ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 246/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 29. juuli 2010. aasta otsus (VAT and Duties Tribunal, Manchesteri (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Astra Zeneca UK Limited versus Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

(Kohtuasi C-40/09) (1)

(Käibemaks - Artikli 2 lõige 1 - Mõiste „teenuste osutamine tasu eest” - Ostukupongid, mida äriühing töötasu maksmisel oma töötajatele annab)

2010/C 246/06

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

VAT and Duties Tribunal, Manchester

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Astra Zeneca UK Limited

Kostja: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — VAT and Duties Tribunal, Manchester — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EM kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 2 lõike 1, artikli 6 lõike 2 punkti b ja artikli 17 lõike 2 tõlgendamine — Tasu eest teenuse osutamise mõiste — Sooduskupongid, mis antakse töötajale töölepingu alusel ja mis on käsitletavad osana töötasust

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see, kui äriühing annab oma töötajatele ostukuponge, mille soetushinnas sisaldub käibemaks, selle vastu, et viimased loobuvad osast neile rahas makstavast töötasust, on teenuste osutamine tasu eest nimetatud sätte tähenduses.

(1) ELT C 90, 18.4.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/13

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 28. oktoobri 2010 aasta otsus (Court of Appeal (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs versus Axa UK plc

(Kohtuasi C-175/09) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Maksuvabastus - Artikli 13 B osa punkti d alapunkt 3 - Maksete ja ülekannetega seotud tehingud - Võlgnevuste sissenõudmine - Hambaravikulude makseplaan - Teenuseosutaja klientide eest makse kasseerimise ja töötlemise teenus)

2010/C 346/21

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

Kostja: Axa UK plc

Ese

Eelotsusetaotlus — Court of Appeal — Nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tõlgendamine –Maksuvabastused — Ulatus — Mõiste „teenused, mille tulemusel toimub raha ülekandmine ning kaasneb õigusliku ja finantsolukorra muutumine” — Ettevõtja klientide võlanõuete kogumise, käsitlemise ja sissenõudmise teenused — Makseskeemid hambaravi eest

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega kehtestatud maksuvabastuse kohaldamisalasse ei kuulu niisuguse teenuse osutamine, mis koosneb sisuliselt sellest, et teenuse osutaja taotleb kolmanda isiku pangalt „otsekorraldussüsteemi” kaudu oma kliendi arvelduskontole sellise summa ülekandmist, mille nimetatud isik teenuse osutaja kliendile võlgneb, saadab kliendile saadud summade kohta teatise, võtab ühendust kolmanda isikuga, kellelt teenuse osutaja ei ole makset saanud, ja lõpuks annab teenuse osutaja pangale korralduse kanda saadud summad, millest on maha arvatud teenuse osutaja tasu, üle kliendi arvelduskontole.

(1) ELT C 153, 4.7.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/14

Euroopa Kohtu (esimene koda) 28. oktoobri 2010. aasta otsus (Bundesgerichtshofi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Volvo Car Germany GmbH versus Autohof Weidensdorf GmbH

(Kohtuasi C-203/09) (1)

(Direktiiv 86/653/EMÜ - Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad kaubandusagendid - Agendilepingu lõpetamine esindatava poolt - Agendi õigus hüvitisele)

2010/C 346/22

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Volvo Car Germany GmbH

Kostja: Autohof Weidensdorf GmbH

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 382, lk 17; ELT eriväljaanne 06/01, lk 177) artikli 18 punkti a tõlgendamine — Agendilepingu lõpetamine esindatava poolt — Kaubandusagendi õigus hüvitisele — Siseriiklik säte, mille kohaselt ei ole agendil õigust hüvitisele lepinguliste kohustuste täitmata jätmisel, mis annab õiguse leping viivitamata üles öelda ja seda ka siis, kui lepinguliste kohustuste täitmata jätmine toimus pärast lepingu lõpetamist ja enne lepingu lõppemist ning esindatav sai sellest teada alles pärast lepingu lõppemist

Resolutsioon

Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/653/EMÜ (füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevate kaubandusagentide tegevust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 18 punktiga a on vastuolus see, kui füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev kaubandusagent jääb ilma lahkumishüvitisest, kuna esindatav tuvastab pärast lepingu korralisest ülesütlemisest etteteatamist ja enne lepingu lõppemist, et kaubandusagent on toime pannud rikkumise, mis andis õiguse kõne all olev leping viivitamatult lõpetada.

