ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 229/28

Peter Strobl'i 14. juuli 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-260/05)

(2005/C 229/60)

Kohtumenetluse keel: saksa

Peter Strobl, elukoht Greifenberg-Beuern (Saksamaa), esitas 14. juulil 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindaja on advokaat H.-J. Rüber.

Hageja palub Esimese Astme Kohtul:

1. tühistada Euroopa Ühenduse Komisjoni ametisse nimetava asutuse 7. oktoobri 2004. aasta otsus, mille määrati hageja palgaastmele A*6;

2. tuvastada, et hageja tuleb määrata palgaastmele A*10;

3. teise võimalusena tuvastada, et hageja tuleb määrata palgaastmele A*8;

4. kolmanda võimalusena tuvastada, et hageja tuleb määrata palgaastmele A*7;

5. kohustada kostjat maksma hagejale tagantjärgi välja puuduvad summad pannes hageja sellega korrektse palaastme määramisel kehtinud rahalisse olukorda;

6. mõista kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Käesoleva hagiga vaidlustab hageja kostja poolt temale määratud palgaastet A*6, mis määrati oktoobris 2004seoses tema tööle võtmisega.

Hageja tugineb oma hagis kolmele väitele. Esiteks viitab ta õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumisele. Hageja leiab, et konkursi teadaanne ise, toimimine sarnaste konkursside puhul ning konkursi teadaande väljakuulutamisel kehtinud personalieeskirjad tekitasid hagejas õiguspärase ootuse, mis seisnes selles, et tööle võtmisel määratakse ta palgaastmetele A7 või A6 või nendele vastavatele palgaastmetele muudetud personalieeskirjade kohaselt, nimelt palgaastmetele A*8 või A*10 lisa XIII artikli 2 kohaselt. Hageja leiab, et tema tööle võtmine palgaastmele A*6 muudetud personalieeskirjade lisa XIII artikli 12 kohaselt oli õigusvastane. Hageja tõdeb, et kuna ametisse nimetav asutus kohaldas muudetud personalieeskirju, siis on rikutud läbipaistvuse, täpsuse ja tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtteid.

Teiseks märgib hageja, et teda diskrimineeriti vanuse alusel. Tema määramisel palgaastmele A*6 ei oleks mingil juhul tulnud arvestada tema vanusega.

Lõpuks väidab hageja, et võrreldes teistel konkurssidel osalenud ja teistele ametikohtadele nimetatud kolleegidega, kellele määrati kõrgem palgaaste, on muudetud personalieeskirjade lisa XIII artikli 12 kohaldamise puhul tegemist hageja ebavõrdse kohtlemisega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 182/39

Pia Landgren'i 28. aprilli 2005. aasta hagi Euroopa Koolitusfondi vastu

(Kohtuasi T-180/05)

(2005/C 182/73)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pia Landgren, elukoht Torino (Itaalia), esitas 28. aprillil 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Koolitusfondi vastu. Hageja esindaja on advokaat Marc-Albert Lucas.

Hageja palub esimese astme kohtul:

1. tühistada fondi endise direktori 25. juuni 2004. aasta otsus hageja vallandamise kohta;

2. vajaduse korral tühistada fondi direktori 19. jaanuari 2005. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 27. septembril 2004 esitatud kaebus eelnimetatud otsuse peale;

3. mõista fondilt hageja kasuks välja hüvitis materiaalse kahju eest, mida talle põhjustati vaidlusaluste otsuse ebaseaduslikkuse tõttu, summas, mis vastab töötasule ja pensionile, mida ta oleks teeninud, kui ta oleks saanud jätkata oma karjääri fondis 65-aastaseks saamiseni, lahutades sellest hüvitised vallandamise ja töötuse eest, samuti pensioni, mille ta sai või saab oma vallandamise tõttu;

4. mõista fondilt hageja kasuks välja hüvitis vaidlusaluse otsuse ebaseaduslikkusega põhjustatud moraalse kahju eest summas, mida EAK õigeks peab;

5. mõista kohtukulud välja kostjalt.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Vastavalt hageja arvamusele ei tõestanud fond, et vallandamise otsus põhineb õiguslikult kehtival alusel, seda enam, et see otsus on ilmses vastuolus hageja 2003. aasta karjääriarengu aruandega.

