ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teine väide, et vaidlustatud otsuse artikkel 1 on õigusvastane järgmistel põhjustel osas, milles see puudutab kontsernisisese rahastamise maksuvabastuse määratlemist valikulise eelisena ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, eelkõige järgmiste asjaolude tõttu: i. Asjaomase võrdlussüsteemi osas: a. Komisjon on vääralt tuvastanud, et võrdlussüsteemi moodustasid üksnes Taxation (International and Other Provisions) Acti CFC eeskirjad ja/või osa 9A 9. peatükk. b. Komisjon on vääralt leidnud, et võrdlussüsteemi eesmärk on üksnes maksutulu, mis saadakse Ühendkuningriigis toimuvast tegevusest ja varadest, mida on kunstlikult Ühendkuningriigist välja suunatud, jättes nõuetekohaselt uurimata, kas asjaomaste tehingutega võib ka tegelikult kaasneda Ühendkuningriigi maksubaasi vähenemise oht. ii. Võrdlussüsteemist erandi kindlaks määramise osas: a. Komisjon on vääralt hinnanud võtmeisikute funktsiooni asjakohasust ja olulisust; b. Komisjon on vääralt hinnanud kvalifitseeruvate laenusuhete võrreldavust esiteks Ühendkuningriigi residendiga seotud isikutele antavate laenudega ja teiseks kolmandatele isikute antavate laenudega; c. Komisjon on õigusvastaselt tuginenud nõukogu direktiivile (EL) 2016/1164; (1) d. Asjaolu, et komisjoni antud võrreldavate riskide hinnang asutamisvabaduse rikkumisele maksust vabastatud ja maksustatavate CFC kategooria puhul oli ekslik. iii. Väidetava erandi põhjendamise osas: a. Komisjoni väär otsus, et süsteemi juhtimise ja hallatavuse vajadusega seotud põhjendus ei laiene võtmeisikute funktsioonile; b. Komisjoni väär otsus, et kontserni rahastamise maksuvabastus ei ole põhjendatav sellega, et see on asutamisvabadusega kooskõlas.
—

teise võimalusena, juhul kui Üldkohus asub seisukohale, et vajalik on täiendavalt uurida faktilisi asjaolusid, määrata, et EUIPOt teeks uue otsuse sõna „PedalBox +“ vabalt kasutamise vajaduse kohta jättes arvesse võtmata äriühingute SPEED-BUSTER GmbH & Co. KG. (Mosaikweg 18, 53489 Sinzig, Saksamaa) või CPA Performance GmbH (Jurastraße 1, 73119 Zell unter Aichelberg, Saksamaa) tootemärgistused.
4.

Neljas väide: Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 ette nähtud hea halduse põhimõtte rikkumine Neljanda väite kohaselt on komisjon rikkunud hea halduse nõuet ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, kuna vaidlustatud otsus on ebaproportsionaalne, rikub hagejate õiguspäraseid ootusi ning on vastuolus erapooletuse ja õigluse nõudega.
2.

Teine väide, et rikutud on aluslepinguid Hageja leiab, et komisjon rikkus tõhusa õiguskaitse põhimõtet, nimelt ELL artiklit 2 koostoimes ELL artikli 19 lõike 1 teise lõiguga ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47, kuna komisjon tõdes, et Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentówi (konkurentsi- ja tarbijakaitseamet, Poola) president „näib olevat iseäranis sobiv organ, selleks et läbi vaadata kaebuses […] esile toodud küsimused“ (vaidlustatud otsuse punkt 21), ning seega jättis komisjon tähelepanuta vähemalt põhjendatud kahtluse, kas Poolas on tagatud õigusriiklus ning sellega seoses kohtute sõltumatus ja konkurentsi- ja tarbijakaitseameti presidendi sõltumatus. Komisjon jättis muu hulgas tähelepanuta Poola kohtusüsteemi ümberkorraldamise küsimuse ja asjaolu, et konkurentsi ja tarbijakaitset puudutavad kohtuasjad on pooleli Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) uues erakorralise kontrolli ja avalike küsimuste kojas, milles nimetatakse kohtunikud ametisse analoogselt distsiplinaarkojaga.
3.

