ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Esimese Astme Kohtule esitatud faktiliste asjaolude kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral (EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 58) (vt punktid 28 ja 29)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punkt 43)

Subject of the case

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (neljas koda) 22. juuni 2005. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑34/04: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, millega Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja otsuse peale, millega jäeti rahuldamata hageja, kaubamärgi POWER omaniku kaebus vastulausete osakonna otsuse peale, millega lükati tagasi kujutismärgi TURKISH POWER registreerimise taotluse suhtes esitatud vastulause – Kaubamärkide segiajamise tõenäosus

Resolutiivosa

Resolutiivosa

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Plus Warenhandelsgesellschaft mbH-lt.
2)

Direktiivi 94/62 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid nagu liitvabariigi keskkonna‑, noorsoo‑ ja perekonnaministri määrus pakendijäätmete ja teatavate materjalijääkide vältimise ja taaskasutamise ning kogumise ja taaskasutamise süsteemide rajamise kohta, mis näeb ette, et pakendite, eelkõige sangadega plastikaatkottide tootjal tuleb need kotid kasutamisjärgselt tagasi võtta või osaleda pakendijäätmete kogumise ja taaskasutamise süsteemis, välja arvatud juhul, kui selle viimase kohustuse võtab üle edasimüüja, kes esitab kõnealusele tootjale sellekohase õiguslikult kehtiva avalduse.
31

Seega tuleb kohtuasjas 018/05 esimesele küsimusele ja kohtuasjas 0155/05 esitatud ainsale küsimusele vastata, et kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti c esimest osa tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud maksuvabastus on kohaldatav ainult sellise kauba edasimüügi korral, mille maksukohustuslane on eelnevalt soetanud nimetatud artikli kohaselt maksust vabastatud tegevuse tarbeks, kui ei olnud õigust maha arvata nimetatud kauba esialgsel soetamisel makstud käibemaksu.
Kohtuasi C-202/05

Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem

versus

Comptroller-General of Patents

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Patents Court))

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Patendiõigus — Ravimid — Määrus (EMÜ) nr 1768/92 — Ravimite täiendava kaitse tunnistus — Mõiste „toode” — Mõiste „toimeainete kombinatsioon””

Euroopa Kohtu määrus (kaheksas koda), 17. aprill 2007 I - 2841

Kohtumääruse kokkuvõte

Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus- ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus

(Nõukogu määrus nr 1768/92, artikli 1 punkt b)

Määruse nr 1768/92 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kasutuselevõtu kohta artikli 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et juhul kui aluspatendiga on kaitstud toimeaine teine kasutamine, siis see kasutamine ei ole toote määratluse lahutamatu osa.

(vt punkt 20 ja resolutiivosa)
Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta, muudetud nõukogu 2. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/26/EÜ, artikli 1 lõikega 2 koosmõjus artikli 8 lõigetega 2 ja 4 on vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis välja antud juhiloast tulenevat juhtimisõigust ja seega selle juhiloa kehtivust põhjusel, et juhiloa omanik, kellelt on eelnevalt saadud juhiluba esimese liikmesriigi territooriumil ära võetud, ei teinud juhtimissobivuse testi, mis on selle riigi õigusnormidega ette nähtud uue loa väljastamiseks pärast sellist äravõtmist, kuna uue juhiloa taotlemise ajutine keeluaeg oli teises liikmesriigis juhiloa väljastamise ajaks lõppenud.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 28. septembri 2006. aasta määrus – Kriminaalmenetlus Stefan Kremeri süüdistuses

(kohtuasi C-340/05)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Direktiiv 91/439/EMÜ – Juhilubade vastastikune tunnustamine – Esimeses liikmesriigis juhiloa äravõtmine – Teises liikmesriigis väljastatud juhiluba – Esimeses liikmesriigis juhtimisõiguse tunnustamisest keeldumine – Nõue täita siseriiklikud tingimused pärast juhiloa äravõtmist uue saamiseks

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Juhiluba – Direktiiv 91/439 (nõukogu direktiiv 91/439, artikli 1 lõige 2 ja artikli 8 lõiked 2 ja 4) (vt punkt 38 ja resolutiivosa)