Hageja väidab samuti, et tema vallandamise tõeline põhjus on selgelt ebaseaduslik ja asutuse huvidega vastuolus, kuna see põhineb eelneval kokkuleppel, mille kohaselt ta pidi fondist lahkuma pärast 2003. aasta 31. detsembrit.

Lisaks toob hageja välja vaidlusaluse otsuse ebaseaduslikkuse ja põhjenduste omavolilisuse, juhul kui osakonnajuhataja keeldumine teda ametis hoida põhines negatiivsetel hinnangutel, mis hageja kohta minevikus oli tehtud.

Lõpetuseks toob hageja välja põhjendamise puudumise, hoolsuskohustuse põhimõtte ja kaitseõiguse rikkumise ning samuti ilmse kaalutlusvea, kui nimetatud osakonnajuhataja keeldumine ja/või vallandamine põhines EECA osakonna sisesel või üldisel ametiülesannete mittekohasel täitmisel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 143/40

Internationaler Hilfsfonds e.V. 11. aprilli 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-141/05)

(2005/C 143/75)

Kohtumenetluse keel: saksa

Internationaler Hilfsfonds e.V., asukoht Rosbach v.d.H. (Saksamaa), esitas 11. aprillil 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindaja on advokaat H. Kaltenecker.

Hageja palub esimese astme kohtul:

— tühistada komisjoni 14. veebruari 2005. aasta otsus, millega lükati tagasi hageja taotlus piiramatuks juurdepääsuks lepinguga LIEN 97-2011 seotud komisjoni toimikule;

— jätta kohtukulud ja hageja kulud kostja kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Komisjon lükkas vaidlustatud kirjas tagasi hageja taotluse piiramatuks juurdepääsuks lepinguga LIEN 97-2011 seotud komisjoni toimikule, viidates määruse nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõike 1 punktile b ja artikli 4 lõike 3 teisele alapunktile ning määrusele nr 45/2001 (2).

Hageja väidab, et vaidlustatav otsus on vastuolus määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõikega 3. Hageja on seisukohal, et Euroopa Komisjoni poolt lepinguga LIEN 97-2011 seotud komisjoni toimikule piiramatu juurdepääsu andmisest keeldumise põhjendused, mille kohaselt piiramatu juurdepääs kahjustab otsustamisprotsessi, ei pea paika. Lisaks väidab hageja, et kõnealuste dokumentide avalikustamine pakub huvi üldsusele. Peale selle on hageja arvates nimetatud määruse artikli 4 lõike 1 punkti b kohaldamine küsitav.

Hageja ei nõustu ka sellega, et kostja keeldus andmast piiramatut juurdepääsu toimikule viitega määrusele nr 45/2001.

Lisaks peab hageja Euroopa Komisjoni tegevust antud juhul omavoliliseks.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 93/33

Dimon Incorporated'i 28. jaanuari 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-41/05)

(2005/C 93/64)

Kohtumenetluse keel: inglise

Dimon Incorporated, asukoht Danville, Virginia (Ameerika Ühendriigid), esitas 28. jaanuaril 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtusse hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindajad on juristid L. Bergkamp, H. Cogels ja J. Dhont.

Hageja palub esimese astme kohtul:

— tuvastada vaidlustatud otsuse artiklite 1, 3 ja 5 tühisust niivõrd, kuivõrd need viitavad Dimon Inc.-ile;

— teise võimalusena vähendada Agroexpansion S.A.-le määratud trahvi summat ja Dimon Inc.-ile ühisel ja üksikul alusel määratud trahvi summat;

— jätta kohtukulud Euroopa Ühenduste Komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 20. oktoobri 2004. aasta otsuse, mis puudutab EÜ artikli 81 järgset menetlust (asi COMP/C.38.238/B.2 — Hispaania toortubakasektor). Hageja väidab, et tema ei ole otsuse õige adressaat.

Oma hagi toetuseks toob hageja välja EÜ artikli 81 lõike 1, määruse nr 1/2003 (1) artikli 23 lõike 2 ning proportsionaalsuse põhimõtte rikkumise. Hageja väidab, et komisjon eksis, leides, et hageja kasutas rikkumise perioodil Agroexpansioni üle otsustavat mõju, ja adresseeris sellest tulenevalt ekslikult otsuse hagejale ning ületas trahvisumma ülemmäära, mida on võimalik Agroexpansionile määrata, kuna komisjon võttis trahvi piirmäära arvutamisel arvesse Dimon grupi käibe.

