Sel juhul, kui teatud institutsioon – konkreetsemalt komisjon – otsustab rahalise toetuse eraldamiseks lepingulise meetme kasuks ELTL artikli 272 raames, on ta kohustatud jääma sellesse raamistikku. Nii on ta eelkõige kohustatud vältima suhtes oma lepingupartneritega ebaselgeid väljendusviise, mida nood võivad tajuda ühepoolse otsustuspädevuse kohaldamisena, mis väljuvad lepingus ettenähtust.

Kui liidu kohus võtaks endale pädevuse otsustada pelgalt lepinguliste aktide tühistamise üle, siis riskiks ta mitte üksnes sellega, et ELTL artikkel 272, mis võimaldab omistada Euroopa Kohtule pädevuse vahekohtuklausli alusel, kaotab oma mõtte, vaid juhtudel, mil leping ei sisalda vahekohtuklauslit, riskiks kohus laiendada oma pädevust ka ELTL artikliga 274 ette nähtud piiridest väljapoole, kuivõrd see artikkel annab liikmesriikide kohtutele üldise õiguse lahendada vaidlusi, mille üks pool on liit. Sellest tuleneb, et hagejat teatava institutsiooniga siduva lepingu olemasolu korral saab liidu kohtule ELTL artikli 263 alusel hagi esitada üksnes siis, kui vaidlustatud akti eesmärk on tuua kaasa siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis paigutuvad väljapoole pooli siduvat lepingulist suhet ning mis eeldavad, et lepingupooleks olev institutsioon täidab talle kui haldusorganile antud avaliku võimu volitusi.

Kuigi vastab tõele, et ELTL artiklis 263 sätestatud tühistamishagiga ei ole kooskõlas tõlgendada hagi vastuvõetavuse tingimusi nii kitsendavalt, et see on piiratud üksnes ELTL artiklis 288 nimetatud liiki aktidega, ei laiene liidu kohtu pädevus tõlgendada ja kohaldada asutamislepingu sätteid olukorrale, kus hageja õiguslik seisund asetseb nende lepinguliste suhete raamistikus, mille õiguslikku staatust reguleerib lepingupoolte kindlaks määratud siseriiklik õigus.

Liidu institutsiooni sõlmitud lepingu tingimused kujutavad koos lepingule kohaldatava õigusega ja viimase egiidi all endast lepingulist suhet reguleerivaid eeskirju ja lepingut võib tõlgendada kohaldatava õiguse alusel üksnes siis, kui on kahtlus lepingu sisus või mõne lepingutingimuse tähenduses.

Toetuslepingust tulenevate summade kohta komisjoni poolt väljastatud võlateadet ei saa pidada lõplikuks aktiks, mille peale saab esitada tühistamishagi, kuna see sisaldab teavet, mis puudutab viivist, mis kaasneb tuvastatud nõudega selle tähtpäevaks tasumata jätmisel, võla võimalikku tasaarvestamist või varem antud võimaliku tagatise realiseerimist, samuti võimalust pöörata nõue täitmisele ning teha kanne andmebaasi, millele on juurdepääs liidu eelarvevahendite käsutajatel, isegi kui see on sõnastatud nii, et võib jääda mulje, et tegemist on komisjoni lõpliku aktiga. Tegelikult ei saa mingil juhul ja oma laadi tõttu olla selleks teave, millega valmistatakse ette komisjoni akt kõnealuse nõude sissenõudmiseks, kuna võlateates ei võta komisjon seisukohta meetmete suhtes, mida ta kavatseb kasutada selle nõude sissenõudmisel, millele lisandub viivis alates võlateates kindlaks määratud tasumise tähtpäevast. Sama kehtib võimalikke sissenõudmise viise käsitleva teabe kohta.

Sellest tuleneb, et sellise võlateate vastu hagi esitamine liidu kohtule ELTL artikli 263 alusel ei ole õiguspärane, kuna võlateade kuulub puhtalt lepingulisse raamistikku ja on sellest lahutamatu ega too kaasa siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis lähevad kaugemale toetuslepingust tulenevatest tagajärgedest ning eeldavad, et komisjon teostab talle kui haldusorganile antud avaliku võimu volitusi. Lisaks olgu märgitud, et tühistamishagi vastuvõetamatus ei võta hagejalt õigust tõhusale kohtulikule kaitsele, kuna juhul, kui ta peab seda vajalikuks, on tal õigus kaitsta oma seisukohta ELTL artikli 272 kohase lepingulisel alusel esitatud hagi raames.

(vt punktid 46, 47, 49 ja 52)