Saksamaa Liitvabariigi 22. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas laiendatud koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-339/16, T-352/16 ja T-391/16: Ville de Paris, Ville de Bruxelles ja Ayuntamiento de Madrid versus Euroopa Komisjon

(kohtuasi C-177/19 P)

(2019/C 155/36)

Kohtumenetluse keeled: hispaania ja prantsuse

Pooled

Apellant: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: J. Möller, S. Eisenberg ja D. Klebs)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Ville de Paris, Ville de Bruxelles, Ayuntamiento de Madrid

Apellandi nõuded

1. tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-339/16, T-352/16 ja T-391/16;

2. jätta hagid rahuldamata;

3. mõista Euroopa Kohtus ja Üldkohtus kantud menetluskulud välja hagejatelt;

4. teise võimalusena muuta eespool nimetatud otsuse resolutsiooni punkti 3 nii, et tühistatud õigusnormi õiguslik mõju säilitatakse tunduvalt pikemaks maksimaalseks perioodiks kui 12 kuud kohtuotsuse jõustumisest.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitab apellant neli väidet:

Esiteks leidis Üldkohus ekslikult, et hagi on vastuvõetav. Eeldus, et määrus (EL) 2016/646 (1) puudutab hagejatest omavalitsusüksuseid otseselt nende pädevuse teostamisel õhusaaste vähendamise meetmete võtmisel, on õiguslikult vale.

Teiseks ei ole vaidlustatud kohtuotsust piisavalt põhjendatud, sest selles puuduvad põhjendused selle kohta, kuivõrd määrus puudutab hagejaid otseselt. Selle asemel tuletab Üldkohus hagejate otsese puutumuse üksnes sellest, et direktiivi 2007/46/EÜ (2) kohaselt on keelatud kehtestada sõidukeeldu sõidukite suhtes, mis vastavad Euro 6 standardile. Ka selline direktiivi 2007/46 tõlgendus ei ole õige.

Kolmandaks eeldas Üldkohus õiguslikult ekslikult — eelkõige rikkudes määruse (EÜ) nr 715/2007 (3) artiklit 5 lõiget 3 —, et komisjonil puudus määruse 2016/646 vastuvõtmiseks sel konkreetselt kujul pädevus. Üldkohtul jäi tähelepanuta, et komisjonil oli lai kaalutlusruum, kui ta kehtestas määruses 2016/646 vastavustegurid RDE katsemenetlused saasteainete mõõtmiseks. Erinevalt Üldkohtu seisukohas, ei olnud siin tegemist piirväärtuste muutmisega, vaid kindlaksmääramisega, mis oli vajalik mõõtmismenetluse uudsuse ja eripära tõttu (mõõtehälbed).

Neljandaks eeldas Üldkohus õiguslikult ekslikult, et määruse 2016/646 ühe osa tühistamine on õiguslikult võimalik. Üldkohtul jäi mõistmata, et mõõtmismenetlust ei saa ilma vastavusteguriteta tegelikkuses läbi viia ja et komisjon seadis loa andmiseks kehtestatud RDE-menetluse siduvuse sõltuvusse parandustegurite kehtestamisest.

Teise võimalusena leiab Saksamaa valitsus, et Üldkohus ei ole piisavalt arvestanud sellega, et liidu seadusandjal ei ole võimalik vastu võtta uut regulatsiooni otsuses ette nähtud tähtajaks. Seetõttu peaksid sätted, mis otsuses tühiseks tunnistati, omama õiguslikku mõju tunduvalt pikema maksimaalse perioodi vältel kui 12 kuud kohtuotsuse jõustumisest.

(1) Komisjoni 20. aprilli 2016. aasta määrus (EL) nr 2016/646, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 692/2008 seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 6) heitega; ELT 2016, L 109, lk 1.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta; ELT 2007, L 263, lk 1.

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust; ELT 2007, L 171, lk 1.