Lisaks sellele toob hageja välja proportsionaalsuse ja vastutuse põhimõtte rikkumise, kuna hageja võeti vastutusele ühe ja kompleksse kartellkokkuleppe eest, mille viis läbi Agroexpansion ja millest hagejat ei olnud teavitatud.

Muuhulgas toob hageja esile proportsionaalsuse ja vastutuse põhimõtte ning määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 rikkumise. Hageja väidab, et teda ei oleks saanud vastutavaks pidada rikkumiste eest, mis leidsid aset enne, kui Agroexpansion Dimon grupi liikmeks sai.

Lõpuks toob hageja välja õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumise kergendava asjaolu kohaldamisel vastavalt komisjoni 1998. aasta suuniste (2) punktile 3, mis järgneb rikkumise varajasele lõpetamisele, kui komisjon alustas uurimist.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003 L 1, lk 1).

(2) Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (EÜT C 9, lk 3).
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/38

Standard Commercial Corporation'i, Standard Commercial Tobacco Corporation'i ja Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation'i 21. jaanuari 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-24/05)

(2005/C 82/69)

Kohtumenetluse keel: inglise

Standard Commercial Corporation, asukoht Wilson, Põhja-Carolina (USA), Standard Commercial Tobacco Corporation, asukoht Wilson, Põhja-Carolina (USA) ja Trans-Continental Leaf Tobacco Corporation, asukoht Vaduz (Lichtenstein), esitasid 21. jaanuaril 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hagejate esindajad on juristid M. Odriozola, M. Marañón ja A. Emch.

Hagejad paluvad esimese astme kohtul:

— tühistada hagejaid puudutavas osas Euroopa Ühenduste Komisjoni 20. oktoobri 2004. aasta otsus asjas COMP/C.38.238/B.2 — Hispaania toortubakasektor;

— jätta kohtukulud komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Vaidlustatud otsuses leidis komisjon, et teiste ettevõtjate hulgas rikkusid hagejad EÜ artiklit 81, sõlmides perioodil 1996-2001 kokkuleppeid ja/või viies läbi kooskõlastatud tegevusi, mille eesmärk oli kindlaks määrata aastane (kõrgeim) keskmine igat liiki toortubaka (kõik kvaliteedid) tarnehind ja jaotada omavahel ostetava igat liiki toortubaka kogused. Komisjon leidis veel, et viimasel kolmel aastal (1999-2001) leppisid nad samuti omavahel kokku hinnavahemikus iga toortubaka liigi kvaliteeditaseme kohta ning täiendavates tingimustes.

Oma hagi toetuseks väidavad hagejad esiteks, et komisjon kohaldas EÜ artikli 81 lõiget 1 ja määruse nr 1/2003 (1) artikli 23 lõiget 2 vääralt, lugedes hagejad vastutavaks rikkumise eest, mille pani toime nende tütarettevõtja. Hagejad leiavad, et komisjon ei suutnud tõendada ei asjaolu, et hagejad olid positsioonil, mis võimaldanuks neil kogu rikkumise kestuse jooksul oma tütarettevõtja üle otsustavat mõju avaldada, ega ka seda, et nad tegelikkuses oma tütarettevõtja tegevuse üle mingit mõju oleks rakendanud. Teise võimalusena väidavad hagejad samuti, et komisjon ei esitanud piisavaid põhjendusi, lugedes nad vastutavaks nende tütarettevõtja rikkumise eest.

Lisaks sellele leiavad hagejad, et komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, jättes hagejate suhtes kohaldamata kriteeriumid, mida ta kohaldas välistamaks teiste emaettevõtjate vastutust nende tütarettevõtjate osalemise eest kõnealuses rikkumises. Muuhulgas ei võetud arvesse asjaolu, et ühe hageja huvid oma tütarettevõtjas olid üksnes finantsilist laadi, vaatamata sellele, et komisjon oli ühe teise ettevõtja täpselt sellistel alustel vastutusest vabastanud.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta, EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/42

Word Wide Tobacco España, S.A. 21. jaanuari 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-37/05)

(2005/C 82/75)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Word Wide Tobacco España, S.A., asukoht Madrid (Hispaania), esitas 21. jaanuaril 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindajad on Madridi advokatuuri liikmed Miguel Odriozola Alén, Marta Marañón Hermoso ja Adrian Emch.

