ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Direktiivi 92/85 artikli 11 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, millega on ette nähtud, et rasedal töötajal, kellele on raseduse tõttu antud puhkust, on õigus saada töötasu, mis võrdub keskmise palgaga, mida ta sai võrdlusperioodil enne rasedust, välja arvatud valveteenistuse tasu.
1.

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid — mis näevad ettevõtte tulumaksust vabastamise ette nende portfellidividendide suhtes, mis on saadud osalustest residendist äriühingutes, ja mis teevad portfellidividendide, mis on saadud 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevates kolmandates riikides asuvatelt äriühingutelt, sellise maksuvabastuse sõltuvaks tingimusest, et liikmesriigi ja asjaomase kolmanda riigi vahel peab olema sõlmitud laiaulatuslik vastastikuse ametiabi ja otsuste täitmisele pööramise leping — kui kõnealuste õigusnormide eesmärgi saavutamiseks on vajalik üksnes vastastikuse ametiabi lepingu olemasolu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 80/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 25. jaanuari 2011. aasta otsus (Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich’i eelotsusetaotlus — Austria) — Michael Neukirchinger versus Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

(Kohtuasi C-382/08) (1)

(Õhutransport - Äriliste õhupallilendude korraldamise luba - EÜ artikkel 12 - Elu- või asukohatingimus - Halduskaristused)

2011/C 80/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Michael Neukirchinger

Vastustaja: Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen

Ese

Eelotsusetaotlus — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — EÜ asutamislepingu artikli 49 jj tõlgendamine — Siseriiklik õigusnorm, mis keelab halduskaristuse ähvardusel ärilise õhupallitranspordi korraldamise, kui ettevõtjal puudub siseriiklik sertifikaat, mille saamise tingimuseks on elukoht või asukoht selles liikmesriigis

Resolutsioon

EÜ artikliga 12 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis õhupallilendude korraldamiseks selles liikmesriigis ja halduskaristuse ähvardusel, juhul kui neid õigusnorme ei järgita,

— nõuavad teises liikmesriigis elavalt või asutatud isikult, kellel on selles teises liikmesriigis luba korraldada ärilisi õhupallilende, et tal oleks elu- või asukoht esimeses liikmesriigis, ja

— kohustavad seda sama isikut taotlema uut luba ilma, et oleks nõuetekohaselt arvesse võetud asjaolu, et loa väljastamise tingimused ühtivad sisult nendega, mille alusel talle teises liikmesriigis luba juba väljastati.

(1) ELT C 285, 8.11.2008.
1.

Kuna Slovaki Vabariik ei ole määratud tähtaja jooksul võtnud vastu kõiki vajalikke meetmeid abisaajalt komisjoni 7. juuni 2006. aasta otsuses 2007/254/EÜ riigiabi C-25/05 (ex NN 21/05) kohta, mida Slovaki Vabariik on andnud äriühingule Frucona Košice a.s., viidatud ebaseadusliku abi tagasisaamiseks, siis on Slovaki Vabariik rikkunud EÜ artikli 249 neljandast lõigust ning kõnealuse otsuse artiklist 2 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 63/2

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. detsembri 2010. aasta otsus (Bundesgerichtshof (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Bavaria NV versus Bayerischer Brauerbund eV

(Kohtuasi C-120/08) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 2081/92 ja määrus (EÜ) nr 510/2006 - Ajaline kohaldamine - Artikkel 14 - Registreerimine lihtsustatud korras - Kaubamärkide ja kaitstud geograafiliste tähiste seosed)

2011/C 63/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bavaria NV

Kostja: Bayerischer Brauerbund eV

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (ELT L 93, lk 12) artikli 13 lõike 1 punkti b ja artikli 14 lõigete 1 ja 2 tõlgendamine ning nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (EÜT L 208, lk 1; ELT eriväljaanne 03/13, lk 4) artikli 17 tõlgendamine — Nõukogu 28. juuni 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1347/2001, millega täiendatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 1107/96 (geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste registreerimise kohta nõukogu määruse (EMÜ) nr 2081/92 artiklis 17 sätestatud korras) lisa (EÜT L 182, lk 3; ELT eriväljaanne 03/33, lk 97), kehtivus — Kaitstud geograafilise tähise, mis on registreeritud määruse (EÜ) nr 2081/92 artiklis 17 sätestatud lihtsustatud korras (käesoleval juhul „Bayerisches Bier”), ja rahvusvahelise kaubamärgi (käesoleval juhul kaubamärk, mis sisaldab sõnaosa „Bavaria”) vaheline vastuolu

