1

Vaidluse aluseks olevaid asjaolusid on Üldkohtu 13. septembri 2006. aasta otsuse kohtuasjas T-210/02: British Aggregates vs. komisjon (EKL 2006, lk II-2789, edaspidi „tühistatud kohtuotsus” või „Üldkohtu otsus”) punktides 1–25 kirjeldatud järgmiselt: „1 British Aggregates Association on ühendus, mis ühendab iseseisvaid väikeettevõtjaid, kes Ühendkuningriigis käitavad karjääre. Tal on 55 liiget, kes käitavad enam kui sadat karjääri. 2 Täitematerjalid on keemiliselt inertsed abrasiivsed materjalid, mida kasutatakse ehitustöödel. Neid võib kasutada iseseisvalt, näiteks mulde või ballastina, või segatuna sidusainete nagu tsemendi (mis võimaldab saada betooni) või bituumeniga. Teatud looduslikult abrasiivseid materjale nagu liiv ja kruus võib saada sõelumise teel. Muud materjalid, näiteks kõva kivim, tuleb enne sõelumist purustada. Erineval otstarbel kasutatavad täitematerjalid peavad vastama asjakohastele nõuetele ning algmaterjali füüsikalised omadused määravad kindlaks selle, kas materjal on kavandatavaks otstarbeks sobiv. Näiteks on täitepinnasega katmise valdkonnas nõuded vähem piiravad kui teede aluskihtide nõuded, mis omakorda on vähem piiravad kui nõuded sellistele intensiivse kasutusega pindadele nagu teede kulumiskiht või raudteeballast. Otstarbel, mille puhul piirangud on väiksemad, võib täitematerjalina kasutada laiemat materjalide valikut, samas kui rangematele piirangutele vastavaid materjale on vähem. 2001. aasta Finance Act 3 2001. aasta Finance Act’i (2001. aasta rahandusseadus, edaspidi „seadus”) teise osa artiklid 16–49 ja selle lisad 4–10 kehtestavad Ühendkuningriigis täitematerjalidele Aggregates Levy-nimelise maksu (edaspidi „AGL” või „maks”). 4 AGL rakendamist ette nägevad sätted jõustusid seaduse rakendusmääruse alusel 1. aprillil 2002. 5 Seadust muudeti 2002. aasta Finance Act’i (2002. aasta rahandusseadus) artiklitega 129–133 ja lisaga 38. Selliselt muudetud sätted näevad ette maksuvabastuse jäätmete (spoils) puhul, mis tulenevad teatud mineraalide, täpsemalt kiltkivi, kiltsavi, peeneteralise plastse savi ja kaoliini kaevandamisest. Peale selle lisavad need sätted üleminekuperioodi maksu rakendamiseks Põhja-Iirimaal. 6 AGL-i kohaldatakse määras 1,60 naelsterlingit tonni sellise täitematerjali kohta, mida kasutatakse kaubanduslikul eesmärgil (seaduse artikli 16 lõige 4). 7 Muudetud seaduse artikli 16 lõige 2 sätestab, et AGL tasumise kohustus tekib alates seaduse jõustumise kuupäevast hetkel, mil teatud kogust maksustatavat täitematerjali kasutatakse Ühendkuningriigis kaubanduslikul eesmärgil. Seega puudutab AGL nii imporditud kui ka Ühendkuningriigis kaevandatud täitematerjale. 8 Rakendusmääruse artikli 13 lõike 2 punkt a lubab kasutajal vähendada oma maksukohustust, kui maksustatav täitematerjal eksporditakse või veetakse Ühendkuningriigist töötlemata kujul välja. 9 Muudetud seaduse artikli 17 lõige 1 sätestab: „Käesolevas osas tähendab „täitematerjal” (välja arvatud allpool artiklis 18) kivimit, kruusa või liiva, samuti kõiki materjale, mis nendes ajutiselt sisalduvad või millega need on looduslikult segatud.” 10 Seaduse artikli 17 lõige 2 näeb ette, et täitematerjali ei maksustata neljal juhul: kui see on otseselt maksust vabastatud; kui seda on varem ehitusel kasutatud; kui selle suhtes on juba täitematerjali maksu kohaldatud või kui seaduse jõustumise kuupäeval ei asu see oma päritolukohas. 11 Muudetud seaduse artikli 17 lõiked 3 ja 4 näevad ette teatud maksust vabastamise juhud. 