Hageja palub esimese astme kohtul:

1) vähendada komisjoni 20. oktoobri 2004. aasta otsuse artiklis 3 Word Wide Tobacco España'le määratud trahvi;

2) jätta kohtukulud Euroopa Ühenduste Komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Käesoleva kohtumenetluse esemeks olev otsus on sama, mis kohtuasjas T-24/05: Standard Commercial ja teised v. komisjon. (1)

Hageja esitatud õiguslikud alused on sarnased nimetatud kohtuasjas esitatutega (võrdse kohtlemise põhimõtte ja määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 rikkumine).

Hageja väidab eelkõige, et komisjon kohaldas trahvi baassumma arvutamisel hageja suhtes rangemaid keelavaid tegureid kui teiste Hispaania töötlejate suhtes. Lisaks sellele ei saa hageja käitumist panna süüks tema emaettevõtjatele Trans-Continental Corporation Leaf Tobacco, Standard Comercial Tobacco Corporation ja Standard Comercial Corporation.

Samuti on rikutud trahvide arvutamise suuniseid ning õiguspärase ootuse põhimõtet seeläbi, et komisjon, kontrollides esimest korda toortubakasektorit, ei arvestanud kergendavate asjaoludega, et hageja lõpetas rikkumise alates esimesest komisjoni sekkumisest ja et aastatel 1996 ja 1997 ei täidetud kokkuleppeid.

(1) ELT-s veel avaldamata.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/42

Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A. 21. jaanuari 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-33/05)

(2005/C 82/74)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Compañía Española de Tabaco en Rama, S.A., asukoht Navalmoral de la Mata (Hispaania), esitas 21. jaanuaril 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindaja on Madridi advokatuuri liige Marcos Araujo.

Hageja palub esimese astme kohtul:

1) tühistada komisjoni 20. oktoobri 2004. aasta otsus EÜ asutamislepingu artikli 81 lõike 1 kohaldamise kohta [K(2004) 4030] asja COMP/C.38.238/B.2 — Hispaania toortubakasektor raames;

2) jätta kohtukulud Euroopa Ühenduste Komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Käesolevas kohtumenetluses on vaidlustatud otsus sama, mis kohtuasjas T-24/05: Standard Commercial ja teised v. komisjon. (1)

Kõik õiguslikud alused puudutavad proportsionaalsuse põhimõtet. Hageja toob eelkõige välja asjaolu, et uuritud kooskõlastatud tegevused leidsid aset turul, mille käive on 25 miljonit eurot, ja et määratud trahvid ulatuvad peaaegu samasse suurusjärku. CETARSA oli üllatunud trahvi tõttu, mis vastas 7,5 %-le tema 2003. aasta müügist.

Oma nõuete toetuseks esitab hageja järgmised õiguslikud alused:

— Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine, mis tuleneb mõlemas sektoris kohalduvatel alustel karmide sanktsioonide määramisest töötlejatele ja sümboolsetest trahvidest tootjatele.

— Eksimus oluliste asjaolude hindamisel (ametlik toetus sektori reguleerimisele tootjate ja töötlejate vaheliste kokkulepete kaudu, puudutatud turgude ulatuse vähendamine, mõjude puudumine jne), mis olid olnud aluseks kooskõlastatud tegevuse hindamisel “väga raske” asemel “raskeks”.

— Kooskõlastatud tegevuse kestuse ebaõige hindamine.

— Hageja süüks heidetud kooskõlastatud tegevuses osalemise ebaõige hindamine, arvestades üksnes tema turuosa ja jättes arvestamata teised asjaolud, mis tema olukorda esile tõstavad.

— Meetod, mida komisjon kasutas baassummade kehtestamiseks, tõi käesolevas asjas kaasa väiksematele ettevõtjatele, nagu hageja, ebaproportsionaalsete trahvide määramise.

— Leebusprogrammi teatise suvaline kohaldamine, ilma et komisjon oleks põhjendanud ebavõrdset kohtlemist, ning samuti hageja kaitseõiguse rikkumine.

