Keywords

Summary



Keywords

1. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Kohtulik kontroll

(EÜ artikkel 253)

2. Tühistamishagi – Väited – Põhjenduse puudumine või ebapiisavus – Eristamine põhjenduse põhjendatuse vaidlustamisest

(EÜ artikkel 230 ja EÜ artikkel 253)

3. Tühistamishagi – EÜ artikli 81 lõike 1 alusel vastu võetud komisjoni otsus – Keeruline majanduslik hinnang – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikkel 81, lõige 1, ja EÜ artikkel 230)

4. Tühistamishagi – Ese – EÜ artikli 81 kohaldamise otsus – Vastuvõetava tõendi elemendid

(EÜ artikkel 81 ja EÜ artikkel 230)

5. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Esemeline kohaldamisala – Siseriiklike meetmetega kohustuslikult ette nähtud käitumine – Välistamine – Vabale konkurentsile avatuks jääva ala konkreetne hindamine

(EÜ artikkel 81, lõige 1)

6. Konkurents – Kartellikokkulepped – Ettevõtjate vahelised kokkulepped – Mõiste – Ainult kahe- või mitmepoolse tegevuse hõlmatus – Ühise tahte olemasolu käituda turul teatud viisi – Piisav tingimus

(EÜ artikkel 81, lõige 1)

7. Konkurents – Kartellikokkulepped – Ettevõtjate vahelised kokkulepped – Komisjoni kohustus rikkumist tõendada – Keelatud kokkuleppe pooleks oleva ettevõtja kohustus tõendada oma erimeelsust, kui ta soovib sellele tugineda

(EÜ artikkel 81, lõige 1)

8. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Esemeline kohaldamisala – Siseriiklikust ravikindlustussüsteemist hüvitatavate ravimite sektor – Hõlmamine olenemata riigi sekkumisest hindadesse

(EÜ artikkel 81, lõige 1)

9. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Hindamine majanduslikku ja õiguslikku konteksti arvestades – Konkurentsivastane eesmärk, mis muudab tulemusetuks tõendi konkurentsivastase mõju kohta

(EÜ artikkel 3, lõike 1 punkt g, ja EÜ artikkel 81, lõige 1)

10. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Paralleelkaubanduse piiramist puudutav kokkulepe – Hindamiskriteeriumid – Lõpptarbijale tekitatud mõjuga arvestamine – Konkurentsivastase eesmärgi eeldamine – Piirid – Ravikindlustussüsteemist hüvitatavate ravimite sektor – Väljajätmine

(EÜ artikkel 81, lõige 1)

11. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Sarnastele teenustele ebavõrdsete tingimuste kohaldamine – Erinevate hindade süsteem – Hindamine – Vajadus arvestada erinevat õiguslikku regulatsiooni erinevates liikmesriikides – Siseriiklikust ravikindlustussüsteemist hüvitatavad ravimid

(EÜ artikkel 81, lõike 1 punkt d)

12. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Subsidiaarsuse põhimõte – Kohaldamine konkurentsi valdkonnas – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamise nõue

(EÜ artikkel 5, lõik 2, ja EÜ artikkel 81, lõige 1)

13. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Erand – Tingimused – Tõendamiskoormis – Ulatus – Komisjonipoolne läbivaatamine

(EÜ artikkel 81, lõige 3)

14. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Erand – Tingimused – Keeruline majanduslik hinnang – Komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikkel 81, lõige 3)

15. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Erand – Tingimused – Tootmise või kaupade levitamise parandamine või tehnilise või majandusliku progressi edendamine – Tuntav objektiivne kasu, mis kompenseerib kokkuleppest konkurentsile tekkiva kahju – Komisjonipoolne läbivaatamine

(EÜ artikkel 81, lõige 3)

16. Tühistamishagi – Hagi komisjoni otsuse peale, mis puudutab määruse nr 17 alusel antud sekkumatustõendit või erandit – Tühistamisotsus – Mõju

