organisatsioonidel, kes tegutsevad ühenduse territooriumi ületaval alal, kasutada Systrani [tarkvara] talle makstava litsentsitasu eest?”

„Vastus: Äriühing Gachot kavatseb mõistagi anda Systrani süsteemi selliste rahvusvaheliste organisatsioonide kasutusse, kes tegutsevad ühenduse territooriumi ületaval alal, tehes seda erinevate lepingute alusel, mis sõlmitakse äriühingu Gachot ja nende organisatsioonide vahel […]”.

Küsimus 14: Kas äriühing WTC on valmis andma komisjonile kasutusõiguse Systrani hispaania-inglise süsteemile samadel tingimustel nagu varemgi? Kas hind tuleb tasuda samasuguses korras nagu võimaldatakse saksa-inglise süsteemi puhul?”

„Vastus: Äriühing WTC on täiesti nõus andma komisjonile kasutuslitsentsi, mis ei anna ainuõigust, hispaania-inglise ning olenevalt olukorrast ka itaalia-inglise ja portugali-inglise programmile. Hind ja tingimused sõltuvad peamiselt süsteemi arendusjärgust ajal, mil komisjon selle soetab.”

Küsimus 15: Kas äriühing WTC on valmis arendama uusi süsteeme, mille sihtkeeled on taani ja kreeka keel, ja andma need komisjonile üle koos kasutusõigusega (mis ei anna ainuõigust) avaliku ja erasektori vajadusteks?”

„Vastus: WTC on täiesti nõus arendama kõiki süsteeme Euroopa keelepaarides ja muid süsteeme, mille järele võib komisjonil vajadus tekkida.”

Küsimus 16: Kas härra Gachot on huvitatud Systrani süsteemi kohandamisest Unixi C-keelele, mis suurendaks selle ülekantavust infotehnoloogia tasandil? Kas ta oleks valmis täielikult või osaliselt rahastama vajalikke investeeringuid (mis on arvatavasti miljoni eküü ringis)?”

„Vastus: Systrani süsteemi kohandamine Unixi C-keelele on üks neist projektidest, mida oleme kavandanud. Ent esialgu tundus meile, et palju olulisem on keskendada jõupingutused tõlkekvaliteedi parandamisele ja Systrani [süsteemi] erinevate versioonide ühtlustamisele. Systrani [süsteemi] kohandamine Unixile on küll väga huvipakkuv, kuid jääb seotuks rahastamisvahendite täpsustamise küsimusega […]”.

13 Telekommunikatsiooni, infotehnoloogia ja innovatsiooni peadirektoraadi ametnik saatis 5. märtsil 1987 äriühingule Gachot faksi, milles komisjon kirjeldas järgmiselt „Systrani lepingu” sisu, mille üle peeti läbirääkimisi:

„Õigused, eesmärgid ja kohustused

Lepingust tulenevad mõlema lepingupoole õigused on täielikult tasakaalustatud.

Systrani kontsern on põhitarkvara omanik ja komisjoni kasutusõigused üheksa [keelepaari] osas hõlmavad ainult ühenduse institutsioone ja liikmesriikide ametiasutusi.

Komisjon seevastu on nende erialasõnastike omanik, mille väljatöötamisega ta on tegelenud alates 1975. aastast.

Kumbki pool on investeerinud ligikaudu 8 miljonit eküüd õiguste omandamiseks ja soovib seega neid investeeringuid kasutada.

Komisjonil on moraalne kohustus kasutada oma maksumaksjate kulul tehtud investeeringut ühenduse majandushuvides, samas kui Systrani kontsern soovib viivitamatult alustada süsteemi turustamist Euroopas.

Mõlemad eesmärgid on täiesti lähestikused ja kavandatava lepingu raames ühildatavad.

Lisaks on komisjonil ja Systrani kontsernil huvi muuta Systrani [tarkvara] tõhusaks töövahendiks tarkvara ja erialasõnastike ühtlustamise teel […].”

14 Systrani kontsern ja komisjon kirjutasid 4. augustil 1987 alla lepingule, mis käsitleb Systrani tõlkesüsteemi ühise edasiarendamise ja täiustamise korraldamist ühenduse praegustes ja tulevastes ametlikes keeltes, samuti selle rakendamist (edaspidi „koostööleping”).

15 Koostöölepingu „[s]issejuhatavas osas” on esitatud järgmised seisukohad:

„1. Äriühingu WTC loodud Systrani süsteem on masintõlkesüsteem, mis koosneb põhitarkvarast, lingvistilisest tarkvarast ja liidesprogrammidest ning erinevatest kakskeelsetest sõnastikest.

2. Komisjon sõlmis 22. septembril 1975 äriühinguga WTC lepingu, mis käsitleb Systrani süsteemi kasutamist komisjoni poolt ja selle süsteemi esialgset arendamist WTC poolt.

Hiljem on komisjon ja äriühing WTC sõlminud muid lepinguid, mille eesmärk on ühelt poolt olemasoleva süsteemi täiustamine ja teisalt süsteemide edasiarendamine [uute keelepaaride] jaoks.

Ajavahemikul 1976–1985 sõlmitud lepingute eesmärk on tõlketarkvara ja põhisõnastike arendamine ja täiustamine asjaomaste keelte jaoks.

3. Süsteemide edasine hooldus ja arendamine oli tagatud rea muude lepingutega komisjoni ja teenindusettevõtjate vahel. Need lepingud vastasid komisjoni konkreetsetele vajadustele ja eesmärkidele.

4. Alates 1985. aastast sõlmis komisjon erinevate äriühingutega lepingud, mis lubasid neil kasutada Systrani süsteemi Euroopa ühenduste valitsusasutuste ja institutsioonide huvides, vastutasuks teabe eest, mis võimaldab komisjonil süsteemi jõudlust parandada.

5. Pooled kinnitavad seega, et komisjonil on põhisüsteemi ja WTC tehtud […] parenduste kasutusluba, mis on piiratud kasutamisega Euroopa ühenduste territooriumil eespool [lõikes] 4 osutatud sektorites.

6. Systrani süsteemi parendused ja edasiarendused, mis on tehtud komisjoni ja tema [eespool lõikes 3 osutatud] lepingupartnerite poolt, eeskätt sõnastikud, on komisjoni ainuomandis.

7. Pooled on seisukohal, et nende ja Systrani kasutajate huvides on süsteemi pidevalt täiustada. Nad on otsustanud sõlmida käesoleva koostöölepingu oma jõupingutuste ühendamiseks ja parenduste tegemiseks.

Sellest lähtuvalt tunnustavad pooled vastastikku Systrani süsteemi kasutusõigust, mis võib muutuda seoses täpsustuste väljatöötamisega, mida tehakse tänu süsteemi kasutamisele nii erasektoris kui ka avalikus sektoris.”

16 Koostöölepingu artikkel 4 „[o]mandiõigus” sätestab:

„Systrani erinevad keeleversioonid ja nende koostisosad jäävad selle lepingupartneri omandiks, kellele need kuuluvad allakirjutamise ajal.

Systrani kontserni äriühingud kohustuvad ilma komisjoni talitustele eelnevalt teatamata ja nende nõusolekuta oma omandiõigust mitte võõrandama. Omandaja peaks olema nõus üle võtma kõik õigused ja kohustused, mis neil äriühingutel käesoleva koostöölepingu alusel on tekkinud.”

17 Koostöölepingu I lisa sissejuhatus näeb ette:

„Kuna komisjon on alati olnud erialasõnastike ja muude Systrani erinevate versioonide jaoks väljatöötatud koostisosade omanik, siis on omandiõigus põhitarkvarale jaotatud mitme äriühingu vahel ning komisjon on sõlminud süsteemi ning selle parenduste ja edasiarenduste kasutamise kohta lepinguid ja kokkuleppeid, nimelt [WTC] ja Systran Institut’ga.

Kuna äriühing Gachot […] on nende äriühingute peamine aktsionär alates 1986. aasta algusest, siis on käesolev üldleping Systrani edasise arendamise ja kasutamise kohta sõlmitud kõigi huvitatud poolte vahel […].”

18 Koostöölepingu artiklis 4bis „[p]arendused ja tasud” on sätestatud:

„Iga edasiarendus ja iga parendus, mis süsteemis tehakse tingituna selle kasutamisest Systrani kontserni poolt, tehakse viivitamatult komisjonile teatavaks ja antakse tema käsutusse.

Iga edasiarendus ja iga parendus, mis süsteemis tehakse tingituna selle kasutamisest komisjoni poolt, tehakse viivitamatult Systrani kontsernile teatavaks ja antakse tema käsutusse.

Iga muudatuse üle, mis süsteemis tehakse ja mis ei ole tingitud süsteemi kasutamisest selle mõiste otseses tähenduses, peavad pooled läbirääkimisi.

Kaheaastase käivitusperioodi kestel võib iga lepingupool kasutada teise poole tehtud edasiarendusi ja parendusi ega ole kohustatud selle eest mingit tasu maksma.

Käivitusperioodi lõppedes määravad komisjon ja Systrani kontsern saadud kogemusi arvestades kindlaks edasise koostöö üksikasjalikud lepingulised alused.”

19 Koostöölepingu artikkel 5 „[k]asutusõigus” sätestab:

„(a) Komisjonil on õigus kasutada avalikus sektoris ühenduse territooriumil ühist süsteemi selle viimases, kõige täiuslikumas versioonis ning anda süsteemi kasutusluba riiklikele ja rahvusvahelistele avalik-õiguslikele organisatsioonidele, mille asukoht on ühenduse territooriumil, nagu on määratletud sissejuhatava osa [lõikes] 4.

(b) […]

(c) Systrani kontserni äriühingud kohustuvad lubama igal eraõiguslikul organisatsioonil süsteemi kasutada äritavale vastavatel tingimustel.”

20 Koostöölepingu artiklites 11 ja 12 on sätestatud, et lepingule kohaldatakse Belgia õigusakte ja kõik poolte vahel lepingu tõlgendamise, täitmise või täitmata jätmise küsimustes tekkinud vaidlused lahendab vahekohus.

21 Aastatel 1988–1989 sõlmis komisjon äriühinguga Gachot neli lepingut, et saada Systrani tarkvara kasutusluba saksa-inglise, saksa-prantsuse, inglise-kreeka, hispaania-inglise ja hispaania-prantsuse keelepaaride jaoks.

22 Vastavalt lepingu artiklile 8 lõpetas komisjon koostöölepingu 11. detsembri 1991. aasta tähitud kirjaga, teatades lõpetamisest kuus kuud ette. Nimetatud sätte kohaldamise juhtudeks oli ette nähtud, et pärast kolme aasta möödumist on Systrani süsteem iga lepingupoole käsutuses sellises seisukorras, millesse see neist igaühe jaoks on jõudnud. Komisjoni sõnul oli lepingust taganemine põhjendatud sellega, et Systran ei täitnud oma lepingulisi kohustusi ja kavatses nõuda tasu edasiarenduste eest kahes keelepaaris (prantsuse-itaalia ja prantsuse-hispaania), mis olid teostatud komisjoni poolt ja antud Systrani käsutusse koostöölepingu alusel. Koostöölepingu lõppemise kuupäeval oli EC-Systran Mainframe’i versiooni koosseisus 16 keeleversiooni.

23 Seejärel töötas Systrani kontsern välja ja turustas Systrani tarkvara uue versiooni, mis töötas Unixi ja Windowsi (Systran Unix) operatsioonisüsteemides, samas kui komisjon arendas edasi EC-Systran Mainframe’i versiooni eespool mainitud 16 keelepaari jaoks, millele lisandus kreeka-prantsuse keelepaar, mida arendati edasi välise lepingupartneri abiga ja mis töötas Mainframe’i operatsioonisüsteemis ega ühildunud Unixi ja Windowsi operatsioonisüsteemidega.