Ese

Eelotsusetaotlus – Oberlandesgericht München – Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) artikli 1 lõike 2 ja artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamine – Keeldumine tunnustada sellise juhiloa kehtivust, mille on teine liikmesriik väljastanud isikule, kelle suhtes rakendati liikluseeskirja korduvate rikkumiste tõttu riikliku juhiloa äravõtmise meedet ilma keeluperioodita – Kohustus eelnevalt esitada juhtimissobivust tõestav meditsiinilis-psühholoogiline ekspertiis

Resolutiivosa

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ (juhilubade kohta, muudetud nõukogu 2. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/26/EMÜ) artikli 1 lõikega 2 koosmõjus artikli 8 lõigetega 2 ja 4 on vastuolus liikmesriigi keeldumine tunnustada teises liikmesriigis väljastatud juhiloast tulenevat juhtimisõigust ja seega selle juhiloa kehtivust oma territooriumil põhjusel, et juhiloa omanik, kelle suhtes rakendati esimeses liikmesriigis varem saadud juhiloa äravõtmise meedet ilma uue juhiloa saamise ajutise keeluta, ei ole pärast äravõtmist täitnud uue juhiloa saamiseks esimese liikmesriigi õiguses ette nähtud tingimusi, kaasa arvatud juhtimissobivuse testi, mis tõestaks, et juhiloa äravõtmise põhjuseid enam ei eksisteeri.
1.

Läbitud vahemaa pikkusel põhinev tasustamiskord on vastuolus nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta artikliga 10, välja arvatud juhul, kui see kord ei ohusta oma laadi poolest liiklust. Liikmesriigi kohtuniku ülesanne on kõiki põhikohtuasja asjaolusid arvesse võttes teha kindlaks, kas on tegemist sellise juhtumiga.
2.

Nõukogu 17. märtsi 1998. aasta direktiivi 98/18/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta artikli 5 lõiget 2, artikli 6 lõike 3 punkte a–c ning f ja g tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm nagu põhikohtuasjas käsitletu, millega keelatakse täielikult merereiside korraldamine selliste rannasõiduga tegelevate laevadega, mis on olnud kasutuses teatud aja vältel, kui asjassepuutuv liikmesriik ei ole võtnud meetmeid ohutuseeskirjade parandamiseks vastavalt selle direktiivi artikli 7 lõikes 4 ette nähtud menetlusele.
EÜ artiklit 43 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, samas kui ettevõtte tulumaksu tuleb maksta dividendidelt, mida residendist äriühing saab mitteresidendist äriühingult, milles residendist äriühingule kuulub osalus, mis võimaldab tal kindlalt mõjutada äriühingu otsuseid ja otsustada äriühingu tegevuse üle, võimaldades maksu ümberarvutust seoses maksuga, mille dividende väljamaksev äriühing on liikmesriigis, milles ta on resident, reaalselt maksnud, ja arvestades, et maksumäär, mida kohaldatakse välismaalt saadud dividendidele, ei tohi olla kõrgem maksumäärast, mida kohaldatakse samast liikmesriigist saadud dividendidele, ning et maksu ümberarvutust on võimalik teha vähemalt summas, mis võrdub dividende väljamaksnud liikmesriigis makstud summaga, kuid ei ületa sealjuures maksusummat, mis tuleb tasuda dividende saava äriühingu liikmesriigis.

EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, samas kui ettevõtte tulumaksu tuleb maksta dividendidelt, mida residendist äriühing saab mitteresidendist äriühingult, milles residendist äriühingule kuulub vähemalt 10% hääleõigustest, võimaldades maksu ümberarvutust seoses maksuga, mille dividende väljamaksev äriühing on liikmesriigis, milles ta on resident, reaalselt maksnud, ja arvestades, et maksumäär, mida kohaldatakse välismaalt saadud dividendidele, ei tohi olla kõrgem maksumäärast, mida kohaldatakse samast liikmesriigist saadud dividendidele, ning et maksu ümberarvutust on võimalik teha vähemalt summas, mis võrdub dividende väljamaksnud liikmesriigis makstud summaga, kuid ei ületa sealjuures maksusummat, mis tuleb tasuda dividende saava äriühingu liikmesriigis.