(EÜ artikkel 233, esimene lõik; nõukogu määrused nr 17 ja nr 1/2003)

Summary

1. EÜ artikkel 253 sätestab eelkõige, et komisjoni otsused peavad olema põhjendatud.

Selleks et akt oleks õiguslikult piisavalt põhjendatud, peab komisjoni otsusest selgelt nähtuma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel võetud meetme põhjuseid mõista ja kohtul selle põhjendatust kontrollida. Seevastu ei pea otsus täpsustama kõiki asjassepuutuvaid õiguslikke ja faktilisi asjaolusid, kuna põhjenduste vastavust EÜ artikli 253 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult akti sõnastust, vaid ka õiguslikku ja faktilist raamistikku silmas pidades.

Vajadus põhjendada oma otsuseid ei pane seega komisjonile üldist kohustust viidata vastuvõetavas otsuses konkreetsele kohtuotsusele.

(vt punktid 49–51)

2. Komisjoni otsuse põhjenduse olemasolu ja ulatuse analüüs kuulub oluliste vorminõuete ja seega otsuse vormilise seaduslikkuse kontrolli juurde. Seda tuleb eristada selle otsuse põhjenduse põhjendatuse kontrollist, mis kuulub sisulise seaduslikkuse kontrolli juurde.

(vt punkt 54)

3. Kui ühenduse kohus menetleb EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamist puudutava komisjoni otsuse peale esitatud tühistamishagi, teostab ta EÜ artikli 230 alusel selle otsuse seaduslikkuse järelevalvet.

Sel juhul teostab kohus täieliku kontrolli komisjoni uurimise üle, välja arvatud juhul, kui see uurimine on tähendanud keeruliste majanduslike hinnangute andmist, mispuhul kohus kontrollib vaid seda, kas tegemist ei ole võimu kuritarvitamisega, kas menetlusnorme ja põhjendamisreegleid on järgitud, kas faktilised asjaolud on täpselt kindlaks tehtud ning kas nende faktiliste asjaolude osas ei ole tehtud ilmset hindamisviga.

(vt punktid 57 ja 145)

4. Kohtulik kontroll EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamist puudutava komisjoni otsuse üle toimub üksnes vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal eksisteerinud õiguslike ja faktiliste asjaolude alusel ning see ei piira poolte võimalust täiendada neid asjaolusid oma kaitseõiguse teostamisel tõenditega, mis on sellest kuupäevast hilisemad, kuid on kogutud konkreetselt kõnealuse otsuse vaidlustamiseks või selle kaitsmiseks.

(vt punktid 58 ja 245)

5. EÜ artikli 81 lõiget 1 kohaldatakse üksnes ettevõtja enda initsiatiivil läbiviidava konkurentsi kahjustava käitumise suhtes.

Kui selle sätte kohaldatavuse lahendamiseks on vaja eelnevalt hinnata siseriiklike sätete võimalikku mõju, siis tuleb kindlaks teha, kas ettevõtjatele jääb nende õigusaktide alusel võimalus konkurentsiks, mida ettevõtjate iseseisev tegevus võib takistada, piirata või kahjustada.

Kui selle hinnangu põhjal ilmneb, et ettevõtjatele on konkurentsivastane tegevus kõnealuste õigusnormide alusel kohustuslik või et need välistavad nendepoolse konkurentsivastase tegevuse võimaluse, ei ole EÜ artikli 81 lõige 1 kohaldatav.

Seevastu kui ilmneb, et need õigusnormid jätavad võimaluse konkurentsiks, mida ettevõtjate iseseisev tegevus võib takistada, piirata või kahjustada, kohaldatakse EÜ artikli 81 lõiget 1.

Ühenduse kohus kohaldab piiratult võimalust välistada selle sätte kohaldamisalast teatud käitumine seetõttu, et siseriiklik õigus seda käitumist nõuab.