Kolmas väide, et isegi kui oletada, et kõnealused välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad meetmed kujutasid endast riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaidlustatud otsuses vääralt esitatud järeldus, et puudub igasugune põhjendus, mida saaks kohaldada kaitsmaks kõnealuste meetmete kokkusobivust ELi riigiabi eeskirjadega. Lisaks ei ole vaidlustatud otsus mõistlikult seletatav ning on vasturääkiv, kuivõrd komisjon on õigesti nõustunud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa 9. peatükk on põhjendatud juhtudel, mil ainus põhjus kohaldada välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel oleks „Ühendkuningriigiga seotud kapitali“ kriteerium, selle põhjal, et nimetatud kriteeriumi praktiline toimimine võib osutuda ülemäära keeruliseks, kuid samal ajal ja asjakohast põhjendust esitamata väidab komisjon, et nimetatud 9. peatükk ei ole kunagi põhjendatud juhtudel, mil võtmeisikute funktsioonide kriteerium toob kaasa välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu kohaldamise. Kuigi tegelikult on hagejate endi asjaolude põhjal seisukoht selge, on võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi üldjuhul praktikas ülemäära keeruline rakendada, mistõttu oleks komisjon pidanud leidma, et nimetatud 9. peatükk on põhjendatud ka nimetatud kriteeriumi kontekstis ja sellest tulenevalt oleks ta pidanud järeldama, et tegu ei olnud riigiabiga.
1.

Esimene väide, et rikutud on aluslepinguid — Hagejad väidavad, et kuna vaidlustatud aktiga kehtestatakse oliiviõli kvaliteedinõuetele mittevastavuse ümberlükkamatu eeldus, mis toob kaasa sanktsioonid, rikub see süütuse presumptsiooni põhimõtet, mis on tunnustatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 48.
—

tuvastada, et vaidlustatud otsused on tühised algusest peale, kuna need on õigusvastased, ning jätta olenevalt olukorrast kohaldamata rakendusmäärus (EL) 2019/661, eelkõige selle artikkel 7;
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud menetluslikke tagatisi ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet. Hageja väidab, et see, kuidas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võtab vastu rühmade sekretariaatide ja konkreetselt I rühma sekretariaadi ajutiste teenistujate edutamise ja teisele palgaastmele viimise otsuseid, kahjustab põhiõiguste harta artiklis 41 ette nähtud menetluslikke tagatisi. Eriti on see nii otsuse puhul, millega hageja jäeti 2019. aastal ja muudel aastatel edutamata/teisele palgaastmele viimata. Esiteks on see otsus täielikult põhjendamata. Teiseks ei ole üheski dokumendis, üldises otsuses või teatises, mis on hageja või üldisemalt rühmade või I rühma ajutiste teenistujate suhtes tehtud, näidatud, milliseid kriteeriume võetakse arvesse ja kohaldatakse nende isikute kindlaks tegemiseks, keda edutatakse või viiakse teisele palgaastmele. Kriteeriumide, võrdse kohtlemise tagatiste, teabe ja põhjenduste puudumine on vastuolus ka põhiõiguste harta artikli 41 nõuetega, kuna sekretariaatide ja konkreetselt I rühma sekretariaadi teatud teenistujate karjääriareng on olnud väga kiire, samas kui teiste teenistujate karjääriareng on olnud väga aeglane nagu hagejal.
19. novembril 2019 esitatud hagi – etc-gaming ja Casino-Equipment versus komisjon

(kohtuasi T-803/19)

(2020/C 45/66)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: etc-gaming GmbH (Viin, Austria) ja Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Viin) (esindaja: advokaat A. Schuster)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— mõista Euroopa Liidult, keda esindab Euroopa Komisjon, välja 110 836 927,73 euro suurune hüvitis kahju eest, mille Euroopa Liit põhjustas hagejate varale õigusvastaselt ja süüliselt, kuna ta ei loonud nõutavat õiguskaitsevahendit EIÕK artikli 6 lõike 1 ja artikli 13 ning Euroopa Liidu põhiõigust harta (edaspidi „harta“) artikli 47 tähenduses;