B – Teine periood: Systran Unix ja EC‑Systran Unix

24 Selleks et panna EC-Systran Mainframe’i versioon tööle Unixi ja Windowsi keskkonnas, sõlmisid Systran Luxembourg ja komisjon neli lepingut (edaspidi „portimislepingud”).

25 Enne esimese portimislepingu allakirjutamist taotles komisjon 19. detsembril 1997 Systranilt kirja teel nõusolekut mitmes küsimuses, muu hulgas kahes järgmises punktis:

„1. Systrani nime kasutamine

Viitame tutvustavates ettekannetes, dokumentides või kirjavahetuses sageli „komisjoni masintõlkesüsteemile”. Kuna viimane põhineb Systrani süsteemil, oleks loogilisem kasutada nime Systran või […] Systrani EÜ [V]ersioon vastavalt olukorrale.

2. [Äriühingu] Systran […] ja komisjoni süsteemide vastastikuse kasutamise põhimõte

Komisjon saab kasutada äriühingu Systran tooteid […] oma serveris. Viimatinimetatu saab omakorda kasutada komisjoni süsteemi.

Äriühing Systran […] ja tema tütarettevõtjad kohustuvad edaspidi hoiduma mis tahes rahalise nõude esitamisest „Systrani kontserni” ja komisjoni vahel kunagi sõlmitud lepingute alusel.”

26 Systran vastas komisjoni taotlusele portimislepingu allakirjutamise päeval 22. detsembril 1997, märkides:

„1. Systrani nime kasutamine

Kinnitame oma nõusolekut, et komisjon võib kasutada kaubamärki SYSTRAN. Kasutamine peaks olema süstemaatiline iga masintõlkesüsteemi puhul, mis on tuletatud algupärasest Systrani süsteemist. Seega anname Teile õiguse kasutada kaubamärki SYSTRAN ainuüksi Systrani masintõlkesüsteemi levitamise või kasutada andmise otstarbel.

2. [Äriühingu] Systran […] ja komisjoni süsteemide vastastikuse kasutamise põhimõte

Kinnitame oma nõusolekut, et komisjon võib kasutada äriühingu Systran tooteid Unixi ja/või Windowsi keskkonnas oma asutusesisesteks vajadusteks.

Äriühing Systran kohustub hoiduma mis tahes rahalise nõude esitamisest Systrani kontserni ja komisjoni vahel kunagi sõlmitud lepingute täitmiseks.”

27 Äriühingu Systran Luxembourg ja komisjoni vahel sõlmitud esimese portimislepingu artiklis 2 on „[k]omisjoni masintõlkesüsteem” määratletud järgmiselt:

„Komisjoni masintõlkesüsteem, nimetusega „Systran EC version” [Systrani EÜ versioon] on Systrani selle masintõlkesüsteemi teatav versioon, mida algselt arendas „World Translation Center”, asukoht La Jolla, USA, ja mida Euroopa Komisjon seejärel oma asutusesisesteks vajadusteks alates 1976. aastast edasi arendas. Komisjoni masintõlkesüsteem erineb „Systran Original Version’ist” [Systrani süsteemi algupärasest versioonist], tegu on Systran SA France’i ja tema tütarettevõtjate arendatud ja turustatud masintõlkesüsteemiga.”

(The Commission’s machine translation system, or ‘Systran EC version’, designates a specific version of the Systran machine translation system originally developed by the World Translation Center, La Jolla, USA, which since 1976 has been further developed by the European Commission for internal purposes. The Commission’s machine translation system is distinct from the ‘Systran Original Version’, which refers to the machine translation system developed and commercialised by Systran S.A. of France and its subsidiaries.)

28 Esimese portimislepingu artikkel 13 „Patendid, kasuliku mudeli tunnistused (kasulikud mudelid), kaubamärgid, tööstusdisainilahendused, tööstusomandi ja intellektuaalomandi õigused” sätestab:

„1. Komisjonile teatatakse viivitamatult igast tulemusest või patendist, mille lepinguosaline [st Systran Luxembourg] on käesoleva lepingu täitmisel saanud; tulemus või patent kuulub Euroopa ühendustele, kes võivad seda vabalt kasutada, välja arvatud juhul, kui tööstusomandi või intellektuaalomandi õigused on juba tekkinud.

2. Komisjoni masintõlkesüsteem jääb kõigi oma koostisosadega komisjoni omandiks isegi siis, kui neid osi on lepingu täitmise käigus muudetud, välja arvatud sel juhul, kui tööstusomandi või intellektuaalomandi õigused on juba tekkinud.

[…]

5. Kolmandate isikute alustatud menetluste korral, eriti kui on tegu nõudega mõne õiguse saamiseks isegi pärast lepingu täitmist, teatab asjaomane pool sellest teisele lepingupoolele niipea kui võimalik ja siis tegutsevad mõlemad pooled ühiselt ja esitavad teineteisele kogu teabe ja tõendid, mis on nende käsutuses või mille nad saavad.”

(1. Any results or patent obtained by the Contractor [nimelt Systran Luxembourg] in performance of this contract shall be immediately reported to the Commission and shall be the property of the European Communities, which may use them as they see fit, except where industrial or intellectual property rights already exist.

2. The Commission’s machine translation system, together with all its components shall, whether modified or not in the course of the contract, remain the property of the Commission, except where industrial or intellectual property rights already exist.

[…]

5. At the first sign of proceedings by a third party, in particular of a claim, even after completion of the contract, the party involved shall notify the other party as soon as possible and the two parties shall then act in unison and provide each other with all the information and evidence that they possess or obtain.)

29 Esimese portimislepingu artiklites 15 ja 16 on sätestatud, et lepingule kohaldatakse Luksemburgi õigusakte ning kõigi ühenduse ja Systran Luxembourgi vahel lepingu üle tekkinud vaidluste lahendamine on Luksemburgi kohtute pädevuses.

30 Lisaks on neljanda portimislepingu esimese muudatusega määratud selle lepingu lõppemise kuupäevaks 15. märts 2002 ja seoses sellega täpsustatud, et „lepinguosaline kohustub täitma 15. märtsiks 2002 kõik lepingujärgsed ülesanded, muu hulgas esitama ajakohastatud tõendid kõikide õiguste kehtivuse kohta (kaubamärgid, patendid, tööstusomandi ja intellektuaalomandi õigused, autoriõigused jne), millele Systrani kontsern pretendeerib seoses Systrani masintõlkesüsteemiga”. Komisjoni sõnul ei ole Systran Luxembourg neid andmeid talle esitanud.

C – Kolmas periood: alates 4. oktoobri 2003. aasta hanketeatest

31 Komisjon kuulutas 4. oktoobril 2003 välja hanke komisjoni masintõlkesüsteemi hoolduse ja keelelise täiustamise kohta. Hanke tulemusena sõlmiti kümnest osast koosneva hanke kahe osa suhtes lepingud äriühinguga Gosselies. Tegemist on nende osadega, milles lähtekeelena on kasutusel inglise või prantsuse keel.

32 Systran teatas 31. oktoobri 2003. aasta kirjas komisjonile:

„Oleme tutvunud 4. oktoobril 2003 avaldatud hanketeatega […]. Selle dokumendi lugemisel tundub meile, et tööd, mida kavatsete ette võtta, võivad rikkuda meie äriühingu intellektuaalomandi õigusi. Meie äriühingu ja komisjoni koostöö konstruktiivse õhkkonna säilitamise pärast muret tundes sooviksime saada teie seisukohta antud küsimuses. Nagu mõistate, ei saa me eespool osutatud põhjustel sellele hanketeatele vastata.”

33 Vastuseks märkis komisjon 17. novembri 2003. aasta kirjas:

„Võtsin teadmiseks teie kirja, mis on saadetud 31. oktoobril k.a. Meie arvates ei saa need tööd, mida kavatseme ette võtta, rikkuda intellektuaalomandi õigusi. Jagan teie soovi säilitada häid tööalaseid suhteid, järgides komisjoni menetlusi.”

34 Pärast sellist kirjavahetust saatsid Systran ja komisjon teineteisele veel muid kirju ning komisjon korraldas nõupidamisi, et täpsustada, millised on selle äriühingu nõudmised.

35 Nende kontaktide raames tuginesid hagejad järgmistele asjaoludele:

– Systrani kontserni omandis on masintõlke tarkvara, mille nimetus on „Systran” (või „Systrani süsteem”), ja ta arendab selle erinevaid versioone;

– Systrani kontserni ja komisjoni vahel järjestikku sõlmitud lepingute kohaselt kohandas Systran oma tarkvara, et välja töötada versioon nimetusega „EC-Systran”;

– aastatel 1999–2002 kindlustas Systrani kontsern EC-Systrani versiooni portimise, et see töötaks Unixis; selleks kasutas Systrani kontsern Systrani seniseid õigusi algupärasele tarkvarale ja Systrani süsteemi Unixis töötavale tuumale, mille Systrani kontsern 1993. aastal oma vajadusteks täielikult ümber kirjutas.

36 Vastuseks märkis komisjon, et need asjaolud ning hagejate infotehnoloogia spetsialisti poolt 6. jaanuaril 2005 esitatud tehniline dokumentatsioon ei „tõenda intellektuaalomandi õigusi”, millele Systrani kontsern Systrani tarkvara suhtes osutab. Sellekohaste „tõendavate dokumentide” puudumisel leidis komisjon, et Systrani kontsernil ei ole õigust vaidlustada töid, mille on teostanud vaidlusaluse hanke võitnud äriühing.

37 Kokkuvõttes ei saanud Systrani kontsern, tuginedes õigustele, mis kuulusid talle seoses Systrani tarkvaraga, mille versiooni Systran Unix ta turustab, keelata tegevust, mis tema hinnangul on selle tarkvaraga seotud õiguste rikkumine komisjoni poolt.

Menetlus ja poolte nõuded

38 Hagejad esitasid menetluse algatamiseks hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 25. jaanuaril 2007.

39 Menetlust korraldavate meetmete raames esitati pooltele 1. detsembril 2008 vastamiseks rida küsimusi seoses sellega, kas hagi põhineb lepingul või lepinguvälisel vastutusel (edaspidi „esimese ringi küsimused”).

40 Pooled vastasid esimese ringi küsimustele 30. jaanuaril ja 2. veebruaril 2009.

41 Ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal otsustas Üldkohus (kolmas koda) avada suulise menetluse ning pooltel paluti menetlust korraldavate meetmete raames vastata reale uutele küsimustele, mis puudutasid Systran Unixi versiooni, kasutaja õigusi, vaidlusaluse hanke alusel tellitavate tööde sisu ja äriühingu Gosselies tegevust tõlketarkvara väljatöötamise ja turustamise alal (edaspidi „teise ringi küsimused”).

42 Pooled vastasid teise ringi küsimustele 14. oktoobril 2009.

43 Poolte kohtukõned ja vastused Üldkohtu esitatud küsimustele kuulati ära 27. oktoobri 2009. aasta kohtuistungil.

44 Sel kohtuistungil kutsus Üldkohus pooled mitteametlikule lepitusnõupidamisele. Nõupidamise tulemusena teatasid pooled, et nad esitavad Üldkohtule omavahelise kokkuleppe sisu, kui see sõlmitakse enne käesoleva kohtuotsuse kuulutamise päeva. Üldkohus ei ole ühtki sellekohast dokumenti saanud.

45 Kohtuistungi protokollis on talletatud peamised kohtuistungil ilmnenud asjaolud, mis seonduvad küsimusega, kas hagi põhineb lepingul või lepinguvälisel vastutusel, komisjoni väidetava ebaseadusliku tegevuse ja hagejate osutatud kahju hindamisega. See protokoll, samuti mitteametliku nõupidamise protokoll on pooltele kätte toimetatud.