(1) ELT C 180, 1.8.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/11

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 28. oktoobri 2010. aasta otsus (Cour de cassation'i (Prantsusmaa) eelotsusetaotlus) — Établissements Rimbaud SA versus Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

(Kohtuasi C-72/09) (1)

(Otsene maksustamine - Kapitali vaba liikumine - Juriidilised isikud, kelle asukoht on kolmandas riigis, mis on Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriik - Liikmesriigis asuva kinnisasja omamine - Sellise kinnisasja turuväärtuselt võetav maks - Maksuvabastusest keeldumine - Maksupettuste vastane võitlus - Hindamine EMP lepingu alusel)

2010/C 346/18

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Établissements Rimbaud SA

Kostjad: Directeur général des impôts, Directeur des services fiscaux d'Aix-en-Provence

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour de cassation (Prantsusmaa) — 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 40 (EÜT L 1, lk 3) tõlgendamine — Prantsusmaal asuvate kinnisasjade turuväärtuselt võetav maks — Prantsusmaal või Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis asuvatele juriidilistele isikutele antav maksuvabastus tingimusel, et Prantsusmaa ja selle riigi vahel on maksude tasumisest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimisega võitlemiseks sõlmitud haldusabi leping või et mittediskrimineerimise klauslit sisaldava rahvusvahelise lepingu alusel ei või neid juriidilisi isikuid maksustada suuremal määral kui Prantsusmaal asuvaid äriühinguid — Maksuvabastuse andmisest keeldumine Liechtensteinis asuvale äriühingule

Resolutsioon

2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklit 40 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus põhikohtuasjas arutusel olevad siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on vaidlusalusest maksust vabastatud äriühingud, kelle registrijärgne asukoht on liidu liikmesriigi territooriumil, ja mille kohaselt laieneb see maksuvabastus äriühingutele, kelle registrijärgne asukoht on kolmandas riigis, kes on EMP liikmesriik, tingimusel et selle liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel on maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks sõlmitud haldusabi kokkulepe või riikkondsuse alusel mittediskrimineerimise klauslit sisaldava rahvusvahelise lepingu alusel ei või neid juriidilisi isikuid maksustada karmimalt, kui selle liikmesriigi territooriumil asuvaid äriühinguid.

(1) ELT C 102, 1.5.2009, lk 12.
1.

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1992/2006) artikleid 28, 28a ja 33 koostoimes nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes rakendamise kord (muudetud komisjoni 19. märtsi 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 311/2007) artikliga 29, tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis sätestavad, et osutatud riigi õigusaktide alusel pensioni saavad isikud, kes elavad teises liikmesriigis, kus neil on õigus vastavalt määruse nr 1408/71 artiklitele 28 ja 28a saada viimasena nimetatud liikmesriigi pädeva asutuse poolt antavaid mitterahalisi haigushüvitisi, peavad tasuma pensionilt kinnipidamise teel sissemakse asjaomaste hüvitiste saamiseks isegi juhul, kui nad ei ole end elukohaliikmesriigi pädevas asutuses registreerinud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/19

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. oktoobri 2010. aasta otsus (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Leedu Vabariik) eelotsusetaotlus) — Nidera Handelscompagnie BV versus Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Kohtuasi C-385/09) (1)

(Direktiiv 2006/112/EÜ - Sisendkäibemaksu mahaarvamisõigus - Liikmesriigi õigusnormid, mis teatud kaupade ja teenuste liikide puhul välistavad mahaarvamisõiguse kaupadelt, mis müüakse edasi enne käibemaksukohustuslase registreerimist)

