Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – EPATF – Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine – Keeldumine hüvitada kulutusi, mis tulenevad eeskirjade eiramisest ühenduse õigusnormide kohaldamisel – Asjassepuutuva liikmesriigi vastuväide – Tõendamiskoormis – Jaotus komisjoni ja liikmesriigi vahel

(Nõukogu määrus nr 729/70)

2. Põllumajandus – EPATF – Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine – Määrus nr 729/70 – Rahastamisest keeldumise piiramine – 24-kuuline tähtaeg – Tähtaja algus – Komisjoni teade kontrolli tulemuste kohta – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 729/70, artikli 5 lõike 2 punkt c; komisjoni määrus nr 1663/95, artikli 8 lõike 1 esimene lõik)

3. Põllumajandus – EPATF – Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine – Otsuste koostamine – Hinnang ühenduse rahastamisest välja jäetavatele kulutustele – Hindamise mõiste

(Komisjoni määrus nr 1663/95, artikli 8 lõige 1)

4. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toetus teatavate põllukultuuride tootjatele – Maksed ühise põllumajanduspoliitika reformi tagajärjel sissetuleku vähenemise hüvitamiseks – Kohustus maksed tulusaajatele täies ulatuses välja maksta – Põllumajandusühistute ühenduste poolt halduskulude katteks tehtud mahaarvamised – Keeld

(Nõukogu määrus nr 1765/92, artikli 15 lõige 3)

Summary

1. Ühise põllumajanduspoliitika rahastamisel EPATF-st peab komisjon juhul, kui ta keeldub hüvitamast liikmesriigi poolt aruandes näidatud kulutusi, tõendama põllumajandusturgude ühise korralduse eeskirjade rikkumise olemasolu. Järelikult peab komisjon põhjendama otsust, millega ta on tuvastanud, et asjaomane liikmesriik ei ole kontrolli läbi viinud või on teinud seda puudulikult. Siiski ei pea komisjon ammendavalt tõendama siseriiklike ametiasutuste läbiviidud kontrollide ebapiisavust või nende esitatud arvandmete ebakorrektsust, vaid esitama tõendeid selle kohta, et tal on kontrollimiste või arvandmete suhtes tõsine ja põhjendatud kahtlus. Asjaomane liikmesriik ei saa omalt poolt komisjoni järeldusi ümber lükata, esitamata oma väidete kinnituseks tõendeid usaldusväärse ja toimiva kontrollisüsteemi olemasolu kohta. Kui liikmesriik ei suuda tõendada, et komisjoni järeldused on ebatäpsed, võivad need järeldused olla aluseks tõsiste kahtluste tekkeks asjakohaste ja tõhusate järelevalvemeetmete ja kontrollimenetluse korra olemasolu kohta. Selline komisjoni tõendamiskohustuse vähendamine on selgitatav sellega, et just liikmesriigil on paremad võimalused EPATF raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajalike andmete kogumiseks ja kontrollimiseks ning järelikult on liikmesriik kohustatud esitama üksikasjalikke ja täielikke tõendeid kontrollide toimumise ja arvandmete ning kui see on asjakohane, siis ka komisjoni väidete ebatäpsuse kohta.

(vt punktid 33–36)

2. Määruse nr 729/70 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, mida on muudetud määrusega nr 1287/95, artikli 5 lõike 2 punkti c viies lõik näeb ette ajalised piirid nendele kulutustele, mille rahastamisest võib EPATF keelduda. Nimetatud artikkel sätestab, et rahastamisest keeldumine ei või hõlmata kulutusi, mis on tehtud varem kui komisjoni poolt asjaomasele liikmesriigile komisjoni poolt läbi viidud kontrollide tulemuste kohta saadetud kirjaliku teate saatmisele eelnenud 24 kuud. Selle kirjaliku teate sisu on täpsustatud määruse nr 1663/95, millega nähakse ette nõukogu määruse nr 729/70 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses EPATF tagatisrahastu aruannete kontrollimise ja heakskiitmisega, artikli 8 lõike 1 esimeses lõigus. Komisjon peab suhetes liikmesriikidega täitma tingimusi, mis ta ise on endale rakendusmäärustega kehtestanud. Nende tingimuste eiramine võib tulenevalt selle olulisusest muuta sisutühjaks liikmesriikidele määruse nr 729/70 artikli 5 lõike 2 punktiga c antud menetluslikud tagatised.

(vt punktid 67, 68, 70)

3. Määruse nr 1663/95, millega nähakse ette määruse nr 729/70 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad seoses EPATF tagatisrahastu aruannete kontrollimise ja heakskiitmisega, artikli 8 lõikes 1 kulutuste kohta kasutatud terminit „hinnang” ning selle vasteid erinevates keeltes tuleb mõista nii, et kõnealuste kulutuste summa numbriline äranäitamine ei ole vajalik ning et piisab, kui on ära toodud elemendid, mis võimaldavad selle summa vähemalt ligikaudu välja arvutada.

(vt punkt 74)

4. Määruse nr 1765/92, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjate toetussüsteem, artikli 15 lõige 3, mis näeb ette, et selles määruses käsitletud maksed tuleb tulusaajatele täies ulatuses välja maksta, keelab siseriiklikel ametiasutustel teha teostatud maksete pealt mahaarvamisi või nõuda taotlusega seotud halduskulude tasumist, mille tagajärjel väheneb abisumma. Sama kehtib ka põllumajandusühistute ühenduste kohta, kes sekkusid kõnealuste abisummade maksmisesse.

Viidatud sättest tulenev kohustus on tulemuse saavutamise kohustus, nii et ei ole oluline, kas kaebusi on laekunud või kas tulusaajate ja põllumajandusühistute vahel on abisummast osa mahaarvamise kohta kokkuleppeid sõlmitud.

(vt punktid 111 ja 112)