ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 197/33

13. juunil 2008 esitatud hagi — Impala versus komisjon

(Kohtuasi T-229/08)

(2008/C 197/58)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, rahvusvaheline assotsiatsioon) (Brüssel, Belgia) (esindajad: solicitor S. Crosby, solicitor J. Golding, ja jurist I. Wekstein)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 3. oktoobri 2007. aasta otsus asjas nr COMP/M. 3333 — Sony/BMG, millega tunnistatakse koondumine ühisturu ja EMP lepinguga kokkusobivaks vastavalt nõukogu määruse (EMÜ) nr 4064/89 (1) artikli 8 lõikele 2;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

19. juuli 2004. aasta otsusega C (2004) 2815 tunnistas komisjon ühisturuga kokkusobivaks koondumise, milles Bertelsmann AG ja Sony Corporation of America omandasid ühise kontrolli äriühingu Sony BMG üle, millesse oli ühendatud nende helisalvestiste äri (juhtum nr COMP/M. 3333 — Sony/BMG). Esimese Astme Kohus tühistas komisjoni otsuse 13. juuli 2006. aasta otsusega (2). Pärast seda teatati komisjonile koondumisest uuesti ja komisjon hindas hetke turuolukorda arvestades koondumise ümber ning lubas koondumise läbi viia, tunnistades selle vaidlustatud 3. oktoobri 2007. aasta otsusega C (2007) 4507 ühisturu ja EMP lepinguga kokkusobivaks.

Hageja, kes on sõltumatuid muusikaettevõtjaid — st ühinemise poolte konkurente — esindav rahvusvaheline assotsiatsioon, palub kohtul nimetatud otsus tühistada. Ta väidab, et koondumist lubades on komisjon teinud ilmse hindamisvea ja/või vääralt kohaldanud ühist valitsevat mõju reguleerivaid õigusnorme ja/või rikkunud EÜ artiklit 253, kuna:

— ta ei kasutanud õiget meetodit ja ei hinnanud õigesti ühise valitseva mõju olemasolu, tugevnemist või tekkimist helikandjale salvestatud muusika turul ja digitaalses vormingus salvestatud muusika turul;

— ta ei viinud läbi tulevikuanalüüsi selle kohta, kas koondumine võib tugevdada või tekitada ühise valitseva mõju helikandjale salvestatud muusika turul ja/või digitaalses vormingus salvestatud muusika turul, ja kuna ta ei põhjendanud või ei põhjendanud piisavalt, miks ta tulevikuanalüüsi ei teinud;

— ta ei analüüsinud nõuetekohaselt ühinemise võimalikke mõjusid tarbijavalikutele või kultuurilisele mitmekesisusele, ega teinud selle kohta tulevikuanalüüsi;

— kokkuvõttes, ta ei tuvastanud, et ühinemine tugevdas või tekitas ühise valitseva seisundi helikandjale salvestatud muusika turul ja digitaalses vormingus salvestatud muusika turul.

(1) Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määrus (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT 1989 L 395, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 31).

(2) Kohtuasi T–464/04: Impala vs. komisjon, EKL 2006, lk II-2289, apellatsiooniastmes kohtuasi C-413 P: Bertelsmann AG ja Sony Corporation of Americavs. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 197/32

9. juunil 2008 esitatud hagi — Paul Alfons Rehbein versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Hervé Dias Martinho ja Manuel Carlos Dias Martinho (Outburst)

(Kohtuasi T-214/08)

(2008/C 197/56)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Saksamaa) (esindaja: advokaat T. E. Lampel)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teised menetluspooled apellatsioonikojas: Hervé Dias Martinho ja Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Prantsusmaa)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 13. märtsi 2008. aasta otsus asjas R 1261/2007-2; ja

— mõista hageja kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teised menetluspooled apellatsioonikojas

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „Outburst” kaupadele klassides 16, 18 ja 25 — taotlus nr 4 318 333

