Kohtuasi T-271/04

Citymo SA

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Lepinguline vastutus — Vahekohtuklausel — Üürileping — Vastuvõetamatus — Lepinguväline vastutus — Lepingueelsed läbirääkimised — Õigusvastasuse väide — Õiguspärane ootus — Hea usu põhimõte — Õiguste kuritarvitamine — Varaline kahju — Võimaluse kaotamine”

Esimese Astme Kohtu otsus (teine koda laiendatud koosseisus), 8. mai 2007 II - 1382

Kohtuotsuse kokkuvõte

Üksnes vahekohtuklausli pooled saavad olla pooled hagis, mis esitatakse EÜ artikli 238 alusel. Kui pooled ei ole väljendanud tahet anda talle lepingulise vaidluse lahendamise pädevus, ei saa Esimese Astme Kohus võtta vaidlust oma menetlusse, sest vastasel korral laiendaks ta oma kohtulikku pädevust väljapoole vaidlusi, mille lahendamine on talle EÜ artikliga 240 piirates antud, sest see säte annab siseriiklikele kohtutele pädevuse otsustada vaidluste üle, mille üheks pooleks on ühendus. Kuna see ühenduse pädevus kaldub kõrvale üldisest õigusest, tuleb seda tõlgendada ka kitsalt. Kuigi ühenduste kohtult võib vastavalt EÜ artiklile 238 kokku lepitud vahekohtuklausli alusel paluda vaidluse lahendamist lepingut reguleerivat siseriiklikku õigust kohaldades, hinnatakse tema pädevust selle lepingu üle käiva vaidluse lahendamiseks üksnes EÜ artikli 238 ja vahekohtuklausli punktide põhjal, ilma et võiks tema vastu viidata siseriiklikele õigusnormidele, mis väidetavalt takistavad tema pädevust. (vt punktid 53 ja 55)

Kuigi EÜ artikkel 238 ei täpsusta, millises vormis peab vahekohtuklausel olema, nähtub Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõikest 5a – mis sätestab, et EÜ artikli 225 lõike 1 ja EÜ artikli 238 alusel esitatud hagiavaldusele tuleb lisada ärakiri klauslist, millega pädevus on antud ühenduste kohtule –, et klausel tuleb põhimõtteliselt koostada kirjalikult. Kodukorra artikli 44 lõige 5a taotleb tõendamise eesmärki ja sellega sätestatud vorminõuded tuleb lugeda täidetuks, kui hageja esitatud dokumendid võimaldavad asja menetleval ühenduste kohtul piisavalt tutvuda vaidluspoolte vahel sõlmitud lepinguga, mille alusel nendevahelise lepingulise vaidluse lahendamine antakse siseriiklikult kohtult ühenduste kohtule. (vt punkt 56)

Kui näiliku volituse teooriat tunnustatakse ühenduse õiguses eelkõige lepingupoolte esindamisel, eeldab selle kohaldamine ilmtingimata seda, et näilikule volitusele viitav kolmas isik tõendab, et asjaga seotud olukord võimaldas tal uskuda selle näilikkuse vastamist tegelikkusele. Sellest järeldub, et hagejal, kes esitas hagi tema ja komisjoni vahel „ilmselt” kokkulepitud vahekohtuklausli alusel, tuleb vähemalt tõendada, et arvestades asjaga seotud olukorda, võis ta õiguspäraselt uskuda, et otsusega 2003/523 Brüsselis loodud infrastruktuuri- ja logistikaameti ametnikul olid volitused siduda komisjoni lepinguliselt ühenduse nimel ja huvides. (vt punkt 60)

Ühenduse lepinguvälise vastutuse korral peab institutsioonile etteheidetav õigusvastane käitumine kujutama endast isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selget rikkumist. Otsustav kriteerium ühenduse õiguse rikkumise kvalifitseerimiseks piisavalt selgeks rikkumiseks on ühenduse institutsiooni kaalutlusõigusele seatud piiride ilmselge ja tõsine eiramine. Kui sellel institutsioonil on üksnes märkimisväärselt piiratud, kui mitte olematu kaalutlusruum, võib ühenduse õiguse vähimast rikkumisest piisata, et tuvastada piisavalt selge rikkumise olemasolu. (vt punkt 105)

Nii haldus- kui ka lepinguõiguse valdkonnas tuleb ühenduse ametiasutuste tegevuses järgida alati hea usu põhimõtet. Lisaks ei tohi õigussubjektid ühenduse õigusnormidele viitamist kuritarvitada. Läbirääkimistes, mille eesmärk on sõlmida hankemenetluses leping ühenduse ametiasutuse ja pakkuja vahel, annavad need õigusnormid, mille rikkumine võib kaasa tuua ühenduse lepinguvälise vastutuse, asjaomasele pakkujale õigusi, kehtestades teatud piirangud ühenduse tellija tegevusele, kui ta otsustab loobuda hankest ja lepingu sõlmimisest. Muu hulgas on õiguspärase ootuse kaitse ja järgimise põhimõte ühenduse õiguse üldpõhimõte, mis annab isikutele õigusi. Hankemenetluses annab õiguspärase ootuse kaitse põhimõte õigusi igale pakkujale, kes on olukorras, millest ilmneb, et ühenduse haldusasutus on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud neil põhjendatud lootusi. (vt punktid 107–109)

