ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2011 :180 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS
(teine ko da)
10. november 2011
Kohtuasi F-18/09
Mohamed M er h zaoui
versus
Euroopa Liidu Nõukogu
Avalik teenistus — Ametnikud — Edutamine — Palgaastmele määramine — Ametnikuna ametisse 
nimetatud ko halikud töötajad — Personalieeskirjade XIII lisa artikkel 10 — Muude teenistujate 
teenistustingimuste lisa artikkel 3 — 2008 . aasta edutamine — AST teenistuskäigu ametnike teenete 
võrdlev h indamine — 2005 /2006 . aasta hindamisaruannetel põhinev me netlus — Võetud vastutuse 
määra kri teerium
Ese: EÜ ar tikli 236 j a EA ar tikli 152 a lusel esitatud hagi, millega M. Merhzaoui palub sisuliselt 
tühistada nõ ukogu otsused m äärata tema teenistuskäiguks AS T 1–AST 7 assistentide 
tegevusüksus ning jätta ta 2008 . aasta edutamise raa mes palgaastmele AST 2 edutamata.
Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta hageja ko htukulud tema enda ka nda ja mõista temalt välja 
nõukogu ko htukulud.
Kokkuvõte
1. Ametnikud — Muude teenistujate teenistustingimused — Kohalikud töötajad — Personalieeskirjade 
XIII lisa ko haldatavus
(Personalieeskirjad, XIII lisa artikli 10 lõige 3; muude teenistujate teenistustingimused, lisa artikli 1 
lõige 1; nõukogu määrus nr 723/2004 )
2. Menetlus — Uute väidete esitamine menetluse käigus — Tingimused — Uus asjaolu — Mõiste
(Avaliku Teenistuse Kohtu ko dukord, artikli 43 lõige 1)
3. Ametnikud — Hagi — Väited — Põhjendamise ebapiisavus — Tuvastamine om al algatusel
4. Ametnikud — Edutamine — Teenete võrdlev hindamine — Administratsiooni kaalutlusõigus — 
Asjaolud, mida võib arvesse v õtta — Võetud vastutuse m äära kriteerium
(Personalieeskirjad, artikkel 45)
5. Ametnikud — Administratsiooni aktid — Õiguspärasuse ee ldamine — Vaidlustamine — 
Tõendamiskoormis
6. Ametnikud — Hagi — Põhjendatud huvi — Vajadus esitada isiklikult puudutavaid väiteid
2 ECLI:EU:F:2011 :180KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-18/09
MERHZAOUIVS.NÕUKOGU
7. Ametnikud — Edutamine — Teenete võrdlev hindamine — Administratsiooni kaalutlusõigus — 
Asjaolud, mida võib arvesse v õtta
(Personalieeskirjad, artikkel 43)
8. Ametnikud — Edutamine — Edutamata jäetud kandidaadi kaebus — Rahuldamata jätmise otsus — 
Põhjendamiskohustus — Ulatus
(Personalieeskirjad, artiklid 25 ja 45)
1. Personalieeskirjade XIII lisa ar tikli 10 l õiget 3 ko haldatakse ko halikele töötajatele, ku na m uude 
teenistujate teenistustingimuste lisa artikli 1 lõike 1 ko haselt kohaldatakse pe rsonalieeskirjade XIII lisa 
sätteid 30. aprillil 2004 t eenistuses olevate m uude teenistujate, sh seega ko halike t öötajate suhtes 
analoogia alusel.
(vt punkt 35)
2. Avaliku T eenistuse Kohtu ko dukorra ar tikli 43 l õike 1 järgi ei või pärast esimest seisukohtade 
esitamist esitada uu si väiteid, kui need ei tugine faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mis on t ulnud 
ilmsiks me netluse käi gus. Sellega seoses tuleb m ärkida, et liidu ko htu otsust, m ida e i olnud vee l 
tehtud, kui hageja oma hagi esitas, kuid m is kä sitleb juba olemasolevat õiguslikku o lukorda, ei saa 
lugeda uu eks asjaoluks.