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta artikli 14 lõige 1 on kohaldatav selleks, et lahendada vastuolu kaitstud geograafilise tähisena nimetatud määruse artiklis 17 ette nähtud lihtsustatud korras nõuetekohaselt registreeritud nimetuse ja sellise kaubamärgi vahel, mis vastab ühele selle määruse artiklis 13 sätestatud olukordadest ja puudutab sama liiki kaupa ning mille registreerimise taotlus esitati nii enne selle nimetuse registreerimist kui ka enne seda, kui jõustus nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrus nr 692/2003, millega muudetakse määrust nr 2081/92. Kõnealuse nimetuse registreeringu jõustumise kuupäev on aluseks võetav kuupäev artikli 14 lõike 1 tähenduses.

(1) ELT C 197, 2.8.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. detsembri 2010. aasta otsus (Hof van beroep te Brusseli (Belgia) eelotsusetaotlus) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC” VZW versus Raad voor de Mededinging, Minister van Economie

(Kohtuasi C-439/08) (1)

(Konkurentsipoliitika - Siseriiklik menetlus - Liikmesriikide konkurentsiasutuste osalemine kohtumenetlustes - Liikmesriigi segapädevusega konkurentsiasutus, mis on nii kohtu- kui haldusasutus - Niisuguse asutuse otsuse peale esitatud kaebus - Määrus (EÜ) nr 1/2003)

2011/C 55/03

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Brussel

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC” VZW

Vastustajad: Raad voor de Mededinging, Minister van Economie

Ese

Eelotsusetaotlus — Hof van Beroep te Brussel — Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) artikli 2, artikli 5, artikli 15 lõike 1 ja artikli 35 lõike 3 tõlgendamine — Siseriikliku konkurentsiasutuse õigus esitada kirjalikke märkusi ning faktilisi ja õiguslikke väiteid tema otsuse peale esitatud kaebuse menetluses — Mitu erinevat ametiasutust ühes liikmesriigis

Resolutsioon

Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artiklit 35 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis ei anna liikmesriigi konkurentsiasutusele võimalust osaleda kohtus vastustajana niisuguse kaebuse menetluses, mis on esitatud selle asutuse tehtud otsuse peale. Liikmesriigi konkurentsiasutuste ülesanne on hinnata liidu konkurentsiõiguse tõhusat kohaldamist silmas pidades nende menetlusse astumise vajalikkust ja kasulikkust. Siiski seab liikmesriigi konkurentsiasutuse peaaegu süstemaatiline kohtusse mitteilmumine ohtu ELTL artiklite 101 ja 102 kasuliku mõju.

Liidu õigusnormide puudumisel on menetlusautonoomia põhimõtte kohaselt iga liikmesriigi pädevuses määrata liikmesriigi konkurentsiasutuse organ või organid, kellel on õigus osaleda siseriiklikus kohtus vastustajana niisuguse kaebuse menetluses, mis on esitatud kõnealuse asutuse tehtud otsuse peale, tagades seejuures põhiõigused ja liidu konkurentsiõiguse täieliku tõhususe.

