Mis puudutab EÜ artiklite 82 ja 86 tõlgendamist käsitlevate eelotsuse küsimustega seotud faktilist raamistikku, siis peavad Euroopa Kohtu käsutuses olema faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis võimaldavad teha kindlaks, kas on täidetud turgu valitseva seisundi olemasolu või kuritarvitamisega seonduvad tingimused EÜ artikli 82 mõttes, ja mis puudutavad eriti asjassepuutuvat turgu ja seda, mil viisil kuulub kõnealustele organisatsioonidele ühine või individuaalne turgu valitsev seisund.

Selline faktilise raamistiku täpsuse nõue on iseäranis oluline konkurentsi valdkonnas, mida iseloomustavad keerulised faktilised ja õiguslikud olukorrad.

Selleks et Euroopa Kohus saaks anda talle esitatud küsimustele tarviliku vastuse, on vaja, et siseriiklik kohus määratleks esitatud küsimuste faktilise raamistiku või vähemalt selgitaks küsimuste aluseks olevat faktilist olukorda.

EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis kohustavad vastava liikmesriigi territooriumil tegutsevaid kaabellevi operaatoreid edastamiskohustusest tulenevalt edastama vastava liikmesriigi poolt määratud, avaliku võimu ülesandeid täitvate eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonide televisiooniprogramme, tingimusel et need õigusnormid:

— järgivad üldisest huvist tulenevat eesmärki, näiteks eesmärki tagada vastava liikmesriigi kultuuripoliitika raames kõnealusel territooriumil televisiooniprogrammide valiku mitmekesisus, ning

— on nimetatud eesmärgiga proportsionaalsed, mis tähendab, et nende rakendusmeetmed peavad olema läbipaistvad ning tuginema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, mis on eelnevalt teada.

Kõigil ringhäälinguorganisatsioonidel peab olema võimalik eelnevalt kindlaks teha edastamiskohustusega seotud staatuse saamiseks täidetavate tingimuste sisu ja ulatus ning võetavad avaliku teenuse osutamise kohustused. Selles osas ei saa lugeda piisavaks põhimõtteliste deklaratsioonide ja üldiste tegevussuundade äratoomist liikmesriigi õigusaktide põhistuses.

Edastamiskohustusega seotud staatuse omistamine peab tuginema objektiivsetele kriteeriumidele, mis sobivad mitmekesisuse tagamiseks, võimaldades avaliku teenuse osutamise kohustuse abil kindlustada kõnesoleval territooriumil juurdepääsu riiklikule ja kohalikule teabele. Seega ei või sellist staatust omistada automaatselt kõigi sama eraõigusliku ringhäälinguorganisatsiooni poolt edastatavate telekanalite kohta; seda tuleb rangelt piirata nende kanalitega, mille programmide sisu on suuteline tagama eelkäsitletud eesmärki. Lisaks ei tohi edastamiskohustusega seotud staatusega eraõiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele reserveeritud kanalite hulk ilmselgelt ületada eesmärgi saavutamiseks vajalikku.

Lõpuks ei tohi edastamiskohustusega seotud staatuse omistamine olla ei õiguslikult ega faktiliselt seotud asukoha nõudega liikmesriigi territooriumil. Kui sellise staatuse omistamise eeldused – vaatamata sellele, et neid kohaldatakse vahet tegemata – on eelkõige edastatavate programmide sisu tõttu lihtsamini täidetavad kõnealuse liikmesriigi territooriumil asuvate ringhäälinguorganisatsioonide jaoks, peavad need olema hädavajalikud üldistes huvides taotletava legitiimse eesmärgi saavutamiseks.

Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tegema kindlaks, kas need tingimused on täidetud.

(vt punktid 46–52 ja resolutsioon)