46 Üldkohus (kolmas koda) andis 26. märtsi 2010. aasta määrusega korralduse suulise menetluse uuendamiseks, et paluda pooltel menetlust korraldavate meetmete raames vastata reale küsimustele asjaolude kohta, millest tuleb kahju hindamisel lähtuda (edaspidi „kolmanda ringi küsimused”).

47 Pooled vastasid kolmanda ringi küsimustele 4. ja 5. mail 2010.

48 Neid vastuseid arvestades paluti hagejatel ja komisjonil menetlust korraldavate meetmete raames esitada oma märkused teise poole vastuste kohta kolmanda ringi küsimustele. Ühtlasi soovis Üldkohus saada mõned täpsustused teatavate asjaolude kohta, millele pooled oma vastustes viitasid (edaspidi „neljanda ringi küsimused”).

49 Pooled esitasid oma märkused ja vastasid neljanda ringi küsimustele 11. juunil 2010. Seejärel lõpetati suuline menetlus.

50 Hagejad paluvad Üldkohtul:

– kohustada komisjoni viivitamatult lõpetama tegevuse, millega ta on toime pannud tarkvaraõiguste rikkumise ja avalikustamise;

– konfiskeerida kõik komisjoni ja äriühingu Gosselies valduses olevad andmekandjad, millele on salvestatud infotehnoloogia edasiarendused, mille viimati nimetatud äriühing on teinud nende õigusi rikkudes lähtuvalt EC Systran Unixi ja Systran Unixi versioonidest, samuti kohustada need üle andma Systranile või vähemalt kohustada need hävitama kontrolli all;

– mõista komisjonilt välja vähemalt 1 170 328 eurot Systran Luxembourgi kasuks ja peale selle 48 804 000 eurot Systrani kasuks;

– määrata Üldkohtu tehtava otsuse avaldamine komisjoni kulul erialastes lehtedes ja erialaajakirjades ning erialastel veebilehekülgedel Systrani valikul;

– igal juhul mõista kohtukulud välja komisjonilt.

51 Komisjon palub Üldkohtul:

– tunnistada hagi vastuvõetamatuks;

– või jätta hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata;

– mõista kohtukulud välja hagejatelt.

Õiguslik käsitlus

I – Vastuvõetavus

A – Nõue, millega Üldkohtul palutakse kohustada komisjoni hüvitama väidetav kahju

52 Komisjon esitab kolm põhjendust, miks kolmas nõue, millega palutakse temalt välja mõista hagejate osutatud kahju, on vastuvõetamatu. Esiteks on hüvitise nõue vastuvõetamatu oma lepingulise aluse tõttu, kuna Üldkohus saab tarkvaraõiguste rikkumise ja avalikustamise väiteid kaaluda ainult Systrani kontserni ja komisjoni vahel sõlmitud erinevate lepingute põhjal, mis ei sisalda Üldkohut nimetavat vahekohtuklauslit. Teiseks on hüvitise nõue vastuvõetamatu ka põhjusel, et hagiavaldus ei ole selge, kuna selles ei ole täpsustatud, milliseid õigusnorme komisjon on rikkunud, ning hagejate väidetava tarkvaraõiguste rikkumise ja oskusteabe avaldamise faktiliste asjaolude täpsem kirjeldus on napp. Kolmandaks ei ole Üldkohus pädev lahendama tarkvaraõiguste rikkumise küsimusi hüvitise nõude raamides, nagu nähtub 5. septembri 2007. aasta määrusest kohtuasjas T‑295/05: Document Security Systems vs. Euroopa Keskpank (EKL 2007, lk II‑2835, edaspidi „kohtumäärus Document Security Systems”).

1. Hagi alus

a) Poolte argumendid

53 Komisjon väidab, et Üldkohus ei saa tarkvaraõiguste rikkumise esinemist ja avaldamise õigusvastasust hinnata, tuginemata erinevatele lepingutele, mis reguleerisid Systrani kontserni ja komisjoni suhteid aastatel 1975–2002. Komisjoni võimalik vastutus Systrani tarkvara versioonide EC-Systran Unix ja Systran Unix kasutamise eest on sisuliselt lepinguline vastutus. Seetõttu tuleb viidata EÜ artikli 288 esimesele lõigule, mille kohaselt „ühenduse lepinguliste kohustuste suhtes kehtib õigus, mida kohaldatakse vastava lepingu suhtes.” EÜ artikli 238 tähenduses vahekohtuklausli puudumisel ei ole Üldkohus seega ilmselgelt pädev asja lahendama.

54 Vastates Üldkohtu küsimusele, millega komisjonil paluti osutada, milliste lepingusätete alusel ta arvab endal olevat õiguse tegutseda ilma hagejate nõusolekuta nii, nagu ta vaidlusaluse hanke raames tegutses, väitis komisjon esiteks, et ta kahtleb selles, kas hagejad on Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni intellektuaalomandi õiguste valdajad, ja teiseks, et ta „vaidlustab formaalselt, et hagejad on EC-Systran Unixi tarkvara õiguste valdajad”. Komisjon väidab nimelt, et talle kuulub „ainuomandiõigus” selles osas, mis puudutab „tarkvara lingvistiliste osade lähtekoode”, võttes aluseks aastatel 1975–2002 sõlmitud erinevad lepingud ja tema teenistuste töö nende osade edasiarendamisel. Nende lepingute alusel on komisjonil nii enne kui ka pärast portimist õigus lasta EC-Systran Unixi versiooni täiendada koostöös kolmandatest isikutest lepingupartneritega. Selles küsimuses osundab komisjon tehnilise koostöö lepingu protokolli artiklit 4, koostöölepingu sissejuhatava osa lõiget 6 ja Systran Luxembourgiga sõlmitud portimislepingute artikli 13 lõikeid 1 ja 2, mille kohaselt komisjoni masintõlkesüsteem jääb tema omandiks.

55 Hagejad märgivad sisuliselt, et Üldkohus on pädev asja lahendama EÜ artikli 288 teise lõigu alusel. Käesolevas kohtuasjas on hagi aluseks asjaolu, et komisjon tegi või laskis Systran Unixi tarkvaras või selle EC-Systran Unixi versioonis teha muudatusi, milleks puudus luba ja mis seega ei olnud lepingulised, samas kui tal ei olnud õigusi, mis lubaksid seda muuta, ja veel vähem oli tal õigus lasta seda muuta ilma hagejate loata.

56 Vastuses Üldkohtu esitatud küsimustele toonitavad hagejad, et komisjonile ei ole kunagi antud luba anda vaidlusaluseid elemente ühelegi kolmandale isikule. Lepingusätte puudumisel, mis lubaks sellist kasutamist ja avalikustamist, nagu on toimunud, tegutses komisjon väljaspool lepingutega kindlaks määratud raamistikku, millega kaasneb tema lepinguväline vastutus, mis kuulub Üldkohtu ainupädevusse.

b) Üldkohtu hinnang

Märkused pädevuse kohta lepingulise ja lepinguvälise vastutuse korral

57 Üldkohtu pädevus kahju hüvitamise hagi läbi vaadata on erinev sõltuvalt sellest, kas asjassepuutuv vastutus on lepinguline või lepinguväline. Lepingulise vastutuse küsimustes sätestab EÜ artikkel 238, et Euroopa Kohtu pädevusse kuulub otsuse tegemine ühenduse poolt või nimel sõlmitud era‑ või avalik-õiguslikus lepingus sisalduva vahekohtuklausli alusel. Lepinguvälise vastutuse küsimustes täpsustab EÜ artikkel 235, et Euroopa Kohtu pädevusse kuuluvad vaidlused, mis on seotud kahju hüvitamisega EÜ artikli 288 teise lõigu põhjal, mis käsitleb institutsioonide või nende teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahju.

58 Niisiis on lepingulise vastutuse korral asi Üldkohtu pädevuses ainult siis, kui leidub vahekohtuklausel EÜ artikli 238 tähenduses. Vahekohtuklausli puudumisel ei saa Üldkohus EÜ artikli 235 alusel lepingust tulenevat kahju hüvitamise hagi tegelikult lahendada. Vastasel korral laiendaks Üldkohus oma pädevust ka sellistele kohtuvaidlustele, mis on EÜ artikliga 240 antud tema kohtualluvusse piiratud ulatuses, kuna see säte annab hoopis liikmesriikide kohtutele üldise õiguse lahendada vaidlusi, mille üheks pooleks on ühendus (vt selle kohta Euroopa Kohtu 20. mai 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑214/08 P: Guigard vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punktid 35–41; Üldkohtu 18. juuli 1997. aasta määrus kohtuasjas T‑44/96: Oleifici Italiani vs. komisjon, EKL 1997, lk II‑1331, punktid 35 ja 38, ning Üldkohtu 25. mai 2004. aasta otsus kohtuasjas T‑154/01: Distilleria Palma vs. komisjon, EKL 2004, lk II‑1493, punkt 50).

59 Seevastu lepinguvälise vastutuse korral on asi Euroopa Kohtu pädevuses, ilma et oleks vaja poolte eelnevat nõusolekuavaldust. Euroopa Kohtu pädevus tuleneb nimelt vahetult EÜ artiklist 235 ja artikli 288 teisest lõigust, hõlmates hagid, mille eesmärk on saavutada, et ühendus hüvitaks lepinguvälise kahju, mille on tekitanud komisjon.

60 Oma pädevuse määratlemiseks vastavalt EÜ artiklile 235 peab Üldkohus kohtutoimiku erinevaid asjassepuutuvaid dokumente silmas pidades kontrollima, kas hagejate esitatud kahju hüvitamise nõue põhineb objektiivselt ja üldiselt lepingulistel või lepinguvälistel kohustustel, mis võimaldab tuvastada, kas kohtuvaidluse alus on lepinguline või lepinguväline. Need elemendid võivad ilmneda eelkõige poolte taotluste läbivaatamisel, tuleneda selle kahju tekkimise asjaoludest, mille hüvitamist nõutakse, samuti lepinguliste või lepinguväliste sätete sisust, millele vaidlusküsimuse lahendamisel tuginetakse (vt selle kohta eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Guigard vs. komisjon, punktid 35–38).

61 Selles osas on oluline toonitada, et kuna Üldkohtu pädevus lepingulistes asjades kaldub kõrvale üldisest õigusest, tuleb seda seega tõlgendada kitsendavalt, mistõttu Üldkohus võib lahendada ainult neid nõudeid, mis tulenevad lepingust või millel on otsene seos lepingust tulenevate kohustustega (vt Euroopa Kohtu 20. veebruari 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑114/94: IDE vs. komisjon, EKL 1997, lk I‑803, punkt 82 ja seal viidatud kohtupraktika). Nii oleks see eelkõige siis, kui faktilistest asjaoludest nähtuks, et komisjonil oli lepingu alusel õigus lasta kolmandal isikul teha hanketeates ette nähtud tööd, ja kui vaidluse tegelik ese, arvestades et need tööd olid ette nähtud ühes või mitmes lepingusättes, oleks lepingust tuleneva kahju hüvitamise nõue (vt selle kohta eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Guigard vs. komisjon, punktid 35 ja 36, mis käsitlevad faktiliste asjaolude arvestamist, ning punkt 38, mis käsitleb kahju hüvitamise nõude tegelikku eset).

62 Samuti olgu rõhutatud, et kui Üldkohtul tuleb nende argumentide põhjendatuse hindamiseks uurida aastatel 1975–2002 WTC kontserni ja Systrani ning komisjoni vahel sõlmitud lepingute sisu, millele komisjon oma argumente põhjendades tugineb, kuulub see pädevuse kontrollimise juurde ning selle tagajärjel ei saa iseenesest muutuda kohtuvaidluse olemus, tekkida selle lepinguline alus. Kui see oleks teisiti, võiks kohtuvaidluse olemus ja järelikult ka kohtualluvus muutuda lihtsalt asjaolu tõttu, et kostja väidab end olevat hagejaga mingis lepingulises suhtes, kuigi osutatud lepingutega tutvumisel saab tuvastada, et need selles osas midagi ei mõjuta. Kui Üldkohus lahendab lepinguvälise vastutuse küsimusi, võib ta seega vabalt uurida lepingu sisu, nagu ta teeb mis tahes dokumendiga, millele pool oma argumentide põhjendamiseks tugineb, et välja selgitada, kas see võib seada kahtluse alla pädevust, mis talle on sõnaselgelt omistatud EÜ artikliga 235. See uurimine kuulub Üldkohtu pädevuse kindlakstegemiseks esitatud faktiliste asjaolude hindamise juurde ning pädevuse puudumine on asja läbivaatamist takistav asjaolu kodukorra artikli 113 tähenduses.