(1) ELT C 313, 6.12.2008.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/3

Euroopa Kohtu (esimene koda) 16. detsembri 2010. aasta otsus — Kahla/Thüringen Porzellan GmbH versus Freistaat Thüringen, Saksamaa Liitvabariik, Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-537/08 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Komisjoni otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks ja määratakse selle tagastamine - Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtted)

2011/C 55/04

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (esindajad: Rechtsanwalt M. Schütte, S. Zühlke ja Rechtsanwalt P. Werner)

Teised menetlusosalised: Freistaat Thüringen (esindajad: Rechtsanwalt A. Weitbrecht ja Rechtsanwalt M. Núñez-Müller); Saksamaa Liitvabariik (esindajad: M. Lumma ja W.-D. Plessing); Euroopa Komisjon (esindajad: V. Kreuschitz, K. Gross ja professor C. Koenig)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (viies koda) 24. septembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-20/03: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH vs. komisjon, millega kohus jättis rahuldamata nõude tühistada komisjoni 13. mai 2003. aasta otsus 2003/643/EÜ riigiabi kohta, mida Saksamaa andis Kahla Porzellan GmbH-le ja Kahla/Thüringen Porzellan GmbH-le (ELT L 227, lk 12), osas, milles see otsus puudutab Kahla/Thüringen Porzellan GmbH-le antud finantsabi — Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtete rikkumine

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Kahla Thüringen Porzellan GmbH-lt.

(1) ELT C 44, 21.2.2009.
1.

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/50/EMÜ, artikli 1 lõikeid 1 ja 3 ning artikli 2 lõikeid 1 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus kord, mis võimaldab võimalikult kiire kohtulahendi saamiseks kasutada vaid üht menetlust, mida iseloomustab see, et menetlus on suunatud kiire korraldava meetme võtmiseks, advokaatidel ei ole õigust vahetada kirjalikke seisukohti, reeglina esitatakse ainult kirjalikke tõendeid, ei kohaldata tõendamist puudutavaid õigusnorme ja kohtulahend ei vii õigussuhte lõpliku kindlaksmääramiseni ega ole ka osa otsustusprotsessist, mis viib sellise lõpliku otsuseni.
Et teha kindlaks, kas ettevõtja, kelle tegevuse kohta on info avaldatud nii tema enda kodulehel kui ka vahendaja omal, „suunab” oma tegevust tarbija alalise elukoha liikmesriiki määruse nr 44/2001 artikli 15 lõike 1 punkti c mõttes, tuleb kontrollida, kas enne lepingu sõlmimist selle konkreetse tarbijaga võis nende kahe veebilehe põhjal ja ettevõtja tegevusest üldiselt järeldada, et ettevõtja kavatses asuda kaubanduslikesse suhetesse tarbijatega mõnes teises või mitmes teises liikmesriigis, sh asjassepuutuva tarbija alalise elukoha liikmesriigis, pidades silmas seda, et ettevõtja oli valmis niisuguste tarbijatega lepingu sõlmima.

Järgmised elemendid, mille loetelu ei ole ammendav, võivad anda alust järeldada, et ettevõtja suunab oma tegevust tarbija alalise elukoha liikmesriiki — nimelt on olulised tegevuse rahvusvaheline laad; kirjeldus selle kohta, kuidas — millist teed kaudu — on võimalik muudest liikmesriikidest jõuda sinna, kus ettevõtja tegutseb; niisuguse keele või vääringu kasutamine, mis erineb sellest, mida tavapäraselt kasutatakse liikmesriigis, kus on ettevõtja asukoht, ning võimalus teha broneeringuid ja saada selle kohta kinnitus selles teises keeles; telefoninumbri äramärkimine koos rahvusvahalise suunakoodiga; kulutuste tegemine selleks, et teiste liikmesriikide tarbijad saaksid otsingumootori kaudu hõlpsalt jõuda ettevõtja või vahendaja veebilehele; esimese tasandi domeeninimena ettevõtja asukohaliikmeriigi domeeninimest erineva nime kasutamine; ning viide rahvusvahelisele klientuurile, mis koosneb eri liikmesriikidest pärit klientidest. Nende asjaolude kontrollimine on siseriikliku kohtu ülesanne.

Seevastu pelgalt asjaolu, et tarbija alalise elukoha liikmesriigis on võimalik ligi pääseda ettevõtja või vahendaja veebilehele, ei saa käsitada piisavana. Samuti ei ole järelduste tegemiseks piisav e-posti aadressi ja muude kontaktandmete äramärkimine või asjaolu, et veebilehel on kasutatud keelt või vääringut, mida ettevõtja asukohaliikmesriigis tavapäraselt kasutatakse.
2.