2010/C 346/30

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Nidera Handelscompagnie BV

Kostja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Ese

Eelotsusetaotlus — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) artikli 167, artikli 168 lõike 1 punkti a ja artikli 178 lõike 1 punkti a tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on käibemaksu mahaarvamise õigus üksnes neil käibemaksukohustuslastel, kes on selles liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreeritud — Mahaarvamisõigus, mida ei ole lubatud kasutada selliste kaupade ja teenuste ostmisel tasutud käibemaksu osas, mille maksukohustuslane soetas enne asjaomases liikmesriigis käibemaksukohustuslasena registreerimist, kui neid kaupu ja teenuseid on juba maksukohustuslase maksustatavas majandustegevuses kasutatud

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus olukord, kus käibemaksukohustuslasel, kes täidab kõnealuse direktiiviga käibemaksu mahaarvamiseks ette nähtud põhitingimused ja kes ennast selliste tehingute, mille põhjal mahaarvamisõigus tekib, tegemise ajast arvates mõistliku tähtaja jooksul käibemaksukohustuslasena registreerib, ei lubata mahaarvamise õigust kasutada siseriiklike õigusnormidega, mille kohaselt ei ole kaupade ostmisel tasutud käibemaksu mahaarvamine lubatud, kui maksukohustuslane ei olnud enne selle kauba oma maksustatavas majandustegevuses kasutamist käibemaksukohustuslasena registreeritud.

(1) ELT C 312, 19.12.2009.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline siseriiklik õigusnorm nagu võrdse kohtlemise seaduse (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) § 10 punkt 5, mille alusel on lubatud töölepingute automaatse lõppemise klauslid töötaja jõudmise tõttu pensioniikka, kui ühelt poolt on nimetatud õigusnorm objektiivselt ja mõistlikult põhjendatud õiguspärase eesmärgiga, mis on seotud tööhõivepoliitikaga ja tööturuga, ning teiselt poolt on selle eesmärgi saavutamise vahendid asjakohased ja vajalikud. Selle loa kasutamine kollektiivlepingus ei jää iseenesest kohtuliku kontrolli alt välja, vaid vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 6 lõike 1 nõuetele peab see samuti järgima asjakohaselt ja vajalikult sellist õiguspärast eesmärki.
2.

Raamotsuse 2001/220 artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et see ei kohusta liikmesriiki võimaldama lepitusmenetluse kasutamist kõikide süütegude puhul, mille siseriiklikes õigusaktides määratletud koosseisu tunnused vastavad sisuliselt niisuguste süütegude koosseisu tunnusele, mille puhul need õigusaktid näevad sõnaselgelt ette lepitusmenetluse.
1.

Nõukogu 9. märtsi 1968. aasta esimest direktiivi tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik õigusnorm nagu seaduse nr 2328/1995 „Eraõigusliku televisiooni ja kohaliku raadio õiguslik korraldus, ringhäälinguturuga seotud küsimuste reguleerimine ja muud normid” (muudetud seadusega nr 2644/1998 „Tasuliste raadio- ja televisiooniteenuste osutamine”) artikli 4 lõige 3, mille kohaselt määratakse selle artikli eelmistes lõigetes kehtestatud trahve telekanalite toimimist reguleerivate õigusnormide ja käitumisreeglite rikkumise eest mitte ainult äriühingule, kellel on telekanali asutamise ja käitamise luba, vaid temaga ühiselt ja solidaarselt ka kõikidele aktsionäridele, kellele kuulub üle 2,5 % aktsiatest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/19

Euroopa Kohtu (viies koda) 28. oktoobri 2010. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — Staatssecretaris van Financiën versus X BV.

