Kohtuasi C‑539/13

Merck Canada Inc.

ja

Merck Sharp & Dohme Ltd

versus

Sigma Pharmaceuticals plc

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division))

„Eelotsusetaotlus — 2003. aasta Euroopa Liiduga ühinemise akt — IV lisa — 2. peatükk — Erimehhanism — Patenditud ravimi import — Etteteatamiskohustus”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 12. veebruar 2015

Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste ja Euroopa Liidu põhilepingute kohanduste akti IV lisa 2. peatükis ette nähtud erimehhanismi teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et see ei kohusta patendi või täiendava kaitse tunnistuse omanikku või tema õigusjärglast teatama oma kavatsusest seista importimiskavale vastu enne, kui ta tugineb mehhanismi esimesest lõigust tulenevatele õigustele. Kui aga omanik või tema õigusjärglane jätab vastava kavatsuse nimetatud mehhanismi teises lõigus nimetatud ühe kuu pikkuse ooteaja jooksul väljendamata, võib ravimi importimist kavatsev isik pädevatelt ametiasutustelt ravimi importimise luba õiguspäraselt taotleda ja asuda vastavalt olukorrale importima ja turustama. Seega võtab erimehhanism omanikult või tema õigusjärglaselt võimaluse tugineda mehhanismi esimesest lõigust tulenevatele õigustele seoses ravimi impordi ja turustamisega, mis on toimunud enne seda, kui kõnealust kavatsust väljendati. Siiski ei saa ka sellises olukorras lugeda, et patendi või täiendava kaitse tunnistuse omanik või tema õigusjärglane on kaotanud õiguse tugineda erimehhanismile. Olgugi et tal ei ole õigust nõuda selle kahju hüvitamist, mis on tekkinud seoses impordiga, millele ta ei seisnud õigeaegselt vastu, on omanikul või tema õigusjärglasel põhimõtteliselt võimalik patendiga või täiendava kaitse tunnistusega kaitstud ravimi impordile ja turustamisele tulevikus vastu seista. (vt punktid 32 ja 33 ning resolutsiooni punkt 1)

Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste ja Euroopa Liidu põhilepingute kohanduste akti IV lisa 2. peatükis ette nähtud erimehhanismi teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et 2 kuud ette esitatud teade – mille peab esitama iga isik, kes kavatseb importida liikmesriiki või turustada liikmesriigis 2003. aastal liiduga ühinenud liikmesriigist pärinevat patendikaitsega või täiendava kaitsega hõlmatud ravimit, mis on teatavas liikmesriigis registreeritud ajal, mil uutes liikmesriikides ei olnud võimalik seda kaitset saada – tuleb adresseerida patendi või täiendava kaitse tunnistuse omanikule või tema õigusjärglasele, kusjuures viimati nimetatud mõiste tähistab iga isikut, kellel on õiguspäraselt patendi või täiendava kaitse tunnistuse omaniku õigused. Nimelt on teatamiskohustuse eesmärk võimaldada patendi või täiendava kaitse tunnistuse omanikul või tema õigusjärglasel tõkestada kaitstud toote importi ja turustamist, kui neid on eelnevalt teavitatud mis tahes kavast paralleelselt importida teatavat toodet uutest liikmesriikidest, kus seda kaitset ei olnud võimalik enne liiduga ühinemist saada. Sellist teatamiskohustust ette nähes väljendas liidu õiguslooja oma kavatsust saavutada tasakaal ühelt poolt ohu vahel nõuda paralleelimportijalt liigseid formaalsusi ja teiselt poolt ohu vahel asetada patendi või täiendava kaitse tunnistuse omanik või tema õigusjärglane õiguskindluse puudumise olukorda. Lubada teate adresseerimist muule isikule, kes on patendi või täiendava kaitse tunnistuse omaniku või tema õigusjärglasega äriühingu- või ettevõttealaselt seotud, seaks ohtu erimehhanismi tõhususe ja võib asetada omaniku õiguskindluse puudumise olukorda, mis oleks vastuolus erimehhanismi eesmärgiga. (vt punktid 39, 41, 43 ja resolutsiooni punkt 2)