ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

Otsuses on vääralt järeldatud, et Irish Revenue Commissionersi kahes, 1991. ja 2007. aastal antud arvamuses on „loobutud“ maksutulust, mida Iirimaa oleks olnud õigustatud koguma Apple Sales Internationali (ASI) ja Apple Operations Europe’i (AOE) Iirimaa filiaalidelt. Arvamused ei kaldunud kõrvale Iirimaa õigusest. Iirimaa mitteresidentidest äriühingute suhtes kohaldatavad tavalised maksueeskirjad sisalduvad 1997. aasta maksuseaduse (Taxes Consolidation Act 1997) 25. jaos. Arvamustes kohaldati 25. jagu, mille kohaselt maksustatakse vastavalt territoriaalsuse põhimõttele ainult filiaalidega seotud kasumit, mitte äriühingu Iirimaa-välist kasumit. Otsustes on samuti vääralt iseloomustatud ASI ja AOE Iirimaa filiaalide tegevusi ja kohustusi. Need filiaalid täitsid üksnes rutiinseid funktsioone, kuid kõik ASI ja AOE olulised otsused tehti Ameerika Ühendriikides ja nendest otsustest tulenev kasum ei ole põhjendatult omistatav ASI ja AOE Iirimaa filiaalidele. Komisjoni poolt Apple’i intellektuaalomandi litsentside AOE ja ASI Iirimaa filiaalidele omistamine ei ole kooskõlas Iirimaa õigusega, veelgi enam, see on vastuolus põhimõtetega, mida komisjon väidab end rakendavat, sest komisjon on keeldunud võtmast arvesse Apple Inci tegevusi.
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsus rikub ELTL artikli 107 lõiget 1, sest: i) otsuses ei ole analüüsitud vastavalt maksumäärale kohaldamisele kuuluvaid mahaarvamisi iga maksumäära ja üksuse kaupa; (ii) ei ole toimitud erapooletult, otsides poolt ja vastu tõendeid; ja sellest tulenevalt (iii) on õigusvastaselt järeldatud, et eksisteerib eelis ELTL artikli 107 lõike 1 mõttes.
—

Isegi kui väita, et mõlemad astmelised maksumäärad ei ole Poola jaemüügimaksu jaoks määrava võrdlussüsteemi osa, tuleks eeldada, et vähemalt kõige sagedamini kohaldatav maksumäär on võrdlussüsteemi osa; astmelised maksumäärad ei kujuta endast ka igal juhul erandit teatavate ettevõtjate kasuks, kes on seoses selle maksu eesmärgiga sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras nagu teised ettevõtjad.
2.

Teine väide, et rikutud on läbipaistvuse ja pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtet nii hanketingimuste väljatöötamise faasis kui ka komisjoni poolt ettevõtjate pakkumiste hindamise faasis. Hageja heidab kostjale eelkõige ette järgmist: — Esiteks, kuna hanketingimuste väljatöötamisel kasutati ühe teise pakkuja poolt ühes varasemas, sarnase esemega ja põhjendamata kaalutlustes tühistatud hankemenetluses pakutud toodete tehnilist kirjeldust ja fotosid, mistõttu tekkis põhjendamatu takistus turgude konkurentsile avamisele; — Teiseks rikuti pakkujate võrdsuse aluspõhimõtet, sest esitati väga ranged ja tehnilisest aspektist põhjendamata tehnilised nõudmised, mille eesmärk oli ilmselgelt tagada vastavus kindla ettevõtja toodetega; — Kolmandaks ei hinnatud objektiivselt ja sõltumatult pakkumist, mille ta esitas vaidlusaluste pakkumiste hankemenetluses, ning see lükati tagasi põhjendamatult, kuna tema tooted vastasid täielikult hanketingimustes esitatud toodete tehnilise kirjelduse miinimumnõuetele ja seega vastasid samal määral esitatud nõuetele.
2.

Teine väide, et on tehtud ilmselge hindamisviga. Hageja leiab, et otsuses on tehtud hindamisviga seoses abimeetme mõjuga konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele konkurentsile, sest põhjused, mille alusel komisjon väidab, et kõnealuse abimeetme mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele on puhthüpoteetiline või ainult eeldatav ning et isegi kui see mõju on olemas, ei saa see olla muud kui marginaalne, ei ole paikapidavad ning tingivad tegelikult analoogsete punktuaalsete abimeetmete levimise – ja seda mitte ainult Tomari kandis, vaid kogu riigis – koos sellega kaasnevate riigisiseseid ja teistest liikmesriikidest pärit investeeringuid pärssivate tagajärgedega.
1.

