Kohtuasi T‑564/12

Ministry of Energy of Iran

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

„Ühine välis‑ ja julgeolekupoliitika — Iraani suhtes võetud piiravad meetmed, mille eesmärk on tõkestada tuumarelvade levikut — Rahaliste vahendite külmutamine — Põhjendamiskohustus — Kaitseõigused — Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele — Hindamisviga — Põhiõiguste rikkumine — Proportsionaalsus”

Kokkuvõte – Üldkohtu (esimene koda) 8. septembri 2015. aasta otsus

Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Iraani vastu suunatud piiravad meetmed – Selliste isikute, üksuste või asutuste rahaliste vahendite külmutamine, kes on tuumarelvade levikusse kaasatud või toetavad seda – Kohustus teatada süüksarvatud asjaoludest samal ajal huve kahjustava akti vastuvõtmisega või vahetult pärast seda – Puudutatud isikute seisukohtade esitamine pärast piiravate meetmete võtmist – Õigusnormid, milles on ette nähtud nõukogu kohustus oma otsus pärast seisukohtade esitamist üle vaadata – Mõistliku aja nõude järgimine – Rikkumine – Tagajärjed

Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Iraani vastu suunatud piiravad meetmed – Selliste isikute, üksuste või asutuste rahaliste vahendite külmutamine, kes on tuumarelvade levikusse kaasatud või toetavad seda – Dokumentidega tutvumise õigus – Õigus, mille eeldus on nõukogule vastava taotluse esitamine

ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohaselt võib tühistamishagi esitada iga füüsiline või juriidiline isik. Kui nõukogu leiab sellise hagiga seoses, millega nõutakse Iraani suhtes võetud teatavate piiravate meetmete osalist tühistamist, et Iraani valitsuse ministeeriumina ei ole tal nimetatud valitsusest eraldiseisvat õigusvõimet, tegutseb see edasi piisaval määral selleks, et tema suhtes saaks kehtida piiravad meetmed, on ühetaolisusest ja õiglusest lähtuvalt vaja nentida, et see üksus on tegutsenud edasi piisavalt selleks, et seda meedet vaidlustada. Igasuguse muu järelduse tulemuseks oleks olukord, kus organisatsioon võib olla kantud nende üksuste loetellu, kellele kohaldatakse piiravaid meetmeid, ilma et ta saaks loetelus olemise vastu hagi esitada. Sellele tuleb lisada, et sellistes õigusaktides ette nähtud piiravad meetmed puudutavad sõnaselgelt mitte ainult „isikuid”, vaid ka „üksusi ja organisatsioone”; nii on kohaldatavates õigusnormides sõnaselgelt ette nähtud, et piiravad meetmed võivad puudutada üksusi, kellel puudub eraldi õigusvõime (vt punktid 21–24)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 32–37)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 59)

Seoses õigusnormidega, milles on ette nähtud, et nõukogul oli kohustus isiku või üksuse kandmine nende isikute ja üksuste loetelusse, kellele kohaldatakse Iraani suhtes võetud piiravaid meetmeid, uuesti läbi vaadata pärast seda kui need esitavad märkusi nõukogu poolt otsuse edastamise järel ning see uuesti läbivaatamine peab toimuma mõistliku tähtaja jooksul. Nõukogu ei ole kohustatud edastama puudutatud isikule või üksusele eelnevalt põhjendusi, millele see institutsioon kavatseb tugineda tema nime esialgsel kandmisel nende isikute ja üksuste loetellu, kelle rahalised vahendid külmutatakse; selleks et niisuguse meetme tõhusust mitte ohtu seada, peab sellel nimelt juba oma laadilt olema üllatuslik mõju ja selle kohaldamisel peab olema kohene mõju. Sellisel juhul on üldjuhul piisav, kui institutsioon teavitab asjaomast isikut või üksust põhjendustest ning annab õiguse ärakuulamiseks otsuse vastuvõtmisega samal ajal või vahetult pärast seda. Kuna käesolevas asjas on nõukogu vastus saadetud rohkem kui 15 kuud pärast hageja esimeste märkuste esitamist, tuleb asuda seisukohale, et nõukogu vastas hageja märkustele tähtaja jooksul, mis ilmselgelt ei olnud mõistlik. Kui nõukogu vastus vastab siiski nimetatud kohustuse eesmärgile on tagada, et mõne isiku või üksuse vastu võetud piiravad meetmed on põhjendatud ajal, mil need vastu võetakse, ei ole hageja kaitseõiguste rikkumise tõttu põhjendatud vaidlustatud aktide tühistamine, millega piiravad meetmed vastu on võetud, kuna nimetatud rikkumine ei tekita enam kahju isiku või üksuse olukorrale. (vt punktid 64 ja 70–76)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 81–85)