EÜ artiklit 56 tuleb ühtlasi tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on ettevõtte tulumaksust vabastatud dividendid, mida residendist äriühing saab teiselt residendist äriühingult, samas kui ettevõtte tulumaksu tuleb maksta dividendidelt, mida residendist äriühing saab mitteresidendist äriühingult, milles talle kuulub vähem kui 10% hääleõigustest, võimaldamata maksu ümberarvutust seoses maksuga, mille on reaalselt maksnud dividende väljamaksev äriühing liikmesriigis, kus ta on resident.
4

Tegu on väikeste aktsiaseltsidega, mille osadest või aktsiatest üle 50% kuulub vähem kui viiele füüsilisele isikule, kellel seetõttu on aktsiaseltsi juhtimisel otsustav mõju. Kui mitu äriühingu aktsionäri on selle äriühingu palgalised töötajad, loetakse neid Rootsi tulumaksuseaduse (inkomstskattelagen, SFS 1999, nr 1229; edaspidi „tulumaksuseadus”) 57. peatüki artikli 3 alusel tulumaksuga maksustamise osas üheks isikuks, sest see võimaldab seda äriühingut lugeda üheks suletud aktsiaseltsiks, kuigi selle aktsionäride arv on suurem.
2

Taotlus on esitatud menetluses, milles Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem (edaspidi „Yissum”) esitas kaebuse Comptroller-General of Patents (Briti patendiamet, edaspidi „Patent Office”) otsuse peale, millega jäeti rahuldamata taotlus täiendava kaitse tunnistuse (edaspidi „TKT”) väljastamiseks, mille Yissum oli „kaltsitriooli” kohta esitanud.
28

Asjaolu, et valveaeg sisaldab ka teatavaid tegevusetuse perioode, on käesolevas kontekstis täiesti asjakohatu. Sellise töökohal veedetud valvekorra puhul on mõiste „tööaeg” — direktiivi 93/104 tähenduses — iseloomulike tunnuste olemasolu hindamisel otsustavaks teguriks see, et töötajalt nõutakse viibimist tööandja määratud töökohal ning et ta on tööandjale kättesaadav, et olla vajadusel võimeline oma tööülesannete täitmisele asuma. Seega tuleb tõdeda, et need kohustused kuuluvad asjakohase töötaja tööülesannete hulka (vt eespool viidatud kohtuotsus Dellas jt, punktid 47 ja 48 ja viidatud kohtupraktika).
Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (teine koda) 22. juuli 2005. aasta määruse peale kohtuasjas T‑376/04: Polyelectrolyte Producers Group

vs.

nõukogu ja komisjon, millega tunnistati vastuvõetamatuks hagi, mille ese oli esiteks nõue tühistada EMP ühiskomitee 26. aprilli 2004. aasta otsus nr 59/2004, millega muudetakse EMP lepingu II lisa (ELT L 277, lk 30; ELT eriväljaanne 11/09, lk 102), osas, milles lubati Norral keemilisele ainele akrüülamiidile kohaldada rangemaid kontsentratsioonipiire kui need, mis on kohaldatavad ühenduses, ning tuvastada, et EMP ühiskomitee 26. märtsi 1999. aasta koosolekul võetud ühisavaldus EMP lepingu kohta, mis käsitleb ohtlike ainete valdkonna läbivaatamisklausleid (ELT C 185, lk 6), on ebaseaduslik, ja teiseks nõue hüvitada hagejale vaidlustatud otsuse vastuvõtmisega väidetavalt tekitatud kahju.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 6. aprilli 2006. aasta määrus – Reyniers & Sogama

(kohtuasi C‑407/05)

Eelotsusetaotlus – Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Imporditollimaksu sissenõudmine – Tõendid eeskirjade järgimise või rikkumise või eiramise koha kohta – Printsipaalile nimetatud tõendite esitamise tähtaja teatamata jätmise tagajärjed

Kaupade vaba liikumine – Ühenduse transiit – Ühenduse välistransiit (Nõukogu määrus nr 222/77, artikli 36 lõige 3, ja nõukogu määrus nr 2726/90, artikkel 34; komisjoni määrus nr 1062/87, artikkel 11a, ja komisjoni määrus nr 1214/92, artikkel 49) (vt punktid 21‑26 ja resolutiivosa)

