30.

Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Lissaboni piirkondlik kohus, Portugal) esitas 25. juuli 2017. aasta kohtumäärusega, mis saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 15. novembril 2017, Euroopa Kohtule ELTL artikli 267 alusel järgmised eelotsuse küsimused: 1. Kas direktiivi 2014/104/EL artikli 9 lõiget 1 ja artikli 10 lõikeid 2, 3 ja 4 ning ülejäänud sätteid või EL õiguse kohaldatavaid üldpõhimõtteid võib tõlgendada nii, et need annavad eraõiguslikule isikule (käesoleval juhul Kanada õiguse alusel asutatud anonüümsele äriühingule) õiguse tugineda kohtus teise eraõigusliku isiku (käesoleval juhul Portugali õiguse alusel asutatud anonüümse äriühingu) vastu konkurentsiõiguse rikkumisega tekitatud väidetava kahju hüvitamise hagis, võttes arvesse eelkõige asjaolu, et kõnealuse hagi esitamise kuupäeval (27. veebruaril 2015) ei olnud veel saabunud liikmesriikidele direktiivi liikmesriigi õigusse ülevõtmiseks direktiivi artikli 21 lõikes 1 ette nähtud tähtpäev? 2. Kas direktiivi 2014/104 artikli 10 lõikeid 2, 3 ja 4 ning kohaldatavaid Euroopa Liidu õiguse sätteid või üldpõhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on Portugali tsiviilseadustiku artikkel 498 lõige 1 ning mis, kui seda kohaldatakse enne direktiivi avaldamist, jõustumist ja direktiivi ülevõtmise tähtaega toimunud sündmustele nagu ka kohtumenetluses enne seda viimast kuupäeva: a) kehtestab lepinguvälise tsiviilvastutuse alusel hüvitise saamise õiguse kolmeaastase aegumistähtaja; b) kehtestab, et selle kolmeaastase tähtaja arvutamine algab kuupäevast, mil kannatanu sai teada oma õigusest, isegi kui vastutav isik ja kahju täpne ulatus ei olnud talle teada, ning c) ei sisalda eeskirju, mis kehtestaksid või lubaksid selle tähtaja peatamist või katkestamist pelgalt selle asjaolu tõttu, et konkurentsiamet on võtnud meetmeid konkurentsiõiguse rikkumise eeluurimises või menetluses, millega hüvitusmeetmed on seotud? 3. Kas direktiivi 2014/104 artikli 9 lõiget 1 ja kohaldatavaid Euroopa Liidu õiguse sätteid või üldpõhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on Portugali tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 623 ning mis, kui seda kohaldatakse enne direktiivi avaldamist, jõustumist ja direktiivi ülevõtmise tähtaega toimunud sündmustele nagu ka kohtumenetluses enne seda viimast kuupäeva: a) näeb ette, et väärteomenetluses tehtud jõustunud otsusel ei ole mingit mõju tsiviilkohtumenetluses, milles käsitletakse õigussuhteid, mis sõltuvad rikkumise toimepanemisest, või (sõltuvalt tõlgendusest) b) sätestab, et väärteomenetluses tehtud jõustunud otsus kujutab endast kolmandate isikute ees üksnes iuris tantum eeldust, et täidetud on karistuse määramise faktilised ja õiguslikud tingimused ning süüteotunnused kõikides tsiviilkohtumenetlustes, milles vaieldakse õigussuhete üle, mis sõltuvad rikkumise toimepanekust? 4. Kas direktiivi 2014/104 artikli 9 lõiget 1, artikli 10 lõikeid 2, 3 ja 4 või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 288 kolmandat lõiku või mis tahes muud esmase või teisese õiguse normi, kohtupraktikas kasutatavaid pretsedente või kohaldatavaid liidu õiguse üldpõhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selliste liikmesriigi õigusnormide kohaldamine, nagu on Portugali tsiviilseadustiku artikli 498 lõige 1 ja Portugali tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikkel 623 ning mis, kui neid kohaldatakse enne direktiivi avaldamist, jõustumist ja direktiivi ülevõtmise tähtaega toimunud sündmustele nagu ka kohtumenetluses enne seda viimast kuupäeva, ei võta arvesse direktiivi teksti ega direktiivi eesmärki ega keskendu selle eesmärgi saavutamisele? 5. Teise võimalusena ja ainult sel eeldusel, et Euroopa Kohus vastab jaatavalt mõnele eespool nimetatud küsimusele, kas direktiivi 2014/104 artiklit 22 ja selle teisi sätteid või liidu õiguse üldpõhimõtteid võib tõlgendada nii, et nendega on vastuolus Portugali tsiviilseadustiku artikli 498 lõike 1 või Portugali tsiviilkohtumenetluse seadustiku artikli 623 kohaldamine liikmesriigi kohtu poolt käesoleval juhul, kuid tõlgendatuna ja kohaldatuna nii, et need oleksid kooskõlas direktiivi artikli 10 sätetega? 6. Juhul, kui vastus viiendale küsimusele on jaatav, siis kas eraõiguslik isik võib tugineda direktiivi 2014/104 artiklile 22 liikmesriigi kohtus konkurentsiõiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagis eraõigusliku isiku vastu?