Seega ei nõua see määratlus, et sellega hõlmatud tooted vastaksid tingimata kombineeritud nomenklatuuri gruppi 30 klassifitseerimise tingimustele, see tähendab, et neil oleksid selgelt määratletud ravi- või profülaktilised tunnused ja omadused, mille mõju keskendub inimorganismi kindlatele funktsioonidele, või et neid võiks kasutada mõne haiguse või terviserikke ennetamiseks või raviks.

Direktiivi 2001/83 artikli 1 sõnastuse kohaselt on ravim määratletud ühelt poolt kui aine või ainete kombinatsioon, mille omadused on ette nähtud inimeste haiguste raviks või nende ärahoidmiseks ning teiselt poolt kui kõik selliseid ained või ainete kombinatsioonid, mida võib kasutada või manustada inimeste meditsiiniliseks diagnoosimiseks või füsioloogilise talitluse taastamiseks, parandamiseks või modifitseerimiseks farmakoloogilise, immunoloogilise või ainevahetusliku toime avaldamise kaudu.

Direktiivi 2001/83 põhjendustest 2–5 tuleneb, et direktiivi eesmärgiks on ravimeid puudutavate siseriiklike õigusaktide ühtlustamine, tagades ühtlasi põhieesmärgi saavutamise, milleks on rahvatervise kaitse.

Määruse nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, mida on muudetud määrusega nr 1006/2011, sisalduva kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 3004 tuleb tõlgendada nii, et sellesse rubriiki ei tule automaatselt klassifitseerida tooteid, mis on hõlmatud mõistega „ravim“ direktiivi 2001/83 inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta, mida on muudetud Euroopa direktiiviga 2011/62/, tähenduses.

Määruse nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, mida on muudetud määrusega nr 1006/2011, sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et sellised tooted nagu on kõne all põhikohtuasjas – mis avaldavad üldiselt tervisele kasulikku mõju ja mille peamine koostisosa on toimeaine, mis sisaldub toidulisandites, mis klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2106, kuigi tootja esitleb neid tooteid ravimitena ning neid turustatakse ravimitena – kuuluvad sellesse rubriiki.

Klassifitseerimismäärus on üldkohaldatav, kuna seda ei kohaldata mitte üksikule ettevõtjale, vaid üldiselt selliste toodete suhtes, mis on samased toodetega, mida tolliseadustiku komitee uuris. Selleks et klassifitseerimismääruse tõlgendamisel määratleda selle määruse kohaldamisala, tuleb arvestada muu hulgas selle määruse põhjendusi.

Määrus nr 1264/98 ja rakendusmäärus nr 727/2012 teatavate kaupade koondnomenklatuuri klassifitseerimise kohta ei ole tõesti eespool viidatud toodete suhtes otsekohaldatavad. Need tooted ei ole nimelt nendes määrustes kirjeldatud toodetega samased, kuna erinevad neist abiainete ja mikroorganismide kontsentratsiooni poolest.

Siiski soodustab niisuguse klassifitseerimismääruse nagu määrus nr 1264/98 ja rakendusmäärus nr 727/2012 analoogia alusel kohaldamine toodete suhtes, mis on nendes määrustes käsitletutega analoogsed, kombineeritud nomenklatuuri sidusat tõlgendamist ja ettevõtjate võrdset kohtlemist.

Nii määruse nr 1264/98 lisa punkti 5 kui ka rakendusmääruse nr 727/2012 sõnastusest tuleneb, et erinevatest bakterikolooniatest ja abiainetest koosnevad tooted klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2106, arvestades kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreegleid, grupi 30 märkuse 1 punkti a sõnastust ning kombineeritud nomenklatuuri rubriike 2106, 2106 90 ja 2106 90 98. Niisiis tuleb tõdeda, et nendel toodetel on sama toimeaine kui toodetel, mis on klassifitseeritud määrusega nr 1264/98 ja rakendusmäärusega nr 727/2012 ning et need erinevad üksnes kasutatud mikroorganismide kontsentratsiooni ja abiainete poolest.

Sellest järeldub, et sellised tooted nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mille peamine koostisosa on toimeaine, mis sisaldub toidulisandites, mis klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2106, ning millel on tervisele üldiselt kasulik mõju, kuuluvad kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2106.

(vt punktid 49–54 ja resolutsiooni punkt 2)