Kohtuasi C-416/10

Jozef Križan jt

versus

Slovenská inšpekcia životného prostredia,

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Najvyšší súd Slovenskej republiky)

„ELTL artikkel 267 — Kohtulahendi tühistamine — Pädevale kohtule tagasisaatmine — Kohustus järgida tühistamisotsust — Eelotsusetaotlus — Võimalus — Keskkond — Århusi konventsioon — Direktiiv 85/337/EMÜ — Direktiiv 96/61/EÜ — Üldsuse osalemine asjade otsustamises — Prügila rajamine — Loataotlus — Ärisaladus — Dokumendi üldsusele avaldamata jätmine — Tagajärjed prügila teostusloa andmise otsuse kehtivusele — Rikkumise kõrvaldamine — Projekti keskkonnamõju hindamine — Lõplik hinnang, mis on antud enne liikmesriigi ühinemist Euroopa Liiduga — Direktiivi 85/337 ajaline kohaldamine — Kohtule esitatav kaebus — Ajutised meetmed — Täitmise peatamine — Vaidlustatud otsuse tühistamine — Omandiõigus — Riive”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (suurkoda), 15. jaanuar 2013

Vt otsuse tekst. (vt punktid 53–56 ja 58–60)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 64–66)

ELTL artiklit 267 tuleb tõlgendada nii, et sellisel liikmesriigi kohtul, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata nimetatud artikli kolmanda lõigu tähenduses, on kohustus pöörduda omal algatusel Euroopa Kohtu poole eelotsusetaotlusega isegi siis, kui ta lahendab kohtuasja, mille liikmesriigi konstitutsioonikohus saatis tagasi pärast tema esimese otsuse kassatsiooniastmes tühistamist, ja kui siseriiklik õigusnorm kohustab teda vaidluse lahendamisel järgima viimati nimetatud kohtu õiguslikke seisukohti. Nimelt ei saa siseriikliku menetlusnormi olemasolu kahtluse alla seada liikmesriigi kohtute õigust esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotlus, kui neil on kahtlused liidu õiguse tõlgendamise osas. Siseriiklik õigusnorm, mille alusel kõrgema astme kohtu antud hinnangud on liikmesriigi kohtule siduvad, ei saa seega võtta sellelt kohtult õigust esitada Euroopa Kohtule tõlgendusküsimusi liidu õiguse kohta, millega seoses need õiguslikud hinnangud anti. Ta peab saama vabalt esitada Euroopa Kohtule küsimusi, mis tal tekivad, kui ta leiab, et kõrgema astme kohtu antud õigusliku hinnangu tõttu võidakse teha kohtuotsus, mis on vastuolus liidu õigusega. (vt punktid 67, 68, 73 ja resolutsiooni punkt 1)

Sellest, et liikmesriigi kohtu otsuste peale saab edasi kaevata sama liikmesriigi konstitutsioonikohtule, piirdudes liikmesriigi põhiseaduse või rahvusvahelise konventsiooniga tagatud õiguste ja vabaduste võimaliku rikkumise kontrollimisega, ei saa järeldada, et seda kohut ei saa pidada kohtuks, mille otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata ELTL artikli 267 kolmanda lõigu tähenduses. See kohus on seega kohustatud esitama Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse niipea, kui ta tuvastab, et vaidluse sisus tekib küsimus, mis tuleb lahendada vastavalt ELTL artikli 267 esimesele lõigule. (vt punkt 72)

Direktiivi 96/61 saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta, mida on muudetud määrusega nr 166/2006, tuleb tõlgendada nii, et see nõuab, et selline käitise asukohavaliku planeeringu kehtestamise otsus, mis sisaldab asjakohast teavet direktiivi V lisa tähenduses, oleks käitise loamenetluse algusest peale asjaomasele üldsusele kättesaadav. (vt punktid 79, 91 ja resolutsiooni punkt 2)

Direktiivi 96/61 saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta, mida on muudetud määrusega nr 166/2006, tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriigi pädeval asutusel – tuginedes äri- või tööstusteabe konfidentsiaalsuse kaitsele, mis on ette nähtud siseriikliku või liidu õigusega, et kaitsta seaduslikke majandushuve – keelduda asjaomasele üldsusele sellise otsuse igasugusest, isegi osaliselt kättesaadavaks tegemisest, millega ametiasutus kohaldatavatest planeerimisnõuetest lähtudes annab nimetatud direktiivi kohaldamisalasse kuuluva käitise asukohavalikut puudutava loa, eriti kui arvestada, milline tähtsus on asukohal ühe või teise direktiivis 96/61 mainitud tegevuse puhul. Isegi kui eeldada, et mõned planeeringu kehtestamise otsuse põhjendustes esitatud asjaolud võivad sisaldada konfidentsiaalset äri- või tööstusteavet, ei saa sellise teabe konfidentsiaalsuse kaitset direktiivi 2003/4 keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta artikli 4 lõiget 4 rikkudes kasutada selleks, et keelata asjaomasel üldsusel igasugune, isegi osaline tutvumine põhikohtuasjas arutusel oleva käitise asukohavaliku planeeringu kehtestamise otsusega. (vt punktid 82, 83, 91 ja resolutsiooni punkt 2)

Direktiiviga 96/61 saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta, mida on muudetud määrusega nr 166/2006, kui seda tõlgendada tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtetest ning keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) artiklist 6 lähtudes, ei ole vastuolus see, et põhjendamatut keeldumist sellise planeeringu kehtestamise otsuse, mida peetakse asjakohaseid andmeid sisaldavaks direktiivi V lisa tähenduses, üldsusele kättesaadavaks tegemisest esimese tasandi haldusmenetluses saab heastada teise tasandi haldusmenetluse käigus, tingimusel et esiteks lubab siseriiklik õigus sarnaseid siseriiklikke menetluslikke puudusi teise tasandi haldusmenetluses kõrvaldada ning teiseks on kõik variandid ja lahendused alles võimalikud ja rikkumise kõrvaldamine sel menetlusetapil võimaldab asjast huvitatud üldsusel veel otsustamisprotsessi tulemust tegelikult mõjutada. (vt punktid 79, 86–91 ja resolutsiooni punkt 2)

Keskkonda oluliselt mõjutada võivate projektide keskkonnamõju hindamise põhimõtet ei kohaldata olukorras, kus projekti kohta loa taotluse esitamise ametlik kuupäev on varasem kuupäevast, millal möödus direktiivi 85/337 teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta ülevõtmise tähtaeg. Juhul kui siseriiklik menetlus, mis võimaldab arendajal saada tööde alustamise loa oma projekti teostamiseks, koosneb mitmest järjestikusest etapist ja kui teostusluba direktiivi 85/337 tähenduses moodustub seega mitmest eri otsusest, tuleb projekti teostusloa ametliku taotluse esitamise kuupäevaks lugeda päev, mil arendaja esitas taotluse esimese menetlusetapi alustamiseks. (vt punktid 94 ja 103)

Direktiivi 96/61 saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta artiklit 15a tuleb tõlgendada nii, et asjast huvitatud üldsuse esindaja peab saama selles sättes ette nähtud kaebusega pöörduda kohtu või mõne muu seaduse alusel asutatud sõltumatu ja erapooletu organi poole, nõudes esialgse õiguskaitse abinõude rakendamist, millega ajutiselt – kuni tulevase lõpliku otsuse tegemiseni – peatatakse selle direktiivi artiklis 4 nimetatud loa kohaldamine. (vt punkt 110 ja resolutsiooni punkt 3)