AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

28. aprill 2009

Kohtuasi F‑72/06

Luc Verheyden

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – OLAF-i sisejuurdlus – Siseriiklikele õigusasutustele OLAF‑i poolt informatsiooni edastamise otsus – Vastuvõetavus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles L Verheyden palub nimelt tühistada Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) otsus edastada Itaalia õigusasutustele tema kohta informatsiooni ja mõista komisjonilt tema kasuks välja kahjuhüvitis.

Otsus: Jätta hageja hagi rahuldamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) otsus edastada siseriiklikele õigusasutustele informatsiooni – Hõlmamine

(Personalieeskirjad, artikkel 90a; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1073/1999, artikli 10 lõige 2)

2. Ametnikud – Hagi – Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) vastu esitatud hagi

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 1 ja artikkel 90a)

3. Ametnikud – Hagi – Eelnev haldusmenetlus

(Personalieeskirjad, artikkel 90)

1. Otsused, millega Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) edastab määruse nr 1073/1999 OLAF‑i juurdluste kohta artikli 10 lõike 2 alusel siseriiklikele õigusasutustele informatsiooni, on – arvestades nende tagajärgi ja vajadust tagada isikutele, kellele personalieeskirju kohaldatakse, tõhus kohtulik kaitse – isikut kahjustavad meetmed personalieeskirjade artikli 90a tähenduses.

(vt punkt 38)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: 28. aprill 2009, liidetud kohtuasjad F‑5/05 ja F‑7/05: Violetti jt vs. komisjon: F‑5/05 ja F‑7/05 (EKL AT 2009, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punktid 69–97).

2. Personalieeskirjade artikliga 90a kehtestatud õiguskaitsevahendite süsteemis on kahju hüvitamise nõue, milles nõutakse Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) tekitatud kahju hüvitamist, vastuvõetav ainult siis, kui sellele eelnes kohtueelne menetlus, mis on kooskõlas personalieeskirjadega. See menetlus erineb sõltuvalt sellest, kas kahju, mille hüvitamist taotletakse, on tingitud isikut kahjustavast meetmest personalieeskirjade artikli 90a tähenduses või OLAF‑i käitumisest, millel ei ole otsuse laadi. Esimesel juhul peab huvitatud isik esitama ettenähtud tähtaja jooksul OLAF‑i direktorile selle meetme peale kaebuse. Teisel juhul seevastu peab haldusmenetlus algama sellega, et esitatakse taotlus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses, millega taotletakse kahju hüvitamist, ning jätkuma vajadusel kaebusega, mis on esitatud taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale. Kui aga tühistamishagi ja kahju hüvitamise nõude vahel on otsene seos, on viimane vastuvõetav tühistamishagi lisana, ilma et sellele peaks tingimata eelnema administratsioonile esitatud nõue hüvitada väidetavalt kantud kahju, ja kaebus, milles vaidlustatakse taotluse kaudse või otsese tagasilükkamise otsuse põhjendatus.

(vt punkt 53)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 28. juuni 1996, kohtuasi T‑500/93: Y vs. Euroopa Kohus (EKL AT 1996, lk I‑A‑335 ja II‑977, punktid 64 ja 66)

3. Personalieeskirjade artiklis 90 sätestatud tähtaja mittejärgimine võib kaasa tuua asjaomase institutsiooni vastutuse kahju eest, mis võis huvitatud isikutele tekkida, kuid seda vaid tingimusel, et need isikud on väidetava kahju hüvitise saamiseks läbinud kohtueelse menetluse kaks etappi, st esitanud taotluse ja seejärel kaebuse.

(vt punkt 60)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 26 jaanuar 2005, kohtuasi T‑267/03: Roccato vs. komisjon (EKL AT 2005, lk. I‑A‑1 ja II‑1, punkt 84)