Kohtuasi T-316/07

Commercy AG

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Ühenduse sõnamärk easyHotel — Varasem siseriiklik sõnamärk EASYHOTEL — Suhteline keeldumispõhjus — Kaupade ja teenuste sarnasuse puudumine — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 52 lõike 1 punkt a — Tasuta õigusabi — Äriühingu pankrotihalduri esitatud taotlus — Kodukorra artikli 94 lõige 2”

Esimese Astme Kohtu otsus (viies koda), 22. jaanuar 2009 II ‐ 47

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ei ole tõenäoline, et lai avalikkus ajab määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses segi sõnamärgi easyHotel, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse teenustele „transporti puudutavad teabeteenused, sh elektroonilise andmebaasi või internetipõhised on line-teabeteenused; Internetis pakutavad reisi reserveerimise ja tellimise teenused” ja „hotelli numbritubade automatiseeritud reserveerimise teenused”, mis kuuluvad Nizza kokkuleppe vastavalt klassidesse 39 ja 42 ning klassidesse 16, 25, 32, 33, 35, 36 ja 41 kuuluvatele kaupadele ja teenustele, ning sõnamärgi EASYHOTEL, mis on varem Saksamaal registreeritud selle kokkuleppe klassi 9 kuuluvatele kaupadele „platvormist ja Interneti operatsioonisüsteemidest sõltumatute e-poodide loomise tarkvara, mis on eelkõige mõeldud hotelli numbritubade reserveerimiseks, tellimiseks ja nende eest tasumiseks” ja klassi 42 kuuluvatele teenustele „tarkvaraarendus ja -kujundamine eelkõige e-poodide ja Interneti operatsioonisüsteemide jaoks, mis on mõeldud hotelli numbritubade reserveerimiseks, tellimiseks ja nende eest tasumiseks”. Asjaomased kaubad ja teenused erinevad olemuse, otstarbe ja kasutusviisi poolest, need ei konkureeri omavahel ega täienda üksteist. Kõigepealt tuleb märkida, et varasema kaubamärgiga tähistatavate kaupade ja teenuste olemus on infotöötlus, samas kui taotletava kaubamärgiga tähistatud teabe-, tellimis- ja reserveerimisteenuste olemus on teistsugune ning nendes teenustes kasutatakse infotöötlust üksnes teabe edastamise vahendina või vahendina, mis võimaldab reserveerida hotelli numbrituba või reisi. Varasema kaubamärgiga kaitstud kaubad ja teenused on konkreetselt suunatud hotellindus- või reisikorraldusettevõtjatele, samas kui taotletava kaubamärgiga tähistatud teabe-, tellimis- ja reserveerimisteenused on suunatud laiale avalikkusele. Samuti kasutatakse varasema kaubamärgiga kaitstud kaupu ja teenuseid infotöötlussüsteemi, täpsemini e-poe töös, samas kui taotletava kaubamärgiga tähistatud teabe-, tellimis- ja reserveerimisteenuseid kasutatakse hotelli numbritoa või reisi reserveerimiseks. Ainuüksi asjaolu, et taotletava kaubamärgiga tähistatud teabe-, tellimis- ja reserveerimisteenuseid pakutakse üksnes Internetis, mistõttu need vajavad sellist infotöötluse abi, mida pakuvad näiteks varasema kaubamärgiga tähistatud kaubad ja teenused, ei ole piisav, et eitada asjaomaste kaupade ja teenuste vahelisi olulisi olemust, otstarvet ja kasutusviisi puudutavaid erinevusi. (vt punktid 51–54)

Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 55 lõike 1 punktist b koostoimes selle määruse artikli 42 lõikega 1 ja artikli 52 lõikega 1 tuleneb, et nimetatud määruse artikli 8 lõikel 1 põhinevat kehtetuks tunnistamise taotlust saavad esitada üksnes taotluses osutatud varasemate kaubamärkide omanikud ja litsentsiaadid, kellel on kõnealuste kaubamärkide omanike luba. Äriühingu pankrotihaldur, kes on varasemate kaubamärkide omanik, ei vasta neile kahele isikuteliigile. Seetõttu tuleb nimetatud pankrotihalduri enda nimel esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus tunnistada vastuvõetamatuks. Juhul, kui ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse on esitanud nimetatud äriühing, tuginedes talle kuuluvatele varasematele kaubamärkidele, on sama äriühing või vajaduse korral teda esindav pankrotihaldur see, kellel on tühistamisosakonna ja apellatsiooniosakonna otsuste suhtes kaebeõigus. Seevastu tuleb selle äriühingu pankrotihalduri enda nimel apellatsioonikojale esitatud kaebus ja Esimese Astme Kohtule esitatud hagi jätta rahuldamata, kuna määruse nr 40/94 artiklis 58 ja artikli 63 lõikes 4 sätestatust erinevalt esitas need isik, kellel ei ole asjaomase kaebuse ja hagi esemeks olevate otsuste suhtes kaebeõigust. (vt punktid 20, 21 ja 23)

Tasuta õigusabi taotluse rahuldamine hagi raames, mille on juriidilise isiku nimel esitanud asjaomase äriühingu pankrotivara haldur kui äriühingu esindaja, tähendab see juriidilisele isikule sellise õiguse andmist, mis on vastuolus Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 94 lõikega 2, mille kohaselt on igal füüsilisel isikul, kes oma majandusliku olukorra tõttu ei suuda lõikes 1 märgitud kulusid täielikult või osaliselt tasuda, õigus saada tasuta õigusabi. See säte näeb sõnaselgelt ette, et õigus saada tasuta õigusabi on üksnes füüsilistel isikutel. (vt punktid 16, 18, 19, 27 ja 29)