Ese

Eelotsusetaotlus – Hof van Cassatie van België – Komisjoni 27. märtsi 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 1062/87 ühenduse transiidiprotseduuri rakendamist käsitlevate sätete ja selle protseduuri lihtsustamise kohta (EÜT L 107, lk 1) artikli 11a, mis lisati komisjoni 29. mai 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 1429/90 määruse (EMÜ) nr 1062/87 muutmise kohta (EÜT L 137, lk 1); nõukogu 17. septembri 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 2726/90 ühenduse transiidiprotseduuri kohta (EÜT L 262, lk 1) artikli 34 ja komisjoni 21. aprilli 1992. aasta määruse nr 1214/92 ühenduse transiidiprotseduuri rakendamist käsitlevate sätete ja selle protseduuri lihtsustamise kohta (EÜT L 132, lk 1) artikli 49 tõlgendamine – Imporditollimaksu sissenõudmine – Lähtetolliasutuse teade pritsipaalile esitada tõendid kas eeskirjade järgimise või eeskirjade tegeliku rikkumise või eiramise koha kohta – Tähtaja märkimata jätmine – Teavitamise seadusele vastavuse tagajärjed ja tollivõla sissenõudmine.

Resolutiivosa

Nõukogu 13. detsembri 1976. aasta määruse (EMÜ) nr 222/77 ühenduse transiidi kohta artikli 36 lõiget 3, mida ühenduse sisepiiri ületamisel transiiditeatise esitamise nõude kaotamiseks on muudetud nõukogu 22. veebruari 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 474/90, loetuna koostoimes komisjoni 27. märtsi 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 1062/87 ühenduse transiidiprotseduuri rakendamist käsitlevate sätete ja selle protseduuri lihtsustamise kohta (muudetud komisjoni 29. mai 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 1429/90) artikliga 11a, ning nõukogu 17. septembri 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 2726/90 ühenduse transiidi kohta artiklit 34, loetuna koostoimes komisjoni 21. aprilli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 1214/92 ühenduse transiidiprotseduuri rakendamist käsitlevate sätete ja selle protseduuri lihtsustamise kohta artikliga 49, tuleb tõlgendada nii, et lähtetolliasutusel on kohustus teatada deklarandile kolmekuuline tähtaeg, mille jooksul tuleb esitada sellele asutusele tõendeid transiidieeskirjade järgimise või eeskirjade tegeliku rikkumise või eiramise koha kohta, nii et pädev asutus võib asuda tollivõla sisse nõudma alles pärast seda, kui ta on deklarandile sõnaselgelt teatanud, et viimasel on kolm kuud nimetatud tõendite esitamiseks ja kui neid tõendeid selle tähtaja jooksul ei esitata.
Kohtuasi C-40/06

Juers Pharma Import-Export GmbH

versus

Oberfinanzdirektion Nürnberg

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Finanzgericht München)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Ühine tollitariifistik — Kombineeritud nomenklatuur — Tariifne klassifitseerimine — Kapslid, mis sisaldavad peamiselt melatoniini — Ravimid”

Euroopa Kohtu määrus (viies koda), 9. jaanuar 2007 I - 57

Kohtumääruse kokkuvõte

Ühine tollitariifistik – Tariifirubriik – Kapslid, mis sisaldavad peamiselt melatoniini

Määruse nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et tariifirubriiki 3004 kuuluvad sellised peamiselt melatoniini sisaldavad kapslid, mis mõelduna peamiselt unehäirete ja ajavahest tingitud mõju raviks tänu tasakaalustavale toimele, mida nad inimese närvisüsteemile avaldavad, on selgelt määratud ravis või profülaktikas kasutamiseks ja mida müüakse sellisel kujul, et iga kapsel vastab päevasele kogusele.