— teise võimalusena mõista Euroopa Liidult, keda esindab Euroopa Komisjon, sisuliselt välja hüvitis selle kahju eest, mille Euroopa Liit põhjustas hagejate varale õigusvastaselt ja süüliselt, kuna ta ei loonud nõutavat õiguskaitsevahendit EIÕK artikli 6 lõike 1 ja artikli 13 ning harta artikli 47 tähenduses, ning mis veel tulevikus tekib;

— mõista selle menetluse kulud välja Euroopa Liidult, keda esindab Euroopa Komisjon.

Väited ja peamised argumendid

Hagi toetuseks esitatakse järgmine väide:

Kuna Euroopa Liit jättis täitmata EIÕK ja harta nõuded luua tõhus õiguskaitsevahend, tekitas ta hagejatele õigusvastaselt ja süüliselt vähemalt 110 836 927,73 euro suuruse kahju. See kahju seisneb selles, et hagejatel puudus õiguskaitsevahend, mille abil oleks olnud võimalik kontrollida, kas Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse esitamisest keeldumine liikmesriigi kohtute poolt, kes olid eelotsuse küsimuse esitamiseks kohustatud, oli õiguspärane, mistõttu hagejatel ei olnud võimalik aidata õiguslikult kaasa liidu õiguse rakendamisele ega nõuda seega, et liidu õiguse esimuse tõttu ei kohaldataks liikmesriigi hasartmänguseaduse maksualaseid sätteid, mis toovad kaasa maksukohustuse, mis on kordades suurem kui sama ajavahemiku käive.
5.

Viies väide, et isegi kui oletada, et kõnealused välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad meetmed kujutasid endast esmapilgul riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaidlustatud otsuses vääralt esitatud järeldus, et puudub igasugune põhjendus, mida saaks kohaldada kaitsmaks kõnealuste meetmete kokkusobivust riigiabi eeskirjadega. Lisaks on vaidlustatud otsus ebamõistlik ja vasturääkiv, kuivõrd komisjon on õigesti nõustunud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa 9. peatükk on põhjendatud juhtudel, mil ainus põhjus kohaldada välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel oleks „Ühendkuningriigiga seotud kapitali“ kriteerium, selle põhjal, et nimetatud kriteeriumi praktiline toimimine võib osutuda ülemäära keeruliseks, kuid samal ajal ja asjakohast põhjendust esitamata väidab komisjon, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9. peatükk ei ole kunagi põhjendatud juhtudel, mil võtmetöötajate funktsioonide kriteerium toob Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel kaasa välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu kohaldamise. Nimelt on võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi kohaldamine praktikas ülemäära keeruline, mistõttu oleks komisjon pidanud lugema Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9. peatüki põhjendatuks ka selle kriteeriumi kontekstis ning seetõttu leidma, et tegemist ei ole riigiabiga.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsust on ebapiisavalt põhjendatud, kuna Euroopa Parlamendi peasekretäri arutluskäik on mitmetimõistetav ning kuna ta ei selgita, millises ulatuses esitatud tõendid ei ole tõendid töötamise kohta.
—

