Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Euroopa maksekäsu menetlus – Määrus nr 1896/2006 – Võistlev menetlus – Puudumine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1896/2006, artikli 1 lõike 1 punkt a ja artikli 12 lõige 3)

2. Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Euroopa maksekäsu menetlus – Määrus nr 1896/2006 – Vastuväite esitamine Euroopa maksekäsu suhtes päritoluliikmesriigi pädevust vaidlustamata – Mõju – Kostja kohtusse ilmumine määruse nr 44/2001 artikli 24 tähenduses – Puudumine – Vastuväide, mis sisaldab sisu puudutavaid väiteid – Mõju puudumine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1896/2006, artiklid 6 ja 17; nõukogu määrus nr 44/2001, artikkel 24)

Summary

1. Määruse nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus, eesmärk on eelkõige lihtsustada ja kiirendada menetlust ning vähendada menetluskulusid vaidlustamata rahalisi nõudeid käsitlevate piiriüleste juhtumite korral. Nimetatud määrusega kehtestatud lihtsustatud ja ühtne menetlus ei ole võistlev. Nimelt ei ole kostja Euroopa maksekäsu väljastamisest teadlik hetkeni, millal talle see kätte toimetatakse või teda sellest teavitatakse. Siis on tal võimalus kas maksta nõude esitajale maksekäsus osutatud summa või vaidlustada see päritoluriigi kohtus.

(vt punktid 28 ja 29)

2. Määruse nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus, artiklit 6 koostoimes selle määruse artikliga 17 tuleb tõlgendada nii, et Euroopa maksekäsu suhtes esitatud vastuväidet, millega ei vaidlustata päritoluliikmesriigi kohtu pädevust, ei tule käsitada kohtusse ilmumisena määruse nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 24 tähenduses, ning asjaolu, et kostja vaidles esitatud vastuväites nõuetele sisuliselt vastu, ei oma sellega seoses mingit tähtsust.

Nimelt esiteks, kui kostja ei vaidlusta oma Euroopa maksekäsu suhtes esitatud vastuväites päritoluliikmesriigi kohtu pädevust, siis toob selle vastuväite esitamine kostjale kaasa üksnes need tagajärjed, mis tulenevad määruse nr 1896/2006 artikli 17 lõikest 1. Need tagajärjed hõlmavad Euroopa maksekäsumenetluse lõpetamist ning seda, et asja käsitlemine viiakse automaatselt üle tavalisse tsiviilkohtumenetlusse, välja arvatud juhul, kui nõude esitaja on sõnaselgelt taotlenud sel juhul menetluse lõpetamist.

Teiseks ei saa sellist vastuväidet, millega koos need väited esitatud on, pidada määruse nr 44/2001 artikli 24 alusel pädeva kohtu kindlaksmääramisel Euroopa maksekäsu menetlusele järgnevas tavalises tsiviilkohtumenetluses esitatud esimeseks kaitseks. Nimelt, kui asuda seisukohale, et sellise vastuväite puhul on tegemist esimese kaitsega, siis tähendaks see tunnistamist, et Euroopa maksekäsumenetlus ja sellele järgnev siseriiklik tavaline tsiviilkohtumenetlus on põhimõtteliselt üks ja sama menetlus. Ent sellist tõlgendust oleks raske ühitada asjaoluga, et esimene nendest menetlustest järgib määruses nr 1896/2006 ette nähtud eeskirju, samas kui teine kulgeb – nagu see nähtub nimetatud määruse artikli 17 lõikest 1 – tavalise tsiviilkohtumenetluse korras. Samuti ei võtaks niisugune tõlgendus arvesse asjaolu, et selline tsiviilkohtumenetlus ei pruugi tingimata toimuda samas kohtus kui see, kus toimub Euroopa maksekäsumenetlus. Lõpuks läheks selline tõlgendus vastuollu Euroopa maksekäsu suhtes esitatud vastuväite eesmärgiga. Sellega seoses ei nõua ükski määruse nr 1896/2006 säte ning eelkõige selle määruse artikli 16 lõige 3, et kostja vastuväidet põhjendaks, mistõttu vastuväide ei ole mõeldud toimima mitte kaitseks sisuliste väidete esitamisena, vaid see peab võimaldama kostjal võlanõuet vaidlustada.

(vt punktid 31, 38–40, 43 ja resolutsioon)