21

Neil asjaoludel otsustas Verwaltungsgerichtshof menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas – piiramata [harta] artikli 52 lõike 1 ja [direktiivi 2000/78] artikli 6 kohaldamist – tegemist on (otsese) diskrimineerimisega vanuse alusel [harta] artikli 21 ja/või [direktiivi 2000/78] artikli 2 lõike 1 ja lõike 2 punkti a tähenduses, kui seoses uutele ametnikele kõrgemale palgaastmele tõusmise uue mittediskrimineeriva korra kehtestamisega saab varasema korra alusel (ametialasel edasijõudmisel 18. eluaasta täitumisele eelnenud perioodide arvessevõtmata jätmise tõttu) diskrimineeritud juba teenistuses olev ametnik küll esitada taotluse, et tema suhtes kohaldataks uut korda, mille tulemusel arvutatakse kõrgemale palgaastmele tõusmise lähtekuupäev mittediskrimineerival viisil, kuid sellise taotluse rahuldamine toob siseriikliku õiguse järgi kaasa olukorra, kus tulenevalt uue korra kohasest aeglasemast ametialasest edasijõudmisest ei parane tema töötasu aste (ja koos sellega ka ametipalk, mida tal on õigus saada), hoolimata soodsamast kõrgemale palgaastmele tõusmise lähtekuupäevast sellisel määral, et tema töötasu aste oleks samasugune nagu varasema korra kohaselt diskrimineerival viisil eelisseisundisse seatud juba teenistuses oleval ametnikul (kellel on võrreldavad perioodid kogunenud küll mitte enne, vaid pärast 18. eluaasta täitumist ja mida on varasema korra kohaselt juba arvesse võetud), kes ei soovi minna üle uuele korrale? 2. Kui vastus on jaatav, siis kas ametnik saab – [harta] artikli 52 lõike 1 ja/või [direktiivi 2000/78] artikli 6 kohase õigustava aluse puudumise korral (vt selle kohta eeskätt kolmas küsimus) – tugineda töötasu astme tuvastamise menetluses [harta] artikli 21 ja/või [direktiivi 2000/78] artikli 2 vahetule kohaldatavusele ka siis, kui asjaomase taotluse esitamisega muutus uue korra kohane kõrgemale palgaastmele tõusmise soodsam lähtekuupäev tema suhtes juba kohaldatavaks? 3. Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas uutele ametnikele mittediskrimineeriva korra kehtestamisel edasikestev töötasu astmetega seotud vahetegemine ühelt poolt eelisseisundisse seatud juba teenistuses olevatel ametnikel, kes ei soovinud minna üle uuele korrale, ja teiselt poolt juba teenistuses olevatel ametnikel, kes on hoolimata uuele korrale üleminekust seatud endiselt ebasoodsamasse olukorda, on üleminekumeetmena halduskoormuse vähendamise ja omandatud õiguste säilitamise ja/või õiguspärase ootuse kaitse kaalutlustel põhiõiguste harta artikli 52 lõike 1 ja/või direktiivi 2000/78/EÜ artikli 6 tähenduses õigustatud, isegi kui a) siseriiklikul seadusandjal ei pea ametialase edasijõudmise korra kehtestamisel olema kollektiivlepingu poolte nõusolekut ja ta peab jääma vaid õiguspärase ootuse kaitse põhiõiguslikesse piiridesse, mis ei nõua eelisseisundisse seatud juba teenistuses olevate ametnike osas, kes ei soovinud minna üle uuele korrale, omandatud õiguste täielikku säilitamist varasema korra tervikuna kehtima jätmise kujul; b) siseriiklikul seadusandjal oleks sellega seoses olnud ka võimalus tagada juba teenistuses olevate ametnike võrdne kohtlemine 18. eluaasta täitumisele eelnenud perioodide arvessevõtmisega, jättes seni diskrimineeritud juba teenistuses olevate ametnike suhtes kehtima varasemad ametialase edasijõudmise eeskirjad; c) sellega seotud halduskoormus oleks oodatavate taotluste suurt hulka arvestades küll märkimisväärne, kuid kulude poolest ei oleks see ligilähedaseltki võrreldav töötasu kogusummaga, mis on ebasoodsamasse olukorda seatud ametnikel jäänud saamata ja jääb ka edaspidi saamata võrreldes eelisseisundisse seatud ametnikega; d) üleminekuperiood, mille vältel jätkub juba teenistuses olevate ametnike erinev kohtlemine, kestab mitukümmend aastat ja puudutab pikka aega (tulenevalt uute ametnike põhimõttelisest „teenistusse võtmise peatamisest” avalik-õiguslikus teenistuses) valdavat osa kõikidest ametnikest; e) kord kehtestati tagasiulatuvalt, millega muudeti ametniku kahjuks talle soodsamaid õigusnorme, mida tuli liidu õiguse ülimuslikkust arvestades kohaldada vähemasti ajavahemikul 1. jaanuarist 2004 kuni 30. augustini 2010 ja mille kohaldamist oli ametnik enda suhtes taotlenud juba enne reformiva seaduse avaldamist? 4. Kui vastus esimesele või teisele küsimusele on eitav või kui vastus kolmandale küsimusele on jaatav: a) Kas seadusega sätestatud kord, mis näeb töötamise algusperioodil ette pikema kõrgemale palgaastmele tõusmise tähtaja ja raskendab seega kõrgema palgaastme saavutamist, on kaudne diskrimineerimine vanuse alusel? b) Kui vastus on jaatav, siis kas vähest töökogemust töötamise algusperioodil silmas pidades on selline kord asjakohane ja vajalik? 5. Kui vastus kolmandale küsimusele on jaatav: a) Kas seadusega sätestatud kord, mis näeb ette, et „muid perioode”, kuigi nende eesmärk ei olnud õpingud ega ametialase töökogemuse saamine, võetakse esimese kolme aasta osas arvesse tervikuna ja järgmise kolme aasta osas 50% ulatuses, kujutab endast vanuse alusel diskrimineerimist? b) Kui vastus on jaatav, siis kas selline kord on õigustatud, et vältida töötasu astme halvenemist nende ametnike puhul (mõeldud on ilmselt „ka uute ametnike puhul”), kellel asjaomased enne 18. eluaasta täitumist kogutud arvessevõetavad perioodid puuduvad, kuigi arvesse võib võtta ka muid perioode, mis on kogutud pärast 18. eluaasta täitumist? 6. Kui neljanda küsimuse punktile a tuleb vastata jaatavalt ja neljanda küsimuse punktile b eitavalt ja samal ajal tuleb kolmandale küsimusele vastata jaatavalt või kui viienda küsimuse punktile a tuleb vastata jaatavalt ja viienda küsimuse punktile b eitavalt: Kas uue korra diskrimineerivad tunnused, mis sellisel juhul esinevad, toovad kaasa selle, et juba teenistuses olevate ametnike erinev kohtlemine ei ole üleminekumeetmena enam õigustatud?”