Selles osas väidetakse, et kahju, mida hageja äritegevusele tekitatakse seeläbi, et tema kontrollitav äriühing jäetakse ilma kvootidest – kui need on talle endale ka eraldatud – tagajärjeks on siseturu selliste põhivabaduste nagu asutamisvabaduse ja kapitali vaba liikumise rikkumine, sest hageja on Itaalia õiguse kohaselt moodustatud äriühing, kes kasutas oma liidu õigusega tagatud asutamisõigust ja kapitali vaba liikumist, et osta Hispaania õiguse kohaselt moodustatud äriühing selleks, et osa oma äritegevusest sel turul läbi viia.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna ta leidis, et väidetav abimeede annab valikulise eelise äriühingutele, kes kasutavad väikese riskiga kvalifitseeruvate laenusuhete puhul 75 % maksuvabastust, kuna komisjon on: — võrdlussüsteemina vääralt määratlenud Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid eeskirju; — rikkunud õigusnormi, kui leidis, et 75 %-line maksuvabastus kujutab endast erandit võrdlussüsteemist seetõttu, et: (i) erandi tuvastamine põhineb ekslikult seadusandlikul meetodil; (ii) võtmetöötajate funktsioonide kriteerium ei ole Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul keskne kriteerium; ja (iii) kvalifitseeruvad ja mittekvalifitseeruvad laenusuhted ei ole samas õiguslikus ja faktilises olukorras, ning igal juhul on rikkunud õigusnormi kui kohaldas analoogia alusel nõukogu direktiivi (EL) 2016/1164 (1) tingimusi või tugines neile põhjendamatult. — hinnanud vääralt asjaolusid ja rikkunud õigusnormi, kui järeldas, et 75 %-line maksuvabastus ei ole põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega samamoodi nagu kontsernisisese rahastamise maksuvabastus, mida kohaldatakse kauplemisega mitteseotud finantstulule, mis kuulub Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) paragrahvi 371EC (Ühendkuningriigist pärinevad kapitaliinvesteeringud) kohaldamisalasse.
1.

Esimene väide, et komisjon ei ole esitanud piisavaid põhjendusi ning on rikkunud õigusnormi ja/või on ELTL artikli 107 lõike 1 analüüsimisel teinud ilmse hindamisvea, kuna leidis, et asjaomaseks võrdlussüsteemiks on Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad. Komisjon oleks pidanud võrdlussüsteemina käsitama Ühendkuningriigi äriühingute tulumaksustamise korda.
5.

Viies väide, et komisjon ei tunnistanud, et vaidlustatud meede ei kujuta endast valikulist eelist, kuna see tuleneb komisjoni valitud võrdlussüsteemi juhtpõhimõtetest ja olemusest ning on lahutamatult seotud mehhanism, mis on vajalik selle süsteemi toimimiseks ja tõhususeks.
5.

Viies väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ja/või on teinud ilmseid hindamisvigu, kui pidas vaidlustatud meedet esmapilgul valikuliseks, kuna leidis vääralt, et see tõi kaasa õiguslikult ja faktiliselt sarnases olukorras olevate ettevõtjate erineva kohtlemise.
3.

Kolmas väide, et kontsernisisese rahastamise maksuvabastus ei anna eelist teatavatele ettevõtjatele ega soodusta teatavate kaupade tootmist. Hageja väidab, et kostja on teinud vea, kuna esiteks määratles ta võrdlussüsteemi liiga kitsalt, piirdudes Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Ühendkuningriigi 2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa sätetega, selle asemel, et kasutada Ühendkuningriigi äriühingu maksu süsteemi laiemalt; teiseks ta ei mõistnud, et 9A. osa 9. peatükk ei ole erand selle osa 5. peatükist, ning kolmandaks ei nõustunud, et isegi kui 9. peatükk on erand 5. peatükist, siis on see põhjendatud 9A. osa olemuse või üldise ülesehitusega.
13. novembril 2019 esitatud hagi – The Sage Group jt versus komisjon

(kohtuasi T-787/19)

(2020/C 45/60)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: The Sage Group plc (Newcastle Upon Tyne, Ühendkuningriik), Sage Treasury Company Ltd (Newcastle Upon Tyne), Sage Irish Investments One Ltd (Newcastle Upon Tyne) ja Sage Irish Investments Two Ltd (Newcastle Upon Tyne) (esindajad: solicitor J. Lesar ja K. Beal, QC)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 2. aprilli 2019. aasta otsus C(2019) 2526 (final), mis käsitleb riigiabi SA.44896, mida Ühendkuningriik on rakendanud seoses välismaiste kontrollitavate äriühingute kontsernisisese rahastamisega seotud maksuvabastusega;

— igal juhul mõista hagejate kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kaheksa väidet.