Esimene väide, mille kohaselt on FERTISAC S.L. ekslikult liigitatud suureks ettevõtjaks. — Hageja väidab sellega seoses, et komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohta ELT 2003, L 124, lk 36) artikli 2 lõige 1 sätestab, et mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKE) kategooriasse kuuluvad ettevõtjad, mis annavad tööd kuni 250 isikule ning mille käive ei ületa 50 miljonit eurot või bilansi maht ei ületa 43 miljonit eurot. Ettevõtja liigitamisel VKEks on kaks künnist. Ei piisa ainult ühe nendest künnistest ületamisest (nagu nähtub Euroopa Kemikaaliameti otsusest, mis võtab aluseks vaid ühe neist: aastase bilansi mahu), eirates selgelt esimest kriteeriumi, st isikute arvu, mis on hästi eristatav sidesõnaga „ja“. FERTISAC S.L. ei ole aga ühelgi hetkel ületanud rohkem kui 250 isikule töö andmise künnist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/24

14. detsembril 2016 esitatud hagi – HJ versus EMA

(Kohtuasi T-881/16)

(2017/C 046/27)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: HJ (London, Ühendkuningriik) (esindajad: advokaadid L. Levi ja A. Blot)

Kostja: Euroopa Ravimiamet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista kostjalt hageja kasuks välja mittevaralise kahju hüvitamiseks sümboolselt üks euro;

— kohustada kostjat tagasi võtma 22. juuli 2015. aasta memorandum ja selle tagajärjel eemaldama hageja 23. juuli 2015. aasta vastus tema isikutoimikust;

— vajadusel tühistada lepingute sõlmimise pädevusega asutuse 21. märtsi 2016. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja kahju hüvitamise taotlus, mille ta esitas 26. novembril 2015, ja tühistada lepingute sõlmimise pädevusega asutuse 19. oktoobri 2016. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 20. juuni 2016. aasta kaebus eelnimetatud otsuse peale;

— mõista kõik kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab oma hagi toetuseks üheainsa väite, milles ta väidab, et Euroopa Liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise alused, s.o etteheidetava käitumise ebaseaduslikkus, kahju tegelikkus ning käitumise ja väidetava kahju vahelise põhjusliku seose olemasolu, on käesolevas asjas täidetud. Hageja väitel ei ole tema isikutoimikusse kuuluvaid dokumente, mis olevat tehtud teatava aja jooksul kättesaadavaks kõikidele Euroopa Ravimiameti töötajatele, töödeldud lojaalselt ja seaduslikult, vaid neid töödeldi väidetavalt muudel eesmärkidel kui see, milleks need on kogutud, ilma et hageja oleks seda eesmärgi muutmist sõnaselgelt lubanud. Tema konfidentsiaalsete andmete avaldamine kahjustas väidetavalt hageja isikupuutumatust, tekitades temale sellega tegelikku ja kindlat mittevaralist kahju. Hageja arvamusel tuleb selle kahju põhjuseks lugeda täielikult ameti õigusi rikkuvat tegevust.
1.

Esimene väide: rikutud on mõistliku menetlusaja, õiguskindluse ja ausa menetluse põhimõtet ning teavitamis- ja ärakuulamise kohustust Hageja leiab, et kostja on tema nõude läbivaatamisel viivitamise tõttu rikkunud kõiki põhimõtteid, mis puudutavad haldusmenetluse nõuetekohast läbiviimist. Hagejat ei ole ka enne kahjustava meetme võtmist ära kuulatud.
—

Muude teenistujate teenistustingimuste artiklis 82 on sätestatud, et lepingulise töötajana töölevõtmiseks tegevusüksusse IV peab töötajal olema haridustase, mis vastab diplomiga tõendatud vähemalt kolmeaastasele ülikoolikursusele, või erialane koolitus samaväärsel tasemel. Hagejal on haridustase, mis vastab kahe diplomiga tõendatud viieaastasele ülikooliharidusele ning lisaks mis puudutab temale pakutud teist lepingut, on tal varasem töökogemus Euroopa Parlamendis, mis hõlmab tööülesandeid, mida ta täitma asus.
1.