(Kohtuasi C-423/09) (1)

(Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Kuivatatud köögivili (küüslaugumugulad), mille veesisaldus ei ole täielikult kõrvaldatud)

2010/C 346/31

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden — Staatssecretaris van Financiën

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Staatssecretaris van Financiën

Kostja: X BV

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden — Komisjoni 11. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1789/2003, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 281, lk 1; ELT eriväljaanne 02/14, lk 3) ja komisjoni 7. septembri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1810/2004, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse EMÜ nr 2658/87 I lisa (ELT L 327, lk 1) tõlgendamine — Kuivatatud köögiviljade (küüslaugumugulad), mis on teatud ulatuses kuivatatud ja mida imporditakse jahutatult, tariifne klassifikatsioon

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, muudetud komisjoni 7. septembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1810/2004, I lisas olevat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et küüslauk, mida on spetsiaalse töötlemisprotsessi käigus intensiivselt kuivatatud ja selle tulemusel on tootest kõrvaldatud kogu või peaaegu kogu veesisaldus, kuulub kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 0712 90 90, kuid osaliselt kuivatatud küüslauk, millel on säilinud värske küüslaugu omadused ja tunnused, kuulub kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 0703 20 00.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
2.

Selliste asjaolude korral, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, kui liidu valdkondlike eeskirjadega ei ole veel liikmesriikidele kehtestatud kohustust näha ette tõhusad karistused juhtudeks, kui liikmesriigi poolt tunnustatud rahvusvaheline kontrolli ja järelevalvega tegelev äriühing on andnud välja ebaõigeid tõendeid, ei ole määruse nr 2988/95 artikliga 7 vastuolus see, et liikmesriik kohaldab siseriiklike õigusnormide alusel sanktsiooni kõnealuse äriühingu suhtes, käsitades teda isikuna, kes „osales eiramises”, või isikuna, kes „vastutab eiramise eest” nimetatud sätte tähenduses, kuid tingimusel, et selle sanktsiooni kohaldamiseks on olemas selge ja üheselt mõistetav õiguslik alus — selle kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
2.

Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei saa direktiivi 93/104 ja direktiivi 93/104 (direktiiviga 2000/34 muudetud kujul) artiklis 17, või vajadusel ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklis 17 ja/või 18 ette nähtud valikulistele erandi kehtestamist lubavatele sätetele tugineda vaidluses niisuguste üksikisikutega nagu põhikohtuasja hagejad. Lisaks ei saa neid sätteid tõlgendada nii, nagu need lubaks või keelaks kohaldada selliseid kollektiivlepinguid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas; niisuguste lepingute kohaldamine sõltub siseriiklikust õigusest.
Kui on tõendatud, et määruse nr 1408/71 (muudetud ja ajakohastatud määrusega nr 118/97, muudetud määrusega nr 1992/2006) artikli 22 lõike 1 punkti c alapunkti i alusel nõutud loa taotlus jäeti põhjendamatult rahuldamata, samas kui haiglaravi on lõppenud ja kindlustatu on sellega seotud kulud ise kandnud, peab siseriiklik kohus kohustama pädevat asutust vastavalt siseriiklikele menetlusnormidele hüvitama sellele kindlustatule summa, mille see asutus oleks võtnud enda kanda, kui luba oleks nõuetekohaselt väljastatud.

Kõnealune summa on võrdne sellega, mis on kindlaks määratud õigusnormidega, mis kehtivad selle liikmesriigi asutusele, mille territooriumil haiglaravi toimus. Kui see summa on madalam kui hüvitis, mis tuleneks elukohajärgse liikmesriigi õigusaktide kohaldamisest nimetatud riigis haiglaravi saamise korral, peab pädev asutus maksma kindlustatule täiendavat hüvitist, mis katab nende kahe summa erinevuse tegelikult tehtud kulutuste ulatuses.
ET Euroopa Liidu Teataja C 328/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 7. oktoobri 2010. aasta otsus (Court of Appeali (England & Wales) (Civil Division) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Secretary of State for Work and Pensions versus Taous Lassal

(Kohtuasi C-162/09) (1)

(Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikkel 16 - Alalise elukoha õigus - Ajaline kohaldamine - Enne direktiivi ülevõtmise tähtaega täitunud ajavahemikud)

2010/C 328/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Secretary of State for Work and Pensions

Kostja: Taous Lassal

Menetluses osales: The Child Poverty Action Group

Ese

Eelotsusetaotlus — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38, mis käsitleb liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46), artikli 16 lõike 1 tõlgendamine — Liidu kodanik, kes on Ühendkuningriigis elanud seaduslikult viie aasta jooksul enne direktiivi ülevõtmise tähtaega 30. aprillil 2006, ning on seejärel lahkunud riigi territooriumilt kuueks kuuks — Enne 30. aprilli 2006 möödunud ajavahemiku arvessevõtmine alalise elamisõiguse tunnustamisel

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ) artikli 16 lõikeid 1 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et

— direktiivi 2004/38 artikli 16 lõike 1 kohase alalise elamisõiguse omandamisel tuleb arvesse võtta viie järjestikuse aasta pikkusi elamisperioode, mis möödusid enne nimetatud direktiivi ülevõtmise tähtaega 30. aprillil 2006, vastavalt enne seda kuupäeva kehtinud liidu õigusnormidele, ja

— kõnealuse artikli 16 lõike 1 alusel õiguse alaliselt riigis elada omandamist ei mõjuta eemalviibimised vastuvõtvast liikmesriigist, mis on lühemad kui kaks järjestikust aastat ning mis toimusid enne 30. aprilli 2006 ja pärast viie aasta pikkust järjestikust liikmesriigis elamist.

(1) ELT C 153, 4.7.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 13/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 18. novembri 2010. aasta otsus (Bundesfinanzhofi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Finanzamt Leverkusen versus Verigen Transplantation Service International AG

(Kohtuasi C-156/09) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Maksuvabastus - Artikli 13 A osa lõike 1 punkt c - Avalikes huvides tegutsemise puhul ette nähtud maksuvabastus - Meditsiinilise abi andmine - Kõhrerakkude eraldamine ja paljundamine patsiendile siirdamiseks)

2011/C 13/12

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Finanzamt Leverkusen

Kostja: Verigen Transplantation Service International AG

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesfinanzhof — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 13 A osa lõike 1 alapunkti c ja artikli 28b F osa punkti 1 tõlgendamine — Inimeselt eemaldatud kõhrkudedest liigesekõhre rakkude eraldamine teises liikmesriigis asuvate isikute poolt ja järgnev rakkude paljundamine eesmärgiga siirata need samade isikute poolt patsiendile tagasi — Teenuse osutamise koha määratlemine — Nende teenuste kui „meditsiinilise abi andmise meditsiini- ja abipersonali poolt” maksuvabastus

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, artikli 13 A osa lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et inimeselt biopsia teel kõhrkudedest liigesekõhre rakkude eraldamine ja järgnev rakkude paljundamine patsiendile ravi eesmärgil siirdamiseks kujutab endast „meditsiinilise abi andmist” selle sätte tähenduses.

(1) ELT C 180, 1.8.2009.
1.

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 20 esimest lõiku ja artikli 138 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et tehingu kvalifitseerimine ühendusesiseseks tarneks või soetamiseks ei saa sõltuda mingi tähtaja järgimisest, mille jooksul kauba vedu tarnimiskoha liikmesriigist sihtkohaliikmesriiki peab algama või lõppema. Erijuhul, kui on tegu uue veovahendi soetamisega selle direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti b alapunkti ii tähenduses, tuleb see, kas on tegu ühendusesisese tehinguga, kindlaks teha, hinnates kogumis kõiki tähtsust omavaid objektiivseid asjaolusid ja soetaja kavatsusi, kui neid kinnitavad objektiivsed asjaolud, mille alusel saab tuvastada liikmesriigi, kus toimub kauba kavandatav lõpptarbimine.