(vt punkt 36)
Viide:
Esimese Astme K ohus: 20. mai 2003 , kohtuasi T-80/01: Diehl-Leistner vs. komisjon (punkt 38).
3. Väide põhjenduse puudumise ko hta on a valikul huvil põhinev v äide, mida l iidu ko hus pe ab 
analüüsima omal algatusel. Seega ei ole põhjendamiskohustuse ri kkumise väide vastuvõetamatu 
põhjusel, et seda ei ole hagiavalduses piisavalt käsitletud.
(vt punkt 47)
Viited:
Euroopa Kohus: 20. veebruar 1997 , kohtuasi C-166/95 P: komisjon v s. Daffix (punkt 24).
Esimese Astme K ohus: 3 oktoober 2006 , kohtuasi T-171/05: Nijs vs. kon trollikoda (punkt 31).
4. Personalieeskirjade artiklis 45 e sinev väljend „vajaduse ko rral” tähendab seda, et kui põhimõtteliselt 
eeldatakse, et sama palgaastme t eenistujad täidavad s amaväärse vastutusega ülesandeid, siis juhul kui 
see kon kreetsel juhul nii ei ole, tuleb nimetatud asjaolu edutamismenetluses ar vesse võtta ning 
seetõttu pe ab ad ministratsioon e dutatavate ametnike t eenete võrdleval hindamisel võtma ar vesse, 
milline on e dutatava ametniku v astutuse m äär, juhul ku i ametniku v astutus oli suurem ku i sama 
palgaastme a metniku tavapäraselt võetud vastutus.
(vt punkt 59)
5. Esiteks ee ldatakse haldusakti puhul, et see on õ iguspärane, ja teiseks lasub tõendamiskoormis 
üldjuhul väite esitanud isikul, mistõttu pe ab hageja esitama vähemalt piisavalt täpsed, objektiivsed ja 
ühtelangevad t õendid, mis tema väite põhjendamiseks e sitatud faktiliste asjaolude õigsust või nende 
tõenäosust toetaksid. Järelikult, ku i hagejal puudub tõend või vähimalt kaudsete tõendite ko gum, peab 
ta tunnistama edutamise raa mes tehtud otsuste õiguspärasust ega saa A valiku T eenistuse Kohtult
ECLI:EU:F:2011 :180 3KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-18/09
MERHZAOUIVS.NÕUKOGU
 nõuda, et kohus hindaks ise kõ ikide teiste edutamise ka ndidaa tide hindamisaruandeid ning analüüsiks 
edutamise ka ndidaa tide võetud vastutuse m äära, et teha kindlaks, kas ametisse nimetav asutus tegi 
ilmse hindamisvea, kui ta otsustas kandidaadi e dutamata jätta.
(vt punkt 61)
Viide:
Avaliku T eenistuse Kohus: 4. veebruar 2010 , kohtuasi F-15/08: Wiame v s. komisjon (punkt 21).
6. Kuigi ametnikul ei ole õigust tegutseda s eaduse või institutsioonide huvides ning ta saab 
tühistamishagi põhjendamiseks e sitada ai nult teda isiklikult puudutavaid v äiteid, on s ee, kui väidetav 
õigusvastasus tekitas tagajärgi tema õiguslikule olukorrale, piisav selleks, et õigusvastasuse väidet saab 
pidada t eda isiklikult puudutavaks väiteks.
(vt punkt 63)
Viide:
Avaliku T eenistuse Kohus: 23. jaanuar 2007 , kohtuasi F-43/05: Ch assagne vs. komisjon (punkt 100).
