ET Euroopa Liidu Teataja C 26/15

Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. 17. novembril 2014 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 3. septembri 2014. aasta määruse peale kohtuasjas T-112/11: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-517/14 P)

(2015/C 026/20)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse e.V. (esindajad: advokaadid M. Loschelder, V. Schoene)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Madalmaade Kuningriik, Nederlandse Zuivelorganisatie

Apellandi nõuded

— tühistada vaidlustatud kohtumäärus ja komisjoni 2. detsembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1121/2010, millega registreeritakse kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registris nimetus (Edam Holland (KGT)) (1);

— teise võimalusena saata kohtuasi tagasi Üldkohtule;

— mõista komisjonilt välja apellandi vajalikud kulud hagi- ja apellatsioonimenetluses.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse esimene väide: Apellandi arvates on Üldkohus arvamusel, et hagejal puudub põhjendatud huvi, kuna vaidlustatud määruses on selgitatud, et „Edam” on üldnimetus. Samas on kõnealune sõnastus registreerimismääruses ainult tautoloogiline. Erinevalt Üldkohtu seisukohast annaks registreerimismääruse tühistamine seetõttu liikmetele eelise, millest tulenevalt esineks põhjendatud huvi. Sel põhjusel on hagi vastuvõetav. Sel põhjusel on hagi ka põhjendatud. Sest Madalmaade taotluse esitajad olid selgitamisega nõus. Komisjon tegutses seetõttu vääralt, kui ta sellest hoolimata selgitust ei andnud.

Apellatsioonkaebuse teine väide: Hageja sõnul väitis ta, et tema liikmed tarnisid varem Madalmaadesse piima, mida võis seal töödelda Gouda või Edami juustuks ning millest tõenäoliselt valmistati Gouda või Edami juustu. Üldkohus ei leidnud selle põhjal, et tegemist oleks põhjendatud huviga. Üldkohtu arvates puudub sellel argumendil faktiline alus. Apellandi arvates on Üldkohus sellega moonutanud kohtutoimiku materjale, sest argument on asjakohane. Üldkohus leidis ka, et hageja ei esitanud oma vastuväidet ja hagi „piimatootjate” eest. Ka see on kohtutoimiku materjalide moonutamine, sest vastuväide esitati hageja liikmete eest, kuivõrd nad töötlevad piima (Madalmaadesse müüdud piim oli töödeldud piim) ja turustavad piima või juustu.

Apellatsioonkaebuse kolmas väide: Apellandi arvates on Üldkohus seisukohal, et vastuväite rahuldamata jätmisega ei kaasne hagejal endal põhjendatud huvi. Nimelt ei olnud vastuväide õiguslikult hageja vastuväide, vaid hoopis Saksamaa Liitvabariigi vastuväide. Alusmääruse nr 510/2006 (2) kohaselt ei vasta see õiguslikule olukorrale ja seda küsimust ei ole alusmäärusega seoses, erinevalt Üldkohtu selgitustest, Üldkohus veel otsustanud. Apellandi arvates esinevad alusmääruse nr 510/2006 ja selle eelkäija, määruse (EMÜ) nr 2081/92 (3) vahel erinevused, millega Üldkohus ei arvestanud ja mis toovad kaasa selle, et igatahes alusmääruse kehtivusalas on sellistel vastuväidete esitajatel nagu hageja endal õigus vastuväiteid esitada.

Apellatsioonkaebuse neljas väide: Üldkohus lükkab tagasi hageja argumendi, et sinine Euroopa Liidu KGT-märk annab Madalmaade tootjatele võrreldes hageja liikmetega konkurentsieelise. See ei ole õige. Konkurentsieelis on olemas ja sellel põhineb hageja liikmete põhjendatud huvi registreerimismääruse tühistamise suhtes.

(1) ELT L 317, lk 14.

(2) Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta, ELT L 93, lk 12.

(3) Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta, EÜT L 208, lk 1; ELT eriväljaanne 03/013, lk 4.