Kohtuasi C‑526/11

IVD GmbH & Co. KG

versus

Ärztekammer Westfalen-Lippe

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Düsseldorf)

„Hanked — Direktiiv 2004/18/EÜ — Artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkt c — Mõiste „avalik-õiguslik isik” — Tingimus, mis puudutab tegevuse rahastamist, juhtimise või tegevuse kontrolli riigi, piirkondliku või kohaliku omavalitsuse või teiste avalik-õiguslike isikute poolt — Arstide kutseliit — Selle liidu liikmemaksudest rahastamine, mis on ette nähtud seadusega — Liikmemaksude suurus, mis määratakse kindlaks kutseliidu üldkoosolekul — Kutseliidu iseseisvus talle seadusega pandud ülesannete täitmise ulatuse ja laadi kindlaksmääramisel”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 12. september 2013

Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Hankijad – Avalik-õiguslik isik – Mõiste – Kutseliit, mida rahastatakse põhiliselt tema liikmete liikmemaksudest, mille kindlaksmääramine on selle liidu pädevuses ja mille peab heaks kiitma järelevalveasutus, ning kellel on iseseisvus talle seadusega pandud ülesannete täitmise ulatuse ja laadi kindlaksmääramisel – Välistamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkt c)

Direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et selline organisatsioon nagu avalik-õiguslik kutseliit ei vasta kriteeriumile „keda põhiliselt rahastab avaliku võimu organ”, kui seda kutseliitu rahastatakse põhiliselt tema liikmete liikmemaksudest, mille kindlaksmääramine ja kogumine on seadusega antud selle liidu pädevusse, kui see seadus ei määra kindlaks nende tegevuste ulatust ega laadi, millega ta täidab talle seadusega pandud ülesandeid, mille rahastamiseks need liikmemaksud on määratud, ega vasta kriteeriumile „kelle juhtimist kontrollib avaliku võimu organ”, kui otsuse, millega see organisatsioon määrab kindlaks nende liikmemaksude suuruse, peab heaks kiitma järelevalveorgan.

Selles osas tuleb silmas pidada, et direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 teise lõigu punktis c sätestatud esimene kriteerium „keda põhiliselt rahastab avaliku võimu organ” hõlmab kaudset rahastamist, mis võib põhimõtteliselt toimuda seadusega ette nähtud ja kindlaksmääratud summas kehtestatud maksu näol – mis maksukohustuslase jaoks ei kujuta endast vastutasu asjaomase organisatsiooni osutatud teenuste eest –, mille kogumine toimub avalikku võimu teostades. Kuigi asjaolu, et vormiliselt kehtestab organisatsioon tema rahastamise põhiliselt tagavate sissemaksete suuruse ise, ei välista seda, et tegemist on kaudse rahastamisega, mis vastab eespool nimetatud kriteeriumile, on olukord erinev kui organisatsioonil on konkreetselt suur iseseisvus, et määrata kindlaks nende tegevuste laad, ulatus ja täitmisviisid, mida ta oma ülesannete täitmiseks ette võtab, ning seega ka selleks vajalik eelarve ja järelikult ka liikmemaksude suurused, mida ta oma liikmetelt kogub.

Lisaks tuleb seoses direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 teise lõigu punktis c sätestatud teise kriteeriumiga „juhtimist kontrollib avaliku võimu organ” silmas pidada, et järelkontroll ei vasta põhimõtteliselt sellele kriteeriumile, kui see kontroll ei võimalda avaliku võimu organil mõjutada asjaomase organisatsiooni otsuseid riigihankemenetlustes. Nii on see põhimõtteliselt siis, kui järelevalveasutus teostab järelkontrolli selle organisatsiooni ülesannete täitmise seaduspärasuse üle, ning seda enam, kui tema sekkumine väljendub heakskiidu andmises organisatsiooni otsusele, millega määratakse kindlaks organisatsiooni põhilise rahastamise tagavate liikmemaksude suurus, kontrollides vaid seda, kas organisatsiooni eelarve on tasakaalus.

Järelikult ei kujuta avalik-õigusliku kutseliidu sellised rahastamisviisid endast põhilist rahastamist avaliku võimu organi poolt ega võimalda viimasel selle organisatsiooni juhtimist kontrollida.