12 Lisaks määravad muudetud seaduse artikli 18 lõiked 1, 2 ja 3 kindlaks maksust vabastatud tootmisprotsessid ning materjalid, mida see vabastus puudutab. Haldusmenetlus ja kohtumenetlus liikmesriigi kohtus 13 Kaks ettevõtjat, kellel ei ole hagejaga mingit seost ja kes nõudsid, et vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339)) artikli 6 lõikele 2 ei avaldataks nende andmeid kõnealusele liikmesriigile, saatsid komisjonile 24. septembri 2001. aasta kirjaga [esimese kaebuse]. Kaebuse esitajad leiavad sisuliselt, et teatud materjalide välistamine AGL kohaldamisalast, ekspordi maksust vabastamine ja Põhja-Iirimaad puudutavad erandid kujutavad endast riigiabi. 14 Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik teatas 20. detsembril 2001 komisjonile riigiabi kavast pealkirjaga „Täitematerjali maksu järkjärguline rakendamine Põhja-Iirimaal”. 15 Komisjon saatis 6. veebruari 2002. aasta kirjaga nimetatud liikmesriigile esimese kaebuse analüüsi ning palus tal esitada esiteks kaebuse kohta oma seisukoht ja teiseks AGL kohta täiendavat teavet, mida liikmesriik 19. veebruari 2002. aasta kirjaga ka tegi. 16 Hageja esitas 11. veebruaril 2002 High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divisionile (kõrgem kohus (Inglismaa ja Wales), kuningliku kohtu osakond […]) AGL peale kaebuse. Ta tõi esile riigiabi käsitlevate ühenduse eeskirjade rikkumise. High Court of Justice jättis oma 19. aprilli 2002. aasta otsusega kaebuse rahuldamata, andes samas hagejale loa esitada apellatsioonkaebus Court of Appealile (England & Wales) (apellatsioonikohus (Inglismaa ja Wales) […]). Kui hageja oli apellatsioonkaebuse esitanud, tegi Court of Appeal menetluse peatamise määruse, kuna [Üldkohtule] esitati käesolev hagi. 17 Hageja oli vahepeal 15. aprilli 2002. aasta kirjaga esitanud komisjonile AGL peale kaebuse […]. Ta väitis sisuliselt, et teatud materjalide AGL kohaldamisalast välja jätmine ja ekspordi maksust vabastamine kujutavad endast riigiabi. Põhja-Iirimaad puudutavate erandite kohta, millest Ühendkuningriigi ametivõimud olid teatanud, märkis ta, et need on ühisturuga kokkusobimatud. Vaidlustatud otsus 18 Komisjon tegi 24. aprillil 2002 [vaidlustatud otsuse] jätta AGL-le vastuväited esitamata. 19 2. mail 2002 saatsid Ühendkuningriigi ametivõimud vaidlustatud otsuse hagejale. Komisjon tegi otsuse talle ametlikult teatavaks 27. juuni 2002. aasta kirjaga. 20 Oma otsuses ([punkt] 43) leiab komisjon, et maks ei sisalda riigiabi elemente EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses, kuna selle kohaldamisala on õigustatud maksusüsteemi loogika ja olemusega. Lisaks leiab ta, et Põhja-Iirimaale antud vabastus, millest komisjonile on teatatud, on ühisturuga kokkusobiv. 21 Kirjeldades AGL kohaldamisala, rõhutab komisjon sisuliselt, et selle maksuga maksustatakse kasutamata täitematerjale, „mida määratletakse kui looduslikest maardlatest saadavatest mineraalidest valmistatud tooteid, mida kaevandatakse esimest korda” ja mis koosnevad „kivimite, liiva ja kruusa osadest, mida võib kasutada töötlemata kujul või pärast sellist mehhaanilist töötlust nagu purustamine, pesemine või suuruse järgi sorteerimine” ([punktid] 8 ja 9). Välja jäetud materjalide ja taotletavate eesmärkide osas märgib ta vaidlustatud otsuse [punktides] 11–13: „AGL-ga ei maksustata materjale, mis on kõrvaltooted või teistest tootmisprotsessidest tulenevad jäätmed. [Ühendkuningriigi] ametivõimude ütluste kohaselt kuuluvad nende materjalide hulka kiltsavi ja kaoliini jäätmed, töötlemisjäägid, tuhk, kõrgahjuräbu, klaasi- ja kautšukijäätmed. Samuti ei puuduta maks ümbertöödeldud täitematerjale – kategooriat, millesse kuuluvad kivimid, liiv ja kruus, mida on juba vähemalt üks kord kasutatud (üldiselt ehitussektoris). [Ühendkuningriigi] ametivõimude väidete kohaselt on selliste materjalide AGL kohaldamisalast väljajätmise eesmärk nende ehitusmaterjalidena kasutamise soodustamine ja kasutamata täitematerjalide liigse kaevandamise vähendamine, soodustades sel viisil ressursside ratsionaalset kasutamist. [Ühendkuningriigi] ametivõimude algsed seisukohad rajanevad eeldusel, et AGL võimaldab vähendada kasutamata täitematerjalide nõudluse mahtu keskmiselt 20 miljoni tonni võrra aastas, kusjuures iga-aastane nõudlus on Ühendkuningriigis 230–250 miljonit tonni.” 