(vt punktid 66–70)

6. EÜ artikli 81 lõiget 1 kohaldatakse üksnes ettevõtjate kahepoolsele või mitmepoolsele tegevusele, mis võib kujutada endast kokkuleppeid, kooskõlastatud tegevust või ettevõtjate ühenduste otsuseid.

Kokkuleppe olemasolu eelduseks on piisav, kui vähemalt kaks asjaomast ettevõtjat on väljendanud ühist tahet tegutseda turul teatud kindlal viisil.

Kuigi järelikult on kohustuslik, et otsuses, milles komisjon kohaldab EÜ artikli 81 lõiget 1, on tõendatud ettevõtjate ühine tahe tegutseda turul teatud kindlal viisil, ei ole nõutud, et selleks oleks tõendatud ühine tahe saavutada konkurentsivastane eesmärk.

(vt punktid 75–77)

7. Komisjon on kohustatud esitama tõendeid väidetava rikkumise kohta ja selleks tuleb tal esitada konkurentsieeskirjade kohaldamist puudutavates otsustes täpsed ja omavahel kooskõlas olevad tõendid, mis tõendavad veenvalt, et selle rikkumise moodustavad faktilised asjaolud eksisteerivad.

Need tõendid võivad olla otsesed tõendid, mis on näiteks kirjalikus vormis, või nende puudumisel kaudsed tõendid, mis avalduvad näiteks tegevuses.

Kui komisjon on esitanud tõendi kokkuleppe olemasolu kohta, tuleb selles kokkuleppes osalenud, kuid seda vaidlustaval ettevõtjal esitada tõend, mis tõendab selget ja teistele kokkuleppes osalenud ettevõtjatele teatavaks tehtud tahet loobuda sellest kokkuleppest.

(vt punktid 82, 83, 86)

8. Paljude liikmesriikide siseriiklikust ravikindlustussüsteemist hüvitatavate ravimite sektorit iseloomustab endiselt regulatsioon, mis läheb eelkõige hindade osas kaugemale pelgast majandustegevuse järelevalvest. Nende erinevate siseriiklike sätete kooseksisteerimine võib kahjustada konkurentsi. Sellega üritatakse neid riigisiseseid turge ka teatud määral eraldada.

EÜ artikli 81 lõige 1 ei ole kohaldatav üksnes siis, kui valdkonnas, milles kokkulepe sõlmitakse, kohaldatakse õigusnorme, mis välistavad võimaluse konkurentsiks, mida selle kokkuleppega võidaks takistada, kahjustada või piirata.

Asjassepuutuvas sektoris eksisteerib ravimitootjate vaheline konkurents, mis puudutab peamiselt muid parameetreid kui hinda, eriti innovatsiooni.

Lisaks võib tootja ja tema edasimüüjate või paralleelkaubandusega tegelevate ettevõtjate ja siseriiklike edasimüüjate vahel eksisteerida konkurents, milles kasutatakse nimelt ära märkimisväärseid hinnaerinevusi, mida kõnealused riiklikud sätted soodustavad, ja mis on juhul, kui ravimeid kaitstakse patendiga, millega antakse selle omanikele ajutine monopol, patendi kehtivuse lõppemiseni ainus võimalik hinnakonkurentsi vorm.

(vt punktid 104–107)

9. EÜ artikli 3 lõike 1 punktis g ja EÜ artiklis 81 ette nähtud konkurentsi all mõeldakse tõhusat konkurentsi ehk sellisel määral toimivat konkurentsi, mis on vajalik asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks. Konkurentsi intensiivsus võib varieeruda asjaomase toote olemuse ja asjaomase turu struktuuri järgi. Lisaks võib selle parameetrite tähtsus olla ebaühtlane, sest hinnakonkurents ei ole ainus tõhusa konkurentsi vorm ja see ei ole selline konkurentsi vorm, millele tuleks kõigis olukordades anda absoluutne prioriteet.