63 Võrdluseks olgu märgitud, et lepingu pikendamise nõuet käsitlevas kohtuasjas, kus hageja osutas lepinguliste ja lepinguväliste kohustuste rikkumisele, leidis Euroopa Kohus, et kui lihtsalt tugineda õiguslikele juhistele, mis ei tulene lepingust, kuid on pooltele kohustuslikud, ei saa selle tagajärjel muutuda kohtuvaidluse lepinguline olemus ja vaidlus ei saa jääda välja pädeva kohtu alluvusest (eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Guigard vs. komisjon, punkt 43). Seega ei saa hankemenetluse tagajärgi käsitlevas kohtuasjas, kus hagejad osutavad ainult lepinguväliste kohustuste rikkumisele, selle tagajärjel, et lepingupartner lihtsalt tugineb lepingust tulenevatele kohustustele, mis ei näe ette vaidlusalust tegevust, muutuda kohtuvaidluse lepinguväline olemus ja vaidlus ei saa jääda välja pädeva kohtu alluvusest.

64 Lisaks peab üldjuhul see pool, kes väidab, et kohustust on rikutud, tõendama kohustuse sisu ja selle kohaldamist kohtuasja asjaoludel. Seetõttu tuleb kahju hüvitamise nõuet käsitlevad hagejate esitatud argumendid läbi vaadata enne komisjoni esitatud argumente, mis käsitlevad lepingujärgse loa saamist avalikustada kolmandale isikule teave, mis võib olla kaitstud autoriõigustega, samuti oskusteave.

Hagejate esitatud kahju hüvitamise nõude läbivaatamine

65 Käesolevas kohtuasjas on hagejate hüvitisnõue esitatud üksnes EÜ artikli 235 ja artikli 288 teise lõigu alusel. Hagejad ei viita ega tugine komisjoniga sõlmitud lepingute sätetele. Lepingusätetele viitab üksnes komisjon, et põhjendada väidet, mille kohaselt tal on õigus teha seda, mida talle käesolevas kohtuasjas ette heidetakse.

66 Hagejad osutavad oma hüvitisnõuet kinnitades kahele õigusvastasele ja kahju põhjustavale tegevusele, mis on lepinguväline. Esiteks avalikustas komisjon õigusvastaselt Systrani oskusteabe kolmandale isikule, kuna hanketeates kirjeldatud teenuste osutamine toob paratamatult kaasa loata avalikustamise ja Systrani tarkvara lähtekoodi muutmise, mille ainuomanikeks on hagejad. Teiseks pani komisjon toime tarkvaraõiguste rikkumise siis, kui äriühing Gosselies teostas EC-Systran Unixi versiooni loata edasiarendused, see Systrani tarkvaraversioon on peaaegu identne Systran Unixi versiooniga ja seega sõltub Systrani kontsernist, kes seda edasi arendab ja turustab ning kes on vastavate intellektuaalomandi õiguste ainuomanik.

67 Käesolevas kohtuasjas väidetava kahju tekkimise põhjus, st väidetavalt õigusvastane tegevus, mis kahjustab hagejate huve, seisneb seega selles, et komisjon avalikustas ilma loata kolmandale isikule – äriühingule Gosselies – lähtekoodid, mis Systrani kontserni sõnul on tema omand ja millele ta taotleb kaitset kooskõlas liikmesriikide õiguse ühiste üldpõhimõtetega, mis puudutavad autoriõigusi ja oskusteavet.

68 Täpsemalt väidavad hagejad, et Systrani tarkvara ja Systran Unixi versiooni autoritena võivad nad sellise tuletatud teose puhul, mida EC-Systran Unix endast kujutab, avaldada vastuseisu mis tahes kasutamisele, muutmisele, kohandamisele või parandamisele, mida algupärase tarkvara õiguste valdaja ei ole lubanud. Hagejatel on seega seaduslik „õigus esitada vastuväide”, mis peab tagama nende omandis olevate teatud andmete kaitse selle eest, et komisjon neid kasutab või annab üle kolmandale isikule, mida nemad ei oleks lubanud.

69 Seda õigust põhjendades tuginevad hagejad liikmesriikide õiguse ühistele üldpõhimõtetele, 9. septembri 1886. aasta Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioonile selle muudetud kujul (edaspidi „Berni konventsioon”), nõukogu 14. mai 1991. aasta direktiivile 91/250/EMÜ arvutiprogrammide õiguskaitse kohta (EÜT L 122, lk 42; ELT eriväljaanne 17/01, lk 114) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivile 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta (parandatud versioon ELT L 195, lk 16; ELT eriväljaanne 17/02, lk 32). Need õigusaktid, mille alusel tekivad vastavatel juhtudel lepinguvälised kohustused, nagu tunnistas komisjon, vastates kohtuistungil Üldkohtu sellekohasele küsimusele, on üle võetud liikmesriikide õigusesse. Nimetatud õigusaktid sätestavad järgmised üldpõhimõtted: ainuüksi arvutiprogrammi koostamise asjaolust tekib autoril selle suhtes intellektuaalomandi õigus, mis on ainuõigus ja kehtib kõigi teiste isikute suhtes; autorsus kuulub isikule või isikutele, kelle nime all arvutiprogramm on avalikustatud, kui ei ole tõendatud vastupidist; arvutiprogrammi autoril on ainuõigus seda taasesitada, kohandada või levitada ja lubada taasesitamist, kohandamist või levitamist.

70 Tuleb asuda seisukohale, et nii toimides on hagejad esitanud piisavalt selgitusi, mis lubavad analüüsi käesoleval etapil järeldada, et Systrani kontsern võib tugineda autoriõigustele Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni suhtes, mida ta on arendanud ja turustanud oma nime all.

71 Seevastu, kuna asjaolu, et hagejad ei ole asjaomaste õiguste valdajad, ei ole leidnud tõendamist, siis ei ole komisjon ilmselgelt suutnud Üldkohtu pädevust kahtluse alla seada sellega, et ta vaidlustab autoriõigused, millele Systrani kontsern tugineb Systrani tarkvara seda versiooni puudutavas osas.

72 Esiteks ei piisa selles osas lihtsalt kahtlustest, mida komisjon avaldas küsimuses, kas hagejad on Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni intellektuaalomandi õiguste valdajad (vt eespool punkt 54). Sellised argumendid ei vasta tõendamisnõuetele, mida peab järgima, et seada kahtluse alla Systrani kontserni võimalus tugineda autoriõigustele Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni suhtes eespool viidatud liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest lähtudes, kuna need argumendid põhinevad üldist laadi ja piisava täpsuseta mõttekäikudel, kui arvestada asjaomase tarkvara omadusi ning hagejate esitatud õigusliku ja tehnilise ekspertiisi aruandeid.

73 Teiseks olgu vaidluse sisulise arutamise tulemustest ette ruttamata märgitud, et Üldkohus palus komisjonil selgitada, milles seisnevad tema kahtlused hagejate omandiõiguse küsimuses, ja viimatinimetatutel avaldada selle kohta oma arvamus. Hagejate esitletud eksperdid on niisiis esitanud rea õiguslikke ja tehnilisi argumente, mis kinnitavad Systrani kontserni autoriõigusi nii ümberkirjutatud tarkvara kui ka nende tarkvaraversioonide suhtes, mis kasutavad selle lähtekoodi (Panthéon-Sorbonne Paris-I ülikooli professori P. Sirinelli arvamus ümberkirjutatud tarkvara autori õiguskaitse kohta, edaspidi „P. Sirinelli teine arvamus”, H. Bitani tehniline analüüs Systran Unixi tarkvara uudsuse ja erinevuste kohta kirjutusviisi, koostisosade ja struktuuri tasandil Systran Mainframe’i tarkvara ja EC-Systran Mainframe’i tarkvaraga võrreldes, edaspidi „H. Bitani teine tehniline analüüs”). Sellest nähtub eelkõige, et Systran Unixi versioon ei ole lihtsalt varasema Systran Mainframe’i versiooni kandja, nagu püüab näidata komisjon, vaid kõik esialgu assemblerkeeles kirjutatud programmid on tervikuna C‑keeles ümber kirjutatud, ning et need versioonid on sisuliselt erinevad. Samuti ei ole vaidlustatud seda, et Systran Unixi versioon tuli aja jooksul iganenud Systran Mainframe’i versiooni asemele.

74 Vaatamata Üldkohtu otsesele nõudmisele ei ole komisjon suutnud esitada tehnilisi tõendeid ega seada kahtluse alla Systrani kontserni autoriõigusi Systrani tarkvara Systran Unixi versioonile või selle osaks oleva programmi või lähtekoodi infotehnoloogilistele elementidele, eelkõige mis puudutab põhitarkvara tuuma ja lingvistiliste programmide osi, siis hagejad ei vaidlusta komisjoni omandiõigust sõnastikele, mille on koostanud komisjoni teenistused, võttes arvesse selle institutsiooni keelekasutuse eripära.

75 Kolmandaks on komisjon kohtumenetluse jätkudes pidanud möönma, et Systrani kontsernil on tõepoolest intellektuaalomandi õigused selles kontekstis. Nii on komisjon vasturepliigi staadiumis tunnistanud, et ta ei vaidlusta asjaolu, et Systran on tema enda turustatud Systran Unixi tarkvara õiguse valdaja, märkides siiski, et on tõenäoline, et Systrani kontsern kasutas komisjoni jaoks EC-Systran Mainframe’i ja EC-Systran Unixi versioonide raames tehtud edasiarendusi, et viia need sisse Systran Unixi versiooni. Täpsemalt selgitas komisjon kohtuistungil, et ta tegelikult ei vaidlusta, et Systran on selle tarkvara õiguste valdaja, olgu siis Mainframe’i versiooni või ilmselt ka Unixi versiooni suhtes, tehes sellegipoolest väikese reservatsiooni elementide osas, mis on Systran Unixi esialgsesse versiooni sisse viidud õigusvastaselt temaga eelnevalt sõlmitud lepingute tulemusena.

76 Siiski, nagu märkis Üldkohus teise ringi küsimuste raames ja uuesti kohtuistungi ajal, tuleb nentida, et Systran Unixi versioon on EC-Systran Unixi versioonist mitu aastat varasem. Seega on ebatõenäoline, et Systrani kontsern sai Systran Unixi versiooni, mida ta arendas ja turustas, sisse viia edasiarendused, mis on tehtud hiljem EC-Systran Unixi versiooni raames, et rahuldada komisjoni vajadused lingvistilises ja terminoloogilises plaanis. Komisjon ei ole suutnud oma sellekohast kinnitust tõendada.

77 Samuti ei luba sisuliselt ükski tõend kinnitada komisjoni argumenti, mille kohaselt on tõenäoline, et EC-Systran Mainframe’i versiooni elemendid, mida on arendatud hagejate Systran Mainframe’i versioonist lähtudes, oleksid Systran Unixi esialgsesse versiooni sisse viidud õigusvastaselt. See argument on pealegi selles osas, mis puudutab tarkvara lähtekoodi, eriti mis puudutab tuuma ja sellega seotud lingvistilisi programme, vastuolus hagejate tehnilise eksperdi selgitustega, et assemblerkeeles kirjutatud programm erineb oluliselt C‑keeles kirjutatud programmist (vt H. Bitani teine tehniline analüüs, eriti täherea „Hello world!” töötlemise näide assemblerkeeles ja C‑keeles). Komisjon ei ole seda tehnilist selgitust kahtluse alla seadnud.