Mis puutub sellistesse Iraani vastu võetud piiravatesse meetmetesse, nagu nende üksuste rahaliste vahendite külmutamine, kes annavad Iraani valitsusele toetust, viitab nimetatud valitsusele toetuse andmise kriteerium puudutatud isiku või üksuse enda tegevusele, millel sellisena ei ole mingit otsest ega kaudset seost tuumarelva levikuga, kuid mis siiski võib tuumarelva väljatöötamist soodustada, andes Iraani valitsusele selle tuumarelva leviku alase tegevuse jätkamiseks materiaalseid, rahalisi või logistilisi vahendeid. Seega puudutab nimetatud kriteerium selliseid toetuse andmise vorme, mis oma kvantitatiivse või kvalitatiivse tähtsuse tõttu aitavad kaasa Iraani tuumarelva leviku alasele tegevusele. Selle eesmärk on võtta Iraani valitsuselt sissetulekud, et sundida teda piisavate rahaliste vahendite puudumisel lõpetama oma tuumarelvade leviku alane programm. Iraani valitsuse ministeeriumi tegevus elektrienergia ekspordis, eelkõige eksporditud elektrienergia eest tasutud summade kogumine, on Iraani valitsuse tuluallikas ja kujutab endast viimasele antud toetust rahalise toetuse näol. Seega asjaolu, et ministeerium osutab kahjumit tootvaid üldhuviteenuseid, ei tähenda, et tema elektrienergia ekspordi alast tegevust ei saaks lugeda Iraani valitsusele rahalise toetuse andmiseks ja et see ei saaks järelikult õigustada teda puudutavate piiravate meetmete võtmist. Nimelt on nimetatud ministeeriumi elektrienergia ekspordiga seotud tegevus eristatav tema muudest volitustest, kuna see ei kujuta endast Iraani rahvale osutatavat üldhuviteenust. Seega ei eksisteeri tihedat seost ministeeriumi kogu tegevuse ja muude volituste vahel, mis tähendab, et neid tuleb kontrollida globaalselt. See on nii seda enam, et nagu nähtub toimiku materjalidest, ei ole elektrienergia ekspordist saadud rahaliste vahendite jaoks konkreetset eelarverida. Samuti võimaldaks see, kui Iraani valitsust rahaliselt toetavaks üksuseks kvalifitseerimisel piirdutakse ainult nende üksustega, kelle kõik tegevusvaldkonnad tervikuna on tulutoovad, asjaomaste piiravate vahendite eesmärgi eiramist ja mõjutaks nende tõhusust. Nimelt selleks, et vältida nimetatud meetmete kohaldamist, piisab, kui igale puudutatud üksusele antakse lisaks tulutoovatele volitustele ja tegevusvaldkondadele, selliseid volitusi ja tegevusvaldkondi, millest tekib sarnase summaga kahjum. Lisaks vastab ministeeriumi rahaliste vahendite külmutamine, mis on põhjendatud tema elektrienergia ekspordi alase tegevusega, eesmärgile, mis seisneb selles, et jätta Iraani valitsus ilma oma tuluallikatest, sõltumata sellest, et ministeeriumi muu tegevus toodab kahjumit. Nimelt nimetatud rahaliste vahendite külmutamise tõttu on Iraani valitsuselt, mille osa see ministeerium on, võetud võimalus kasutada osa rahalistest vahenditest, mis on vajalikud selleks, et tagada, et ta saaks tegeleda kõikide oma tegevustega, sealhulgas nendega, mis on väljaspool ministeeriumi valitsemisala ja mis on seotud tuumarelva levikuga. Järelikult ei ole peamine küsimus selleks, et hinnata, kas ministeerium toetab Iraani valitsust rahaliselt, see, kas kõik tema tegevused toodavad kasumit, vaid see, kas tema elektrienergia ekspordi alane tegevus toodab kasumit või mitte. (vt punktid 88–91 ja 93–97)