19

Neil asjaoludel otsustas Tribunale amministrativo regionale per la Toscana menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas EÜ artikleid 43 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on põhimõtteliselt vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid nagu [kuningliku dekreedi] artikkel 88, mille kohaselt „võib kihlvedude korraldusloa anda eranditult vaid tegevusloa omanikele või isikutele, kes on saanud loa ministeeriumilt või muult asutuselt, kellel seadus lubab korraldada või hallata kihlvedusid, ja isikutele, kellele tegevusloa omanik või loaomanik on andnud ülesandeid oma tegevusloa või loa alusel”, samuti 25. märtsi 2010. aasta dekreetseaduse nr 40, mis on seadusena kinnitatud seadusega nr 73/2010, artikli 2 lõige 2ter, mille alusel „avalikku julgeolekut käsitlevate seaduste konsolideeritud redaktsiooni artiklit 88 vastavalt [kuninglikule dekreedile] ja hilisematele muudatustele tõlgendatakse nii, et kui selles sätestatud korraldusluba on väljastatud majandustegevuseks, mille käigus toimub rahaliste võitudega avalike hasartmängude korraldamine ja panuste kogumine, tuleb see lugeda kehtivaks alles pärast seda, kui majandus- ja rahandusministeerium [– AAMS –] on selle korraldusloa omanikele väljastanud vastava tegevusloa nende mängude korraldamiseks ja panuste kogumiseks”? 2. Kas EÜ artikleid 43 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on põhimõtteliselt vastuolus ka selline siseriiklik õigusnorm, nagu on sätestatud [Bersani dekreedi] artikli 38 lõikes 2, mille kohaselt „30. detsembri 2004. aasta seaduse nr 311 [(2005. aasta rahandusseadus)] artikli 1 lõige 287 on asendatud järgmise artikliga: „287. Majandus- ja rahandusministeerium [– AAMS –] võtab meetmeid, millega kehtestatakse muudel üritustel kui hobuste võiduajamistel hasartmängude korraldamise uued eeskirjad, järgides järgmisi kriteeriume: a) muudel üritustel kui hobuste võiduajamistel korraldatavate hasartmängude hulka arvatakse totalisaatorid ja määratud võidukoefitsiendiga kihlveod muudel üritustel kui hobuste võiduajamistel, sporditotod, niinimetatud totip ennustamisvõistlused, lõikes 498 nimetatud hobukihlveod ja kõik muud avalikud hasartmängud, mis põhinevad muudel üritustel peale hobuste võiduajamiste; b) muudel üritustel kui hobuste võiduajamistel võivad hasartmängu panuseid koguda ettevõtjad, kes koguvad hasartmängu panuseid Euroopa Liidu liikmesriigis, Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide ettevõtjad ja ka teiste riikide ettevõtjad, kuid ainult siis, kui nad vastavad [AAMS] kehtestatud usaldusväärsuse nõuetele; c) panuste kogumine toimub müügikohtades, mille põhitegevus on hasartmängutoodete turustamine, ja müügikohtades, mille kõrvaltegevus on hasartmängutoodete turustamine; teatud liiki kihlvedude pakkumist võib lubada eranditult vaid neil müügikohtadel, mille põhitegevus on hasartmängutoodete turustamine; d) nähakse ette vähemalt 7000 uue müügikoha avamine, millest vähemalt 30% põhitegevus on hasartmängutoodete turustamine; e) määratakse kindlaks müügikohtade maksimaalne arv omavalitsusüksuse kohta proportsionaalselt elanike arvuga ja võttes arvesse juba lubatud müügikohtade arvu; f) müügikohad, mille põhitegevus on hasartmängutoodete turustamine, paigutatakse üle 200000 elanikuga omavalitsusüksustes vähemalt 800 meetri kaugusele juba lubatud müügikohtadest ja alla 200000 elanikuga omavalitsusüksustes vähemalt 1600 meetri kaugusele juba lubatud müügikohtadest; g) müügikohad, mille kõrvaltegevus on hasartmängutoodete turustamine, paigutatakse üle 200000 elanikuga omavalitsusüksustes vähemalt 400 meetri kaugusele juba lubatud müügikohtadest ja alla 200000 elanikuga omavalitsusüksustes vähemalt 800 meetri kaugusele juba lubatud müügikohtadest, piiramata müügikohti, kus toimus spordiennustusvõistluste panuste kogumine 30. juunil 2006; h) müügikohtade määramiseks korraldatakse eelnevalt üks või mitu kõigile ettevõtjatele avatud hankemenetlust, milles pakkumuse miinimumväärtus ei tohi jääda alla 25000 euro iga müügikoha kohta, mille põhitegevus on hasartmängutoodete turustamine, ja alla 7500 euro iga müügikoha kohta, mille kõrvaltegevus on hasartmängutoodete turustamine; i) kaughasartmängu panuste kogumise võimaluse saamiseks, kaasa arvatud rahaliste võitudega osavusmängud, tuleb tasuda vähemalt 200000 euro suurune sissemakse; [...] l) määratakse kindlaks kord isikute kaitseks, kellel on tegevusluba määratud võidukoefitsiendiga kihlveopanuste kogumiseks muudel üritustel kui hobuste võiduajamistel, mida reguleerib majandus- ja rahandusministri 1. märtsi 2006. aasta määrus nr 111?” Osundatud [Bersani dekreedi] artikli 38 lõike 2 eespool mainitud ühenduse põhimõtetele vastavuse küsimus puudutab eranditult vaid selle sätte neid osi, millega: a) nähakse ette üldine suund kaitsta varem väljastatud tegevuslubasid muudetud õiguslikus raamistikus; b) kehtestatakse kohustused avada uusi müügikohti teatud vahemaa kaugusel juba lubatud müügikohtadest, mille tegelik lõpptulemus võib olla varem kujunenud äriseisukorra säilitamine. Küsimus puudutab ühtlasi [Bersani dekreedi] artikli 38 lõike 2 üldist tõlgendust, mille esitas [AAMS], sätestades tegevusloa andmise kokkulepetes (artikli 23 lõige 3) eespool mainitud kehtetuks tunnistamise aluse, juhuks kui tegevusloa omanik haldab otseselt või kaudselt piiriülest hasartmängudega samastatavat tegevust; 3. Kui vastus on jaatav, st et eespool mainitud siseriiklik õigusnorm ei ole ilmselgelt ühenduse õigusega vastuolus, kas siis tuleb EÜ artiklit 49 tõlgendada nii, et juhul kui teenuste osutamise vabadusele on seatud piirang üldistes huvides, tuleb juba ette arvesse võtta seda, kas see üldine huvi on juba piisavalt kaitstud teenuseosutaja suhtes tema asukohaliikmesriigis kohaldatavate õigusaktide, järelevalve ja kontrolliga? 4. Kui vastus on jaatav vastavalt eelmises punktis täpsustatud sõnastusele, kas siis peaks eelotsusetaotluse esitanud kohus sarnase piirangu proportsionaalsust hinnates arvesse võtma, et asjaomased õigusnormid näevad teenuseosutaja asukohariigis ette sama range või isegi rangema kontrolli kui riigis, kus teenust osutatakse?”