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: siseriiklik sõnamärk „Outburst” kaupadele klassis 25 — Saksa kaubamärgiregistreering nr 399 40 713

Vastulausete osakonna otsus: Lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 43 lõigete 2 ja 3 rikkumine, kuna varasemat siseriiklikku kaubamärki on tegelikult kasutatud kaupade või teenuste puhul, mille jaoks see on registreeritud; nimetatud määruse artikli 76 lõike 1 punkti f rikkumine, kuna apellatsioonikoda eksis, kui ta ei võtnud arvesse hageja tegevdirektori kirjalikku tunnistust; nimetatud määruse artikli 76 lõike 2 ning komisjoni määruse nr 2868/95 (1) eeskirja 22 lõigete 1 ja 2 rikkumine, kuna vastulausemenetluse apellatsioonikoja astmes esitatud lisatõendid on vastuvõetavad, ja neid tuleb vastandatud kaubamärgi tegeliku kasutamise hindamisel arvesse võtta; hageja õiguse olla ära kuulatud rikkumine, kuna apellatsioonikoda oleks pidanud arvesse võtma tõendeid kasutamise kohta, mille ta esitas pärast tähtaja möödumist.

(1) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189).
ET Euroopa Liidu Teataja C 197/34

25. juunil 2008 esitatud hagi — Melli Bank versus nõukogu

(Kohtuasi T-246/08)

(2008/C 197/59)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Melli Bank plc (London, Ühendkuningriik) (esindajad: QC R. Gordon, barrister J. Stratford, solicitor R. Gwynne ja solicitor T. Din)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu otsus 2008/475/EÜ mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid lisa B-osa lõige 4 Melli Bank plc-d puudutavas osas;

— võtta muid meetmeid, mis asjaolusid arvestades on õiged ja kohased;

— mõista panga kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas palub hageja tühistada nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsuse 2008/475/EÜ (1) millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 (2) (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) artikli 7 lõiget 2, see osa, milles hageja on lisatud nende füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle varad ja majandusressursid selle sätte alusel külmutatakse.

Hageja palub tühistada lisa B-osa lõige 4 hagejat puudutavas osas, kuna see on õigusvastane kahel põhjusel.

Esiteks väidab hageja, et vaidlustatud otsus on ebaproportsionaalne, kuna hageja varade ja majandusressursside külmutamisel (i) puudub mõistlik seos eesmärgiga tõkestada tuumarelvade väljatöötamist või rahastamist, ja (ii) see ei ole kõige vähempiiravam järelvalvemeede hageja suhtes ega eesmärgi suhtes tõkestada tuumarelvade väljatöötamist.

Teiseks väidab hageja, et vaidlustatud otsuses on rikutud mittediskrimineerimise põhimõtet, kuna esiteks on hageja samas olukorras mis teised Iraani pankade Ühendkuningriigis asuvad tütarettevõtjad ja olulises osas võrreldavas olukorras teiste Ühendkuningriigi pankadega, sh Iraaniga kauplevate Ühendkuningriigi pankadega, kuid teda koheldakse erinevalt, ja teiseks on ta oluliselt erinevas olukorras võrreldes teise ÜRO Julgeolekunõukogu määratletud pangaga, kuid teda koheldakse sarnaselt selle pangaga.

(1) ELT 2008 L 163, lk 29.

(2) Nõukogu 19. aprilli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 423/2007 (ELT 2007 L 103, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 197/26

21. mail 2008 esitatud hagi — Transnational Company „Kazchrome” ja ENRC Marketing versus nõukogu

(Kohtuasi T-192/08)

(2008/C 197/46)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Transnational Company „Kazchrome” (TNK Kazchrome) (Aktöbe, Kasahstan) ja ENRC Marketing AG (Kloten, Šveits) (esindajad: advokaadid L. Ruessmann ja A. Willems)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hagejate nõuded

— Tunnistada hagi vastuvõetavaks;

