EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

13. detsember 2012

Kohtuasi F–42/11

Stephanie Honnefelder

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Konkursikomisjoni otsuse tühistamine – Jõustunud kohtuotsuse täitmine – Seaduslikkuse põhimõte – Avaliku konkursi menetluse taasavamise otsuse vastu esitatud õigusvastasuse väide

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega S. Honnefelder palub tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/26/05 komisjoni 11. veebruari 2011. aasta otsus jätta ta reservnimekirja kandmata.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta kaks kolmandikku hageja kohtukuludest tema enda kanda. Jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja üks kolmandik S. Honnefelderi kohtukuludest.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Sellise isikut kahjustava meetme peale esitatud hagi, mis võeti töölevõtmise menetluse jooksul – Väide, et samas menetluses võetud eelnev isikut kahjustav meede on nõuetevastane – Vastuvõetavus – Tingimused

(Personalieeskirjad, artikkel 91)

2. Ametnike hagid – Tühistav kohtuotsus – Mõju – Kohtuotsuse täitmiseks vajalike meetmete rakendamise kohustus – Ulatus – Nii kohtuotsuse põhjenduse kui ka resolutsiooni arvessevõtmine – Konkursikomisjoni otsuse jätta kandidaat reservnimekirja kandmata tühistamine – Konkursi uuesti avamine üksnes hageja suhtes – Sobiv täitmise viis

(ELTL artikkel 266; personalieeskirjad, artikkel 27)

3. Ametnikud – Ametnike hagid – Tühistamisotsus – Mõju – Kohtuotsuse täitmiseks vajalike meetmete rakendamise kohustus – Administratsiooni kaalutlusõigus – Võimalus astuda kannatanuga dialoogi

(ELTL artikkel 266)

4. Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Teavitamiskohustuse täitmata jätmine – Ametialane eksimus, mis ei too kaasa akti tühistamist

1. Hagejal on õigus tugineda konkursi korraldamise korda puudutavatele rikkumistele siis, kui ta esitab tema kandidatuuri tagasilükkamise üksikotsuse peale hagi, ning seda ilma, et talle saaks ette heita, et ta ei ole esitanud kaebust ega hagi ettenähtud tähtaja jooksul otsuse peale, millega määrati kindlaks konkursi korraldamise kord.

Nimelt ei näe üksi personalieeskirjade säte ette, et hageja, kes soovib väitega vaidlustada administratsiooni akti õiguspärasust, peab esitama kaebuse konkreetselt selle akti peale ning seda isegi siis, kui hagi vastab vastuvõetavuse tingimustele. Pealegi ei ole õigusvastasuse väide vastuvõetamatu üksnes seetõttu, et seda ei ole eelnevalt kaebuses esitatud.

(vt punktid 34 ja 37)

Viited:

Euroopa Kohus: 11. august 1995, kohtuasi C‑448/93 P: komisjon vs. Noonan (punktid 17–19).

Esimese Astme Kohus: 16. september 1993, kohtuasi T‑60/92: Noonan vs. komisjon (punkt 21).

Avaliku Teenistuse Kohus: 1. juuli 2010, kohtuasi F‑45/07: Mandt vs. parlament (punkt 121).

2. Tühistava kohtuotsuse tagajärjel on asjaomane institutsioon vastavalt ELTL artiklile 266 kohustatud võtma vajalikud meetmed tuvastatud õigusvastaste tagajärgede kõrvaldamiseks, mis juba täidetud akti puhul tähendab seda, et tuleb taastada hageja õiguslik olukord, milles ta oli enne kõnealuse akti andmist.

Selleks et täita temale ELTL artikliga 266 pandud kohustust, peab institutsioon võtma konkreetsed meetmed, mis kõrvaldavad asjaomase isiku suhtes toime pandud rikkumise tagajärjed. Seega ei saa ta tugineda praktilistele raskustele, mida võib kaasa tuua hageja sellise õigusliku olukorra taastamine, milles ta oli enne kõnealuse akti andmist. Üksnes täiendavalt, kui otsuse tühistanud kohtuotsuse täitmisel esineb erilisi raskusi, võib asjaomane institutsioon oma kohustuste täitmiseks võtta vastu otsuse, et hüvitada õiglaselt asjaomastele isikutele tühistatud otsusega põhjustatud negatiivsed tagajärjed.

