Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa ühendused — Ühenduse institutsioonid ja organid — Pädevuse teostamine — Delegeerimine — Tingimused — Euroopa Keskpank — Ametieeskirjade kehtestamise pädevuse delegeerimine juhatusele nõukogu poolt — Õiguspärasus

(Protokoll Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta, artiklid 12.3 ja 36.1; Euroopa Keskpanga kodukord, artikkel 21.3)

2. Ametnikud — Euroopa Keskpanga töötajad — Ametieeskirjad — Vastuvõtmine juhatuse poolt nõukogu delegatsiooni alusel — Katseaega reguleerivad sätted — Sätted, mis järgivad nõukogu poolt vastu võetud teenistustingimusi ja delegeerimise piire

(Euroopa Keskpanga kodukord, artikkel 21.3; Euroopa Keskpanga personali teenistustingimused, artikli 10 punkt b ja artikli 11 punkti a alapunkt i)

3. Euroopa Keskpank — Sisestruktuuri alane pädevus — Äsja tööle võetud töötajate katseaja pikendamise pädevuse delegeerimine Euroopa Keskpanga nõukogu poolt asepresidendile — Lubatavus

4. Ametnikud — Euroopa Keskpanga töötajad — Töölevõtmine — Katseaeg — Erandjuhud, mis võivad õigustada katseaja pikendamist — Kahtlused töötaja nõuetele vastavuse osas — Hõlmamine

(Euroopa Keskpanga ametieeskirjad, artikkel 2.1.2)

5. Apellatsioonkaebus — Väited — Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine — Vastuvõetamatus — Tõendite hindamise kontrollimine Euroopa Kohtu poolt — Välistamine, v.a kui tõendeid on moonutatud

(EÜ artikli 225 lõige 1; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 51 esimene lõik)

6. Apellatsioonkaebus — Väited — Väide, mis on suunatud Esimese Astme Kohtu kohtukulusid puudutava otsuse vastu — Vastuvõetamatus kõigi teiste väidete tagasilükkamise korral

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 51 teine lõik)

Summary

1. Ühenduse institutsioonil või organil on õigus kehtestada meetmed korralduse ning pädevuse delegeerimise kohta tema juurde kuuluvatele otsustusorganitele, eriti tema enda personali juhtimise valdkonnas.

Sellisel pädevuse delegeerimisel tuleb järgida teatud tingimusi. Esiteks ei saa volitav asutus volitatavale organile üle anda tema enda pädevusest erinevat pädevust. Teiseks peab volitatavale organile antud pädevuse teostamine olema allutatud samadele tingimustele, kui need, millele see oleks allutatud, kui volitav asutus teostaks seda vahetult ise, eelkõige selles osas, mis puutub põhjendamisnõuetesse ja avaldamisse. Lõpuks, isegi kui volitav asutus on pädev oma võimu delegeerima, peab ta vastu võtma sõnaselge otsuse selle üleandmise kohta ja delegatsioon tohib puudutada ainult selgelt määratletud täidesaatvat pädevust.

Euroopa Keskpangas toimunud personalialasel pädevuse delegeerimisel järgiti täielikult neid tingimusi. Panga nõukogu, kellele kuulub personali teenistustingimuste ja eelkõige töölepingutingimuste vastuvõtmise pädevus, on Euroopa Keskpanga kodukorra artiklis 21.3 sõnaselgelt sätestanud, et juhatus võtab vastu nimetatud teenistustingimuste rakendussätted ja muudab neid.

(vt punktid 42–45)

2. Euroopa Keskpanga juhatuse kehtestatud panga ametieeskirjade artiklid 2.1.2 ja 2.1.3, kus on ette nähtud teatud asjaolud, mis võivad ilmneda katseajal ja mis võimaldavad eelkõige ühelt poolt katseaega pikendada ja teiselt poolt selle katseaja jooksul leping lõpetada, jäävad Euroopa Keskpanga juhatusele panga kodukorra artikliga 21.3 antud täidesaatva pädevuse piiridesse.