Esimene väide, milles hageja leiab, et Euroopa Kontrollikojas kehtiv, edutamist puudutava otsusega 53-2014 vastu võetud edutamissüsteem on õigusvastane, kuna see mõjutab ametisse nimetava asustuse suutlikkust selgitada järjekindlalt välja erinevused ametnike hindamise viisides, mis on tingitud institutsiooni erinevate hindajate subjektiivsusest.
4.

Neljas väide: Valesti on tõlgendatud tingimusi, mille täitmisel võib maagaasi infrastruktuurile anda direktiivi 2009/73/EÜ artikli 36 lõike 1 punkti b alusel koostoimes artikli 2 punktiga 33 vabastuse: — Reguleeriva asutuse poolt uuele olulisele infrastruktuurile vabastuse andmine eeldab, et investeeringul on niisugune riskitase, et seda ei tehtaks, kui nimetatud vabastus ei kehtiks. — Investeering, mille ese on OPALi ehitamine, on täielikult tehtud ja 13. juulil 2011 lõpule viidud; seega ei saa niisuguse riskiga enam tegemist olla.
1.

Esimene väide, et rikuti üksikisikutele õigusi andvaid reegleid, seal hulgas eeskätt andmekaitse eeskirju, mis on sätestatud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punktis b koostoimes sama määruse artikli 4 lõikega 4 ja määruse nr 1049/2001 rakenduseeskirjadega; rikuti Euroopa Inimõiguste Konventsiooni artiklit 8; rikuti andmekaitse eeskirju, mis on sätestatud määruse nr 45/2001 erinevates artiklites ja määruse nr 45/2001 rakenduseeskirjades, ja rikuti hoolsuskohustust.
2.

Teine väide, et 18 mai 2016. aasta otsuses on rikutud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade IX lisa artikli 23 lõiget 2, et selles on tehtud ilmselge hindamisviga ning on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet ja abistamiskohustust.
—

Kokkulepe rikub ka rahvusvahelisi inimõigusi, sealhulgas Euroopa Liidu põhiõiguste harta sätteid, mis puudutavad nii inimväärikust kui ka selgelt keelatud „kollektiivset tagasisaatmist“. Täpsemalt rõhutab hageja, et hooletusest on rikutud või tahtlikult jäetud kohaldamata direktiivid, millele sõnaselgelt viidatakse ja mis nõuavad liidu kohast reaktsiooni isikute „massilisele kogunemisele“ tema piirile, eriti kui nad on haavatavad, ja ka direktiivid, mis reguleerivad rahvusvahelise kaitse ja varjupaigaõiguse tunnustamise menetlust.
2.

Teine väide, et vaidlustatud aktid ei ole sisuliselt õiguspärased. Väide jaguneb kaheksaks osaks. — Esimese osa kohaselt ei käsitle kvestorite otsus selle tuvastamist, et summad on väidetavalt alusetult välja makstud. Siit järeldub, et otsus on puudulik, kuna see käsitleb ainult summade tagasinõudmist. Sel menetlusetapil ei ole veel olemas otsust, mis tuvastaks, et summad on hagejale välja makstud tegelikult alusetult, ja seetõttu tuleb peasekretäri otsus tühistada nagu ka vaidlusaluste summade tagasimaksmist nõudev otsus. — Teise osa kohaselt sisaldavad vaidlustatud aktid ilmselget hindamisviga. — Kolmanda osa kohaselt on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. — Neljas osa puudutab tõendamiskoormist ja selle kohaselt ei ole hageja kohustatud tõendama, et kõnealune assistent töötas tõepoolest tema heaks ja et töö, mille ta ära tegi, oli tõesti vajalik ja hageja parlamendiliikme mandaadi täitmisega otseselt seotud. — Viienda osa kohaselt on vaidlustatud aktidega rikutud parlamendiliikme kohalike assistentide poliitilisi õigusi. — Kuuenda osa kohaselt on vaidlustatud aktidega kuritarvitatud võimu ja menetlusnõudeid. — Seitsmenda osa kohaselt on vaidlustatud aktid diskrimineerivad. Lisaks on vaidlustatud otsuste ainus eesmärk kahjustada hageja poliitilist tegevust. — Kaheksanda osa kohaselt on rikutud hageja kui Euroopa Parlamendi liikme sõltumatust.
2.