Järelikult peab EÜ artikli 81 lõikes 1 sätestatud konkurentsipiirangut iseloomustades arvestama tegelikku olukorda ning seega õiguslikku ja majanduslikku konteksti, milles piiravaks peetavat kokkulepet kohaldatakse. Selline kohustus puudutab nii selle eesmärgi kui ka mõju hindamist.

Näiteks juhul, kui kokkuleppe tingimuste analüüsimine nende õiguslikus ja majanduslikus kontekstis tõendab juba iseenesest konkurentsi muutumist, võib eeldada, et selle kokkuleppe eesmärk on takistada, piirata või kahjustada konkurentsi, mistõttu selle mõju ei ole vaja analüüsida.

Kui see aga nii ei ole, tuleb analüüsida selle lepingu mõju ja tõendada õiguslikult piisavalt, et sellega tegelikult või potentsiaalselt takistatakse, piiratakse või kahjustatakse konkurentsi.

(vt punktid 109–112)

10. Kui kokkuleppe eesmärk on keelata lõpuks paralleelkaubandus, on selle eesmärk konkurentsi takistamine, ja selliseid kokkuleppeid, kus nähakse selgelt ette paralleelkaubanduse ebasoodsam kohtlemine, tuleb põhimõtteliselt pidada konkurentsi piirava eesmärgiga kokkulepeteks.

Ainult asjaolu, et kokkuleppe eesmärk on paralleelkaubanduse piiramine, ei ole piisav, et sellest järeldada EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumist. Selle sätte eesmärk on vältida, et ettevõtjad vähendaksid kõnealuste toodete lõpptarbijate heaolu, piirates omavahelist konkurentsi või konkurentsi kolmandate isikutega.

Järelikult ei saa EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldatavus sõltuda üksnes sellest, et kokkuleppega üritatakse piirata paralleelkaubandust või eraldada ühisturgu – asjaolud, mille põhjal saab järeldada, et kokkulepe mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust –, vaid see eeldab lisaks analüüsi, millega tehakse kindlaks, kas lepingu eesmärk või tagajärg on konkurentsi takistamine, piiramine või kahjustamine lõpptarbija kahjuks. Kui see nii ei ole, siis tuleb seda analüüsi – mida võib teha lühendatult, kui konkurentsimuutus nähtub juba kokkuleppe artiklitest – täiendada nii, nagu juhtumi asjaolud seda nõuavad.

Kuigi on nõustutud, et paralleelkaubandus saab teatud kaitse, ei ole see kaitse absoluutne, vaid see kohaldub niivõrd, kuivõrd see soodustab kaubanduse arengut ja tugevdab konkurentsi, st selle teise aspekti osas, kuivõrd lõpptarbijad saavad tõhusa konkurentsi tõttu varustatuse või hindadega seotud kasu. Konkurentsipiirangu olemasolu tõendavad tagajärjed, mis paralleelkaubanduse piirangul on või võivad olla mõnele konkurentsiparameetrile, nagu toote tarnekogus või müügihind.

Järelikult kuigi on selge, et kokkulepet, mille eesmärk on piirata paralleelkaubandust, tuleb põhimõtteliselt pidada konkurentsi piirava eesmärgiga kokkuleppeks, on see nii juhul, kui saab oletada, et see kasu võetakse tarbijatelt kokkuleppega ära.

Ei saa eeldada, et ravimite paralleelset importi takistava eesmärgiga kokkulepete mõju on lõpptarbija ilmajätmine sellest impordist tekkivatest eelistest. Jaekaubanduses müüdavate ravimite hindade üle teostavad kontrolli liikmesriigid, kes määravad need hinnad otseselt või kaudselt kindlaks sobivaks peetaval tasemel, ja need paigutuvad ühenduses struktuuriliselt erinevatele tasemetele, mistõttu ei saa eeldada, et paralleelkaubandus mõjutab siseriiklikust ravikindlustussüsteemist hüvitatavate ravimite eest lõpptarbijatelt võetavaid jaehindu või et see annab lõpptarbijale tuntavat kasu, mis on analoogne vabast pakkumisest ja nõudlusest saadava kasuga.

