EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

19. juuli 2016

Luisa Opreana

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Ajutine teenistuja — Ajutine teenistuja, kes täidab alalist ametikohta — Tähtajalise lepingu pikendamata jätmine — Rasedus — Huve kahjustav akt — Väide, et isikut kahjustava meetme vastuvõtja ei ole pädev — Õigus olla ära kuulatud — Hoolitsemiskohustus”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega Luisa Opreana palub tühistada Euroopa Komisjoni otsuse jätta pikendamata tema ajutise teenistuja leping, mis lõppes 31. augustil 2014.

Otsus:

Tühistada Euroopa Komisjoni otsus jätta pikendamata Luisa Opreana ajutise teenistuja leping, mis lõppes 31. augustil 2014. Jätta Euroopa Komisjoni kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Luisa Opreana kohtukulud.

Kokkuvõte

Aktide või otsustena, mille peale võib esitada tühistamishagi, on käsitatavad vaid meetmed, millel on siduvad õiguslikud tagajärjed, mis võivad vahetult ja koheselt mõjutada hageja huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis. Seevastu akt, mis ei sisalda varasema aktiga võrreldes ühtegi uut asjaolu, on puhtalt varasemat akti kinnitav akt ning seega ei saa selle tagajärjel hakata kulgema uus hagi esitamise tähtaeg. Konkreetsemalt ei ole isikut kahjustavaks meetmeks kiri, milles vaid tuletatakse teenistujale meelde tema lepingu lõppemise kuupäevaga seotud tingimusi ning mis ei sisalda mainitud tingimustega võrreldes ühtegi uut asjaolu. Seevastu juhul, kui lepingut on võimalik pikendada, on administratsiooni otsus leping pikendamata jätta isikut kahjustav meede, mis on kõnealusest lepingust eraldiseisev, ja mille peale võib esitada kaebuse või isegi hagi personalieeskirjades sätestatud tähtaja jooksul. Nimelt sisaldab niisugune otsus, mis tehakse pärast teenistuse huvide ja puudutatud isiku olukorra uuesti hindamist, algse lepinguga võrreldes uut asjaolu ja seda ei saa käsitada puhtalt algset lepingut kinnitava otsusena. (vt punktid 23–25) Viited: Euroopa Kohus: kohtuotsused, 14.4.1970, Nebe vs. komisjon, 24/69, EU:C:1970:22, punkt 8; 10.12.1980, Grasselli vs. komisjon, 23/80, EU:C:1980:284, punkt 18, ja 14.9.2006, komisjon vs. Fernández Gómez, C‑417/05 P, EU:C:2006:582, punkt 46. Esimese Astme Kohus: kohtuotsused, 19.10.1995, Obst vs. komisjon, T‑562/93, EU:T:1995:181, punkt 23, ja 15. 10.2008, Potamianos vs. komisjon, T‑160/04, EU:T:2008:438, punkt 21. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 15.9.2011, Bennett jt vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, F‑102/09, EU:F:2011:138, punktid 57 ja 59 ning seal viidatud kohtupraktika; 23.10.2013, Solberg vs. EMCDDA, F‑124/12, EU:F:2013:157, punktid 17,ja 18; ning 5.2.2014, Drakeford vs. EMA, F‑29/13, EU:F:2014:10, punkt 23.

Kaitseõigusi käsitatakse liidu õiguse üldpõhimõttena kõigis isikute vastu algatatud menetlustes, mis võivad päädida isikut kahjustava meetme vastuvõtmisega, ja need õigused tuleb tagada ka juhul, kui kõnealust menetlust ei ole kuidagi reguleeritud. Ehkki ajutise teenistuja lepingu pikendamise menetlus ei ole vastava teenistuja vastu algatatud menetlus, mõjutab otsus tema leping pikendamata jätta teda siiski ebasoodsalt, sest selle tagajärjel võetakse teenistujalt ära võimalus jätkata institutsiooniga teenistussuhet. Kaitseõigused, nii nagu need nüüd on ette nähtud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 41, mis on üldkohaldatav, hõlmavad – olles oma ulatuselt küll laiemad – selle artikli lõike 2 punktis a ette nähtud igaühe õigust olla ära kuulatud enne seda, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet, mis võib teda kahjustada. Sellest tuleneb, et institutsioon on kohustatud enne ajutise teenistuja lepingu pikendamata jätmise otsuse tegemist võimaldama puudutatud teenistujal tõhusalt esitada omapoolsed seisukohad. Selleks, et õiguse olla ära kuulatud rikkumine võiks viia lepingu pikendamata jätmise otsuse tühistamiseni, peab lisaks siiski ka kindlaks tegema, kas ilma sellise rikkumiseta oleks puudutatud teenistujal tegelikult olnud võimalus kõnealust otsustusprotsessi mõjutada. (vt punktid 66 ja 74) Viited: Euroopa Kohus: kohtuotsus, 1.7.2010, Knauf Gips vs. komisjon, C‑407/08 P, EU:C:2010:389, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 17.9.2014, Wahlström vs. Frontex, F‑117/13, EU:F:2014:215, punktid 25–27 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 5.2.2016, GV vs. Euroopa välisteenistus, F‑137/14, EU:F:2016:14, punkt 79 ja seal viidatud kohtupraktika.