— tühistada nõukogu määrus (EÜ) nr 172/2008, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist, Egiptusest, Kasahstanist, endisest Jugoslaavia Makedoonia Vabariigist ja Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks, hagejaid puudutavas osas;

— mõista hagejate kohtukulud välja nõukogult ja jätta nõukogu kohtukulud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad, kes toodavad ja müüvad ferrosiliitsiumi Euroopa Liidu turule, paluvad osaliselt tühistada nõukogu 25. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 172/2008 (1), millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist, Egiptusest, Kasahstanist, endisest Jugoslaavia Makedoonia Vabariigist ja Venemaalt pärit ferrosiliitsiumi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning nõutakse lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks.

Hagi toetuseks väidavad hagejad, et vaidlustatud määrus puudutab neid otse ja isiklikult ning et selle määrusega kehtestatud dumpinguvastane tollimaks tuleneb mitmest ilmsest hindamisveast, mitmest ilmsest faktiveast ning alusmääruse (2) („alusmäärus”) ja WTO dumpinguvastase lepingu rikkumistest. Samuti väidavad hagejad, et kostja ei ole esitanud EÜ artiklis 253 nõutud põhjendusi.

Esimese väite raames leiavad hagejad, et nõukogu ei eristanud õigesti mõju, mida tekitasid muud teadaolevad tegurid, ja mistahes kahju, mida tekitas asjaomane import, ning seetõttu rikuvad nõukogu järeldused alusmääruse artikli 3 lõikeid 2, 6 ja 7.

Teise väite raames väidavad hagejad, et dumpinguvastane tollimaks kehtestati ühenduse huvi valesti hinnates ja alusmääruse artikli 9 lõiget 4 ning artiklit 21 rikkudes.

Kolmanda väite raames väidavad hagejad, et kuigi nad esitasid institutsioonidele kontrollitavat teavet, ei käsitletud seda koostööna, nõukogu ei kontrollinud olemasoleva teabe vastu esitatud faktilisi asjaolusid, millele nende tähelepanu juhiti, ning ei teostanud alusmääruses ettenähtud tähtaja jooksul korrektset turumajanduse käsitlust.

Neljanda väite raames väidavad hagejad, et uurimise jooksul rikuti nende kaitseõigust.

(1) ELT 2008 L 55, lk 6.

(2) Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (EÜT 1996 L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45).
ET Euroopa Liidu Teataja C 197/27

21. mail 2008 esitatud hagi — Cattin & Cattin versus komisjon

(Kohtuasi T-194/08)

(2008/C 197/48)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: R. Cattin & Cie (Bimbo, Kesk-Aafrika Vabariik) ja Yves Cattin (Cadiz, Hispaania), (esindaja: advokaat B. Wägenbaur)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— kohustada kostjat hüvitama esimesele hagejale tekitatud varaline kahju summas 18 946 139 eurot;

— kohustada kostjat hüvitama esimesele hagejale tekitatud moraalne kahju summas 100 000 eurot;

— kohustada kostjat hüvitama teisele hagejale tekitatud moraalne kahju summas 150 000 eurot;

— kohustada kostjat maksma hagejale nendelt hüvitistelt ajavahemiku eest alates käesolevas asjas kohtuotsuse tegemisest kuni kahju tegeliku hüvitamiseni intressi määraga, mis võrdub Euroopa Keskpanga intressimääraga peamistelt refinantseerimise tehingutelt, millele on juurde liidetud 2 protsendipunkti, kuid mis lõppmäärana ei ületa 6 %;

— mõista mõlema hageja kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejaks olevale äriühingule, kes tegeleb Kesk-Aafrika Vabariigis kohvi tootmise, ümbertöötlemise ja ekspordiga, jäeti Euroopa Arengufondi (EAF) kaudu hüvitamata nõue, mis sellel äriühingul oli riigi organismi „Soutien Café” vastu; viimane loodi kohvi hinna säilitamiseks pärast olulist hinna langust 80. aastate lõpus. Hagejast äriühingule jäeti see võlgnevus hüvitamata põhjusel, et riiklike ametiasutuste nõudel koostatud audiitoraruandest ilmnes, et tõenäoliselt kanti teatud summad õigusvastaselt sellelt äriühingult üle tema aktsionäridele. Hüvitisest ilma jäämise tõttu pidi äriühingust hageja peatama kogu oma tegevuse ja lõpetama töösuhte 800 töötajaga, kes tema istandustes töötasid.