(vt punktid 115–122, 133, 134, 140)

11. Kui on selge, et teatud toodete puhul, antud juhul siseriiklikust ravikindlustussüsteemist hüvitatavate ravimite puhul, moodustab iga liikmesriik eraldi turu, eelkõige ravimite hindu ja hüvitamist käsitletavate õigusnormide erinevuste tõttu, siis ei piisa EÜ artikli 81 lõike 1 punkti d mõttes diskrimineerimise tuvastamiseks asjaolust, et erinevate liikmesriikide suhtes, kus ravimeid hakatakse edasi müüma ja hüvitama, kohaldatakse erinevaid hindasid.

(vt punktid 178 ja 179)

12. EÜ artikli 81 lõike 1 raames konkretiseerub subsidiaarsuse põhimõte piirangus, millele vastavalt kohaldatakse kõnealuses sättes sätestatud keeldu üksnes sellistele ettevõtjatevaheliste kokkulepetele, ettevõtjate ühenduste otsustele ja kooskõlastatud tegevusele, mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust. Kui objekt iivsete õiguslike ja faktiliste asjaolude põhjal on piisavalt suure tõenäosusega võimalik järeldada, et selline tegevus võib mõjutada otseselt või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt liikmesriikidevahelist kaubavahetust, tuleb seda tegevust pidada selliseks, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, mistõttu on kohane, et ühendus sekkub sellesse enda tegevuse ulatuse ja mõju tõttu.

Kui see tegevus avaldub komisjoni otsuse vormis, on see otsus subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas siis, kui selles tõendatakse õiguslikult piisavalt, et ettevõtjatevaheline kokkulepe, ettevõtjate ühenduste otsus või kooskõlastatud tegevus, mille seaduslikkust ta analüüsib, võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.

(vt punktid 201 ja 202)

13. Mis tahes kokkuleppele, mis piirab konkurentsi oma mõju või eesmärgi tõttu, võib põhimõtteliselt EÜ artikli 81 lõikes 3 sätestatud erand kohalduda.

Selle sätte kohaldamisele on kehtestatud teatud tingimused, mille täitmine on samaaegselt vajalik ja piisav. Kokkulepe peab esiteks aitama parandada tootmist või kõnealuste kaupade levitamist või edendada tehnilist või majanduslikku progressi; teiseks peab see kokkulepe jätma tarbijatele sellest tulenevast kasust õiglase osa; kolmandaks ei tohi see kehtestada asjassepuutuvatele ettevõtjatele piiranguid, mis ei ole hädavajalikud, ja neljandaks ei tohi see kokkulepe anda neile ettevõtjatele võimalust kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa suhtes.

Järelikult tuleb ettevõtjal, kes viitab EÜ artikli 81 lõikele 3, tõendada veenvate argumentide ja tõenditega, et need tingimused on täidetud.

Komisjonil tuleb omalt poolt neid argumente ja tõendeid piisavalt analüüsida ehk teha kindlaks, kas need tõendavad, et EÜ artikli 81 lõike 3 kohaldamise tingimused on täidetud. Teatud juhtudel võivad need argumendid ja tõendid olla sellised, mis kohustavad komisjoni selgitama või põhjendama, ja kui komisjon seda ei tee, võib järeldada, et tõendamiskohustus, mis on EÜ artikli 81 lõikele 3 viitaval isikul, on täidetud. Komisjonil tuleb sellisel juhul need argumendid ja tõendid ümber lükata.

(vt punktid 233–236)

14. Kuivõrd EÜ artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta tehtud otsuse tühistamisnõuet käsitlev kohus uurib keerulisi majanduslikke hinnanguid, piirdub tema kontroll põhiküsimuses üksnes kontrollimisega, kas faktilised asjaolud on täpselt kindlaks tehtud, kas nende faktiliste asjaolude osas ei ole tehtud ilmset kaalutlusviga ja kas faktilistele asjaoludele antud õiguslik kvalifikatsioon on õige.