Teine väide, mille kohaselt komisjon kohaldas vääralt määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teist taanet, kui ta leidis, et õigus tutvuda taotletud dokumentidega kahjustaks oluliselt kohtuasjades T-192/16, T-193/16 ja T-257/16 algatatud ja pooleliolevate kohtumenetluste kaitset ning et nende dokumentidega tutvumine kahjustaks komisjoni huvi küsida õiguslikku arvamust ning saada aus, objektiivne ja kõikehõlmav arvamus. Samuti leitakse selles väites, et komisjon ei tunnistanud, et taotletud dokumentide avalikustamine teenib ülekaalukat üldist huvi ja seetõttu tuleb need avalikustada.
—

Komisjon eeldas, et kõik hagejate otsustavalt kasumlikud tegevused on omistatavad Iiri filiaalidele, ilma et ta oleks asjakohaselt hinnanud tõendeid, sealhulgas ulatuslikke eksperdiarvamusi, mis näitasid, et kasum ei olnud omistatav tegevustele Iirimaal.
—

rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet ja põhimõtet, et haldusorgan on seotud oma vastavate otsustega.
—

tunnistada, et komisjoni 4. juuli 2016. aasta otsus riigiabi SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Hispaania andis teatud jalgpalliklubidele, rikub ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 3, kuna võimalus arveid konsolideerida, mis tekkis neljale klubile seadusega 10/1990 antud loa põhjal osaleda erinevatel spordialadel, nagu ka vähendatud maksustamise kohaldamine ettevõtte tulumaksu valdkonnas on siseturuga vastuolus olev riigiabi, ja komisjon oleks pidanud seda tuvastama;
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/40

21. detsembril 2016 esitatud hagi – HeidelbergCement versus komisjon

(Kohtuasi T-902/16)

(2017/C 053/49)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: HeidelbergCement AG (esindajad: advokaadid U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler ja H. Weiß)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni 10. oktoobri 2016. aasta otsus nr (2016)6591 final nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artikli 6 lõike 1 punkti c kohase menetluse algatamise kohta asjas M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia, mis käsitleb Duna-Dráva Cement Kft. poolt kavandatavat 100 % osaluse omandamist äriühingutes Cemex Hratska dd. ja Cemex Hungária Építőanyagok Kft.; ning

— igal juhul mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite.

Hageja väitel on Euroopa Komisjon teinud ilmselge hindamisvea, kui ta luges Duna-Dráva Cement Kft. asemel hagejat ja Schwenk Zement KG täielikult toimivaks ühisettevõtjaks, milles hagejal ja Schwenk Zement KG on mõlemal vastavalt 50 % kontrolliv osalus, „asjaomasteks ettevõtjateks“ ning järeldas seega, et tehingul on „liidu mõõde“ nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 1 tähenduses. Hageja väitel puudub tegelikult Euroopa Komisjonil pädevus vastu võtta vaidlustatud otsus ja tehingut nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 alusel kontrolida ning vaidlustatud otsus rikub seega nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklit 1 ning õiguskindluse ja subsidiaarsuse aluspõhimõtteid.

Hageja väidab esiteks, et Euroopa Komisjon on õigust valesti kohaldanud ja teinud ilmselge hindamisvea, kui ta tugines konsolideeritud pädevuseteatise artiklile 147 (2) selleks, et kvalifitseerida hagejat ja SchwenkZement KG, mitte Duna-Dráva Cement Kft.-d, „asjaomaseks ettevõtjaks“;

Hageja väidab teiseks, et konsolideeritud pädevuseteatise artikkel 147 oleks ebaseaduslik, kui seda tõepoolest käesolevale asjale kohaldataks, kuna see rikuks nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklit 1 ning esmase õiguse õiguskindluse ja subsidiaarsuse aluspõhimõtteid.

(1) Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40).

