Kohtupraktikast nähtub, et ELi kaubamärgi moodustamiseks määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 4 tähenduses peavad värvid või värvikombinatsioonid vastama kolmele tingimusele. Esiteks peavad need moodustama tähise. Teiseks peab tähist olema võimalik graafiliselt kujutada. Kolmandaks peab tähise põhjal olema võimalik eristada ühe ettevõtja kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest.

Nagu Euroopa Kohus on varem leidnud, on värvid tavaliselt vaid asjade omadus. Ka kaubanduse eriomases valdkonnas kasutatakse värve ja nende kombinatsioone üldjuhul nende atraktiivsuse või dekoratiivsuse tõttu, ilma et sellel oleks mingit tähendust. Siiski ei ole välistatud, et värvid või värvikombinatsioonid võivad teatava kauba või teenusega seoses moodustada tähise.

Määruse nr 207/2009 artikli 4 kohaldamisel tuleb tuvastada, kas nende kasutamise kontekstis moodustavad värvid või värvikombinatsioonid, mille registreerimist taotletakse, tõepoolest tähise. Selle nõude eesmärk on eelkõige takistada kaubamärgiõiguse ärakasutamist alusetu konkurentsieelise saamiseks.

Lisaks, mis puutub nõudesse, et tähist peab määruse nr 207/2009 artikli 4 tähenduses olema võimalik graafiliselt kujutada, siis nähtub kohtupraktikast, et kujutis peab võimaldama esitada tähist visuaalselt eelkõige kujundite, joonte või kirjamärkide kaudu niimoodi, et selle saab kindlalt ära tunda.

Lisaks peab graafiline kujutis oma ülesande täitmiseks olema määruse nr 207/2009 artikli 4 tähenduses selge, täpne, iseenesest täielik, kergesti kättesaadav, arusaadav, püsiv ja objektiivne.

Niisugune tõlgendus on vajalik ELi kaubamärkide registreerimise süsteemi ladusaks toimimiseks. Graafilist kujutamist nõutakse eelkõige selleks, et määrata kaubamärki ennast määratledes kindlaks kaubamärgiomanikule registreeritud kaubamärgiga antud kaitse täpne objekt. Kaubamärgi avalikku registrisse kandmise eesmärk on muuta see kättesaadavaks pädevatele ametiasutustele ja avalikkusele, eelkõige ettevõtjatele. Ühelt poolt peavad pädevad ametiasutused selgelt ja täpselt teadma, milline on kaubamärgi moodustavate tähiste olemus, et olla võimelised täitma oma kohustusi, mis on seotud registreerimistaotluste eelkontrolliga ning kohase ja täpse kaubamärgiregistri avaldamise ja pidamisega. Teiselt poolt peavad ettevõtjad saama selgelt ja täpselt kindlaks teha, milliseid registreeringuid on teinud ning milliseid registreerimistaotlusi on esitanud nende tegelikud või võimalikud konkurendid, saades niimoodi asjakohast teavet kolmandate isikute õiguste kohta.

Neil tingimustel peab tähis oma registreeritud ELi kaubamärgi rolli täitmiseks olema selliselt täpselt, alaliselt ja püsivalt tajutav, et on tagatud kõnealune kaubamärk kui päritolutähis.

Mis puutub värvist kui sellisest moodustatud kaubamärkidesse, siis on Euroopa Kohus leidnud, et värvinäidis ei kujuta iseenesest graafilist kujutist määruse nr 207/2009 artikli 4 tähenduses. Seevastu kujutab teatava värvi sõnaline kirjeldus, niivõrd kuivõrd see koosneb sõnadest, mis omakorda koosnevad kirjamärkidest, endast värvi graafilist kujutist, tingimusel et see vastab eespool punktides 44 ja 45 nimetatud tingimustele.

Mis puutub kahe või enama värvi kui sellise kombinatsioonist koosnevatesse kaubamärkidesse, siis täpsustas Euroopa Kohus, et eespool punktides 44 ja 45 nimetatud tingimuste täitmiseks peab kahe või enama abstraktselt ja ilma piirjoonteta esitatud värvi graafiline kujutis hõlmama süstemaatilist paigutust, mis kombineerib asjaomaseid värve ette kindlaks määratud ja alalisel viisil. Kahe või enama värvi lihtne kõrvutiasetamine ilma vormi ja piirjoonteta või kahe või enama värvi nimetamine „kõigis võimalikes vormides“ ei ole täpne ega alaline, nagu seda nõuab määruse nr 207/2009 artikkel 4. Selline esitus võimaldaks arvukalt eri kombinatsioone, mis ei võimalda tarbijal tajuda ega meelde jätta konkreetset kombinatsiooni, mida ta saaks täie kindlusega kasutada ostu kordamiseks, samuti ei võimalda see pädevatel ametiasutustel ega ettevõtjatel teada kaubamärgiomaniku kaitstud õiguste ulatust.

(vt punktid 39–47)