Asjaolu, et niisugune Türgi kodanik nagu põhikohtuasja kaebaja tugineb õigusele, mille ta on otsuse nr 1/80 artikli 7 esimese lõigu alusel seaduslikult omandanud, ei kujuta endast õiguse kuritarvitamist isegi siis, kui asjaomane isik pani oma endise abikaasa suhtes, kelle kaudu ta selle õiguse omandas, hiljem toime raske kuriteo, mille eest ta ka süüdi mõisteti. Seevastu ei ole sama otsuse artikli 14 lõikega 1 vastuolus, kui Türgi kodanik, kes on kuriteo toimepanemises süüdi mõistetud, otsustatakse välja saata, kuna tema käitumine kujutab endast olemasolevat, reaalset ja piisavalt tõsist ohtu, mis mõjutab mõnd ühiskonna põhihuvi. Siseriikliku kohtu ülesanne on hinnata, kas põhikohtuasjas on tegemist sellise juhtumiga.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv), tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud üldine lisahüvedega müügi keeld ja mille eesmärk ei ole ainuüksi tarbijakaitse, vaid millel on ka muud eesmärgid.
1.

Kuna Portugali Vabariik nõuab teises liikmesriigis asuvatelt ehitusteenuse osutajatelt, et nad täidaksid kõik tingimused, mis on asjaomase siseriikliku korraga, eelkõige 9. jaanuari 2004. aasta dekreetseadusega nr 12/2004 kehtestatud selleks, et saada luba tegutseda Portugalis ehitussektoris, ning kuna nii välistab ta selle, et võetakse nõuetekohaselt arvesse samaväärseid kohustusi, mis niisugustel teenuseosutajatel lasuvad nende asukohaliikmesriigis, ning kontrolle, mis nimetatud liikmesriigi asutused on juba selles suhtes läbi viinud, on Portugali Vabariik rikkunud EÜ artiklist 49 tulenevaid kohustusi.
2.

ELTL artiklit 267 tuleb tõlgendada nii, et Euroopa Liidu Kohtul on pädevus tõlgendada nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 3 lõikes 1 ja direktiivi lisas kasutatud mõistet „ebaõiglane lepingutingimus” ning selgitada, milliseid kriteeriume võib või peab siseriiklik kohus arvesse võtma lepingutingimuse vastavuse hindamisel direktiivi sätetele, kusjuures see kohus peab otsustama neid kriteeriume arvesse võttes konkreetse lepingutingimuse kvalifikatsiooni üle käesoleva asja asjaolusid arvestades.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/8

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. oktoobri 2010. aasta otsus (Anotato Dikastirio Kyprou (Küprose Vabariik) eelotsusetaotlus) — Symvoulio Apochetefseon Lefkosias versus Anatheoritiki Archi Prosforon

(Kohtuasi C-570/08) (1)

(Riigihanked - Direktiiv 89/665/EMÜ - Artikli 2 lõige 8 - Vaidlustusmenetluse eest vastutav kohtuväline asutus - Hankija niisuguse otsuse tühistamine, millega tunnistatakse üks pakkumus edukaks - Hankija võimalus kaevata see tühistamine edasi siseriiklikusse kohtusse)

2010/C 346/12

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Anotato Dikastirio Kyprou

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Symvoulio Apochetefseon Lefkosias

Vastustaja: Anatheoritiki Archi Prosforon

Ese

Eelotsusetaotlus — Anotato Dikastirio Kyprou (Küpros) — Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 395, lk 33; ELT eriväljaanne 06/01, lk 246) artikli 2 lõike 8 tõlgendamine — Hankija õigus esitada kohtule kaebus vaidlustusi lahendavate asutuste otsuste peale, kui tegemist ei ole selle sätte mõttes kohtuasutustega

Resolutsioon

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ (riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, muudetud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiiviga 92/50/EMÜ) artikli 2 lõiget 8 tuleb tõlgendada nii, et see ei pane liikmesriikidele kohustust näha ka hankijatele ette võimalus esitada riigihangete vaidlustusmenetluse eest vastutavate kohtuväliste asutuste otsuste peale kaebus kohtule. Samas ei takista see säte liikmesriike nägemast oma siseriiklikus õiguses ette niisugust kaebeõigust hankijatele.