Hagiavalduse toetuseks väidavad hagejad esiteks, et rikutud on 1) nende kaitseõigust, kuna rahade õigusvastase ülekandmise tuvastanud audiitoraruande koostamisel ei kuulatud hagejast äriühingut ära, ja 2) süütuse presumptsiooni, kuna see järelduse ei põhinenud ühelgi tõendil.

Edasi esitavad hagejad väite, mis tugineb tõhusa kohtuliku kaitse, õiguskindluse ja põhjendamiskohustuse põhimõtete rikkumisel, sest hagejast äriühingule keelduti hüvitise maksmisest ilma, et komisjon oleks talle esitanud mingitki sellekohast otsust ja ilma, et teda oleks ametlikult teavitatud audiitoraruandes antud soovitustest, millele komisjoni otsus põhines.

Lõpuks väidavad hagejad, et komisjon rikkus hoolsuse ja hea halduse põhimõtteid, kuna riiklike ametiasutuste poolt komisjonile esitatud hagejat puudutavad küsimused jäid vastuseta, ja kuna vääradele arvandmetele põhinenud audiitoraruande suhtes tuleks teha vastu-ekspertiis, mida komisjon küll tunnistas, kuid ei teinud.
—

Tühistada komisjoni 8. aprilli 2008. aasta otsus (2008/321/EÜ), mille järgi ühenduse rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi ja Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist, selles osas, kus on tehtud Hispaania Kuningriiki mõjutavad parandused, mis mõjutavad Hispaania Kuningriiki ja tulenevad veinitootmise potentsiaali käsitlevatest uurimistest (VT/VI/2002/14 ja VT/VI/2006/09), kogusummas 54 949 195,80 eurot, mis tulenes sellest, et kohaldati kindlasummalist parandustegurit määras 10 % kõigist varem seotud abina deklareeritud kulutustest;
ET Euroopa Liidu Teataja C 183/28

30. mail 2008 esitatud hagi — Antwerpse Bouwwerken versus komisjon

(Kohtuasi T-195/08)

(2008/C 183/52)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Antwerpse Bouwwerken NV (Antwerpen, Belgia) (esindajad: advokaadid J. Verbist ja D. de Keuster)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada esiteks Euroopa Komisjoni 29. aprilli 2008. aasta otsus, millest Euroopa Komisjon teatas 29. aprillil 2008 saadetud ja hageja poolt 5. mail 2008 kätte saadud kirjaga ning millega Euroopa Komisjon informeeris hagejat tema pakkumuse tagasilükkamisest; täiendavalt on seda selgitatud Euroopa Komisjoni 6. mai 2008. aasta kirjas, mille hageja sai kätte 8. mail 2008, kus Euroopa Komisjon toob esile tagasilükkamise põhjused; ning teiseks tühistada Euroopa Komisjoni 23. aprilli 2008. aasta otsus hankelepingu sõlmimise kohta, millest Euroopa Komisjon teatas 15. mai 2008. aasta kirjaga, mille hageja sai kätte 16. mail 2008;

— tuvastada komisjoni lepinguväline vastutus hagejale tekitatud kahju eest, mille suurus määratakse kindlaks hiljem;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Vastusena etalonainete tootmishoone ehitamist puudutavale komisjoni hanketeatele esitas hageja pakkumuse (1). Hageja pakkumus ei osutunud komisjoni poolt väljavalituks.