(2) Euroopa Komisjoni konsolideeritud pädevuseteatis, mis käsitleb nõukogu määrust (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (ELT 2008, C 95, lk 1).
—

mõista kostjalt hageja kasuks välja hüvitis mittevaralise ja varalise kahju eest, mis tekkis ühelt poolt ebaseadusliku uuendamata jätmise otsuse tagajärjel ja teiselt poolt kohtuotsuse T-658/13 P (1) ebaseadusliku kohaldamise tagajärjel: 63 246 eurot saamata jäänud sissetuleku eest; 26 630 eurot hüvitisena hageja saamata jäänud 19 kuu pensioniõiguste eest või niisugune summa, mida Euroopa Kohus võib ex aequo et bono kinnitada; 1 200 eurot, et hüvitada hageja õigusabikulud kohtueelses menetluses, alates otsuse eelnõu kuupäevast 29. jaanuar 2016 kuni kostja otsuse kuupäevani 21. aprill 2016; 60 000 eurot kaotatud võimaluse eest sõlmida tähtajatu leping või summa, mida Euroopa Kohus võib ex aequo et bono kinnitada; 50 000 eurot mittevaralise kahju eest, mida hagejale põhjustati kostja väidetavate vigade, rikkumiste ja kahjustamistega kohtuotsuse T-658/13 P rakendamismenetluse käigus;
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/29

7. novembril 2016 esitatud hagi – Salehi versus komisjon

(Kohtuasi T-773/16)

(2017/C 053/36)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Dominik Salehi (Bremen, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Drews)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et kostja on rikkunud määruse (EÜ) nr. 539/2001 (muudetud määrusega (EÜ) nr. 1289/2013) artikli 1 lõiget 4, sest ta jättis võtmata hageja 1. juuli ja 16. septembri 2016. aasta dokumentide suhtes võtmata nimetatud sättes ettenähtud meetmed ega teatanud sellest hagejale;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

1. Esimene väide: rikutud on vastastikkuse põhimõtet Visa Waiver Program Improvement'i ja Terrorist Travel Prevention Act of 2015-e range kohaldamisega;

2. Teine väide: kostja tegevusetus.

Hageja väidab, et komisjon ei ole võtnud mingeid meetmeid, mis tulenevad nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT 2001, L 81, lk 1, ELT eriväljaanne 19/04, lk 65) artikli 1 lõike 4 punkti e alapunktist i.
3.

Kui eeldada, et Euroopa Parlamendil on käesoleval juhul kaalutlusõigus, siis on ta selle piire ületanud. Tuleb täpsustada, et viidatud õigusnormides tehakse vahet juhtude vahel, milles puue põhineb liikmesriigi ametiasutuse tõendil, nagu käesoleval juhul, mille on kinnitanud Euroopa Parlamendi arst, ja juhtude vahel, milles puue põhineb praktikandi raviarsti aruandel. Vaid viimatinimetatud juhul määrab puudemäära Euroopa Parlamendi arst.
5.

Viies väide, et rikuti Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 41 ja 48, mis käsitlevad vastavalt erapooletut kohtlemist, õigust olla ära kuulatud ja kaitseõigusi; samuti väide, et rikuti personalieeskirjade IX lisa artiklit 3, mis käsitleb õigust olla ametisse nimetava asutuse poolt ära kuulatud enne distsiplinaarkomisjoni ette saatmist, arvestades kohtupraktikat, mis tugineb kohtuotsusel Kerstens vs. komisjon (kohtuotsus, 14.2.2017, Kerstens vs. komisjon, T-270/16 P, ei avaldata, EU:T:2017:74).
2.

Teine väide põhineb sellel, et EASO on rikkunud katseaja hindamisaruande koostamisel õiglase hindamise põhimõtet. Katseaja hindamisaruanne, millel põhineb teenistusest vabastamise otsus, mis oli tehtud arvesse võtmata jättes „asjaolusid nagu need esinesid“, on vastuolus ELi personalieeskirjadega või EASO juhistega katseajal olevate isikute hindamise kohta ja jättis täielikult tähelepanuta hageja kirjalikud märkused katseaja hindamisaruande kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 86/28

7. detsembril 2016 esitatud hagi – Miserini Johansson versus EIP

(Kohtuasi T-870/16)

(2017/C 086/38)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Virna Miserini Johansson (Luxembourg, Luksemburg) (esindaja: advokaat A. Senes)

Kostja: Euroopa Investeerimispank (EIP)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