(1) ELT C 55, 7.3.2009.
2.

Põhikohtuasjas käsitletavad ankurdusseadmed, mis ei ole nähtud ette kasutaja poolt kandmiseks või hoidmiseks, ei kuulu iseenesest ega tulenevalt asjaolust, et need on ette nähtud isikukaitsevahendiga ühendamiseks, direktiivi 89/686 (muudetud määrusega nr 1882/2003) kohaldamisalasse.
2.

Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et asjaomaste isikute huvide „tasakaalu” leidmine eeldab seda, et õiglast hüvitist tuleb tingimata arvutada kriteeriumi alusel, kui palju on kaitstud teoste autoritele isikliku kasutamise eesmärgil reprodutseerimise erandiga kahju tekitatud. „Tasakaalu” nõudega on kooskõlas, et nähakse ette, et digitaalseks reprodutseerimiseks kasutatavaid seadmeid, aparaate ning andmekandjaid käsutavad isikud, kes teevad need seadmed õiguslikult või tegelikult isiklikul eesmärgil kasutajatele kättesaadavaks või kes osutavad viimastele reprodutseerimisteenust, on õiglast hüvitist maksma kohustatud isikud, kuivõrd neil isikutel on võimalik asjaomane tasusumma isiklikul eesmärgil kasutajatelt tegelikult tagasi saada.
ET Euroopa Liidu Teataja C 346/4

Euroopa Kohtu (teine koda) 14. oktoobri 2010. aasta otsus — Deutsche Telekom AG versus Euroopa Komisjon, Vodafone D2 GmbH, varem Vodafone AG & Co. KG, varem Arcor AG & Co. KG jt

(Kohtuasi C-280/08 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Konkurents - EÜ artikkel 82 - Telekommunikatsiooniteenuste turud - Juurdepääs pikaajalise ettevõtja püsivõrgule - Konkurentidele osutatavate kliendiliinile juurdepääsu võimaldavate võrguteenuste hulgihinnad - Abonentidele osutatavate juurdepääsuteenuste jaehinnad - Turgu valitsevas seisundis oleva ettevõtja hinnapraktika - Hinnakruvi efekt konkurentide suhtes - Riigi reguleeriva asutuse poolt heaks kiidetud hinnad - Turgu valitsevas seisundis oleva ettevõtja tegutsemisruum - Rikkumise süüks panemine - Mõiste „kuritarvitamine” - Sama tõhusa konkurendi kriteerium - Hinnakruvi efekti arvutamine - Kuritarvituse mõju - Trahvi summa)

2010/C 346/06

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Deutsche Telekom AG (esindajad: Rechtsanwalt U. Quack, Rechtsanwalt S. Ohlhoff ja Rechtsanwalt M. Hutschneider)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: K. Mojzesowicz, W. Mölls ja O. Weber), Vodafone D2 GmbH, varem Vodafone AG & Co. KG, varem Arcor AG & Co. KG (esindaja: M. Klusmann), Versatel NRW GmbH, varem Tropolys NRW GmbH, varem CityKom Münster GmbH Telekommunikationsservice ja TeleBeL Gesellschaft für Telekommunikation Bergisches Land mbH, EWE TEL GmbH, HanseNet Telekommunikation GmbH, Versatel Nord GmbH, varem Versatel Nord-Deutschland GmbH, varem KomTel Gesellschaft für Kommunikations- und Informationsdienste mbH, NetKöln Gesellschaft für Telekommunikation mbH, Versatel Süd GmbH, varem Versatel Süd-Deutschland GmbH, varem tesion Telekommunikation GmbH, Versatel West GmbH, varem Versatel West-Deutschland GmbH, varem Versatel Deutschland GmbH & Co. KG (esindaja: Rechtsanwalt N. Nolte)

