Keywords

Summary



Keywords

1. Apellatsioonkaebus – Põhjendatud huvi – Tingimus – Apellatsioonkaebus, mis võib tuua selle esitajale kasu – Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamine – Ühenduse kaubamärgist loobumine – Erinevad õiguslikud tagajärjed

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema maineka kaubamärgi kaitse laienemine kaupadele või teenustele, mis ei ole sarnased – Tingimused – Kaubamärkide vaheline seos

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikkel 5)

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Üldkohtule esitatud tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral – Väide, et tõendeid on moonutatud – Kohustus täpselt osutada tõenditele, mida on moonutanud, ning hindamisvigadele, mis on selle moonutamise põhjustanud

(ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik, Euroopa Kohtu kodukord, artikli 112 lõike 1 esimese lõigu punkt c)

4. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Asjaomaste kaubamärkide sarnasus – Hindamiskriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

5. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Seostamise tõenäosus – Varasemad kaubamärgid, mis oma omaduste põhjal kuuluvad samasse „seeriasse” või „perekonda”

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Põhjendatud huvi on vastuvõetavuse tingimus, mis peab säilima kuni sisulise kohtuotsuse tegemiseni. Põhjendatud huvi säilib nii kaua, kuni apellatsioonkaebus võib selle esitajale tuua lõpptulemuse kaudu mingit kasu.

2. Poolel säilib põhjendatud huvi kohtuotsuse vastu, millega jäeti rahuldamata tema hagi tunnistada kehtetuks otsus, millega lükati tagasi ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus, ka siis, kui asjaomase kaubamärgi omanik sellest loobub.

Loobumine iseenesest ei võta apellatsioonkaebuselt alust, kuna loobumise ja kehtetuks tunnistamise mõju ei ole sama. Kui ühenduse kaubamärk, millest on loobutud, ei avalda enam mõju loobumise registreerimisest alates, siis loetakse, et kehtetuks tunnistatud ühenduse kaubamärgil puudub määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 54 lõike 2 sätete kohaselt mõju juba algusest peale, arvestades kõigi selle kehtetusega kaasnevate õiguslike tagajärgedega.

(vt punktid 39–41, 43 ja 44)

3. Varasema kaubamärgi ja vaidlustatud kaubamärgi vaheline sarnasus on määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b ja lõike 5 ühine kohaldamistingimus.

See asjaomase kaubamärgi ja tähise vahelise sarnasuse tingimus eeldab nii määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b kui ka selle artikli lõike 5 raames muu seas visuaalsete, foneetiliste ja kontseptuaalsete sarnasuste olemasolu.

Nendes kahes sättes nõutav sarnasuse aste on tõepoolest erinev. Kui määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punktiga b ette nähtud kaitse andmine sõltub sellise vastandatud kaubamärkide sarnasuse astme tuvastamisest, et asjaomane avalikkus ajab need tõenäoliselt omavahel segi, ei ole samas taolise tõenäosuse olemasolu nõutav sama artikli lõikes 5 ette nähtud kaitse saamiseks. Kõnealuses lõikes 5 osutatud rikkumised võivad olla varasema ja hilisema kaubamärgi vähese sarnasuse tagajärg, kui sarnasuse aste on piisav selleks, et asjaomane avalikkus neid kaubamärke seostab, st loob nende vahel seose.

See-eest ei tulene ei nimetatud sätete sõnastusest ega kohtupraktikast, et vastandatud kaubamärkide sarnasust tuleb hinnata erinevalt vastavalt sellele, kas seda viiakse läbi ühe või teise asjaomase sättega seoses.

Nii vastandatud kaubamärkide vahelist seost kui ka segiajamise tõenäosust tuleb hinnata igakülgselt, arvestades kõiki konkreetses asjas tähtsust omavaid tegureid, mille hulka kuuluvad mitte üksnes vastandatud kaubamärkide sarnasuse aste, vaid ka varasema kaubamärgi eristusvõime ja maine tugevuse aste.

Viimati nimetatud teguri osas võib vastandatud kaubamärkide vahelise seose olemasolu hindamiseks osutuda vajalikuks võtta arvesse varasema kaubamärgi maine tugevust, et teha kindlaks, kas kaubamärgi maine on levinud laiaulatuslikumalt kui üksnes selle kaubamärgi sihtgrupiks oleva avalikkuse piires. On võimalik, et nende kaupade või teenuste asjaomane avalikkus, mille jaoks hilisem kaubamärk registreeriti, seostab vastandatud kaubamärke isegi siis, kui see ei kattu kuidagi nende kaupade või teenuste asjaomase avalikkusega, mille jaoks registreeriti varasem kaubamärk.

Varasema kaubamärgi maine ja eristusvõime on asjakohased tegurid mitte vastandatud kaubamärkide sarnasuse hindamisel, vaid selle hindamisel, kas asjaomane avalikkus neid omavahel seostab.

(vt punktid 51–54 ja 56–58)

4. ELTL artikli 256 lõike 1 teisest lõigust ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimesest lõigust tuleneb, et edasi saab kaevata ainult õigusküsimustes. Seega on Üldkohtul ainupädevus tuvastada ja hinnata vastavas asjas olulisi fakte ning hinnata esitatud tõendeid. Välja arvatud juhul, kui tõendeid on moonutatud, ei ole nende faktide ja tõendite hindamine seega niisugune õigusküsimus, mis kuuluks Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele.

ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõige, Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimene lõige ja Euroopa Kohtu kodukorra artikli 112 lõike 1 esimese lõike punkt c kohustavad apellanti täpselt osutama tõenditele, mida Üldkohus on väidetavalt moonutanud, ning hindamisvigadele, mis tema arvates on selle moonutamise põhjustanud.

(vt punktid 73 ja 78)

5. Vastandatud kaubamärkide sarnasuse astme hindamiseks tuleb määrata kindlaks nende visuaalse, foneetilise ja kontseptuaalse sarnasuse aste ning vajaduse korral hinnata, millist kaalu need erinevad osad omavad, võttes arvesse asjaomaste kaupade ja teenuste liiki ning nende turustustingimusi.

Asjaomaste tähiste visuaalseid, foneetilisi ja kontseptuaalseid sarnasusi tuleb hinnata igakülgselt, kusjuures foneetilise sarnasuse hindamine on vaid üks asjakohane tegur.

(vt punktid 85 ja 86)

6. Kaubamärkide „perekonna” või „seeria” olemasolu on üks asjaolu, mida tuleb segiajamise tõenäosuse hindamisel arvesse võtta. Sel juhul tuleneb segiajamise tõenäosus asjaolust, et tarbija võib eksida taotletava kaubamärgiga hõlmatud kaupade või teenuste päritolus või algupäras ning arvata ekslikult, et kaubamärk kuulub sellesse kaubamärkide perekonda või seeriasse.

See asjaolu ei ole varasema kaubamärgi ja vaidlustatud kaubamärgi sarnasuse hindamise raames siiski oluline.

Üldkohtul tuleb võtta kaubamärkide „perekonna” või „seeria” olemasolu segiajamise tõenäosuse või nendevahelise seose igakülgsel hindamisel arvesse üksnes juhul, kui vastandatud kaubamärgid on teataval määral sarnased.

(vt punktid 97–99)