(vt punktid 25, 26, 30 ja resolutiivosa)
TEAVE AVALDAMATA OTSUSTE KOHTA
Euroopa Kohtu (viies koda) 20.septembri 2006. aasta määrus —
Quariachi vs.komisjon
(kohtuasi C-4/06 P)
Apellatsioonkaebus —Kahju hüvitamise hagi —Ühenduse lepinguväline vastutus —
Ilmselgelt vastuvõetamatu apellatsioonkaebus
1.Apellatsioonkaebus —Väited—Esimese AstmeKohtusesitatud väideteja
argumentide pelkkordamine —Viidatud õigusliku veatuvastamise
puudumine —Vastuvõetamatus (EÜartikkel 225;Euroopa Ühenduste
Kohtupõhikiri,artikli58esimenelõik;Euroopa Kohtukodukord, artikli112
lõike1punktc)(vtpunktid 23,24,29)
2.Apellatsioonkaebus —Väited—Faktiliste asjaolude ebaõigehindamine —
Vastuvõetamatus —Tõendusmaterjali hindamine Euroopa Kohtus —
Välistamine, v.atõendite moonutamise korral(EÜartikkel 225;Euroopa
Ühenduste Kohtupõhikiri,artikli58esimenelõik;Euroopa Kohtukodukord,
artikli112lõike1punktc)(vtpunktid 26,27,29)
Ese
Apellatsioonkaebus, misonesitatud Esimese Astme Kohtu (viies koda) 26.oktoobri
2005. aasta määruse peale kohtuasjas T-124/04: Quariachi vs.komisjon, EKL 2005,
lkII-4653, millega hageja taotleb talle väidetavalt tekitatud kahju hüvitamist, mis
tekkis komisjoni Hartumi (Sudaan) esinduse töötaja väidetavalt ebaseadusliku
tegutsemise tõttu, tuleb jätta ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
Resolutiivosa
1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
2. Mõista kohtukulud välja J.Quariachilt.
I- 94*
Kohtuasi C-276/06

Mamate El Youssfi

versus

Office national des pensions (ONP)

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal du travail de Verviers)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Euroopa-Vahemere piirkonna leping assotsiatsiooni loomiseks EÜ ja Maroko vahel — Artikkel 65 — Diskrimineerimiskeelu põhimõte sotsiaalkindlustuse valdkonnas — Eakatele isikutele seadusega tagatud sissetulek”

Euroopa Kohtu määrus (viies koda), 17. aprill 2007 I - 2853

Kohtumääruse kokkuvõte

Rahvusvahelised lepingud – Ühenduse lepingud – Euroopa-Vahemere piirkonna leping assotsiatsiooni loomiseks EÜ ja Maroko vahel – Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus

(EÜ ja Maroko vaheline Vahemere piirkonna leping, artikli 65 lõike 1 esimene lõik)

Vahemere piirkonna lepingu artikli 65 lõike 1 esimest lõiku, mis keelab sotsiaalkindlustuse valdkonnas Maroko kodanike kodakondsuse alusel diskrimineerimise võrreldes liikmesriigi kodanikega, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus vastuvõtva liikmesriigi keeldumine maksta eakatele isikutele seadusega tagatud sissetulekut Maroko kodanikule, kes on vähemalt 65-aastane ja elab seaduslikult selle riigi territooriumil, kui ta kuulub nimetatud sätte kohaldamisalasse

— asjaolu tõttu, et ta ise on asjaomases liikmesriigis töötanud,

— või marokolasest töötaja, kes töötab või on töötanud selles liikmesriigis, perekonnaliikme staatuse tõttu.

(vt punkt 73 ja resolutiivosa)
1.

Tuvastada, et on ära langenud vajadus lahendada küsimus, kas jätkata Liguuria maakonna 31. oktoobri 2006. aasta regionaalse seaduse nr 36, millega rakendatakse direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta artikli 9 lõike 1 punkti a kolmandas taandes sätestatud erandit jahihooajaks 2006/2007, kohaldamise peatamist, mis otsustati kohtuasjas komisjon vs. Itaalia menetluses C-503/06 R 19. detsembri 2006. aasta määrusega.
2.