(1) ELT-s veel avaldamata.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/43

Agroexpansión, S.A. 22. jaanuari 2005. aasta hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu

(Kohtuasi T-38/05)

(2005/C 82/76)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Agroexpansión, S.A., asukoht Madrid (Hispaania), esitas 22. jaanuaril 2005 Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule hagi Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu. Hageja esindajad on Madridi advokatuuri liikmed Jaime Folguera Crespo ja Patricia Vidal Martínez.

Hageja palub esimese astme kohtul:

1) tuvastada komisjoni 20. oktoobri 2004. aasta otsuse artikli 3 osaline tühisus, vähendades Agroexpansiónile määratud trahvisummat;

2) jätta kohtukulud Euroopa Ühenduste Komisjoni kanda.

Õiguslikud alused ja peamised argumendid

Käesoleva kohtumenetluse esemeks olev otsus on sama, mis kohtuasjas T-24/05: Standard Commercial ja teised v. komisjon. (1)

Hageja esitatud õiguslikud alused on sarnased nimetatud kohtuasjas esitatutega (võrdse kohtlemise põhimõtte ja määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 rikkumine).

Hageja väidab eelkõige, et komisjon võttis ekslikult arvesse grupi ettevõtjate, mille emaettevõtjaks on DIMON INC., kogukasumi, kinnitamaks hagejale määratud trahvisummat. Samas liitus AGROEXPANSION selle grupiga alates 1997. aasta novembrist.

Lisaks sellele ei arvestanud komisjon kergendava asjaoluga, mis seisnes selles, et hageja lõpetas oma osalemise kokkuleppes niipea, kui sai teada komisjoni kontrollimeetmetest.

(1) ELT-s veel avaldamata.
ET Euroopa Liidu Teataja C 96/18

21. veebruaril 2006 esitatud hagi — Fardem Packaging versus komisjon

(Kohtuasi T-51/06)

(2006/C 96/34)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Fardem Packaging B.V. (Edam, Madalmaad) (esindaja: advokaat F. J. Leeflang)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada täielikult või osaliselt Fardem'i suhtes tehtud otsus;

— vähendada Fardem'ile määratud rahatrahvi;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab EÜ asutamislepingu alusel toimunud menetluses komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsuse EÜ artikli 81 kohaldamise kohta (asi COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid), mille kohaselt vastutab hageja solidaarvõlgnikuna osalemise eest kartellikokkuleppes ja millega määratakse talle rahatrahv.

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et rikutud on EÜ artikleid 81 ja 253, määruse nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2 ning hoolsuspõhimõtet, põhjendamiskohustust ja võrdsuse põhimõtet.

Esiteks leiab hageja, et komisjon on saanud valesti aru tema vastuväitest seoses hageja käitumisega enne ja pärast 1997. aastat. Hageja ei eita oma osalust kartellikokkuleppes, kuid viitab sellele, et enne 1997. aastat oli ta täielikult sõltuv oma tolleaegsest emaettevõtjast. Pärast 1997. aastat oli ta iseseisev ning tema kavatsused muutusid järk-järgult, kuid põhimõtteliselt.

Hageja väidab, et komisjon lähtus lisaks valest hinnangust asjaoludele seoses hageja osalusega kontsernides “Valveplast”, “Benelux” ja “Teppama” ning samuti seoses osalusega kontsernides “Belgia” ja “Blokzakken”. Hageja märgib, et komisjon on teinud mitmeid järeldusi, mis on tehtud hooletult ja mis on seoses teatud kooskõlastatud tegevuse liikidega valed. Hageja märgib samuti, et komisjon ei ole arvestanud, et kontsernid “Belgia” ja “Blokzakken” lõpetasid oma tegevuse enne 1997. aastat.

Komisjon on ekslikult hinnanud ka turu geograafilise kindlaksmääramise asjaolusid. Hageja märgib selles suhtes, et tal Hispaanias käive puudub ning Prantsusmaal on see väga väike.

Hageja heidab komisjonile ette ka seda, et komisjon ei kohaldanud koostööteatist hagejale ning et ta ei käsitlenud hageja märgitud teatud asjaolusid kergendavatena.

