Kohtuasi T-184/04

Sulvida – Companhia de alienação de terrenos, L da

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Ilmselge vastuvõetamatus – Tegevusetushagi – Direktiivi ettepanek – Advokaadil, kes ei ole kolmas isik, puudub õigus hagejat esindada

Esimese Astme Kohtu määrus (kolmas koda), 13. jaanuar 2005

Määruse kokkuvõte

Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Tingimused, mis puudutavad allakirjutanut – Kolmanda isiku seisund poolte suhtes – Äriühing, mida esindab juhataja (selle) advokaadina – Vastuvõetamatus

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 kolmas lõige ja artikli 53 esimene lõige)

Esimese Astme Kohtusse hagi esitamisel peab pool, Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmanda lõigu kohaselt, mida sama põhikirja artikli 53 kohaselt kohaldatakse ka Esimese Astme Kohtu menetluste suhtes, (vastuvõetamatuse ohtu arvestades) kasutama kolmanda isiku teenuseid, kes võib esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.

Advokaati, kes on samaaegselt äriühingu juhataja ja tegutseb seega selle juhtorganina, ei saa pidada kolmandaks isikuks ning ta ei või äriühingu nimel hagiavaldust allkirjastada.

(vt punktid 8, 10–12)





ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (kolmas koda)

13. jaanuar 2005( )

Ilmselge vastuvõetamatus – Tegevusetushagi – Direktiivi ettepanek – Advokaadil, kes ei ole kolmas isik, puudub õigus hagejat esindada

Kohtuasjas T-184/04,

Sulvida – Companhia de alienação de terrenos, Lda, asukoht Lagoa (Portugal), esindaja: advokaat N. Buchbinder,

hageja,

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon,

kostja,

mille esemeks on taotlus kohustada komisjoni tegema direktiivi ettepanek kapitaliühingute ja isikuühingute registrijärgse asukoha piiriülese üleviimise kohta,

EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (kolmas koda),

koosseisus: koja esimees M. Jaeger, kohtunikud J. Azizi ja E. Cremona,

kohtusekretär: H. Jung,

on andnud järgmise

määruse

Menetlus

1 Hageja esitas Esimese Astme Kohtu kantseleisse 26. mail 2004 saabunud hagiavaldusega EÜ artikli 232 alusel käesoleva tegevusetushagi komisjoni vastu. Hageja palub Esimese Astme Kohtul tunnistada, et komisjon peab kehtestama liikmesriikidele õigusnormid, millega lubatakse ja võimaldatakse kapitaliühingute ja isikuühingute registrijärgse asukoha piiriülene üleviimine nii, et liikmesriikidel ei oleks võimalik siseriikliku õigusega sellist üleviimist raskendada või takistada ning eelkõige andma „direktiivi ettepanek neljateistkümnenda Euroopa Parlamendi ja nõukogu äriühingute registrijärgse asukoha sellise piiriülese üleviimise kohta, et muutub neile kohaldatav õigus” kohane direktiiv.

2 Hageja on Portugali õiguse alusel asutatud äriühing, mida esindab selle juhataja N. Buchbinder. Ta on määranud enda esindajaks kohtuasjas äriühingu Pro-Videntia Rechtsanwaltsaktiengesellschaft, mida esindab selle juhataja advokaat N. Buchbinder, kes on nimetatud äriühingu ainuesindaja ja samaaegselt ka hageja juhataja. Hagi on allkirjastanud N. Buchbinder kui advokaat ja Pro-Videntia Rechtsanwaltsaktiengesellschaft’i juhataja.

Õiguslik käsitlus

3 Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklile 111, kui Esimese Astme Kohus ei ole ilmselgelt pädev hagi läbi vaatama või kui hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu, võib Esimese Astme Kohus ilma menetlust jätkamata lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.

4 Esimese Astme Kohus leiab, et tal on kohtutoimiku põhjal piisavalt teavet ning otsustab hagiavalduses sisalduva vorminõuete rikkumise kõrvaldamatust arvestades lahendada kohtuasi ilma menetlust jätkamata.

5 Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmanda ja neljanda lõigu kohaselt, mida sama põhikirja artikli 53 kohaselt kohaldatakse ka Esimese Astme Kohtu menetluste suhtes:

„[…] [P]ooli peab esindama advokaat.

Menetluse poolt võib kohtus esindada või abistada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.”

6 Euroopa Kohtu põhikirja artikli 21 esimeses lõigus on täiendavalt sätestatud, et:

„Asi esitatakse Euroopa Kohtule kohtusekretärile adresseeritud kirjaliku avaldusega. Avalduses sisalduvad avalduse esitaja nimi ja alalise elu- või asukoha aadress ning allakirjutanu amet […].”

7 Ning kodukorra artikli 43 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud, et:

„Iga menetlusdokumendi originaalile peab olema alla kirjutanud poole esindaja või advokaat.”

8 Eeltoodud sätetest ja eelkõige Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmandas lõigus kasutatud mõistest „esindama” tuleneb, et Esimese Astme Kohtusse hagi esitamisel peab „pool”, selle artikli tähenduses, kasutama kolmanda isiku teenuseid, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus (Euroopa Kohtu 5. detsembri 1996. aasta määrus kohtuasjas C-174/96 P: Lopes v. Euroopa Kohus, EKL 1996, lk I-6401, punkt 11; Esimese Astme Kohtu 29. novembri 1999. aasta määrus kohtuasjas T-131/99: Shaw v. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 11).