Need sätted ei riku Euroopa Keskpanga personali teenistustingimuste artikli 10 punkti b, milles on ette nähtud, et juhatus võib vastavalt ametieeskirjadele kehtestada katseaja režiimi. Need sätted ei välju ka teenistustingimuste artikli 11 punkti a alapunktis i sätestatud raamistikust, asjaolude osas, mille alusel EKP võib lõpetada oma töötajatega sõlmitud lepingud.

Tegelikult, kuna juhatus on volitatud vastavalt teenistustingimuste artikli 10 punktile b kehtestama katseaega reguleerivaid sätteid, jäi ta oma pädevuse piiridesse selles valdkonnas, nähes ette, et nimetatud perioodi kestel, kui asjaomase töötaja tööülesannete täitmisele pööratakse erilist tähelepanu, võib lepingu lõpetada „nõuetele mittevastavuse või ebapädevuse korral”. Olukorras, milles juhatus võib katseajal lepingu lõpetada, peab tal seda enam olema võimalik nimetatud katseaega ühepoolselt pikendada.

(vt punktid 47–50)

3. Ühenduse institutsioonidel ja organitel on sisestruktuuri alane pädevus, mille alusel nende kollegiaalsed organid võivad delegeerida ühele või mitmele oma liikmele üksikotsuste vastuvõtmise õiguse personalijuhtimise alal valdkonnas, mis on juba olnud üldise reguleerimise aluseks asjaomase kollegiaalorgani poolt.

Euroopa Keskpanga juhatuse otsus, mille esemeks on äsja tööle võetud töötajate katseaja pikendamise otsuste vastuvõtmise õiguse delegeerimine asepresidendile, kujutab endast kehtivat volitust. Juhatus ei kaota selle otsuse mõjul oma õigustloovat pädevust, vaid volitus piirdub äsja tööle võetud töötaja katseaja pikendamisega seotud üksikotsustega ega puuduta mingil moel üldise iseloomuga küsimusi. Lisaks sellele on EKP asepresidendi poolt tehtud katseaja pikendamise otsused tehtud juhatuse nimel, kes vastutab nende eest täielikult.

(vt punktid 57, 60)

4. Euroopa Keskpangal on oma personali juhtimisel ulatuslik kaalutlusõigus, selleks et täita talle avalikes huvides usaldatud ülesandeid.

Sellest järeldub, et ühenduse institutsioon või organ peab veenduma eelkõige katseajal, et huvitatud isik vastab kõikidele selle ametikoha nõuetele, millele ta on tööle võetud, ning sellega seotud ülesannete täitmiseks vajalikele nõuetele isikuomaduste poolest ja tööalaselt. Neil asjaoludel võib katseaja pikendamine endast kujutada selle eesmärgi saavutamiseks sobivat vahendit.

Järelikult võib kahtluste olemasolu äsja tööle võetud töötaja nõuetelevastavuse osas endast kujutada Euroopa Keskpanga ametieeskirjade artikli 2.1.2 tähenduses „erandjuhtu”, mis õigustab tema katseaja pikendamist.

(vt punktid 71–73)

5. Euroopa Kohus ei ole pädev apellatsioonimenetluses tuvastama fakte ega põhimõtteliselt hindama tõendeid, millele Esimese Astme Kohus on nende faktide tuvastamisel tuginenud. Kui need tõendid on saadud õiguspäraselt ning kui on kinni peetud õiguse üldpõhimõtetest ja tõendamiskohustusele ja tõendite kogumisele kohaldatavatest menetlusnormidest, on üksnes Esimese Astme Kohus pädev hindama talle esitatud tõendite tõendamisväärtust. Niisugune hindamine ei kujuta endast seega, välja arvatud juhul, kui tõendeid on moonutatud, Euroopa Kohtu kontrollile allutatud õiguslikku küsimust.

(vt punkt 78)

6. Olukorras, kus apellatsioonkaebuse kõik teised väited on tagasi lükatud, tuleb väited Esimese Astme Kohtu kohtukulusid puudutava otsuse väidetava õigusvastasuse kohta vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata, kohaldades Euroopa Kohtu põhikirja artikli 51 teist lõiku, mille kohaselt ei saa apellatsioonkaebuse aluseks olla üksnes kohtukulude summa või see, kumba poolt on kohustatud neid tasuma.

(vt punkt 88)