78 Selles osas, mis puudutab oskusteabe kaitset, väidavad hagejad, et oskusteave on üldiselt määratletud kui „salajase, olulise ja asjakohases vormis määratletud tehnilise teabe kogum”. Nad leiavad selles punktis, et kui komisjon avalikustab sellise teabe kolmandale isikule, kui nad ei ole selleks üldse luba andnud, on toime pandud õigusvastane tegu, millega võib kaasneda ühenduse lepinguväline vastutus EÜ artikli 288 teise lõigu alusel.

79 Seda argumenti põhjendades viitavad hagejad õigesti Euroopa Kohtu 7. detsembri 1985. aasta otsusele kohtuasjas 145/83: Adams vs. komisjon (EKL 1985, lk 3539, punkt 34), mis tunnustab, et EÜ artikliga 287 komisjonile ja selle töötajatele pandud konfidentsiaalsuskohustus on õiguse üldpõhimõte. Üldpõhimõte, mille alusel ettevõtjatel on õigus oma ärisaladuste kaitsele ja mida on väljendatud EÜ artiklis 287, on leidnud veel kord kinnitust Euroopa Kohtu 19. mai 1994. aasta otsuses kohtuasjas C‑36/92 P: SEP vs. komisjon (EKL 1994, lk I‑1911, punkt 36). Ka 7. detsembril 2000 Nice’is välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (EÜT 2000, C 364, lk 1) artikkel 41 lähtub vajadusest, et haldusasutused võtaksid arvesse „konfidentsiaalsuse ning ameti- ja ärisaladusega seotud õigustatud huve”.

80 Ärisaladus hõlmab oskusteabe hulka kuuluvat tehnilist teavet, mille puhul mitte ainult üldsusele avalikustamine, vaid ka lihtsalt edastamine teabe esitajast erinevale teisele õigussubjektile võib tema huve raskelt kahjustada (vt selle kohta Üldkohtu 18. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas T‑353/94: Postbank vs. komisjon, EKL 1996, lk II‑921, punkt 87). Selleks et tehniline teave jääks EÜ artikli 287 kohaldamisalasse, on eelkõige vajalik, et see oleks teada vaid piiratud arvule isikutele. Lisaks peab olema tegemist teabega, mille avalikustamine võib põhjustada olulist kahju teabe esitanud isikule või kolmandatele isikutele. Lõpuks on vaja, et huvid, mida teabe avalikustamine võib kahjustada, vääriksid objektiivselt kaitset (Üldkohtu 30. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T‑198/03: Bank Austria Creditanstalt vs. komisjon, EKL 2006, lk II‑1429, punkt 71, ja 12. oktoobri 2007. aasta otsus kohtuasjas T‑474/04: Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse vs. komisjon, EKL 2007, lk II‑4225, punkt 65).

81 Käesolevas kohtuasjas tuleb seega nentida, et tehnilist teavet, mis kuulub ettevõtja ärisaladuse hulka ja on edastatud komisjonile kindlal otstarbel, ei tohi avalikustada kolmandale isikule muul otstarbel ilma asjassepuutuva ettevõtja loata.

82 Tuleb järeldada, et Üldkohtule EÜ artikliga 235 antud pädevust õiguslikult piisavalt põhjendades väidavad hagejad, et komisjon on rikkunud lepinguväliseid kohustusi autoriõiguse ja oskusteabe osas, mis on seotud Systrani tarkvara Systran Unixi versiooniga.

83 Seda järeldust ei ole komisjon suutnud kahtluse alla seada ja tuleb läbi vaadata tema argumentide teine osa, mille kohaselt tal oli lepingujärgne luba teha seda, mida talle käesolevas kohtuasjas ette heidetakse.

Asjaolude läbivaatamine, millele tuginedes komisjon põhjendab, et oli olemas lepingujärgne luba avalikustada kolmandale isikule teave, mis võib olla kaitstud autoriõiguse alusel ja oskusteabena

84 Käesolevas kohtuasjas seisnevad komisjoni toime pandud õigusvastased ja kahju põhjustavad teod nimelt selles, et ta väidetavalt avalikustas kolmandale isikule, äriühingule Gosselies, ilma hagejate loata teabe, mis võib olla kaitstud Systrani kontserni autoriõigusega ja tema oskusteabena.

85 Kohtutoimiku ükski dokument ei luba järeldada, et komisjonil oli lepingujärgne luba edastada äriühingule Gosselies Systran Unixi versiooni puudutav teave ja oskusteave.

86 Esiteks ei käsitle ükski poolte vahel sõlmitud leping sõnaselgelt küsimust, kas EC-Systran Unixi versiooniga seotud teatavaid töid võib lubada teha kolmandal isikul. Kui Systran võttis selle küsimuse lahendamiseks komisjoniga ühendust, piirdus komisjon tegelikult sellega, et ta eitas Systrani õigusi Systrani tarkvara Systran Unixi versioonile ja leidis, et Systrani kontsernil ei ole õigust esitada vastuväiteid äriühingule Gosselies usaldatud tööde kohta (vt eespool punktid 31–37).

87 Teiseks, kui komisjon vastas Üldkohtu sellekohasele küsimusele, põhjendas ta kolmele lepingusättele tuginedes, et ta võis pöörduda äriühingu Gosselies poole, et lasta arendada Systrani tarkvara EC-Systran Unixi versiooni, ilma et Systrani kontsern saaks esitada vastuväiteid Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni puudutavatele autoriõigustele ja oskusteabele tuginedes (vt eespool punkt 53).

88 Esimesena viitab komisjon tehnilise koostöö lepingu protokollile, mis on komisjoni ja äriühingu Gachot vahel sõlmitud 18. jaanuaril 1985 ehk enne seda, kui see äriühing võttis üle WTC kontserni ja muutus Systraniks, ja mille artikkel 4 „Kasutusõigus” sätestab konkreetselt, et „Systrani süsteem, tarkvara ja sõnastikud jäävad komisjoni omandiks”.

89 Tuleb nentida, et see säte ei saa olla käesoleva vaidluse lepinguline alus. Kõigepealt ei saa eespool viidatud sättele tugineda suhetes hagejatega, kelle omandiõigus Systrani tarkvarale ja eeskätt Systran Mainframe’i versioonile ei põhine protokollil, millele komisjon koos äriühinguga Gachot 18. jaanuaril 1985 alla kirjutas (vt eespool punkt 10). Systrani kontserni omandiõigus Systrani tarkvarale ja selle Systran Mainframe’i versioonile tekkis nimelt sellega, et äriühing Gachot võttis hilisemal kuupäeval üle WTC kontserni (vt eespool punkt 11 ja repliigi lisades 5–7 esitatud dokumendid). Seejärel, kui keegi ei vaidlusta, et 18. jaanuaril 1985 ei olnud äriühingul Gachot vähimatki omandiõigust Systrani süsteemile, ei ole eespool viidatud sättest ka võimalik tuletada, et komisjon võib alates nimetatud kuupäevast protokolli alusel nõuda täieõiguslikku omandit kogu Systrani süsteemile ja selle tarkvarale, kaasa arvatud põhitarkvara tuum ja lähtekoodid. Selline järeldus rikuks omandiõigust Systrani süsteemile ja eeskätt Systran Mainframe’i versioonile, mis tol ajal kuulus WTC kontsernile, kusjuures komisjon ei ole seda vaidlustanud (vt eespool punkt 3), omandiõigus antakse edaspidi üle äriühingule Gachot, kellest saab Systran. Lõpetuseks on igal juhul oluline märkida, et käesolev kohtuasi ei puuduta Systrani kontserni õigusi Systran Mainframe’i versioonile, mis on iganenud, vaid hoopis Systrani kontserni õigusi sellele järgnenud Systran Unixi versioonile, mis on kirjutatud erinevas keeles tööks uues infotehnoloogilises keskkonnas.

90 Teisena viitab komisjon komisjoni ja Systrani kontserni vahel (nii äriühingu WTC, äriühingu Latsec, äriühingu Systran Institut kui ka äriühingu Gachot perioodil) sõlmitud koostöölepingu sissejuhatava osa lõiget 6, kus on märgitud, et „Systrani süsteemi parendused ja edasiarendused, mis on tehtud komisjoni ja tema [eespool lõikes 3 osutatud] lepingupartnerite poolt, eeskätt sõnastikud, on komisjoni ainuomandis”. Seda sätet tuleb seega lugeda koosmõjus sama osa lõikega 3, mis on sõnastatud järgmiselt:

„Süsteemide edasine hooldus ja arendamine oli tagatud rea muude lepingutega komisjoni ja teenindusettevõtjate vahel. Need lepingud vastasid komisjoni konkreetsetele vajadustele ja eesmärkidele.”

91 Ka need sätted ei anna alust väitele, et käesolev vaidlus on lepinguline. Sissejuhatava osa mõlema osundatud lõike kohaselt on Systrani süsteemi parendused ja edasiarendused, mis on tehtud komisjoni ja tema väliste lepingupartnerite poolt enne koostöölepingu allakirjutamist 4. augustil 1987 eeskätt sõnastikke puudutavas osas komisjoni ainuomandis. Seda ainuomandit ei ole vaidlustanud ka hagejad, kelle kirjalikes menetlusdokumentides ei tugineta omandiõigusele sõnastikele, parendustele ja edasiarendustele, mis on tehtud komisjoni poolt või tema kulul spetsiaalselt tema terminoloogiliste vajaduste järgi. Õigused kui sellised, millele tuginevad hagejad, hõlmavad põhisüsteemi, nimelt tuuma sisu ja lingvistilisi mooduleid, mille autor on Systrani kontsern ja mille kohta ta evib oskusteavet.

92 Lisaks võimaldavad ka muud sissejuhatava osa lõiked täpsustada komisjoni suhteid Systrani kontserni äriühingutega ja hinnata õigusi, mida kontsern võis nõuda Systrani süsteemi osas sel ajal, mil olid olemas ainult Mainframe’i keskkonnaga ühilduvad versioonid. Nii näeb sissejuhatava osa sõnastus ette:

„1. Äriühingu WTC loodud Systrani süsteem on masintõlkesüsteem, mis koosneb põhitarkvarast, lingvistilisest tarkvarast ja liidesprogrammidest ning erinevatest kakskeelsetest sõnastikest.

2. Komisjon sõlmis 22. septembril 1975 äriühinguga WTC lepingu, mis käsitleb Systrani süsteemi kasutamist komisjoni poolt ja selle süsteemi esialgset arendamist WTC poolt.

Hiljem on komisjon ja äriühing WTC sõlminud muid lepinguid, mille eesmärk on ühelt poolt olemasoleva süsteemi täiustamine ja teisalt süsteemide edasiarendamine [uute keelepaaride] jaoks.

Ajavahemikul 1976–1985 sõlmitud lepingute eesmärk on tõlketarkvara ja põhisõnastike arendamine ja täiustamine asjaomaste keelte jaoks.

[…]

5. Pooled kinnitavad seega, et komisjonil on põhisüsteemi ja WTC tehtud […] parenduste kasutusluba, mis on piiratud kasutamisega Euroopa ühenduste territooriumil eespool [lõikes] 4 osutatud sektorites.

[…]

7. Pooled on seisukohal, et nende ja Systrani kasutajate huvides on süsteemi pidevalt täiustada. Nad on otsustanud sõlmida käesoleva koostöölepingu oma jõupingutuste ühendamiseks ja parenduste tegemiseks.

Sellest lähtuvalt tunnustavad pooled vastastikku Systrani süsteemi kasutusõigust, mis võib muutuda seoses täpsustuste väljatöötamisega, mida tehakse tänu süsteemi kasutamisele nii erasektoris kui ka avalikus sektoris.”