(vt punktid 22–27, 29–31 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑526/11

IVD GmbH & Co. KG

versus

Ärztekammer Westfalen-Lippe

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht Düsseldorf)

„Hanked — Direktiiv 2004/18/EÜ — Artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkt c — Mõiste „avalik-õiguslik isik” — Tingimus, mis puudutab tegevuse rahastamist, juhtimise või tegevuse kontrolli riigi, piirkondliku või kohaliku omavalitsuse või teiste avalik-õiguslike isikute poolt — Arstide kutseliit — Selle liidu liikmemaksudest rahastamine, mis on ette nähtud seadusega — Liikmemaksude suurus, mis määratakse kindlaks kutseliidu üldkoosolekul — Kutseliidu iseseisvus talle seadusega pandud ülesannete täitmise ulatuse ja laadi kindlaksmääramisel”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 12. september 2013

Õigusaktide ühtlustamine — Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused — Direktiiv 2004/18 — Hankijad — Avalik-õiguslik isik — Mõiste — Kutseliit, mida rahastatakse põhiliselt tema liikmete liikmemaksudest, mille kindlaksmääramine on selle liidu pädevuses ja mille peab heaks kiitma järelevalveasutus, ning kellel on iseseisvus talle seadusega pandud ülesannete täitmise ulatuse ja laadi kindlaksmääramisel — Välistamine

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkt c)

Direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 9 teise lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et selline organisatsioon nagu avalik-õiguslik kutseliit ei vasta kriteeriumile „keda põhiliselt rahastab avaliku võimu organ”, kui seda kutseliitu rahastatakse põhiliselt tema liikmete liikmemaksudest, mille kindlaksmääramine ja kogumine on seadusega antud selle liidu pädevusse, kui see seadus ei määra kindlaks nende tegevuste ulatust ega laadi, millega ta täidab talle seadusega pandud ülesandeid, mille rahastamiseks need liikmemaksud on määratud, ega vasta kriteeriumile „kelle juhtimist kontrollib avaliku võimu organ”, kui otsuse, millega see organisatsioon määrab kindlaks nende liikmemaksude suuruse, peab heaks kiitma järelevalveorgan.

Selles osas tuleb silmas pidada, et direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 teise lõigu punktis c sätestatud esimene kriteerium „keda põhiliselt rahastab avaliku võimu organ” hõlmab kaudset rahastamist, mis võib põhimõtteliselt toimuda seadusega ette nähtud ja kindlaksmääratud summas kehtestatud maksu näol – mis maksukohustuslase jaoks ei kujuta endast vastutasu asjaomase organisatsiooni osutatud teenuste eest –, mille kogumine toimub avalikku võimu teostades. Kuigi asjaolu, et vormiliselt kehtestab organisatsioon tema rahastamise põhiliselt tagavate sissemaksete suuruse ise, ei välista seda, et tegemist on kaudse rahastamisega, mis vastab eespool nimetatud kriteeriumile, on olukord erinev kui organisatsioonil on konkreetselt suur iseseisvus, et määrata kindlaks nende tegevuste laad, ulatus ja täitmisviisid, mida ta oma ülesannete täitmiseks ette võtab, ning seega ka selleks vajalik eelarve ja järelikult ka liikmemaksude suurused, mida ta oma liikmetelt kogub.

Lisaks tuleb seoses direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 9 teise lõigu punktis c sätestatud teise kriteeriumiga „juhtimist kontrollib avaliku võimu organ” silmas pidada, et järelkontroll ei vasta põhimõtteliselt sellele kriteeriumile, kui see kontroll ei võimalda avaliku võimu organil mõjutada asjaomase organisatsiooni otsuseid riigihankemenetlustes. Nii on see põhimõtteliselt siis, kui järelevalveasutus teostab järelkontrolli selle organisatsiooni ülesannete täitmise seaduspärasuse üle, ning seda enam, kui tema sekkumine väljendub heakskiidu andmises organisatsiooni otsusele, millega määratakse kindlaks organisatsiooni põhilise rahastamise tagavate liikmemaksude suurus, kontrollides vaid seda, kas organisatsiooni eelarve on tasakaalus.

Järelikult ei kujuta avalik-õigusliku kutseliidu sellised rahastamisviisid endast põhilist rahastamist avaliku võimu organi poolt ega võimalda viimasel selle organisatsiooni juhtimist kontrollida.

(vt punktid 22–27, 29–31 ja resolutsioon)