Pärast määruse nr 1400/2002 jõustumist tarnija poolt kasutusele võetud valikuline turustussüsteem, mille raames esiteks ei ole edasimüüjad enam piiratud territooriumi osas, millel nad võivad lepingu objektiks olevaid tooteid müüa, ning teiseks võivad volitatud remonditöökojad piirduda üksnes remondi- ja hooldusteenuse osutamisega, võib olla turustusvõrgu ümberkorraldamine määruse nr 1475/95 artikli 5 lõike 3 esimese lõigu esimese taande tähenduses. Siseriiklike kohtute ja vahekohtute ülesanne on hinnata, kas neile lahendada antud kohtuvaidluse konkreetsete asjaolude kogumist ning eriti tarnija poolt selle kohta esitatud tõenditest lähtuvalt see nii ka on.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta direktiivi 2002/2/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiivi 79/373/EMÜ segasööda ringlusse laskmise kohta ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 91/357/EMÜ) artikli 1 punkti 4, mis näeb ette kohustuse märkida segasööda etiketile söödas esinevate söödamaterjalide sisaldus massiprotsentides nii, et lubatud hälbe suurus oleks ±15% deklareeritud väärtusest, tuleb tõlgendada nii, et see säte ei ole vastuolus Euroopa Parlamendi ja nõukogu . aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) artiklitega 8 ja 16, mille eesmärk on eelkõige tagada, et sööda märgistamine ja esitlemine ei oleks tarbijaid eksitav.
Kohtuasi C-492/06

Consorzio Elisoccorso San Raffaele

versus

Elilombarda Srl

ja

Azienda Ospedaliera Ospedale Niguarda Ca’ Granda di Milano

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato)

„Riigihanked — Direktiiv 89/665/EMÜ — Riigihanke vaidlustusmenetlus — Isikud, kellele otsuste läbivaatamise menetlus peab olema võimaldatud — Ajutine ühendus pakkujana — Iga ajutise ühenduse liikme õigus taotleda kaebuse individuaalset läbivaatamist”

Euroopa Kohtu määrus (kuues koda), 4. oktoober 2007 I - 8191

Kohtumääruse kokkuvõte

Õigusaktide ühtlustamine – Asjade ja ehitustööde riigihangete vaidlustusmenetlused – Direktiiv 89/665

(Nõukogu direktiiv 89/665, artikkel 1)

Direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 92/50) artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui siseriikliku õiguse kohaselt on ühel sellise ajutise ühingu liikmel, kes ei ole juriidiline isik ning kes osales sellises vormis riigihanke pakkumismenetluses, kuid kellega asjaomast lepingut ei sõlmitud, õigus esitada individuaalselt hagi riigihankelepingu sõlmimise otsuse peale.

(vt punkt 31 ja resolutsioon)
Kuna kohustus määrata kindlaks ühenduse omavahendid, kohustus kanda need õigeaegselt komisjoni arvele ning kohustus maksta viivitusintressi on omavahel lahutamatult seotud, ei saa komisjon alustada neist mõne üle eraldi läbirääkimisi.

Tühistamishagi EÜ artikli 230 tähenduses saab esitada vaid selliste toimingute või otsuste peale, mis tekitavad selliseid siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis mõjutavad hageja huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus olukorras

Komisjoni poolt liikmesriigile saadetud kirjades sisalduv liikmesriigiga tagasiulatuvalt nõutava tollimaksu ja sellele kuni tasumise kuupäevani lisandunud intressi tingimusliku tasumise üle läbirääkimiste alustamisest keeldumine ei kujuta endast otsust, mis on tehtud liikmesriigi kahjuks. Ainult läbirääkimiste tulemus ise on see, mis võib mõjutada asjaomase liikmesriigi huve. Tulemuse küsimus ei saa aga kerkida, kuna komisjonil puudub määruse nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728) alusel pädevus nii sellise tulemusega kokkuleppe sõlmimiseks kui ka sel eesmärgil läbirääkimiste alustamiseks.

(vt punktid 40 ja 41)
1.

Tuvastada, et on ära langenud vajadus lahendada küsimus, kas jätkata Liguuria maakonna 31. oktoobri 2006. aasta regionaalse seaduse nr 36, millega rakendatakse direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta artikli 9 lõike 1 punkti a kolmandas taandes sätestatud erandit jahihooajaks 2006/2007, kohaldamise peatamist, mis otsustati kohtuasjas komisjon vs. Itaalia menetluses C‑503/06 R 19. detsembri 2006. aasta määrusega.
23

Teiseks on Euroopa Kohus otsustanud, et nagu tuleneb rubriigi 3004 sõnastusest, on kõnealuse sätte kohaldamise eelduseks asjaolu, et need tooted on väljamõõdetud annustes või jaemüügipakendis (vt 19. jaanuari 2005. aasta määrus kohtuasjas C-206/03: SmithKline Beecham, EKL 2005, lk I-415, punkt 34).