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (viies koda laiendatud koosseisus) 10. aprilli 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-271/03: Deutsche Telekom vs. komisjon, millega Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata hagi komisjoni 21. mai 2003. aasta otsuse 2003/707/EÜ, mis käsitleb EÜ artikli 82 kohaldamise menetlust (Juhtumid COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telecom AG) (EÜT L 263, lk 9), tühistamise nõudes ja teise võimalusena hagejale määratud trahvi vähendamise nõudes — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Telekommunikatsiooni tavavõrgule juurdepääsu hind Saksamaal — Turgu valitsevat seisundit omava ettevõtja, kes küsib konkurentidelt kliendiliinile juurdepääsu eest võrguteenuste hinda, mis on suurem kui jaehinnad, mida ta küsib oma abonentidelt, tegevuse kuritarvitav iseloom

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Deutsche Telekom AG-lt.

(1) ELT C 223, 30.8.2008.
1.

Kuna Hispaania Vabariik ei ole täitnud nõudeid, mis on ette nähtud: — nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/35/EÜ, artikli 2 lõikes 1, artiklis 3, vastavalt olukorrale kas artikli 4 lõikes 1 või lõikes 2 ja artiklis 5 ja seda maantee M-501 lõikude 1, 2 ja 4 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas; — direktiivi 85/337, muudetud direktiiviga 2003/35, artikli 6 lõikes 2 ja artiklis 8 ja seda kõnealuse maantee lõikude 2 ja 4 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas; — direktiivi 85/337, muudetud direktiiviga 2003/35, artiklis 9 ja seda kõnealuse maantee lõikude 1, 2 ja 4 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas; — nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõigetes 3 ja 4 koostoimes nimetatud direktiivi artikliga 7 ja seda maantee M-501 lõikude 1, 2 ja 4 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas seoses erikaitsealaga ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio” ja — sama direktiivi artikli 12 lõike 1 punktides b ja d ja seda maantee M-501 lõigu 1 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas seoses alaga ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama”, mille kohta on esitatud ühenduse tähtsusega alade nimekirja kandmise ettepanek, ja sama maantee lõikude 2 ja 4 kahekordistamise ja/või ümberkorralduse eraldiseisvaid projekte puudutavas seoses alaga ES 3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio”, mille kohta on esitatud ühenduse tähtsusega alade nimekirja kandmise ettepanek, siis on Hispaania Kuningriik rikkunud eespool viidatud sätetest tulenevaid kohustusi.
—

otsuse nr 1/80 selle sättega ei ole vastuolus avaliku korra huvides võetud väljasaatmise meede Türgi kodaniku suhtes, kellel on nimetatud otsuse artikli 7 esimese lõigu teisest taandest tulenevad õigused, kui asjaomase isiku isiklik käitumine kujutab endast sellel hetkel tõelist ja piisavalt tõsist ohtu, mis kahjustab mõnd vastuvõtva liikmesriigi ühiskonna põhihuvi, ning kui see meede on sellise huvi kaitsmiseks vältimatu. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on asjaomase Türgi kodaniku olukorda iseloomustavatest kõigist asjakohastest asjaoludest lähtuvalt hinnata, kas selline meede on põhikohtuasjas seaduspäraselt õigustatud.
1.

Mõistet „ebaseaduslik seade” Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 1998. aasta direktiivi 98/84/EÜ tingimusjuurdepääsul põhinevate või seda sisaldavate teenuste õiguskaitse kohta artikli 2 punkti e tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see ei hõlma välismaiseid dekodeerimisseadmeid — mis annavad juurdepääsu ringhäälinguorganisatsiooni satelliitlevi teenustele ning mida valmistatakse ja turustatakse selle organisatsiooni loal, kuid kasutatakse tema tahte vastaselt väljaspool geograafilist ala, mille jaoks need on väljastatud — ega seadmeid, mis on omandatud või aktiveeritud vale nime ja aadressi alusel, ega ka seadmeid, mille kasutamisel on rikutud lepingulist piirangut, mille kohaselt on lubatud üksnes nende kasutamine eraotstarbel.