ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (viies koda)

20. november 2007

Kohtuasi T‑205/04

Alessandro Ianniello

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Karjääriarengu aruanne – 2001/2002. aasta hindamine – Tühistamishagi – Kahju hüvitamise nõue

Ese: Hagi, mille ese on esiteks nõue tühistada hageja 2001/2002. aasta hindamisperioodi karjääriarengu aruanne ja ametisse nimetava asutuse 18. veebruari 2004. aasta otsus jätta hageja kaebus rahuldamata, ja teiseks hagejale tekitatud mittevaralise kahju hüvitamise nõue.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Kumbki pool kannab ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hindamine – Kaitseõiguse tagamine

(Personalieeskirjad, artikli 26 esimene ja teine lõik ja artikkel 43)

2. Ametnikud – Hindamine – Hindamise ühiskomitee – Keeld, mille kohaselt karjääriarengu aruande koostamisel osalenud komitee liige ei saa osaleda selle sisulisel läbivaatamisel

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

3. Tühistamishagi – Väited

(EÜ artiklid 230 ja 253)

4. Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Hinnangute halvenemine võrreldes varasema hindamisega

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

5. Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Kohtulik kontroll – Piirid

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

6. Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Koostamine – Hilinemine

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

1. Euroopa Ühenduste ametnike hindamise valdkonnas peab kaitseõiguste tagamise põhimõte võimaldama asjaomasel isikul ennast hindamismenetluse käigus kaitsta faktiväidete vastu, mida võidakse tema vastu esitada. See eesmärk on konkreetselt ellu viidud personalieeskirjade artikli 26 esimese ja teise lõiguga ning komisjoni vastu võetud personalieeskirjade artikli 43 üldiste rakendussätetega, mis tagavad võistlevuse põhimõtte järgimise kogu nimetatud menetluse jooksul.

(vt punkt 46)

Viited: 8. märts 2005, kohtuasi T‑277/03: Vlachaki vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑57 ja II‑243, punkt 64).

2. Selle tagamiseks, et ei ohustataks hindamise ühiskomitee liikmete erapooletust siis, kui nad osalevad ametnike hindamisel, näeb komisjoni vastu võetud personalieeskirjade artikli 43 üldiste rakendussätete artikli 8 lõige 6 komitee liikmetele ette kohustuse ennast tagandada ja paluda asendusliikmel neid asendada, kui ilmneb, et neil on hindaja, kinnitaja või edasikaebuse hindajana kokkusobimatud huvid nende ülesannetega.

Sellest nähtub, et nimetatud komitee liikmed, kes vastutavad karjääriarengu aruande koostamise ees, ei osale komitee koosolekutel, kui vaadatakse läbi nimetatud aruande peale esitatud kaebus.

Siiski pelgalt asjaolu, et aruande kinnitaja, kellel eespool viidatud sätted keelavad osaleda sama aruande läbivaatamisel komitee poolt, ei ole hoidunud osalemast komitee koosolekul, mille käigus arutati hinnatava ametniku kaebuse läbivaatamise peatamist, ei sea kahtluse alla nimetatud komitee erapooletust, kuna asjaomasel koosolekul ei arutatud ühtegi sisu puudutavat asjaolu.

(vt punktid 70–72)

3. Tühistamishagi raames esitatavate väidete osas tuleb teha selget vahet põhjendamiskohustuse rikkumist puudutaval ja ilmset hindamisviga käsitleval väitel. Tegemist on kahe erineva väitega, millest esimene, põhjendamiskohustust puudutav väide käsitleb oluliste vorminõuete rikkumist EÜ artikli 253 mõttes, kusjuures selle näol on tegemist avalikul huvil põhineva väitega, mida ühenduste kohus peab käsitlema omal algatusel, samas kui teist eespool nimetatud väidet, mis käsitleb vaidlusaluse otsuse sisulist õiguspärasust, võib ühenduste kohus käsitleda vaid siis, kui hageja nimetatud väite esitab.

(vt punkt 92)

Viited: 13. juuli 2006, kohtuasi T‑285/04: Andrieu vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑161 ja II‑A‑2‑775, punkt 90, ja viidatud kohtupraktika).

4. Administratsioonil on kohustus hindamisaruannet piisavalt ja põhjalikult põhjendada ja anda huvitatud isikule võimalus esitada sellele põhjendusele vastuväited, kusjuures selle nõude järgimine on eriti tähtis, kui hindamise tulemus on halvem võrreldes varasema hindamisega.

Analüütilistele hinnangutele lisatud üldise iseloomuga märkused peavad tegema võimalikuks selle, et hinnatav ametnik saab kõigist asjaoludest teadlikuna hinnata analüütiliste hinnangute põhjendatust ning et ühenduse kohus saab vajaduse korral teostada nende üle kohtulikku järelevalvet; eeltoodut arvestades on oluline, et hinnangud oleksid vastavuses nende õigustamiseks lisatud märkustega.

(vt punktid 94 ja 95)

Viited: 21. oktoober 1992, kohtuasi T‑23/91: Maurissen vs. kontrollikoda (EKL 1992, lk II‑2377, punkt 41), ja 12. juuni 2002, kohtuasi T‑187/01: Mellone vs. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑81 ja II‑389, punkt 27, ja viidatud kohtupraktika).

5. Esimese Astme Kohus ei või asendada hinnatava ametniku hindamise eest vastutava isiku hinnangut enda omaga. Ühenduse institutsioonidele kuulub oma ametnike töö hindamisel ulatuslik kaalutlusõigus. Ametnikele karjääriarengu aruandes antud väärtushinnangud jäävad väljapoole kohtulikku kontrolli, mida teostatakse üksnes võimalike vormivigade, administratsiooni hinnangus tehtud ilmsete faktivigade ja võimaliku võimu kuritarvitamise üle.

(vt punkt 100)

Viited: eespool viidatud kohtuotsus Andrieu vs. komisjon, punkt 99, ja viidatud kohtupraktika.

6. Kui erakorralised asjaolud välja arvata, võib hindamisaruande tühistada üksnes põhjusel, et see on koostatud hilinenult. Ehkki hindamisaruande koostamisega hilinemine võib asjaolusid arvestades tekitada asjassepuutuvale ametnikule õiguse kahju hüvitamisele, ei mõjuta see hindamisaruande kehtivust ega õigusta järelikult ka selle tühistamist.

(vt punkt 139)

Viited: 7. mai 2003, kohtuasi T‑278/01: den Hamer vs. komisjon (EKL AT 2003, lk I‑A‑139 ja II‑665, punkt 32, ja viidatud kohtupraktika).