Määruse nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid nr 1290/2005, nr 247/2006, nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus nr 1782/2003, artikli 23 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui isik, kellele põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, eirab nõuetele vastavuse eeskirju, mis toob kaasa otsetoetuse kogusumma vähendamise või selle saajate hulgast väljaarvamise, siis tuleb see rikkumine täies mahus omistada põllumajandustootjale, kes toetustaotluse esitas.

See säte ei tee nimelt vahet, kas isik, kellele põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, rikkus nõuetele vastavuse eeskirju hooletusest või tahtlikult. Järelikult ei saa välistada, et nende tegude tagajärjed, mille pani toime isik, kellele põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, omistatakse toetustaotluse esitanud põllumajandustootjale. Selles osas on nimetatud eeskirjade eiramise eest kohaldatav sanktsioon eriomane haldusmeede, mis on põllumajandustoetuste kava lahutamatu osa ja selle eesmärk on soodustada nende samade eeskirjade järgimist. Siit järeldub, et põllumajandustootja, kes saab toetust isegi siis, kui ta tegelikult ei kasuta seda maatükki, mille tarbeks ta kogu kalendriaasta jooksul otsetoetust taotles, peab võtma riski, et talle omistatakse sellel maatükil nõuetele vastavuse eeskirjade rikkumine, mis on tingitud selle isiku hooletust või tahtlikust tegutsemisest, kellele nimetatud põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, ning mis võib kaasa tuua otsetoetuste kogusumma vähendamise või selle saajate hulgast väljaarvamise. Seega ei saa nimetatud põllumajandustootjat pidada vastutavaks rikkumise eest, mille pani toime isik, kellele kõnealune põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, sealhulgas tahtliku tegutsemise tagajärgede eest.

Toetustaotluse esitanud põllumajandustootjal lasuv vastutus, mis tuleneb selle isiku hooletust või tahtlikust tegevusest, kellele põllumajandusmaa üle anti või kes selle üle andis, tingitud nõuetele vastavuse eeskirjade rikkumisest, on kooskõlas määruse nr 796/2004 (millega kehtestatakse määruses nr 1782/2003 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuste ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi, samuti nõukogu määruses nr 479/2008 ette nähtud nõuetele vastavuse rakendamise üksikasjalikud reeglid) (muudetud määrusega nr 1266/2008) põhjendusest 57 tuleneva nõudega, et otsetoetuste kogusumma vähendamiste ja väljaarvamiste määramisel tuleks arvesse võtta proportsionaalsuse põhimõtet. Ühelt poolt võimaldab see täita otsetoetuste kogusumma vähendamise ja selle saajate hulgast väljaarvamise süsteemi eesmärki, mis on esitatud määruse nr 73/2009 põhjenduses 3, nimelt liita keskkonda, toidu ohutust, loomade tervishoidu ja heaolu ning head põllumajandus- ja keskkonnatingimust käsitlevad põhistandardid ühisesse turukorraldusse. Teiselt poolt ei takista miski põllumajandusmaa üleandmise lepingu pooltel leppida omavahel kokku täpsemates tingimustes, mis puudutab niisuguse lepingu finantsriske, sealhulgas põllumajandustoetuste võimalikku vähendamist või väljajätmist, ja kui isegi niisuguse regulatsiooni puudumisel ei saa algusest peale välistada tsiviilõiguslike vahendite kasutamist toetustaotluse esitanud põllumajandustootja õiguste kaitsmiseks, ei lähe see kaugemale kui viidatud eesmärgi saavutamiseks vajalik.

(vt punktid 32, 35, 37, 38, 40–42, 44 ja resolutsioon)