9 See kolmanda isiku teenuste kasutamist ette nägev kohustus põhineb sellisel arusaamal advokaadi rollist, mille kohaselt peetakse advokaati õigusemõistmises osalejaks, kes peab osutama kliendile vajalikku õigusabiteenust täiesti sõltumatult, lähtudes õigusemõistmise kõrgemast huvist. Selline käsitlus vastab liikmesriikide ühistele õiguslikele traditsioonidele ning seda võib samuti leida ühenduse õiguskorras, nagu nähtub eelkõige Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 19 (Euroopa Kohtu 18. mai 1982. aasta otsus kohtuasjas 155/79: AM & S v. komisjon, EKL 1982, lk 1575, punkt 24 ja Esimese Astme Kohtu 8. detsembri 1999. aasta määrus kohtuasjas T-79/99: Euro-Lex v. Siseturu Ühtlustamise Amet (EU-LEX), EKL 1999, lk II-3555, punkt 28).

10 Eeltoodust tuleneb, et N. Buchbinder’it, hagejat esindavat advokaati, ei saa eespool viidatud kohtuasjas Lopes v. Euroopa Kohus tehtud määruse tähenduses pidada käesolevas menetluses kolmandaks isikuks. Tõepoolest, hagiavalduse on hageja nimel esitanud N. Buchbinder kui advokaat. Samas nähtub hageja osanike 17. veebruari 2003. aasta otsusest („Gesellschafterbeschluss”), et N. Buchbinder on samaaegselt hageja juhataja ning tegutseb seega viimase „juhtorganina”. Sellistel asjaoludel ei ole N. Buchbinder pädev esindama hagejat käesolevas menetluses.

11 Kuna esitatud hagiavalduse on allkirjastanud N. Buchbinder, siis ei ole käesolev hagi esitatud vastavuses Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmanda ja neljanda lõigu ning artikli 21 esimese lõiguga ega kodukorra artikli 43 lõikega 1.

12 Eeltoodust tulenevalt tuleb hagi igal juhul jätta ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

13 Täiendavalt on hagi ilmselgelt vastuvõetamatu ka seetõttu, et hageja palub Esimese Astme Kohtul kohustada komisjoni esitama liikmesriikidele teatud konkreetse sisuga õigusnormide ettepanek, mis käsitleb kapitaliühingute ja isikuühingute registreeritud asukoha piiriülest üleviimist. Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale ei kuulu ühenduse kohtu pädevusse institutsioonide tegevuse seaduslikkuse järelevalve raames neile ettekirjutuste tegemine või enda nende institutsioonide asemele seadmine (vt eelkõige Esimese Astme Kohtu 15. septembri 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-374/94, T-375/94, T-384/94 ja T-388/94: European Night Services jt v. komisjon, EKL 1998, lk II-3141, punkt 53 ja Esimese Astme Kohtu 9. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas T-127/98: UPS Europe v. komisjon, EKL 1999, lk II-2633, punkt 50).

14 Lisaks ei ole direktiivi ettepanek, mida hageja nõuab komisjonilt kapitaliühingute ja isikuühingute registrijärgse asukoha piiriülese üleviimise kohta, akt, mis tooks kaasa siduvad õiguslikud tagajärjed kolmandatele isikutele, vaid see oleks lihtsalt vahepealne ettevalmistav meede. Selline meede ei saa olla EÜ artikli 230 alusel esitatava tühistamishagi esemeks, samuti ei saa sellise meetme võtmata jätmist vaidlustada EÜ artikli 232 alusel tegevusetushagiga (Euroopa Kohtu 28. märtsi 1979. aasta otsus kohtuasjas 90/78: Granaria v. nõukogu ja komisjon, EKL 1979, lk 1081, punkt 12 jj; Esimese Astme Kohtu 26. novembri 1996. aasta määrus kohtuasjas T-167/95: Kuchlenz-Winter v. nõukogu, EKL 1996, lk II-1607, punkt 20 jj; Esimese Astme Kohtu 15. mai 1997. aasta määrus kohtuasjas T-175/96: Berthu v. komisjon, EKL 1997, lk II-811, punkt 18 jj, ning Esimese Astme Kohtu 1. detsembri 1999. aasta määrus kohtuasjas T-198/99: Buchbinder ja Nöcker v. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 11).

15 Samuti tuleb märkida, et üksikisiku esitatud tühistamishagi ei ole vastuvõetav, kui see on esitatud keeldumise peale võtta vastu üldkohaldatav määrus (Esimese Astme Kohtu 11. detsembri 1998. aasta määrus kohtuasjas T‑22/98: Scottish Soft Fruit Growers v. komisjon, EKL 1998, lk II-4219, punkt 41). See põhimõte on analoogia alusel kohaldatav käesolevas asjas, kuna direktiiv, mille ettepaneku tegemist hageja komisjonilt nõuab, on oma olemuselt samuti üldkohaldatava iseloomuga. Eeltoodust tuleneb, et füüsilise või juriidilise isiku esitatud tegevusetushagi taotlusega tunnistada, et komisjon on õigusvastaselt jätnud direktiivi ettepaneku tegemata, on samuti vastuvõetamatu.

16 Kõigist eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et käesolev hagi tuleb ilmselge vastuvõetamatuse tõttu jätta läbi vaatamata, ilma et oleks vaja kostjat sellest teavitada.

Kohtukulud

17 Kodukorra artikli 87 lõike 1 alusel jäävad hageja kohtukulud tema enda kanda.

Esitatud põhjendustest lähtudes

ESIMESE ASTME KOHUS (kolmas koda)

teeb määruse, millega otsustab:

1. Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

2. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda.

Luxembourgis, 13. jaanuaril 2005

Kohtusekretär Koja esimees