1. Esimene väide, et komisjon on vääralt kohaldanud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja/või on maksustamiskorra analüüsimiseks teinud võrdlussüsteemi valikus ilmse hindamisvea. Komisjon oleks pidanud võrdlussüsteemina käsitama Ühendkuningriigi äriühingute maksustamise korda, mitte pelgalt välismaiste kontrollitavate äriühingute maksustamise korda ennast.

2. Teine väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel ja/või on teinud ilmse hindamisvea, kuna asus välismaiste kontrollitavate äriühingute maksustamise korra analüüsi suhtes väärale seisukohale. Komisjon käsitles vaidlustatud otsuse põhjendustes 124–126 Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa 9. peatüki sätteid vääralt kui üht erandi vormi selle seaduse 5. peatükis ette nähtud üldisest maksustamiskorrast.

3. Kolmas väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel, kui leidis vaidlustatud otsuse põhjendustes 127–151, et valikulisuse kriteerium oli täidetud, mistõttu käsitleti faktiliselt ja õiguslikult sarnases olukorras olevaid ettevõtjaid erinevalt.

4. Neljas väide, et 75 % maksuvabastus Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 paragrahvi 371ID alusel on põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega.

5. Viies väide, et maksukoormuse kehtestamine nendele välismaistele kontrollitavatele äriühingutele, mis vastavad 9. peatükis sisalduvatele maksuvabastuste saamise tingimustele, rikub hageja asutamisvabadust ning on vastuolus ELTL artikliga 49.

6. Kuues väide, et 75 % maksuvabastuse ja kindla suhtarvu küsimuse hindamisel on tehtud ilmne hindamisviga.

7. Seitsmes väide, et komisjoni otsus ei ole kooskõlas liidu üldpõhimõtetega nagu diskrimineerimise keelu või võrdsuse põhimõte.

8. Kaheksas väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, kui kohaldas analoogia alusel nõukogu direktiivi (EL) 2016/1164 (1), mis ei olnud kohaldatav ratione temporis, sätteid või tugines põhjendamatult neile sätetele.

(1) Nõukogu 12. juuli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1164, millega nähakse ette siseturu toimimist otseselt mõjutavate maksustamise vältimise viiside vastased eeskirjad (ELT 2016, L 193, lk 1).
5.

Viies väide, et isegi kui oletada, et kõnealused välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad meetmed kujutasid endast esmapilgul riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaidlustatud otsuses vääralt esitatud järeldus, et puudub igasugune põhjendus, mida saaks kohaldada kaitsmaks kõnealuste meetmete kokkusobivust riigiabi eeskirjadega. Lisaks, vaidlustatud otsus on ebamõistlik ja vasturääkiv, kuivõrd komisjon on õigesti nõustunud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa 9. peatükk on põhjendatud juhtudel, mil ainus põhjus kohaldada välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel oleks „Ühendkuningriigiga seotud kapitali“ kriteerium, selle põhjal, et nimetatud kriteeriumi praktiline toimimine võib osutuda ülemäära keeruliseks, kuid samal ajal ja asjakohast põhjendust esitamata väidab komisjon, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9. peatükk ei ole kunagi põhjendatud juhtudel, mil võtmetöötajate funktsioonide kriteerium toob Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel kaasa välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu kohaldamise. Nimelt on võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi kohaldamine praktikas ülemäära keeruline, mistõttu oleks komisjon pidanud lugema Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9. peatüki põhjendatuks ka selle kriteeriumi kontekstis ning seetõttu leidma, et tegemist ei ole riigiabiga.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ja on teinud ilmse hindamisvea kui otsustas, et asjakohaseks võrdlussüsteemiks on välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad, mitte aga Ühendkuningriigi äriühingute tulumaksustamise süsteem. Nimelt kohaldas komisjon oma järelduses, et võrdlussüsteemiks on Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad, valesti Euroopa Liidu kohtute praktikat. Komisjon oleks pidanud selle asemel järeldama, et asjakohaseks võrdlussüsteemiks on Ühendkuningriigi äriühingute tulumaksustamise süsteem ning välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad on selle loomulik ja lahutamatu osa.
—

rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 59 lõike 1 punkti i koosmõjus artikli 7 lõike 1 punktidega b ja c, kuna vaidlustatud kaubamärgi registreerimistaotluse esitamise kuupäeva suhtes kohaldati õiguslikult ekslikult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c praegust tõlgendust ja kuna nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkte b ja c ei ole tõlgendatud registreerimistaotluse esitamise kuupäeva küsimuses;
3.

