Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Eraõigusliku juriidilise isiku hagiavaldus – Hagiavaldus

(Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 44, lõige 5)

2. Menetlus – Füüsilise isiku hagiavaldus – Hagiavaldus

(Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 44, lõige 3)

3. Riigiabi – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustus paluda huvitatud isikutel esitada oma märkused

(EÜ artikkel 88, lõige 2; nõukogu direktiiv nr 659/1999, artikli 1 punkt h, artikli 6 lõige 1 ja artikli 14 lõige 1)

4. Riigiabi – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustus paluda huvitatud isikutel esitada oma märkused

(EÜ artikkel 86, lõige 1 ja EÜ artikkel 87, lõige 1; nõukogu direktiiv nr 659/1999, artikli 6 lõige 1)

5. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi laevaehituseks – Direktiiv 90/684

(EÜ artikkel 87, lõige 1 ja lõike 3 punkt e ning EÜ artikkel 253; nõukogu direktiiv 90/684, artikli 4 lõige 7)

6. Riigiabi – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikkel 88, lõige 2 ja EÜ artikkel 230)

Summary

1. Kuupäeva puudumisest hageja poolt advokaadile antud volitusel ei saa Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 5 alusel järeldada, et hagiavaldus on vastuvõetamatu, sest arvestades, et volikiri on üks hagiavalduse lisa, on see vaieldamatult välja antud enne hagiavalduse esitamist.

(vt punktid 54 ja 55)

2. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõikest 3 tuleneb, et hagi esitamiseks ei pea advokaat tõendama nõuetekohases vormis antud volituse olemasolu, vaid ta esitab selle ainult siis, kui see vaidlustatakse. Kodukord lubab seega, et füüsilisi isikuid võib advokaat esindada ilma vastavat volitust esitamata; juriidiliste isikute puhul peab ta seda aga tegema. Põhimõtteliselt piisab sellest, kui füüsilist isikut esindav advokaat esitab tõendi mõne liikmesriigi advokatuuri kuulumise kohta.

(vt punktid 62–64)

3. EÜ artikli 88 lõike 2 esimesest lõigust tuleneb, et enne abi ühisturuga kokkusobimatuks tunnistamist peab komisjon küsima asjassepuutuvatelt isikutelt selgitusi. Selle kohustuse ulatus on täpsustatud määruse nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli [88] kohaldamiseks, artikli 1 punktis h, milles sätestatud definitsiooni kohaselt on huvitatud pool „mis tahes liikmesriik, isik, ettevõtja või ettevõtjate ühendus, kelle huve võib abi andmine mõjutada, eriti abi saaja, konkureerivad ettevõtjad ja ametiliidud”. Juhul kui ametlik uurimismenetlus puudutab ebaseaduslikult antud abi, on abisaaja kindlakstegemise küsimus väga oluline, kuna määruse nr 659/1999 artikli 14 lõige 1 sätestab, et kui tehakse „negatiivne otsus”, milles leitakse, et abi on ühisturuga kokkusobimatu, „nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada”.

Seetõttu tuleb maksustatavast tulust mahaarvamiste tegemise vormis antud abi uurimise raames investoritelt, kellele seda lubati, haldusmenetluse käigus selgitusi küsida, kuna neid on komisjoni ühisturuga kokkusobimatuks tunnistamise otsuses nimetatud otsesteks abisaajateks ning kuna tegemist on eespool viidatud määratluse tähenduses „huvitatud pooltega”. Abisaaja kindlakstegemine on kindlasti käsitletav „asjakohaste faktide ja õigusküsimustena” määruse nr 659/1999 artikli 6 lõike 1 esimese lause tähenduses, mis peab viidatud sätte kohaselt, juhul kui see vastavas menetluse staadiumis võimalik on, sisalduma menetluse algatamise otsuses, kuna selle kindlakstegemise põhjal saab komisjon teha abi tagastamise otsuse. Tegelikult ei saa järeldada, et selliselt huvitatud poolelt on asjakohasel viisil selgitusi küsitud, kui teda ei ole vaidlusalase abi saajana nimetatud ei menetluse algatamise otsuses ega ametliku uurimismenetluse mõnes hilisemas staadiumis, mis eelneb abi ühisturuga kokkusobimatuks tunnistava lõpliku otsuse vastuvõtmisele, kuna ta võib õigustatult arvata, et sellised selgitused ei ole vajalikud, sest teda ei ole tagastatava abi saajana määratletud.