93 Neist sätetest, mis kujundasid komisjoni ja Systrani kontserni tolleaegseid lepingulisi suhteid, nähtub esiteks, et Systrani kontserni rolli Systrani süsteemi loomises ning esialgses ja hilisemas arendamises komisjoni tarbeks on sõnaselgelt tunnustatud, ja teiseks, et mainitud on ainult Systrani kontserni poolt komisjonile antud kasutusõigusi, mitte omandiõigust – mis on a fortiori ainuõigus – süsteemile tervikuna. Ühelgi juhul ei ole neis sätetes osutatud kolmanda isiku sekkumisele süsteemi muutmisse ilma Systrani kontserni eelneva loata.

94 Lõpuks, nagu ka seoses tehnilise koostöö lepingu protokolli artikliga 4, on oluline toonitada, et käesolev kohtuasi ei puuduta Systrani kontserni õigusi Systran Mainframe’i versioonile, mis on iganenud, vaid hoopis kontserni õigusi sellele järgnenud Systran Unixi versioonile, mis on kirjutatud erinevas keeles tööks uues infotehnoloogilises keskkonnas.

95 Kolmandana viitab komisjon portimislepingute artikli 13 „Patendid, kasuliku mudeli tunnistused (kasulikud mudelid), kaubamärgid, tööstusdisainilahendused, tööstusomandi ja intellektuaalomandi õigused” lõigetele 1 ja 2, mille sõnastuse kohaselt jääb komisjoni masintõlkesüsteem tema omandiks. Antud juhul on oluline esile tõsta, et esimeses portimislepingus olid need kaks lõiget sõnastatud järgmiselt:

„1. Komisjonile teatatakse viivitamatult igast tulemusest või patendist, mille lepinguosaline [st Systran Luxembourg] on käesoleva lepingu täitmisel saanud; tulemus või patent kuulub Euroopa ühendustele, kes võivad seda vabalt kasutada, välja arvatud juhul, kui tööstusomandi või intellektuaalomandi õigused on juba tekkinud.

2. Komisjoni masintõlkesüsteem jääb kõigi oma koostisosadega komisjoni omandiks isegi siis, kui neid osi on lepingu täitmise käigus muudetud, välja arvatud sel juhul, kui tööstusomandi või intellektuaalomandi õigused on juba tekkinud.”

96 Niisiis näevad esimese portimislepingu artikli 13 lõiked 1 ja 2 sõnaselgelt ette tingimuse varem tekkinud tööstusomandi või intellektuaalomandi õiguste küsimuses. Seega ei saa komisjon osundatud sättele tuginedes väita, et hagejad on ilmselgelt loobunud nõuete esitamisest seoses oma autoriõiguse ja oskusteabega, mis puudutavad Systrani süsteemi. Nimetatud õigused, täpsemalt need, mis puudutavad Systrani tarkvara Systran Unixi versiooni, olid juba tekkinud enne seda kuupäeva, mil kirjutati alla portimislepingud, mis jõustusid sel ajal, kui komisjoni kasutatav EC-Systran Mainframe’i versioon muutus iganenuks.

97 Lisaks nähtub esimese portimislepingu artiklist 13 selgelt, nagu hagejad kohtuistungil osutasid, et lõige 1 käsitleb ainult niinimetatud „EC” osa Systrani tarkvara EC-Systran Unixi versiooni väljatöötamisest, nimelt kõiki tulemusi ja patente, mille lepinguosaline Systran Luxembourg võis saada portimislepingute rakendamise käigus. Omandiõigus kõigele, mis oli olemas juba enne võimalikke tulemusi ja patente, nimelt Systran Unixi versioonile, millest EC-Systran Unixi versioon on tuletatud, on lepingu kohaldamisalast välja jäetud. Seega ei sea need lepingud kahtluse alla õigusi Systran Unixi versiooni põhitarkvara tuumaosale, mida EC-Systran Unixi versioonis ei ole muudetud. Mis puutub selle artikli lõikesse 2, siis seal on sõnaselgelt kirjas „komisjoni masintõlkesüsteem”, st Systrani tarkvara EC-Systran Mainframe’i versioon (vt esimese portimislepingu artiklis 2 antud määratlus, mis on taasesitatud eespool punktis 27), jättes seega välja küsimuse Systran Mainframe’i versioonile kehtivatest õigustest, kusjuures kumbki neist versioonidest on Systran Unixi versiooni ilmumisega iganenud.

98 Ühtlasi tuleb nentida, et Systran ei ole andnud allkirja portimislepingutele ja seega ei saanud ta loovutada komisjonile mitte midagi, mis puudutab õigusi Systrani tarkvara Systran Unixi versioonile, mida ta arendas ja mida ta turustab. Kohaldades põhimõtet, mida võib pidada liikmesriikide lepinguõiguse ühiseks üldpõhimõtteks ja mille kohaselt seob leping ainult lepingupooli, ei saa portimislepingutele kui sellistele Systrani vastu tugineda. Isegi kui eeldada, et Systran Luxembourg ei ole 15. märtsiks 2002 esitanud komisjonile „ajakohastatud tõendeid kõikide õiguste kehtivuse kohta […], millele Systrani kontsern pretendeerib seoses Systrani masintõlkesüsteemiga” (vt eespool punkt 30), ei saa Systran selle tagajärjel jääda ilma võimalusest tugineda komisjoni vastu õigustele, mis kuuluvad talle tulenevalt WTC kontserni äriühingute osaluse omandamise asjaolust või eelkõige tulenevalt Systran Unixi versiooni loomise ja turustamise asjaolust, mis on komisjonile teada. Ühtlasi on oluline märkida, et nagu hagejad kohtuistungil väitsid, ilma et komisjon oleks neile selles küsimuses vastu vaielnud, ei olnud Systran Luxembourg portimislepingute sõlmimise ajal Systrani kontserni täielikult integreeritud äriühing, vaid hoopis ühisettevõte, mis ühtaegu ühildas varem EC-Systran Mainframe’i versiooni hoolduse tagamiseks komisjoniga koostööd teinud ettevõtjate huvid ja Systrani kontserni huvid Luksemburgis.

99 Lõpuks on intellektuaalomandi valdkonnas igal juhul kehtiv põhimõte, et omandiõiguste võõrandamise tingimust ei saa eeldada. See tingimus ei saa põhimõtteliselt olla kaudne, vaid peab olema sõnaselge. Käesoleval juhul ei ilmne dokumentidest, mis pooled on Üldkohtule esitanud, ühtki lepingusätet, mis käsitleks Systrani ega isegi mitte mõne Systrani kontserni ettevõtja intellektuaalomandi õiguste võõrandamist, millele võiks tugineda seoses Systrani tarkvara Systran Unixi versiooniga.

100 Eelnevast järeldub, et ükski neist lepingusätetest, mida komisjon osundab, ei luba kinnitada väidet, et käesolev vaidlus on tingimata lepinguline vaidlus. Lepingusätted, mis peavad silmas möödunud või isegi ülemöödunud ajavahemikku, nagu lepingute puhul, mis käsitlevad infotehnoloogilise keskkonna arengu tõttu juba 1990‑ndatel aastatel iganenud Systran Mainframe’i versiooni, ei võimalda kindlaks teha, et komisjon oli või on saanud Systrani kontsernilt loa avalikustada kolmandale isikule teave, mis võib olla kaitstud autoriõigustega, samuti oskusteave, millele tuginetakse seoses Systrani tarkvara Systran Unixi versiooniga, mida kontsern on arendanud ja turustanud.

101 Kõiki eelnevaid kaalutlusi arvestades tuleb järeldada, et hagejate kahju hüvitamise nõude sisust ja liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest, millele tuginedes nad nõuavad, et tuvastataks nende õigused Systrani tarkvara Systran Unixi versioonile ja vajadus saada eelnev nõusolek selle autorilt enne, kui kolmandale isikule avaldada sisu, mis on üle võetud tuletatud versiooni EC-Systran Unix, nähtub, et need elemendid moodustavad piisava õigusliku ja faktilise aluse, mis on vajalik, et Üldkohus saaks teostada talle aluslepinguga antud pädevust lepinguvälistes asjades.

102 Samuti võimaldab lepingute nende erinevate sätete analüüs, millele tuginedes komisjon soovis näidata, et kahju hüvitamise nõue põhineb lepingulisel alusel, tuvastada, et autoriõiguste võõrandamist ei ole toimunud ja et Systrani kontsern ei ole andnud luba avalikustada Systran Unixi versiooniga seotud teavet kolmandale isikule.

103 Sellest üldhinnangust nähtub, et vaidlus on lepinguväline. Asi seisneb tegelikult selles, et hinnata väidetavalt õigusvastast ja kahju põhjustavat autoriõigusega kaitstud teabe avalikustamist komisjoni poolt, samuti oskusteabe avalikustamist ilma valdaja sõnaselge loata, võttes aluseks liikmesriikide õiguse ühised üldpõhimõtted selles valdkonnas, mitte lähtudes lepingusätetest, mis on ette nähtud minevikus sõlmitud lepingutes küsimuste kohta, mis ei puuduta autoriõigust ega oskusteavet, mida Systran evib Systran Unixi versiooni suhtes.

104 Komisjoni väited, et hagi on vastuvõetamatu selle väidetavalt lepingulise aluse tõttu, tuleb seega tagasi lükata.

2. Selguse puudumine hagiavalduses

a) Poolte argumendid

105 Komisjon väidab, et hagi on vastuvõetamatu, kuna see ei vasta kodukorra artikli 44 lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele, mille kohaselt tuleb hagiavalduses märkida „hagi ese ja ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest”. Hagiavalduses ei ole täpsustatud, milliseid õigusnorme komisjon on rikkunud, ning on vähe üksikasju tarkvaraõiguste rikkumise faktiliste asjaolude ja oskusteabe avalikustamise kohta, mis hagejate sõnul on toimunud.

106 Hagejad väidavad sisuliselt, et hagiavaldus on piisavalt täpne selleks, et komisjon saaks valmistuda enda kaitsmiseks ja Üldkohus saaks kohtuasja lahendada.

b) Üldkohtu hinnang

107 Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 21 esimesele lõigule, mida kohaldatakse Üldkohtu menetluses nimetatud põhikirja artikli 53 esimese lõigu ja Üldkohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punkti c alusel, tuleb hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest. See teave peab olema piisavalt selge ja täpne, et kostja saaks valmistuda enda kaitsmiseks ja Üldkohus teostada oma kohtulikku kontrolli. Õiguskindluse ja hea õigusemõistmise tagamiseks peavad hagi aluseks olevad põhilised õiguslikud ja faktilised asjaolud kas või kokkuvõtlikult, ent seostatult ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist endast (Üldkohtu 28. aprilli 1993. aasta määrus kohtuasjas T‑85/92: De Hoe vs. komisjon, EKL 1993, lk II‑523, punkt 20, ja 11. juuli 2005. aasta määrus kohtuasjas T‑294/04: Internationaler Hilsfonds vs. komisjon, EKL 2005, lk II‑2719, punkt 23).

108 Nende nõuete täitmiseks peavad ühenduse institutsiooni tekitatud kahju hüvitamise nõuet sisaldavas hagiavalduses olema esitatud andmed, mis võimaldaksid määratleda hageja poolt institutsioonile etteheidetava käitumise (eespool punktis 107 viidatud kohtumäärus Internationaler Hilfsfonds vs. komisjon, punkt 24).

109 Käesolevas kohtuasjas märgivad hagejad oma hagiavalduses, et komisjon avalikustas õigusvastaselt Systrani oskusteabe kolmandale isikule hankemenetluse tulemusel sõlmitud lepingu järgi ja pani sellega toime tarkvaraõiguste rikkumise, mis rikub tema autoriõigusi. Kõne all on kaks õigusvastast ja kahju põhjustanud tegu, mille on toime pannud komisjon (vt eespool punkt 66). Nende asjaolude põhjal võis komisjon valmistuda enda kaitsmiseks.

