ET Euroopa Liidu Teataja C 252/17

Legris Industries SA 9. juunil 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 24. märtsi 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-376/06: Legris Industries versus komisjon

(Kohtuasi C-289/11 P)

2011/C 252/31

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Legris Industries SA (esindajad: advokaadid A. Wachsmann ja S. Thibault-Liger)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— esimese võimalusena: — tühistada ELTL artikli 256 ja protokolli nr 3 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja kohta artikli 56 alusel tervikuna Üldkohtu 24. märtsi 2011. aasta otsus kohtuasjas T-376/06: Legris Industries vs. Euroopa Komisjon; — rahuldada nõuded, mille Legris Industries SA esitas esimeses astmes Üldkohtus; — sellest tulenevalt: — tühistada Euroopa Komisjoni 20. septembri 2006. aasta otsus K(2006) 4180 (lõplik) (EÜ) artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 kohase menetluse kohta (juhtum COMP/F-1/38.121 — Toruliitmikud) Legris Industries SA-d puudutavas osas ning resolutsiooni aluseks olevad põhjendused selles osas, millega Legris Industries SA-le määrati trahv tulenevalt Comapile etteheidetava tegevuse süükspanemisest Legris Industries SA-le; — võimaldada Legris Industries SA-l tugineda menetlusdokumentidele, nõuetele ja taotlustele, mille Comap esitas eespool nimetatud Euroopa Komisjoni otsuse peale;

— teise võimalusena : tühistada ELTL artikli 261 alusel 46,8 miljoni euro suurune trahv, mis määrati Legris Industries SA-le eespool nimetatud otsuse artikli 2 punktis g, sealhulgas 18,56 miljoni euro suurune trahv, mis määrati solidaarselt Comapiga, või vähendada ELTL artikli 261 alusel seda 46,8 miljoni euro suurust trahvi asjakohase summani;

— igal juhul mõista Euroopa Komisjonilt välja kõik kohtukulud, sh Legris Industries SA Üldkohtu menetlusega seotud kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks neli väidet.

Esimeses väites kinnitab Legris Industries, et rikutud on õigust sõltumatule ja erapooletule kohtule, kuna kontroll, mida Üldkohus teostas komisjoni — institutsioon, kellel on nii uurimis- kui ka karistamise funktsioon — otsuse üle piirdus ilmsete õiguslike ja faktiliste vigadega, ilma et oleks läbi viidud täielik kontroll, mis hõlmab juhtumi asjaolude ja eelkõige esitatud tõendite täielikku läbivaatamist.

Teises väites, mis koosneb kolmest osast, viitab hageja tütarettevõtjale etteheidetava ELTL artikli 101 rikkumise emaettevõtjale süükspanemist reguleerivate põhimõtete rikkumisele. Esimeses osas väidab hageja kõigepealt, et tema vastu tütarettevõtja Comapi tegevuse eest de facto ümberlükkamatu vastutuse eelduse kohaldamine on liidu õiguses lubamatu, arvestades talle määratud sanktsiooni karistuslikku laadi. Teises osas väidab hageja seejärel, et selle de facto ümberlükkamatu vastutuse eelduse kohaldamine tema suhtes tuleneb sellest, et Üldkohus lükkas tagasi tema argumendid puudulikule ja vastuolulisele põhjendusele tuginedes. Kolmandas osas väidab hageja viimaseks, et eiratud on kohtupraktikat, milles jäetakse see vastutuse eeldus kohaldamata finantsvaldusühingute suhtes, kes ei vii läbi põhitegevust, ning võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse põhimõtteid.

Kolmandas väites heidab emaettevõtja ette võrdse kohtlemise, isikliku vastutuse ja karistuste individuaalsuse põhimõtete rikkumist, mis tuleneb sellest, et Üldkohus ei lubanud hagejal tugineda tütarettevõtja Comapi poolt vaidlustatud otsuse tühistamiseks esitatud väidetele, kuid pidas samas hagejat vastutavaks Comapile etteheidetud tegevuse eest.

Neljandas ja viimases väites palub hageja lõpetuseks Euroopa Kohtul teha järeldused tema suhtes seoses kohtuotsuse Comap võimaliku tühistamisega nende väidete alusel, mille Comap esitas oma apellatsioonkaebuses.