Rahatrahvi põhisumma kindlaksmääramisega seoses vaidlustab hageja individuaalsete turuosade tuvastamist käibe ja mitte tonnaaži alusel, ebavõrdset kohtlemist turuosade alusel kategooriate kohaldamisega seoses ja selle eristuse kohaldamist kategooriate alusel ning rahatrahvi põhisumma sidumist kindlaks määratud kategooriaga.

Lõpetuseks väidab hageja, et komisjon on ebaõigelt otsustanud, et hageja ja Kendrion N.V. moodustavad ühise majanduslik üksuse, nii et Kendrionile on ebaõigelt määratud hageja toimepandud rikkumise eest rahatrahv.
ET Euroopa Liidu Teataja C 96/26

23. veebruaril 2006 esitatud hagi — JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen versus komisjon

(Kohtuasi T-66/06)

(2006/C 96/44)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: JM Gesellschaft für industrielle Beteiligungen mbH & Co. KGaA (Worms, Saksamaa) (esindaja: advokaat H.-J. Hellmann)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada hagejat puudutavas osas EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses tehtud komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsus nr K(2005)4634 lõplik juhtumis COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid, mis tehti hagejale teatavaks 14. detsembril 2005; teise võimalusena vähendada selle otsusega hagejale solidaarselt määratud trahvi summat;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsuse K(2005)4634 lõplik juhtumis COMP/F/38.354 — Tööstuslikud kotid. Vaidlustatud otsusega määrati RKW AG Rheinische Kunststoffwerke`le (RKW) ja hagejale solidaarselt trahv EÜ artikli 81 rikkumise eest. Komisjoni arvates osalesid nad tööstuslike kottide tootjate vahelises keerulistes kartellikokkulepetes ja kooskõlastatud tegevuses, mis mõjutas Belgiat, Saksamaad, Hispaaniat, Prantsusmaad, Luksemburgi ja Madalmaid.

Oma hagi toetuseks toob hageja välja, et vaidlustatud otsus rikub haldustegevuse seaduslikkuse põhimõtet. Hagejale määrati solidaarne vastutus koos RKW-ga ilma õigusliku või seadusliku aluseta.

Lisaks väidab hageja, et teda peeti vastutavaks rikkumise eest, mille pani toime RKW. Tingimused, mis Euroopa Kohus on sellise vastutuse osas oma praktikas väljakujundanud, ei ole täidetud. Edasi kaebab hageja, et pidades teda vastutavaks RKW rikkumise eest on rikutud haldustegevuse seaduslikkuse põhimõtet, kuna kostja rahatrahvi määramise praktika ei tugine seaduslikule alusele, ehk määruse nr 17/1962 (1) artikli 15 lõikele 2. Selles osas heidab hageja ette ka võrdse kohtlemise ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumist.

Järgmisena kaebab hageja määruse nr 17/1962 artikli 15 lõike 2 väära kohaldamise ning rahatrahvi määramise juhiste rikkumise peale. Eelkõige on toime pandud rikkumine RKW-d puudutavate tõendite esitamisel ja hindamisel. Arvestades varasemat halduspraktikat on RKW-le määratud ebaproportsionaalne trahv. Lähtudes rikkumise raskusest ja sellest, millises suuruses on määratud esialgne rahatrahv, leiab hageja, et RKW-d on koheldud mitmes mõttes ebavõrdselt võrreldes vaidlustatud otsuse teiste adressaatidega. Edasi teatab hageja, et komisjon on teinud rikkumise kestust hinnates ja RKW-d puudutavaid kergendavaid asjaolusid arvesse võtmata jättes õigusliku vea. Lõpuks väidab hageja, et RKW-le rahatrahvi valesti määramisega on rikutud määruse nr 17/1962 artikli 15 lõiget 2 seoses trahvide määramata jätmise või vähendamise teatise kohaldamisega.

(1) 1 Määrus nr 17, esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT nr 13, 21.02.1962, lk 204)
—

et Itaalia õigusaktides ette nähtud aktsiisivabastus ei ole selektiivse iseloomuga, vaid on suunatud kõigile ettevõtetele, kes kasutavad alumiiniumoksiidi tootmiseks mineraalõlisid. Asjaolu, et Itaalia territooriumil on vaid üks ettevõte, kes kasutab tootmises nimetatud õlisid, on vaid faktilise tähendusega ja ei moonuta sätte vaieldamatut üldist ulatust;