7. Kuigi hindamisaruanne on m öödapääsmatu ametniku t eenistuskäigu igakordsel hindamisel tema 
edutamise otsustamisel, kohustab pe rsonalieeskirjade ar tikkel 43 koo stama hindamisaruande üksnes 
iga ka he aa sta tagant. K una selles sättes ei ole ette nähtud, et edutamine pe ab toimuma sama 
sagedusega ku i hindamine, siis pe rsonalieeskirjad e i välista, et edutamise võib otsustada i lma, et 
ametisse nimetaval ametnikul oleks hiljutist hindamisaruannet.
Võttes aga arvesse seda, et ei personalieeskirjad ega institutsiooni sise-eeskirjad ei kohusta hindamist ja 
edutamist ajaliselt vastavusse viima ning et administratsioonil on e dutamismenetluse ko rraldamisel lai 
kaalutlusõigus – i segi ku i on s oovitatav, et ad ministratsioon p üüab selle poole, et edutamise üle 
otsustamisel oleks h iljutised hindamisaruanded olemas –, siis juhul, kui erandkorras neid ar uandeid 
arvesse ei võeta, ei ole tegemist õigusvastasusega, eriti ku i kõ iki e dutatavaid a metnikke ko heldi 
samamoodi.
See ke htib seda e nam, kui hindamisaruanne puudub hindamismenetluse tavapärase läbiviimise tõttu. 
Seega ametniku a metisse nimetamise puhul, mis võib teenistuse huvidest lähtuvalt toimuda sõltumata 
sellest, m illine on h indamisperioodi alguse kuu päev h indamise raa mes, on m öödapääsmatu, et alles 
ametisse nimetatud ametnikke h innatakse lühema pe rioodi jooksul kui periood, mille jooksul hinnati 
tema ko lleege.
(vt punktid 64–67)
Viited:
Euroopa Kohus: 17. detsember 1992 , kohtuasi C-68/91: Moritz vs. komisjon (punkt 16).
Esimese Astme K ohus: 15. november 2001 , kohtuasi T-194/99: Sebastiani vs. komisjon (punktid 45, 46 j a 49).
8. Ehkki a metisse nimetav asutus ei pea edutamata jätmise otsuseid p õhjendama, peab ta seevastu 
esitama põhjenduse siis, kui jäetakse rahuldamata edutamata jäetud ka ndidaadi ka ebus.
Seoses sellega tuleb põhjendamiskohustuse ulatust esiteks h innata, arvestades kon kreetseid asjaolusid, 
eelkõige akti sisu, põhjenduste olemust ja huvi, mis akti adr essaadil võib olla selgituste saamiseks. 
Seega suurt hulka ü ksikisikuid h õlmava me netluse nagu edutamismenetluse raa mes tehtud otsuse
4 ECLI:EU:F:2011 :180KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-18/09
MERHZAOUIVS.NÕUKOGU
 põhjenduse osas ei nõuta, et ametisse nimetav asutus põhjendab ka ebuse rahuldamata jätmise otsust 
nii, et ta läheb ka ugemale nimetatud ka ebuses esitatud väidetest, selgitades eelkõige, mis põhjustel on 
igal edutataval ametnikul suuremad teened ku i kaebuse esitajal.
(vt punktid 71 ja 75)
Viited:
Esimese Astme K ohus: 26. jaanuar 1995 , kohtuasi T-60/94: Pierrat vs. Euroopa Kohus (punktid 31 ja 32); 11. juuni 
1996 , kohtuasi T-118/95: Anacoreta Correia vs. komisjon ( punkt 82); 27. aprill 1999 , kohtuasi T-283/97: Thinus vs. 
komisjon (punkt 73); 25. oktoober 2005 , kohtuasi T-83/03: Salazar Brier vs. komisjon (punkt 78); 23. november 2006 , 
kohtuasi T-422/04: Lavagnoli vs. komisjon (punkt 69).
Avaliku T eenistuse Kohus: 8. oktoober 2008 , kohtuasi F-81/07: Barbin vs. parlament (punkt 27).