Esimese võimalusena:

tühistada EIP 25. jaanuari 2016. aasta otsus;

kohustada EIPd ennistama hageja täielikud töötasu õigused ja kõik muud asjakohased õigused, sealhulgas täielikud pensioniõigused ning täiendava tööõnnetus- ja kutsehaiguskindlustuse maksed;

kohustada EIPd hüvitama summa, mis vastab töötasu kaotusele (esialgsel hinnangul summas 24 000 eurot 31. detsembri 2016. aasta seisuga);

kohustada EIPd tagasiulatuvalt välja arvutama hageja täielikud pensioniõigused ja täiendava tööõnnetus- ja kutsehaiguskindlustuse maksed alates 1. veebruarist 2016;

mõista EIP-lt välja hüvitis hageja tekitatud mittevaralise kahju eest, mis esialgsel hinnangul on 5 000 eurot;

mõista EIP-lt välja käesoleva menetluse kohtukulud, sealhulgas õigusabikulud ja (vajadusel) eksperditasu.

Teise võimalusena:

mõista EIP-lt hagejale tekitatud kahju eest välja hüvitis täielike töötasu õiguste kaotuse eest, tasudes talle vastava kahju summa, mis esialgsel hinnangul on 24 000 eurot 31. detsembri 2016. aasta seisuga;

määrata ekspert, kes teeks kindlaks töötasu õiguste, hageja pensioniõiguste ja täiendava tööõnnetus- ja kutsehaiguskindlustuse maksete tegeliku summa alates 1. veebruarist 2016;

mõista EIP-lt välja hüvitis meditsiiniliste ja psühholoogiliste kulude eest, mis on seotud hagejale tekitatud tõsise stressi tõttu ilmnenud terviseprobleemidega ning mida EIP tervisekindlustusskeem ei hüvita;

mõista EIP-lt hageja kasuks välja hüvitis temale tekitatud mittevaralise kahju eest summas 5 000 eurot, kusjuures kui kohus seda nõuab, määrata täpse summa kindlakstegemiseks ekspert;

mõista EIP-lt välja käesoleva menetluse kohtukulud, sealhulgas õigusabikulud ja (vajadusel) eksperditasu.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et EIP rikkus tema põhiõigusi, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja põhiõiguste kaitset käsitleva Euroopa Kohtu praktikaga (muu hulgas kohtuotsus, 13.12.1979, Hauer vs. Rheinland-Pfalz, C-44/79, EU:C:1979:290).

Hageja väidab, et EIP rikkus oma üldist hoolitsemiskohustust hageja suhtes seoses tema terviseseisundi ja sellest seisundist tulenevate ohtudega. Pealegi ei teavitatud hagejat nõuetekohaselt menetlustest, mida tuleb kutsehaiguse tõendamiseks järgida. Igal juhul väidab hageja, et tema haigus on tunnistatud kutsehaiguseks arstliku arvamusega ning et ta on esitatud EIP-le kõik dokumendid otsuse tegemise võimaldamiseks. Hageja ise ei pea muid menetluslikke samme astuma ning EIP peab viivitamatult rahuldama tema esitatud nõuded.
4.

Neljas väide, et rikutud on hageja põhiõigusi, eelkõige on ta jäetud ilma õigusemõistmisest, millele on tal õigus ja millega võetakse temalt inimväärikus vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 70/21

22. detsembril 2016 esitatud hagi – MS versus komisjon

(Kohtuasi T-435/16)

(2017/C 070/30)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: MS (Castries, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid L. Levi ja M. Vandenbussche)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks

ning sellest tulenevalt,

— tühistada komisjoni 16. juuni 2016. aasta otsus, millega keelduti edastamast hagejasse puutuvaid isikuandmeid;

— mõista komisjoni õigusvastasest tegevusest tuleneva mittevaralise kahju eest välja ex aequo et bono hinnatud summa 20 000 eurot;

— mõista kõik kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2001. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT 2001, L 8, lk 1; ELT eriväljaanne 13/26, lk 102), eeskätt selle artikleid 8, 13 ja 20. Hageja väidab samuti, et rikutud on isikuandmetele juurdepääsu põhiõigust ja põhiõigust eraelu austamisele ning kaitseõiguse, poolte võrdsuse ja hea halduse põhimõtteid. Lisaks on vaidlustatud otsus puudustega ebaseaduslikkuse ja alusetu põhistuse tõttu. Kõik need õigusvastasused kujutavad endast ka rikkumisi, mis on põhjustanud hagejale tegelikku ja konkreetset kahju.