110 Komisjoni väide, et hagi on ebaselguse tõttu vastuvõetamatu, tuleb seega tagasi lükata.

3. Üldkohtu pädevuse puudumine, et tuvastada tarkvaraõiguste rikkumine lepinguvälise vastutuse hagi alusel

a) Poolte argumendid

111 Komisjon väidab, et hagi on vastuvõetamatu, kuna Üldkohus ei ole pädev lahendama tarkvaraõiguste rikkumise küsimusi lepinguvälise vastutuse hagi alusel, nagu on tunnustatud eespool punktis 52 viidatud kohtumääruses Document Security Systems. Selles osas toob komisjon esile, et erinevalt kaubamärgiõiguse valdkonnas toimunud üldisest ühtlustamisest ühenduse tasandil on autoriõiguses toimunud vaid osaline ühtlustamine, mis siiski puudutab tarkvara kaitset (direktiiv 91/250). Sellegipoolest ei kuulu autoriõiguses ega ka patendiõiguses tarkvara‑ või patendiõiguste rikkumise peale esitatud hagi nende õiguskaitsevahendite hulka, mille lahendamise pädevus on antud ühenduste kohtutele. Sama kehtib oskusteabe kohta, mida ühenduse tasandil ühtlustamine ei ole puudutanud. Komisjon on siin vastu mis tahes analoogiale lahendusega, mis on esitatud eespool punktis 79 viidatud kohtuotsuses Adams vs. komisjon, põhjendusel, et hagejad ei osuta EÜ artikli 287 rikkumisele, vaid osutavad üksnes tarkvara õigusvastasele avalikustamisele ilma muude täpsustuste ja tõenditeta. Peale selle, erinevalt kohtuasjast, milles on tehtud eespool viidatud kohtuotsus Adams vs. komisjon, on käesolevas kohtuasjas kogutud teave saadud lepinguliste suhete raames, mitte salastatud dokumentide üleandmise käigus.

112 Hagejad väidavad, et arvestades ühtlustamist ühenduse tasandil, mis on toimunud tarkvara kaitseks autoriõiguse alusel (direktiiv 91/250), on Üldkohus pädev hindama tarkvaraga seotud autoriõiguse rikkumist komisjoni poolt. Käesolev haginõue ei saa seega olla allutatud siseriikliku õiguskaitsevahendi rakendamisele, mis erinevalt kohtuasjast, milles on tehtud eespool punktis 52 viidatud ja patendikaitset käsitlev kohtumäärus Document Security Systems, ei saaks lõppeda kahju hüvitamisega. Asi seisneb hagejatele tõhusa kohtuliku kaitse tagamises. Oskusteabe õigusvastase avalikustamise küsimuses rõhutavad hagejad, kui huvipakkuv on eespool punktis 79 viidatud kohtuotsus Adams vs. komisjon, mis tunnistas EÜ artikliga 287 komisjonile ja selle töötajatele pandud konfidentsiaalsuskohustuse õiguse üldpõhimõtteks.

b) Üldkohtu hinnang

113 Eespool punktis 52 viidatud kohtumäärusele Document Security Systems tuginedes väidab komisjon, et Üldkohus ei ole pädev lahendama tarkvaraõiguste rikkumise küsimusi kahju hüvitamise hagi alusel.

114 Olgu siiski märgitud, et kohtuasjas, milles see määrus on tehtud, eristas Üldkohus patendiõiguste rikkumisest tulenevat nõuet, mille hageja oli esitanud, kahju hüvitamise nõudest endast. Hageja esitas tõepoolest nõude, milles ta palus Üldkohtul tuvastada, et Euroopa Keskpank (EKP) on rikkunud patendist tulenevaid õigusi, ja mõista temalt välja kahjuhüvitis vaidlusalusest patendist tulenevate õiguste rikkumise eest (eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems, punkt 25). Vastuseks toonitas Üldkohus kõigepealt, et ta ei ole pädev lahendama patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi (eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems, punktid 50–75). Kahju hüvitamise nõude enda kohta märkis Üldkohus sõnaselgelt, et ta on pädev seda lahendama, võttes aluseks EÜ artikli 235 ja artikli 288 teise lõigu nende koostoimes (eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems, punkt 76). Kahju hüvitamise nõue tunnistati siiski ilmselgelt õiguslikult põhjendamatuks, kuna hageja ei olnud selles kohtuasjas esitanud ühtki asjaolu, et teha kindlaks vähemalt kostjale etteheidetava tegevuse õigusvastasus (eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems, punktid 80–82).

115 Käesolevas kohtuasjas tuleb toonitada, et autoriõiguse rikkumise mõistele koos oskusteabe konfidentsiaalsuse kaitse mõistega on osutatud ainsa eesmärgiga kvalifitseerida komisjoni ebaseaduslik tegevus lepinguvälise vastutuse hagi raamides. Hinnang, kas arutusel olevad teod on õigusvastased, antakse liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest lähtudes ja selleks ei ole vaja pädeva siseriikliku asutuse eelnevat otsust, mis oli vajalik erinevate vaidlusaluste patentide kohta kohtuasjas, mida käsitleb eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems. Niisiis oli Euroopa Keskpank esitanud tühisuse tuvastamise hagid mitmes liikmesriigis ja mõned asja menetlenud kohtud olid hagid esimeses astmes lahendanud ning otsused, mis erinevate kohtute puhul olid omavahel vastuolus, olid edasi kaevatud (eespool punktis 52 viidatud kohtumäärus Document Security Systems, punktid 21–24), kuid käesolevas kohtuasjas sellist olukorda ei esine.

116 Arvestades Üldkohtule EÜ artikli 235 ja artikli 288 teise lõiguga lepinguvälise vastutuse asjades antud pädevust, ja kuna puuduvad siseriiklikud õiguskaitsevahendid, mis võimaldaksid saavutada hagejatele tarkvaraõiguste rikkumisega väidetavalt tekitatud kahju hüvitamise komisjoni poolt, ei takista järelikult miski arvesse võtmast tarkvaraõiguste rikkumise mõistet, mida hagejad on kasutanud, et kahju hüvitamise nõude raamides tunnistada komisjoni tegevus õigusvastaseks.

117 Tarkvaraõiguste rikkumise mõistet, mida hagejad on käesoleva kahju hüvitamise nõude raamides kasutanud, tõlgendatakse ainuüksi liikmesriikide õiguse ühistest üldpõhimõtetest lähtudes, mis seoses arvutiprogrammidega on taasesitatud või sätestatud paljudes ühtlustamisdirektiivides. Seega tuleb tagasi lükata komisjoni väited, mille kohaselt hagi on vastuvõetamatu põhjusel, et Üldkohus ei ole pädev tuvastama tarkvaraõiguste rikkumist sellises tähenduses, nagu sisustaks selle mõiste liikmesriigi pädev asutus selle riigi õigust kohaldades.

B – Muud nõuded

118 Komisjon väidab, et paljud hagejate esitatud nõuded on vastuvõetamatud. Jutt on taotlustest, millega Üldkohtul palutakse kohustada komisjoni viivitamatult lõpetama tegevuse, millega ta on toime pannud tarkvaraõiguste rikkumise ja avalikustamise, konfiskeerida või hävitada teatavad komisjoni ja äriühingu Gosselies valduses olevad infotehnoloogilised andmed ning avaldada Üldkohtu otsus komisjoni kulul erialalehtedes ja ‑ajakirjades ning erialastel veebilehekülgedel.

119 Selles küsimuses viitab komisjon kindlalt väljakujunenud kohtupraktikale, mille kohaselt ei saa kohus isegi mitte kahju hüvitamise menetluses teha institutsioonile ettekirjutusi, sekkumata haldusvõimu pädevusse (vt Üldkohtu 10. mai 2006. aasta otsus kohtuasjas T‑279/03: Galileo International Technology jt vs. komisjon, EKL 2006, lk II‑1291, edaspidi „Galileo kohtuotsus”, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).

120 Olgu meenutatud, et EÜ artikli 288 teises lõigus on sätestatud, et „[l]epinguvälise vastutuse korral heastab ühendus kõik oma institutsioonide või oma teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele”. See säte näeb ette nii lepinguvälise vastutuse tingimused kui ka kahju hüvitamise viisid ja nõude ulatuse. Ühtlasi annab EÜ artikkel 235 Euroopa Kohtu pädevusse vaidlused, mis on seotud kahjude hüvitamisega artikli 288 teise lõigu põhjal.

121 Nimetatud kahest sättest – mille kohaselt ei ole välistatud mitterahaline hüvitis erinevalt EA artikli 40 esimesest lõigust, mis näeb ette ainult rahalise hüvitise – tuleneb, et Euroopa Kohtul on õigus kohaldada ühenduse suhtes kõiki kahju hüvitamise viise, mis vastavad lepinguvälist vastutust reguleeriva liikmesriikide õiguse ühistele üldpõhimõtetele, sealhulgas ka mitterahalist hüvitist, kui see on kooskõlas nimetatud põhimõtetega, tehes vajadusel ettekirjutuse millegi tegemiseks või tegemata jätmiseks (eespool punktis 119 viidatud Galileo kohtuotsus, punkt 63).

122 Sellest tulenevalt ei saa ühendust põhimõtteliselt ilma jätta samalaadsest menetluslikust võimalusest Euroopa Kohtus, niipea kui tema ainupädevuses on lahendada hagi, millega nõutakse ühendusele süüks pandava kahju hüvitamist (vt ettekirjutuse meetme kohta kaubamärgi asjades eespool punktis 119 viidatud Galileo kohtuotsus, punkt 67).

123 Antud juhul väidetavalt tekitatud kahju hüvitamine täies ulatuses eeldab autoriõiguse valdaja õiguste täielikku taastamist, mis sõltumata võimaliku kahjutasu suurusest nõuab vähemalt õiguste rikkumise viivitamatut lõpetamist. Käesolevas kohtuasjas nõuavadki hagejad ettekirjutuse tegemist just seetõttu, et lõpetada nende autoriõiguste väidetav kahjustamine komisjoni poolt (vt selle kohta eespool punktis 119 viidatud Galileo kohtuotsus, punkt 71). Kahju hüvitamine täies ulatuses võib toimuda ka tarkvaraõiguste rikkumisega saadu konfiskeerimise või hävitamise teel või Üldkohtu otsuse avaldamisega komisjoni kulul.

124 Seega tuleb komisjoni väide, et muud nõuded peale väidetava kahju hüvitamise nõude on vastuvõetamatud, tagasi lükata.

125 Kõigest eeloodust tuleneb, et kõik käesoleva asja läbivaatamist takistavad asjaolud tuleb tagasi lükata.

II – Sisulised küsimused

126 Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab ühenduse lepinguvälise vastutuse kohaldamiseks EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses olema täidetud terve rida tingimusi, nimelt institutsioonile etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ning põhjuslik seos väidetava tegevuse ja kahju vahel (Euroopa Kohtu 29. septembri 1982. aasta otsus kohtuasjas 26/81: Oleifici Mediterranei vs. EMÜ, EKL 1982, lk 3057, punkt 16, ja 9. novembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑243/05 P: Agraz jt vs. komisjon, EKL 2006, lk I‑10833, punkt 26).

A – Õigused, millele hagejad tuginevad ja komisjoni tegevuse õigusvastasus

127 Institutsioonile etteheidetav õigusvastane tegevus peab seisnema üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selges rikkumises (Euroopa Kohtu 4. juuli 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑352/98 P: Bergaderm ja Goupil vs. komisjon, EKL 2000, lk I‑5291, punkt 42). Kui institutsiooni kaalutlusõiguse ulatus on väga väike või olematu, võib piisavalt selgeks rikkumiseks pidada lihtsalt ühenduse õiguse rikkumist (eespool viidatud kohtuotsus Bergaderm ja Goupil vs. komisjon, punkt 44).

