ÜLDKOHTU MÄÄRUS (apellatsioonikoda)

4. detsember 2012

Kohtuasi T‑78/11 P

Erika Lenz

versus

Euroopa Komisjon

Apellatsioonkaebus – Avalik teenistus – Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Heilpraktiker’i osutatud raviteenustega seotud kulude hüvitamine – Põhjendamiskohustus – Faktiliste asjaolude moonutamine

Ese: Apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 14. detsembri 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas F‑80/09: Lenz vs. komisjon selle kohtuotsuse tühistamise nõudes.

Ese: Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. Jätta Erika Lenzi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud käesolevas kohtuastmes.

Kokkuvõte

1. Apellatsioonkaebus – Väited – Esimest korda apellatsioonkaebuse raames esitatud väide – Vastuvõetamatus

(Üldkohtu kodukord, artikli 48 lõige 2, artikli 139 lõige 2 ja artikkel 144)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Üldkohtus– Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral

(ELTL artikkel 257; Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa artikli 11 lõige 1)

3. Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Vaidluse eseme määratlemine – Ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 138 lõike 1 punkt c)

1. Vt otsuse tekst.

(vt punkt 30)

Viide:

Üldkohus: 16. detsember 2010, kohtuasi T‑364/09 P: Lebedef vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 56 ja seal viidatud kohtupraktika).

2. Vastavalt ELTL artiklile 257 ja Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 11 lõikele 1 peab Üldkohtule esitatav apellatsioonkaebus piirduma õigusküsimustega. Ainult esimese astme kohus on pädev ühelt poolt tuvastama fakte, välja arvatud juhul, kui tema järelduste sisuline ebaõigsus on tingitud talle esitatud kohtutoimiku dokumentidest, ja teiselt poolt neid fakte hindama. Seega ei ole esimese astme kohtu poolt faktide hindamine Üldkohtu kontrollile alluv õiguslik küsimus, välja arvatud juhul, kui on moonutatud kohtule esimeses astmes esitatud tõendeid. Selline moonutamine peab toimikumaterjale arvestades olema ilmne, ilma et oleks vaja faktilisi asjaolusid ja tõendeid uuesti hinnata.

Pealegi on Avaliku Teenistuse Kohus ainupädev otsustama, kas tema menetluses olevates kohtuasjades esitatud tõendeid on vaja täiendada. Seda, kas talle esitatud tõendusmaterjal on või ei ole piisav, hindab ta täiesti iseseisvalt, lähtudes asjaoludest, mis ei allu apellatsioonimenetluse käigus Üldkohtu kontrollile, välja arvatud juhul, kui Avaliku Teenistuse Kohtule esitatud tõendeid on moonutatud või kui Avaliku Teenistuse Kohtu poolt faktilistest asjaoludest tehtud järelduste sisuline ebaõigsus tuleneb kohtutoimiku dokumentidest.

(vt punktid 35 ja 39)

Viited:

Euroopa Kohus: 10. juuli 2001, kohtuasi C‑315/99 P: Ismeri Europa vs. kontrollikoda (EKL 2001, lk I‑5281, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika).

Üldkohus: 21. juuni 2011, kohtuasi T‑452/09 P: Rosenbaum vs. komisjon ja nõukogu (punkt 41); 15. mai 2012, kohtuasi T‑184/11 P: Nijs vs. kontrollikoda (punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).

3. Vt otsuse tekst.

(vt punkt 48)

Viide:

Üldkohus: 15. september 2010, kohtuasi T‑157/09 P: Marcuccio vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 27).