Hageja viitab oma hagiavalduses sellele, et rikutud on määruse nr 1605/2002 (2) artiklit 91 ning määruse nr 2342/2002 (3) artikleid 122, 138 ja 148 koostoimes direktiivi 2004/18/EÜ (4) artiklitega 2 ja 28.

Hageja arvates nähtub hankeprotokollist, et edukas pakkumus ei vastanud hanketeates sätestatud olulisele tingimusele ning seetõttu oleks see tulnud hankemenetlusest kõrvaldada kui tingimustele mittevastav. Hageja leiab, et eduka pakkumuse teinud pakkuja sekkumine ei olnud pelgalt pakkumuse selgitamine, vaid selle täiendamine, mis ei olnud menetluse selles etapis lubatav.

Lisaks väidab hageja, et lepingu sõlmimise otsus ei ole kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega, kuna hagejale edastatud hindamistoimikus on olulised osad muudetud loetamatuks.

(1) B-Geel: Etalonainete tootmishoone ehitamine (2006/S 102-108785).

(2) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74).

(3) Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiv 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132).
ET Euroopa Liidu Teataja C 183/29

5. juunil 2008 esitatud hagi — CLL Centres de langues versus komisjon

(Kohtuasi T-202/08)

(2008/C 183/55)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Centre de langues á Louvain-la-neuve et -en-Woluwe (CLL Centres de langues) (Louvain-la-Neuve, Belgia) (esindajad: advokaadid F. Tulkens ja V. Ost)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada tagasilükkav otsus;

— Mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni otsuse lükata tagasi tema taotlus osaleda pakkumismenetluses ADMIN/D1/PR/2008/004, mis käsitles Brüsselis asuvate Euroopa Liidu (EL) institutsioonide, organite ja asutuste personali keelekoolitust (EÜT 2008, S 44-060121), kuna taotlus oli esitatud pärast pakkumisteates märgitud kuupäeva.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et vaidlustatud otsus tugineb ekslikule eeldusele, mille kohaselt pakkuja on kohustatud lükkama tagasi kõik hilinenult esitatud osalemistaotlused. Hageja leiab hoopis, et pakkujal on selles osas kaalutlusõigus.

Lisaks väidab hageja, et vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud, kuna komisjon ei selgitanud, miks ta oma kaalutlusõigust ei kasutanud.

Lõpuks väidab hageja, et on rikutud üksikasjalike rakenduseeskirjade (1) artiklit 123, mille kohaselt peab kutsutud taotlejate arv olema piisav reaalse konkurentsi tagamiseks, ning et hageja kandidatuuri tagasilükkamine oli ebaproportsionaalne.

(1) Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa Ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145).
ET Euroopa Liidu Teataja C 183/23

5. mail 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtu 21. veebruari 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-31/07: Putterie-De-Beukelaer versus komisjon

(Kohtuasi T-160/08 P)

(2008/C 183/45)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: C. Berardis-Kayser ja K. Herrmann)

Teised menetluspooled: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Brüssel, Belgia)

Apellandi nõuded

— Tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

— saata asi tagasi Avaliku Teenistuse Kohtusse;

— määrata, et kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

Väited ja peamised argumendid

Kõnesoleva apellatsioonkaebusega esitab komisjon nõude tühistada Avaliku Teenistuse Kohtu 21. veebruari 2008. aasta otsus kohtuasjas F-31/07: Putterie-De-Beukelaer vs. Komisjon, millega Avaliku Teenistuse Kohus tühistas F. Putterie-De-Beukelaer'i karjääriarengu aruande ajavahemiku 1. jaanuar 2005 kuni 31. detsember 2005 kohta osas, millega ei tunnustatud viimase eeldusi B* kategooriasse kuuluvate tööülesannete täitmiseks.

Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab komisjon ühe väite, mille kohaselt Avaliku Teenistuse Kohus rikkus esiteks ühenduse kohtu omal algatusel teostatava kontrolli ulatust puudutavaid põhimõtteid ja teiseks keeldu otsustada ultra petita.