128 Hagejad väidavad sisuliselt, et Systran Unixi versioon, mida arendas Systrani kontsern alates aastast 1993, ja EC-Systran Unixi versioon, mida arendas Systran Luxembourg komisjoni vajadusteks alates 22. detsembrist 1997, on oma sisult väga sarnased. Suur sarnasus lubab hagejatel tulenevalt autoriõigustest ja oskusteabest Systran Unixi versiooni suhtes esitada vastuväiteid EC-Systran Unixi versiooni sisu avalikustamisele kolmandale isikule ilma nende nõusolekuta. Vaidlusaluse hanke läbiviimine tõi seega kaasa autoriõiguste rikkumise ja Systrani kontserni oskusteabe õigusvastase avalikustamise, millega võib kaasneda ühenduse lepinguväline vastutus.

129 Komisjon vaidlustab õigused, mida Systrani kontsern Systrani tarkvara suhtes nõuab. Komisjon väidab, et ta on intellektuaalomandi õiguste valdaja, mis on vajalikud tema poolt sooritatud tegudeks, ja et talle ei saa ette heita, et ta on toime pannud tarkvaraõiguste rikkumise või oskusteabe avalikustamise, mis kujutab endast rikkumist EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses.

1. Systrani tarkvara erinevate versioonide võrdlus

a) Poolte argumendid

130 Hagejad eristavad Systrani tarkvara kolme osa, mis toimivad üksteisega seotult: tuum, lingvistilised programmid, mida nimetatakse ka „lingvistilisteks mooduliteks”, ja sõnastikud. Selles kontekstis väidavad hagejad, et Systran Unixi versioon on esmane teos ja et EC-Systran Unixi versioon on sellest esmasest teosest tuletatud teos. Kahe versiooni võrdlemine lubab tegelikult järeldada, et need on peaaegu identsed või vähemalt sisult väga sarnased. See ei saagi olla teisiti, kuna EC-Systran Unixi versiooni tegemiseks alates 22. detsembrist 1997 võttis Systran Luxembourg Systran Unixi versiooni, mida Systran oli arendanud alates aastast 1993, ja liitis sellele EC-Systran Mainframe’i versiooni sõnastikud.

131 Komisjon kordab hagejate poolt esitatud Systrani tarkvara struktuuri esitlust, lisades sellele utiliidid, mis seovad omavahel eeskätt liidesed ja sõnastike haldusmoodulid. Ta täpsustab, et tuumal, lingvistilistel programmidel ja sõnastikel on lähtekood, mis peab olema transleeritud masinakeelde. Seega pärast lingvistiliste programmide lisamist tuleb nii need programmid kui ka tuum uuesti transleerida, kuid tuum jääb selle tegevuse juures siiski muutmata. Komisjoni sõnul ei ole lingvistiliste programmide rikastamiseks tuuma, andmestruktuuri või programmi loomise lähtematerjale üldse vaja muuta. Toimub ainult lähtekoodi lingvistilise osa muutmine. Samuti ei ole süsteemi tuuma või andmestruktuuri üldse vaja muuta sõnastike kodeerimiseks, mistõttu lähtekoodi ja süsteemi loomise lähtematerjale ei pea muutma. Pealegi on utiliidid üldjuhul skriptid, mida sellistena saab kasutada muutmata kujul.

132 Vastuseks argumendile, mis on rajatud sellele, et Systran Unixi ja EC-Systran Unixi versioonid on peaaegu identsed, väidab komisjon, et EC-Systran Unixi versiooni ei ole välja töötatud Systran Unixi versioonist lähtudes, nagu väidavad hagejad, vaid hoopis varasemast EC-Systran Mainframe’i versioonist lähtudes. Systran Luxembourgiga sõlmitud portimislepingutes kasutatav sõna „portimine” tähendab seega, et muutub ainult tarkvara infotehnoloogiline keskkond, samas kui selle loogilised struktuurid jäävad alles. Systrani kontsern ei ole seega tarninud „täiesti uut Systrani süsteemi Unixi jaoks”, nagu väidavad hagejad. Komisjon rõhutab seoses nende asjaoludega, et talle kuuluvad endiselt õigused, mis tekkisid EC-Systran Mainframe’i käsitlevate lepingute alusel.

133 Komisjon väidab selles osas, et WTC loodud Systran Mainframe’i versiooni muudatused, mis on tehtud komisjoni kasutatavas EC-Systran Mainframe’i versioonis, ei puuduta ainult sõnastikke, mida komisjoni töötajad korrapäraselt rikastavad, vaid ka tuuma ja eelkõige lingvistilisi mooduleid. Komisjoni sõnul olid WTC poolt 1970‑ndatel aastatel välja töötatud Systran Mainframe’i versiooni lingvistilised moodulid embrüonaalsed ning ta on panustanud palju tööaega ja suuri summasid nende moodulite parendamiseks, et need vastaksid tema erivajadustele EC-Systran Mainframe’i versioonis. EC-Systran Mainframe’i versioon sisaldab ka spetsiaalselt komisjoni poolt ja komisjoni jaoks välja töötatud lingvistilisi mooduleid (vt komisjoni kirjaliku tõlke peadirektoraadi (edaspidi „kirjaliku tõlke peadirektoraat”) 16. jaanuari 2008. aasta tehniline analüüs, mis käsitleb „EC-Systran Unixi ja EC-Systran Mainframe’i ühiseid päritolusuhteid” (edaspidi „kirjaliku tõlke peadirektoraadi esimene analüüs”).

134 Samuti selgitab komisjon, et kui portimine oleks tehtud Systran Unixi versiooni lingvistiliste programmide kasutamisega EC-Systran Unixi versioonis, ei oleks saavutatud mingit tulemust kreeka-prantsuse, inglise-kreeka, hispaania-prantsuse, prantsuse-saksa ja hispaania-itaalia-hollandi keelepaarides, kuna neid keelepaare Systran Unixi versioonis ei olnudki (vt Atose 4. mai 1998. aasta ettekanne „EC-Systrani portimise ja EC-Systrani Systrani süsteemiga ühildamise teostatavuse kohta”, edaspidi „4. mai 1998. aasta ettekanne”, lk 32). Lisaks, kuna EC-Systran Mainframe’i versiooni sõnastike koodid suures osas ei ühildunud Systran Unixi versiooni lingvistiliste programmidega, siis tuli ka muude keelepaaride lingvistilisi programme portida, et need vastaksid komisjoni erivajadustele. Seetõttu on Systran Luxembourg konvertinud kõik EC-Systran Mainframe’i versiooni lingvistilised programmid konvertimisprogrammiga Eurot, mitte asendanud neid Systran Unixi versiooni vastavate elementidega. Kõikidel juhtudel pidid komisjoni kasutatud sõnastike juures olema seonduvad lingvistilised programmid ja neid ei saanud seega taaskasutada lihtsalt Systran Unixi versiooni integreerimise teel.

135 Seoses nende asjaoludega väidab komisjon, et Systran Luxembourg arendas EC-Systran Unixi versiooni EC-Systran Mainframe’i süsteemi portimise baasil ja tuuma oli välja töötanud WTC, kuid süsteemi paljusid elemente oli komisjoni tellimusel erinevate lepingute raames muudetud, kusjuures tuleb täpsustada, et komisjoni tehtud edasiarendused on tema omandis. EC-Systran Mainframe’i versiooni portimine EC-Systran Unixi versiooniks tähendab seda, et viimati nimetatud versioon ei ole lihtsalt üks Systran Unixi tarkvara versioon.

136 Lisaks, mis puudutab Systran Unixi ja EC-Systran Unixi versiooni sarnasust mitmes osas, nagu nähtub hagejate infotehnoloogia spetsialisti H. Bitani ettekandes (edaspidi „H. Bitani ettekanne”) esitatud võrdlevast analüüsist, siis väidab komisjon, et see ei tõenda temapoolset viga või tarkvaraõiguste rikkumist. Komisjoni arvates lubab Systrani tarkvara kahe vaidlusaluse versiooni suur sarnasus järeldada vaid seda, et esiteks kasutas Systrani kontsern oma olemasoleva süsteemi elemente ja seega tuleb küsida, miks oli vaja teha neli aastat tööd ja kulutada mitusada tuhat eurot sellise sarnasuse saavutamiseks, ja teiseks on tõenäoline, et Systrani kontsern kasutas komisjoni kulul tehtud edasiarendusi, integreerides need omaenda turustatavasse süsteemi, samas kui vastavalt erinevatele sõlmitud portimislepingutele ei olnud tal nende elementide suhtes õigusi. Selle asjaolu tõttu on võrdlev analüüs algusest peale valesti tehtud, kuna võrreldavad versioonid ei olnud Systrani omad, vaid hoopis need, mida Systran oli arendanud komisjoni kulul portimislepingute raames. Komisjon jätab endale võimaluse kaitsta oma õigusi selles osas.

b) Üldkohtu hinnang

137 Komisjoni tegevuse õigusvastasuse tõendamiseks väidavad hagejad, et Systran Unixi versioon on esmane teos ja et EC-Systran Unixi versioon, millega seoses on toime pandud tarkvaraõiguste rikkumised ja oskusteabe avalikustamine, on sellest Systrani tarkvaraversioonist tuletatud teos. See selgitus rajaneb peamiselt Systran Unixi ja EC-Systran Unixi versioonide sisu võrdleval analüüsil, mille viis läbi hagejate infotehnoloogia spetsialist H. Bitan, kes on õigusteaduste doktor, telekommunikatsiooni‑ ja informaatikainsener, Cour de cassation’i (Prantsusmaa) tunnustatud informaatikaekspert, Tribunal administratif de Paris’ ja Cour d’appel de Paris’ (Prantsusmaa) ekspert ning Panthéon-Assas Paris-II ülikooli õppejõud.

138 Hagejate poolt selles küsimuses esitatud andmete analüüs, mille kohta komisjonil oli võimalus märkusi esitada, lubab sedastada kolmes jaos faktilisi asjaolusid.

139 Esiteks olgu märgitud, et pooled on nõus sellega, et Systrani tarkvara struktuuri võib nii Systran Unixi versiooni kui ka EC-Systran Unixi versiooni puhul jagada mitmeks osaks (vt H. Bitani ettekanne, H. Bitani ettevalmistatud tehniline analüüs (edaspidi „H. Bitani esimene tehniline analüüs”) ja H. Bitani teine tehniline analüüs):

– tuum, tarkvara peamine osa, mis juhib kogu tõlkeprotsessi tarkvara muude koostisosade abil, mille tööd see kontrollib; tuum koosneb tõlkeprotsessi haldusmehhanismist, lingvistiliste moodulite ja sõnastikega ühilduvatest andmestruktuuridest ning muudest tõlkeprotsessis rakenduvatest moodulitest; see sisaldab sõnastike juhtimisalgoritme, sõnastikes kasutatavate „makrode” tõlgendamisalgoritme, filtreid eri dokumenditüüpide ja lausete segmentimise jaoks;

– lingvistilised programmid (teisisõnu „lingvistilised moodulid”), mis koosnevad mitmes järjestikuses faasis homograafiliste ja leksikaalsete korduste analüüsist, lähtekeelest sihtkeelde ülekandmisest ja sünteesist; moodulid koosnevad lingvistiliste reeglite kogumist, mida kasutatakse tõlkeprotsessis eelnevalt kindlaksmääratud korras; nende ülesanne on muuta informatsiooni, mis sisaldub tõlkeprotsessi ajal tuuma poolt moodustatud analüüsitsoonis;

– sõnastikud, mida tuum kasutab andmebaasidena, ning lingvistilised programmid ja ut