Ühenduse kohtud peavad ka kontrollima, kas esitatud tõendid vastavad tegelikkusele, on usaldatavad ja üksteisega kooskõlas, ning samuti kontrollima, kas need tõendid moodustavad asjakohaste andmete terviku, mida keerulise olukorra hindamisel tuleb arvesse võtta, ja kas need toetavad järeldusi, mis nende põhjal on tehtud.

Kui ühenduse kohtul on palutud kontrollida mingi otsuse seaduslikkust, ei kuulu tema pädevusse aga otsuse autori majandushinnangu asendamine iseenda omaga.

Komisjonil on kaalutlusõigus, mille üle teostatakse vaid piiratud kohtulikku kontrolli, eriti seoses toimingutega, mille puhul ta võrdleb – pärast seda, kui on kontrollitud, et on täidetud üks kriteeriumidest, mille alusel võib kohaldada EÜ artikli 81 lõikes 3 sätestatud erandit – kokkuleppe täitmisest oodatavat kasu ja konkurentsile avalduva mõju tõttu lõpptarbijale kokkuleppest tekkivat kahju; see võrdlus seisneb kaalumises, mis võtab arvesse ühenduse üldiseid huve.

(vt punktid 241–244)

15. Selleks et kokkuleppele saaks kohaldada EÜ artikli 81 lõikes 3 sätestatud erandit, peab see aitama parandada tootmist või kõnealuste kaupade levitamist või edendada tehnilist või majanduslikku progressi. See aitamine ei tähenda kogu kasu, mida selles kokkuleppes osalevad ettevõtjad oma tegevusest saavad, vaid sellist tuntavat objektiivset kasu, mis võib kompenseerida kokkuleppest konkurentsile tekkiva kahju.

Komisjonil tuleb seega esiteks analüüsida, kas talle esitatud faktilisi asjaolusid puudutavad argumendid ja tõendid tõendavad veenvalt, et kõnealune kokkulepe peaks võimaldama tuntava objektiivse kasu saamist, arvestades, et kasu võib tekkida nii asjaomasel turul kui ka muudel turgudel, ja et ei ole nõutud, et see tuleneks otseselt kokkuleppest.

See toiming võib eeldada prognoosi, mille abil tuleb kindlaks teha, kas esitatud faktilisi asjaolusid puudutavate argumentide ja tõendite alusel tundub tõenäolisem, et kõnealune kokkulepe võimaldab tuntava objektiivse kasu saamist või et see nii ei ole.

Vajadusel tuleb teiseks komisjonil hinnata, kas see tuntav objektiivne kasu kompenseerib kahju, mille avaldumine konkurentsile on kindlaks tehtud EÜ artikli 81 lõike 1 alusel läbiviidud analüüsis.

Lõpuks, kui komisjonil palutakse kindlaks teha, kas EÜ artikli 81 lõike 3 kohaldamise tingimused on täidetud farmaatsiasektorile iseloomulikus õiguslikus ja majanduslikus kontekstis, kus siseriiklikud sätted kahjustavad konkurentsi, tuleb tal analüüsida eriti tähelepanelikult argumente ja tõendeid, mida esitab sellele sättele viitav ettevõtja.

(vt punktid 247–250, 276, 280, 298, 301)

16. Vastavalt EÜ artikli 233 esimesele lõigule on komisjon kohustatud võtma meetmeid, mis võimaldavad sellise kohtuotsuse täitmist, millega tühistatakse määruse nr 17 alusel esitatud eranditaotlust puudutav otsus.

Kuigi määruses nr 17 sätestatud teatamise kord ei ole enam kehtiv vastavalt nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta, tuleb komisjonil teha eranditaotluse kohta uus otsus nii, et ta kontrollib eranditaotlust selle esitamise kuupäeva seisuga.

(vt punktid 319 ja 320)