Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Ühenduse ja liikmesriikide poolt sõlmitud mitmepoolse lepingu rikkumise tuvastamisele suunatud hagi – Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitlev protokoll – Euroopa Kohtu pädevus – Vastuvõetavus

(EÜ artikkel 226; Barcelona konventsiooni artikli 4 lõige 1 ja artikkel 8; Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitleva protokolli artikli 6 lõiked 1 ja 3)

2. Rahvusvahelised lepingud – Ühenduse lepingud – Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitlev protokoll – Liikmesriikide kohustus vähendada nimetatud saastet – Ulatus

(Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitleva protokolli artikli 6 lõiked 1 ja 3)

Summary

1. Vahemere saastekaitse Barcelona konventsiooni artikli 4 lõike 1 ja artikli 8 ning samuti Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitleva protokolli artikli 6 lõigete 1 ja 3 kohaldamine magevee ja muda laskmisele soolasesse veekogusse, kuigi need heitmed ei ole olnud ühenduse eriregulatsiooni esemeks, kuulub ühenduse valdkonda niipea, kui sellised artiklid esinevad mitmepoolsetes lepingutes, mis on sõlmitud ühenduse ja selle liikmesriikide poolt ning käsitlevad valdkonda, mis on ühenduse õigusega laias ulatuses reguleeritud. Euroopa Kohtul on seega EÜ artikli 226 alusel algatatud menetluses pädevus kontrollida, kas liikmesriik peab neist sätetest kinni.

Mitmepoolsetel lepingutel, mis sõlmitakse ühenduse, selle liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel, on ühenduse õiguskorras puhtalt ühenduse lepingutega võrdne staatus, kui nende sätted kuuluvad ühenduse pädevuse valdkonda. Tagades ühenduse institutsioonide sõlmitud lepingust tulenevatest lubadustest kinni pidamist, täidavad liikmesriigid seega ühenduse õiguskorras kohustust ühenduse suhtes, kes võttis endale vastutuse lepingu kohase täitmise eest.

(vt punktid 25, 26 ja 31)

2. Vahemere kaitsmist maismaalt lähtuva saaste eest käsitleva protokolli artikli 6 lõikes 1, koostoimes artikliga 1, on ette nähtud lepinguosaliste eriti range kohustus, nimelt kohustus piirkonnas rangelt vähendada kohaste meetmetega maismaalt lähtuvat reostust, mille on põhjustanud igasuguste ainete heitmed, isegi oma laadilt mittemürgiste ainete heitmed, mis võivad osutuda merekeskkonnale kahjulikuks. Selle kohustuse rangus vastab akti olemusele, mille eesmärk on eelkõige vältida ametivõimude tegematajätmise tõttu tekkivat reostust. Selle kohustuse ulatusest tuleb aru saada selle seose kaudu sama protokolli artikli 6 lõikega 3, milles on liikmesriikidelt nõutud maismaalt lähtuva reostuse ohjeldamist protokollipiirkonnas, kehtestades selle II lisas mainitud ainete heitmetele siseriiklike pädevate ametiasutuste eelneva loa andmise korra.

Seega liikmesriik, kes ei ole rakendanud kõiki kohaseid meetmeid Vahemere piirkonna ulatusliku ja pikaajalise reostuse ärahoidmiseks ja vähendamiseks ning selle vastu võitlemiseks ega arvesse võtnud protokolli III lisa ettekirjutusi nimetatud ainete heitmelubade andmise korra kohta, muutmata sama protokolli sõlmimise järel oma siseriiklikku korda, on rikkunud eelkõige protokolli nimetatud artikli 6 lõigetest 1 ja 3 tulenevaid kohustusi.

(vt punktid 50 ja 51 ning resolutiivosa)