C 398/14

ET

29. juulil 2022 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

(Kohtuasi C-516/22)

(2022/C 398/18)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Armati, P.-J. Loewenthal, T. Maxian Rusche)

Kostja: Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et kuna Ühendkuningriik andis loa täita vahekohtu otsust ICSIDi asjas nr ARB/05/20, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad: — ELL artikli 4 lõikest 3 koostoimes Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (1) (edaspidi „väljaastumisleping“) artikli 127 lõikega 1, kuna otsustas ELTL artikli 351 esimese lõigu tõlgendamise ja selle kohaldamise üle vahekohtukohtuotsuse täitmisele, samas kui see küsimus on otsustanud komisjoni kehtivate otsustega ja selle kohta oli tulemas otsus liidu kohtutelt; — ELTL artikli 351 esimesest lõigust koostoimes väljaastumislepingu artikli 127 lõikega 1, kuna ta tõlgendas ja kohaldas vääralt mõisteid „ühe või mitme kolmanda riigi [õigused]“ ja „aluslepingud mõjutavad“; — ELTL artikli 267 esimese lõike punktidest a ja b ning kolmandast lõikest koostoimes väljaastumislepingu artikli 127 lõikega 1, kuna ta ei esitanud küsimust, kas komisjoni 26. mai 2014. aasta otsus, millega keelati Rumeenial vahekohtuotsust täita (edaspidi „2014. aasta kohaldamise peatamise korraldus“) ja komisjoni 1. oktoobri 2014. aasta otsus, millega algatati ametlik uurimismenetlus seoses Rumeenia poolt vahekohtuotsuse täitmisega (2) (edaspidi „2014. aasta menetluse algatamise otsus“), on kehtivad, ja kuna ta jättis viimase astme kohtuna esitamata küsimuse, kuidas tõlgendada liidu õigust, mis ei ole ei acte clair ega acte éclairé; — ELTL artikli 108 lõikest 3 koostoimes väljaastumislepingu artikli 127 lõikega 1, kuna ta kohustas Rumeeniat rikkuma liidu õiguse kohustusi, mis tulenevad 2014. aasta kohaldamise peatamise korraldusest ja 2014. aasta menetluse algatamise otsusest. — Mõista kohtukulud välja Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühendkuningriigi kõrgeim kohus (Supreme Court of the United Kingdom) andis 19. veebruari 2020. aasta otsusega korralduse täita 2013. aasta vahekohtuotsust, mis tehti Rumeenia suhtes teatavate Rootsi investorite huvides seoses sellega, et Rumeenia rikkus kahepoolset investeerimiskokkulepet, mille Rootsi ja Rumeenia olid sõlminud 2003. aastal.

Komisjon oli eelnevalt leidnud, et vahekohtuotsuse täitmine kujutab endast Rumeenia poolt neile investoritele ebaseadusliku ja kokkusobimatu riigiabi andmist. Kõrgeim kohus leidis alates tollest hetkest, et see vahekohtuotsus rikub liidu õiguse norme ja aluspõhimõtteid, eelkõige ELTL artikleid 267 ja 344, autonoomia ja vastastikuse usalduse üldpõhimõtteid, ja liidu institutsioonide toimimist kooskõlas liidu konstitutsioonilise raamistikuga.

Kõrgeim kohus järeldas ELTL artikli 351 esimesele lõigule tuginedes, et vahekohtuotsust oleks pidanud täitma Ühendkuningriigis, hoolimata asjaolust, et selle täitmine oli liidu õigusega vastuolus. Selle tulemusel rikkus Ühendkuningriik ELL artikli 4 lõiget 3 ja artikli 108 lõiget 3, ELTL artikli 267 lõike 1 punkte a ja b ning lõiget 3 ja artikli 351 esimest lõiku koostoimes väljaastumislepingu artikli 127 lõikega 1.

(1) ELT 2020, L 29, lk 7.

(2) Riigiabi SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) – 11. detsembri 2013. aasta vahekohtuotsuse Micula vs. Rumeenia rakendamine – Kutse märkuste esitamiseks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 2 (ELT 2014, C 393, lk 27).