Kolmas väide, et hageja on isiklikult puudutatud asjaolust, et ülemkogu ei jätnud A. Babišit kõrvale liidu tulevase eelarve aruteludest ülemkogu kohtumisel, kuna: i. huvide konfliktiga isiku kõrvaldamiseks ülemkogu kohtumiselt ei ole vaja ühtki teist vaheakti ja ii. hageja õiguslikku olukorda mõjutab see, et ta on: (a) Tšehhi Senati valitud esindaja, kelle ülesanne on viia selleks loodud Senati erikomitee liikmena läbi uurimine Tšehhi peaministri väidetava huvide konflikti osas, ja (b) Tšehhi peaministri juhitud ANO 2011 partei kandidaatide tulevane konkurent.
3.

Kolmas väide, et rikutud on määruse nr 211/2011 artikli 4 lõike 2 punkti b, sest komisjon asus seisukohale, et kavandatud kodanikualgatuse raames ette nähtud tegevust oleks olnud võimalik rakendada üksnes ELTL artikli 215 alusel, samas kui see kuulus ilmselgelt ühise kaubanduspoliitika valdkonda.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna ta leidis, et väidetav abimeede annab valikulise eelise: a) äriühingutele, kes kasutavad väikese riskiga kvalifitseeruvate laenusuhete puhul 75 % maksuvabastust, kuna komisjon on: — võrdlussüsteemina vääralt määratlenud Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid eeskirju; — rikkunud õigusnormi, kui leidis, et 75 %-line maksuvabastus kujutab endast erandit võrdlussüsteemist seetõttu, et: (i) erandi tuvastamine põhineb ekslikult seadusandlikul meetodil; (ii) võtmetöötajate funktsioonide kriteerium ei ole Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul keskne kriteerium; ja (iii) kvalifitseeruvad ja mittekvalifitseeruvad laenusuhted ei ole samas õiguslikus ja faktilises olukorras, ning igal juhul on rikkunud õigusnormi kui kohaldas analoogia alusel nõukogu direktiivi (EL) 2016/1164 (1) tingimusi või tugines neile põhjendamatult. — hinnanud vääralt asjaolusid ja rikkunud õigusnormi, kui järeldas, et 75 %-line maksuvabastus ei ole põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega samamoodi nagu kontsernisisese rahastamise maksuvabastus, mida kohaldatakse kauplemisega mitteseotud finantstulule, mis kuulub Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) paragrahvi 371EC kohaldamisalasse. b) äriühingutele, mis kasutavad vastavusse viidud intresside maksuvabastusi, kuna ta on — võrdlussüsteemina vääralt määratlenud Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid eeskirju; — rikkunud õigusnormi, kui leidis, et vastavusse viidud intresside maksuvabastus kujutab endast erandit maksu võrdlussüsteemist seetõttu, et: (i) erandi tuvastamine põhineb ekslikul seadusandlikul meetodil ja võtmetöötajate funktsioonide kriteerium ei ole Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul keskne kriteerium; (ii) maksumaksjad, kes kvalifitseeruvad vastavusse viidud intresside maksuvabastuse saamiseks, ei ole samasuguses faktilises ja õiguslikus olukorras nende maksumaksjatega, kes ei selliselt ei kvalifitseeru. — hinnanud vääralt asjaolusid ja rikkunud õigusnormi, kui järeldas, et vastavusse viidud intresside maksuvabastus ei ole põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega.
5.

Viies väide, et komisjon on rikkunud õigusnorme ja/või on teinud ilmseid hindamisvigu, kui pidas vaidlustatud meedet esmapilgul valikuliseks, kuna leidis vääralt, et see tõi kaasa õiguslikult ja faktiliselt sarnases olukorras olevate ettevõtjate erineva kohtlemise.