22 AGL kohaldamisala puudutava hinnangu osas on vaidlustatud otsuse [punktides] 29 ja 31 öeldud järgmist. „Komisjon märgib, et AGL puudutab üksnes kivimite, liiva ja kruusa kui täitematerjalide kasutamist kaubanduslikul eesmärgil. See ei puuduta nimetatud materjale juhul, kui neid kasutatakse mõnel muul otstarbel. AGL-ga maksustatakse üksnes kasutamata täitematerjale. Sellega ei maksustata kõrvaltoodetena või muude tootmisprotsesside jäätmetena tekkinud täitematerjale (teisesed täitematerjalid) ega ümbertöödeldud täitematerjale. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et AGL puudutab üksnes teatud tegevusvaldkondi ja ettevõtjaid. Ta märgib seega, et tuleb hinnata, kas AGL kohaldamisala on õigustatud maksusüsteemi loogika ja ülesehitusega. […] [T]eostades oma vabadust määrata kindlaks siseriiklik maksusüsteem, kehtestas Ühendkuningriik AGL selleks, et võimalikult palju suurendada ümbertöödeldud täitematerjalide või kasutamata täitematerjalide muude asendustoodete kasutamise mahtu ning edendada kasutamata täitematerjalide, s.o taastumatu loodusvara ratsionaalset kasutamist. Keskkonnakahjustused, mida kujutab endast täitematerjalide kaevandamine, mida Ühendkuningriik kavatseb AGL abil piirata, hõlmavad müra, tolmu, bioloogilise mitmekesisuse kahjustamist ja visuaalseid kahjustusi.” 23 Komisjon järeldab sellest [punktis] 32, et „AGL on erimaks, millel on väga piiratud kohaldamisala, mille liikmesriik on määratlenud vastavalt asjaomasele tegevusalale omastele tunnusjoonetele” ning et „[m]aksu ülesehitusest ja ulatusest nähtub, et eristatakse selgelt kasutamata täitematerjali kaevandamist, mis toob keskkonnale kaasa soovimatuid tagajärgi, ning teiseste või ümbertöödeldud täitematerjalide tootmist, mis kujutab endast olulist panust mitmesugustel eesmärkidel seaduslikult teostatud kaevamistest või muudest töödest või töötlemistest tulenevate kivimite, kruusa ja liiva töötlemisse”. 24 Mis puudutab Ühendkuningriigi territooriumilt töötlemata kujul eksporditud täitematerjalide maksust vabastamist, siis on vaidlustatud otsuse [punktis] 33 kirjas: „[…] selline lahendus on õigustatud asjaoluga, et täitematerjalid võib Ühendkuningriigis maksust vabastada, kui neid kasutatakse maksust vabastatud tootmisprotsessis (näiteks klaasi, plastiku, paberi, väetise ja pestitsiidide valmistamine). Arvestades, et [Ühendkuningriigi] ametivõimudel ei ole võimalik kontrollida täitematerjalide kasutamist väljaspool nende territooriumi, on ekspordi maksust vabastamine vajalik täitematerjalide eksportijate õiguskindluse tõttu ning selleks, et vältida selliste täitematerjalide eksportide ebavõrdset kohtlemist, mis muidu võiksid Ühendkuningriigi territooriumil maksuvabastuse saada.” 25 Komisjon järeldab [punktis] 34: „[S]ellise maksustamise olemusest ja ülesehitusest tulenevalt ei ole see kohaldatav teiseste ega ümbertöödeldud täitematerjalide suhtes. Kasutamata täitematerjali kaevandamise suhtes maksu kehtestamine aitab kaasa esmaste täitematerjalide kaevandamise vähendamisele ning taastumatute loodusvarade kasutamise ja keskkonda kahjustavate tagajärgede vähendamisele. Komisjon on seega seisukohal, et eelised, mis võivad tekkida mõnele ettevõtjale AGL kohaldamisala määratlemise tõttu, on õigustatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega.””