Eelkõige nähtub määruse nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 101 esimesest lõigust, et tellijal on väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluses väga lai kaalutlusõigus loobuda lepingu sõlmimisest ja järelikult katkestada alustatud lepingueelsed läbirääkimised. (vt punkt 111)

Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes on olukorras, kus ühenduse ametiasutus on neile konkreetseid kinnitusi andes tekitanud nendes põhjendatud lootusi. Selliseks kinnituseks on mis tahes vormis edastatud täpne teave, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest. Kuigi siinjuures vastab tõele see, et ettevõtjad peavad põhimõtteliselt kandma oma tegevusest tulenevaid majanduslikke riske ning et hankemenetluses hõlmavad need majanduslikud riskid eeskätt pakkumise esitamisega seotud kulusid, võidakse rikkuda õiguspärase ootuse põhimõtet, mis võib kaasa tuua ühenduse lepinguvälise vastutuse, kui tellijaks olev institutsioon julgustab pakkujat enne lepingu sõlmimist kõnealuse hanke võitjaga tegema tagastamatuid investeeringuid ja seega ületama kõnealusele tegevusele iseloomulikke ehk pakkumise tegemisega seotud riske. (vt punktid 138 ja 139)

Kinnisvara hankemenetluses, milles peeti läbirääkimisi üksnes ühe partneriga ja mis puudutas kinnisvara, mida hoiti lepingueelsete läbirääkimiste eesmärgil eemal teistest tehingutest, rikkus komisjon piisavalt selgelt hea usu põhimõtet ja kuritarvitas õigust jätta leping sõlmimata, kui ta teatas läbirääkimispartnerile üle kahe kuu hiljem oma otsusest lepingust loobuda ja seega lepingueelsed läbirääkimised katkestada, ning jätkas seeläbi lepingueelseid läbirääkimisi, mille kindlast ebaõnnestumisest oli ta teadlik, ja võttis läbirääkimispartnerilt võimaluse otsida teist võimalikku üürnikku asjaomasele kinnisvarale vastava otsuse tegemise päevast alates. Lisaks rikkus komisjon piisavalt selgelt õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, kui ta katkestas lepingueelsed läbirääkimised pärast seda, kui ta oli julgustanud läbirääkimispartnerit tegema renoveerimistöid, et ta saaks üürida asjaomase kinnisvara üürilepingu jõustumiskuupäevast alates. Komisjon kui tellija julgustas läbirääkimispartnerit tegema eelnevalt teatud tagastamatuid investeeringuid ja seega ületama riske, mis on iseloomulikud kõnealusele tegevusele ehk pakkumise esitamisele hankemenetluses. Peale selle tegutses viimati nimetatu mõistlikult ja realistlikult, nõustudes tegema eelnevalt vajalikke investeeringuid, et ta suudaks täita üürilepingut vastavalt komisjoni nõuetele, kellelt ta oli saanud eelnevalt täpseid kinnitusi selle kohta, et komisjon hüvitab talle renoveerimistööd, mida ta pidi tegema väljaspool lepingut. Järelikult tegutses komisjon lepingueelsete läbirääkimiste katkestamisel õigusvastaselt, mis võib kaasa tuua ühenduse lepinguvälise vastutuse, sest ta võimaldas lepingueelsetel läbirääkimistel jätkuda, kuigi teadis, et need kindlalt ebaõnnestuvad, ja katkestas lepingueelsed läbirääkimised pärast seda, kui ta oli julgustanud läbirääkimispartnerit tegema vajalikke renoveerimistöid kinnisvara üürimiseks üürilepingu jõustumiskuupäevast alates. (vt punktid 131, 132, 137, 153, 155 ja 156)

Läbirääkimistega ühenduse hankemenetluses kuulub lepinguliste läbirääkimiste ühepoolne katkestamine määruse nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 101 esimese lõigu kohaselt tellija pädevusse jätta kavandatud üürileping sõlmimata. Ettevõtja ei saa järelikult kunagi mingit õigust selle lepingu sõlmimiseks. Kuna poolte vahel puudub kindel ja lõplik leping, ei saa pakkuja omandada ka mingit õigust lepingu alusel ega seega õigust saada oodatud lepingulist tulu. Sellest järeldub, et institutsiooni õigusvastast käitumist, mis tuleneb üksnes asjaoludest, kuidas ta teostas oma õigust loobuda hankest ja katkestada ühepoolselt lepingueelsed läbirääkimised, ei saa pidada sellise kahju põhjuseks, mis seisnes võimaluse kaotuses sõlmida leping ja saada tulu, mida loodeti lepingu sõlmimisest. (vt punktid 161 ja 162)