Sellega seoses tuleb märkida, et kuigi asjaomane institutsioon peab kindlaks määrama, millised on Avaliku Teenistuse Kohtu tühistava kohtuotsuse täitmiseks nõutud meetmed, on tema kaalutlusõigus piiratud vajadusega järgida selle kohtuotsuse resolutsiooni ja põhjendusi, mida ta peab täitma, ja liidu õiguse sätteid. Seega peab kostjaks olev institutsioon eelkõige vältima seda, et võetud meetmed sisaldavad samu rikkumisi, mis on tühistavas kohtuotsuses kindlaks tehtud.

Mis siiski puudutab tulevaste ametnike reservi moodustamiseks korraldatud avalikku konkurssi, siis administratsioon võib püüda leida õiglast lahendust sellisel erijuhul, kui on tegemist õigusvastaselt väljalangenud kandidaadiga. Seega kui on tegemist tulevaste ametnike reservi moodustamiseks korraldatud avaliku konkursiga, mille katsed olid nõuetevastased, on kandidaadi õigused piisavalt kaitstud, kui ametisse nimetav asutus avab selle kandidaadi suhtes reservnimekirja moodustamiseks mõeldud konkursi uuesti, kuna uuesti avamine tähendab olukorra taastamist, nagu see oli enne kohtu poolt kritiseeritud asjaolude ilmnemist. Seevastu selline lahendus, et hageja kantakse konkursi reservnimekirja, ilma et korrataks nõuetevastast katset, ei rikuks mitte ainult võrdse kohtlemise põhimõtet ning hindamise ja konkursiteate objektiivsuse põhimõtet, vaid ka personalieeskirjade artiklit 27.

(vt punktid 44–46, 49 ja 52)

Viited:

Euroopa Kohus: 14. juuli 1983, kohtuasi 144/82: Detti vs. Euroopa Kohus (punkt 33); 6. juuli 1993, kohtuasi C‑242/90 P: komisjon vs Albani jt (punkt 13).

Esimese Astme Kohus: 8. oktoober 1992, kohtuasi T‑84/91: Meskens vs. parlament (punkt 78); 26. juuni 1996, kohtuasi T‑91/95: De Nil ja Impens vs. nõukogu (punkt 34); 23. aprill 2002, kohtuasi T‑372/00: Campolargo vs. komisjon (punkt 109 ja seal viidatud kohtupraktika); 5. detsember 2002, kohtuasi T‑119/99: Hoyer vs. komisjon (punkt 37); 13. september 2005, kohtuasi T‑283/03: Recalde Langarica vs. komisjon (punktid 50 ja 51).

Avaliku Teenistuse Kohus: 24. juuni 2008, kohtuasi F‑15/05: Andres jt vs. EKP (punkt 132 ja seal viidatud kohtupraktika).

3. Kuna administratsioon tegevus on ühepoolne, peab ta kindlaks tegema, millised on tühistava kohtuotsuse täitmiseks nõutud meetmed. Seetõttu on administratsioonil õigus, mitte kohustus astuda dialoogi isikuga, kellele õigusvastane kohtlemine osaks sai, et püüda jõuda kokkuleppele, mis pakub temale õiglast hüvitist.

(vt punkt 53)

Viited:

Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuasi Meskens vs. parlament (punkt 80); eespool viidatud kohtuasi De Nil ja Impens vs. nõukogu (punkt 34).

4. Argument, millega administratsioonile heidetakse ette tema teavitamiskohustuse rikkumist, ei saa põhjendatuse korral tuua kaasa vaidlustatud akti tühistamist, vaid üksnes administratsiooni lepinguvälise vastuse ametialase eksimuse eest.

(vt punkt 62)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: 9. detsember 2010, kohtuasi F‑83/05: Ezerniece Liljeberg jt vs. komisjon (punktid 105 jj).