Komisjoni hinnangul ei olnud Avaliku Teenistuse Kohtul õigust esitada omal algatusel vaidlusaluse akti sisulist õiguspärasust käsitlevat väidet, mille kohaselt eirati vastavalt Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade artikli 43 ja XIII lisa artikli 10 lõike 3 kohaldamisala, sest sisu puudutavad väited ei ole avalikul huvil põhinevad asja läbivaatamist takistavad asjaolud.

Teise võimalusena väidab komisjon, et juhul, kui vaidlustatud kohtuotsuse punktides 75 ja 76 esitatud põhjendusi on võimalik pidada eraldiseisvaks vaidlusaluse akti sisulist õiguspärasust käsitlevast väitest, ning juhul, kui need on võimalik kvalifitseerida vaidlusaluse akti andja pädevuse puudumisel tuginevate eraldiseisvate väidetena, rikkus Avaliku Teenistuse Kohus komisjoni kaitseõigust, sest viimast ei kuulatud selles küsimuses ära vastavalt Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklile 77.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/56

4. juulil 2008 esitatud hagi — Saksamaa versus komisjon

(Kohtuasi T-265/08)

(2008/C 223/99)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: M. Lumma ja advokaat U. Karpenstein)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 30. aprilli 2008. aasta otsus K(2008) 1690 lõplik, millega vähendati ERF-i rahalist toetust rakenduskavale eesmärk-1-piirkonnas Tüüringi liidumaal Saksamaa Liitvabariigis (1994–1999);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Vaidlustatud otsusega vähendas komisjon ERF-i rahalist toetust rakenduskavale eesmärk-1-piirkonnas Tüüringi liidumaal Saksamaa Liitvabariigis (1994–1999).

Oma hagi toetuseks esitab hageja neli väidet.

Esiteks leiab hageja, et komisjon ei ole nõuetekohaselt hinnanud asjaolude olulisi elemente seoses asjaomase rakenduskava põhipunktiga 2.1 (väike- ja keskmise suurusega ettevõtjate toetusmeetmed: jätkusuutlike investeeringute toetamine).

Teiseks väidab hageja, et rikutud on määruse (EMÜ) nr 4253/88 (1) artikli 24 lõiget 2, kuna puuduvad nõuetele mittevastavused selle sätte tähenduses. Hageja rõhutab sellega seoses, et see säte ei anna komisjonile alust teha haldusvigade või väidetava ebaadekvaatse haldus- ja kontrollisüsteemi puhul rahalisi korrektuure.

Edasi märgib hageja, et komisjonil puudus määruse nr 4253/88 alusel õigus teha laiendavaid rahalisi korrektuure, kuna selle määruse artikkel 24 on seotud konkreetsete juhtumite ja summadega, mitte aga süstemaatilisi halduspuudusi käsitlevate oletuslike järeldustega, mis on tuletatud avastatud haldusveast.

Lõpuks leiab hageja, et isegi kui laiendavad rahalised korrektuurid oleksid lubatud, on rikutud määruse nr 4253/88 artikleid 23 ja 24, kuna laiendamine ei ole õige. Seoses sellega väidab hageja, et komisjon ei tohtinud teha laiendusi Euroopa Ühenduste Kontrollikoja analüüsi alusel nõrkade punktide kohta, et komisjonil on tema viidatud kitsaskohtades kaassüü ning et hagi esemeks olevad laiendused rikuvad proportsionaalsuse põhimõtet.

(1) Nõukogu 19. detsembri 1988. aasta määrus (EMÜ) nr 4253/88, millega nähakse ette sätted määruse nr 2052/88 rakendamiseks seoses struktuurifondide tegevuse kooskõlastamisega teiste struktuurifondidega ning Euroopa Investeerimispanga ja muude olemasolevate rahastamisvahendite tegevusega (EÜT L 374, lk 1).