(vt punktid 77–83)

4. Riigiabi uurimise menetluses rikub komisjon määruse nr 659/1999 artikli 6 lõike 1 viimast lauset, kui ta ei võta seisukohta taotluse suhtes, mille huvitatud pool on esitanud sama artikli lõike 1 viimase lause alusel, paludes pikendada huvitatud pooltele menetluse algatamise otsuse kohta märkuste esitamiseks antud ühekuulist tähtaega, ning jätab seega nimetatud huvitatud poole ilma õigusest esitada selle otsuse kohta märkusi, ilma et ta selgitaks isegi põhjuseid, miks taotlus ei ole „piisavalt põhjendatud”.

Riigiabi valdkonnas ei saa komisjon ennast õigustada oma kohustuste formaalse tõlgendamisega, kuna oluline on see, et eraõiguslikul isikul, kelle suhtes komisjon teeb teda kahjustava otsuse, nimetades teda ühisturuga kokkusobimatu abi saajaks, kellelt see abi tuleb tagasi saada, peab olema võimalus esitada enne sellise otsuse vastuvõtmist märkusi, mis on kooskõlas õiguse üldpõhimõttega, et igale isikule, kelle suhtes võidakse teha temale kahjulik otsus, tuleb anda võimalus teha tegelikult teatavaks oma seisukoht komisjoni poolt vaidlusaluse otsuse põhjendamiseks tema vastu kasutatud asjaolude kohta.

(vt punktid 92–97)

5. Laevaehitusega seotud abi uurimisel ei saa piirduda vaid seitsmenda direktiivi 90/684 laevaehitusele antava abi kohta artikli 4 lõike 7 kohaldumise uurimisega, vaid esiteks tuleb analüüsida, kas EÜ artikli 87 lõike 1 abi ühisturuga kokkusobimatuks tunnistamise tingimused on täidetud; nimetatud normis kehtestatud tingimused peavad olema tingimata täidetud, et riigiabi oleks ühisturuga kokkusobimatu. Kui abi on ühisturuga kokkusobiv, kuna EÜ artikli 87 lõikes 1 esitatud tingimused ei ole täidetud, ei ole seitsmes direktiiv – mis on vastu võetud EÜ artikli 87 lõike 3 punkti e alusel – kohaldatav, kuna see direktiiv eeldab tingimata, et asjaomane abi oleks EÜ artikli 87 lõike 1 kohaselt ühisturuga kokkusobimatu.

Seega, kui puudub põhjendus, millest selguks, kuidas on vaatlusaluse abi puhul kõik EÜ artikli 87 lõikes 1 sätestatud tingimused täidetud, tuleb komisjoni otsus tühistada, kuna komisjon on rikkunud EÜ artiklis 253 kehtestatud põhjendamiskohustust.

(vt punktid 112–123, 132)

6. Kui komisjoni riigiabi alase otsuse tühistamise nõude toetuseks esitatakse kohtule dokumente, mille esitamist hagejatelt ametliku uurimismenetluse käigus ei palutud ja mis sisaldavad faktilisi asjaolusid, mis võivad olla vastuolus komisjonile haldusmenetluse käigus teada olnud faktiliste asjaoludega, mille alusel ta vaidlustatud otsuse vastu võttis, ei saa ühenduse kohus anda komisjoni asemel hinnangut sellele, milline võib olla nimetatud faktiliste asjaolude majanduslik ja õiguslik mõju tema analüüsile. Kui ühenduse kohus seda teeks, analüüsiks ta asjaolusid ise ja teeks väidetavatest uutest faktilistest asjaoludest oma järeldused, selle asemel et kontrollida vaidlustatud otsuse seaduslikkust. See ei ole aga ühenduse kohtu ülesanne. Kui ühenduse kohus ei või asendada otsuse vastuvõtja poolt faktilistele asjaoludele eelkõige majanduslikust küljest antud hinnangut, siis veel vähem võib ta anda uue hinnangu, tuginedes faktilistele asjaoludele, mida ei ole komisjoni haldusmenetluses käsitletud.

(vt punktid 138 ja 139)