Apellandi nõuded
— tühistada vaidlustatud otsuse punktid 25–33 ja 68–83 kõigil apellatsioonkaebuses esitatud põhjustel;
— rahuldada apellandi hagi apellatsioonikoja otsuse peale või teise võimalusena saata asi tagasi Üldkohtule uue otsuse 
tegemiseks, ja
— jätta apellandi kulud nii esimeses astmes kui ka apellatsioonimenetluses Siseturu Ühtlustamise Ameti kanda.
Väited ja peamised argumendid
Apellandi väitel tuleb vaidlustatud otsus osaliselt tühistada järgmistel põhjustel:
A. Üldkohus kohaldas valesti õigusnormi, kui ta välistas nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 8 lõike 1 
punkti b kohaldamise, jättes arvestamata Euroopa Kohtu praktikaga kaupade ja teenuste vastastiku teineteise 
täiendamise ja vastastikuse sõltuvuse põhimõtte kohta; samuti jättis Üldkohus vähemalt vastastikuse täiendamise 
mõistega seoses arvestamata Arnoldo Mondadori Editore SpA poolt asjaomaste kaupade ja teenuste sarnasuse kohta kohtule esitatud faktiliste asjaolude ja tõenditega või moonutas neid.
B. Üldkohus rikkus määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõiget 5 järgmistel põhjustel:
i. Üldkohus kohaldas valesti õigusnormi, lugedes Arnoldo Mondadori Editore SpA kaubamärgi eriti mainekaks, mis ei 
ole nõutav määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõikes 5 ette nähtud kõrgendatud kaitse kohaldamiseks; lisaks sellele 
ei järginud Üldkohus Euroopa Kohtu praktikast tulenevaid kaubamärgi maine hindamise tingimusi.
ii. Üldkohus kohaldas valesti õigusnormi, välistades asjaomaste asjaolude (eelkõige asjaomaste kaupade ja teenuste olemus, asjaomane avalikkus, varasema kaubamärgi eriline mainekus, varasema kaubamärgi eristusvõime tugevus) 
hindamise tulemusel kaubamärkide vahelise seose, mis ei ole kooskõlas määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 
kohaldamist käsitlevast Euroopa Kohtu praktikast tulenevate tingimustega; samuti eksis Üldkohus, tuvastades asjaomaste kaubamärkide segiajamise tõenäosuse, mis ei ole määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 
kohaldamiseks nõutav.
iii. Üldkohus kohaldas valesti õigusnormi, keeldudes määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 kohaldamisest, ilma et 
oleks kaalunud, kas taotletav tähis võib kasutada ära või kahjustada varasemat mainekat kaubamärki.
(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski gradski sad (Bulgaaria) 3. detsembril 2014 – 
Kriminaalmenetlus Atanas Ognyanov’i suhtes
(Kohtuasi C-554/14)
(2015/C 073/17)
Kohtumenetluse keel: bulgaaria
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Sofiyski gradski sad2.3.2015 ET Euroopa Liidu Teataja C 73/11
Põhikohtuasja pooled
Süüdimõistetud isik: Atanas Ognyanov
Teine menetlusosaline: Sofiyska gradska prokuratura prokurör
Eelotsuse küsimused1. Kas raamotsuse 2008/909/JSK sätted lubavad seda, et täidesaatev riik lühendab väljaandjariigi mõistetud 
„vabadusekaotuslikku” karistust üleandmismenetluses tulenevalt väljaandjariigis selle karistuse kandmise ajal 
töötamisest järgmiselt:
A) Karistuse lühendamine on karistuse täitmisele täidesaatva riigi õiguse kohaldamise tagajärg vastavalt [raamotsuse] 
artikli 17 lõikele 1. Kas nimetatud säte lubab seda, et karistuse täitmist reguleerivat täidesaatva riigi õigust kohaldatakse juba üleandmismenetluses asjaolude suhtes, mis tekkisid ajal, mil süüdimõistetu kuulus väljaandjariigi 
jurisdiktsiooni alla (täpsemalt seoses töötamisega väljaandjariigi kinnipidamisasutuses)?
B) Karistuse lühendamine toimub mahaarvamise tulemusena vastavalt [raamotsuse] artikli 17 lõikele 2. Kas kõnealune säte lubab sellise ajavahemiku mahaarvamist, mis on pikem, kui väljaandjariigi õiguse kohaselt määratud vangistuse 
kestus, kui kohaldatakse täidesaatva riigi õigust ja seeläbi antakse väljaandjariigis tekkinud asjaoludele (täpsemalt 
väljaandjariigi kinnipidamisasutuses töötamisele) uus õiguslik hinnang?
2. Kui viidatud karistuse lühendamisele on kohaldavad need või muud raamotsuse sätted, siis kas väljaandjariiki tuleb sellest teavitada, kui ta on seda selgesõnaliselt palunud ja kas üleandmismenetlus tuleb väljaandjariigi keeldumise korral 
lõpetada? Kui teavitamise nõuet tunnustatakse, kuidas peab teavitamine toimuma – kas üldiselt ja abstraktselt 
kohaldatava õiguse kohta või konkreetse lühendamise kohta, mida kohus konkreetse süüdimõistetud isiku osas 
kavatseb?
Täiendav küsimus:
Kui Euroopa Liidu Kohus leiab, et raamotsuse 2008/909/JSK artikli 17 lõiked 1 ja 2 ei luba seda, et täidesaatev riik lühendab 
oma siseriikliku õiguse alusel karistust (tulenevalt väljaandjariigis töötamisest), siis kas siseriikliku kohtu otsus kohaldada 
sellest hoolimata oma siseriiklikku õigust – sest see on soodsam kui raamotsuse 2008/909/JSK artikkel 17 – on kooskõlas 
Euroopa Liidu õigusega? 
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Paris (Prantsusmaa) 9. juunil 2014 – Genentech 
Inc. versus Hoechst GmbH, varem Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
(Kohtuasi C-567/14)
(2015/C 073/18)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Cour d’appel de Paris
Põhikohtuasja pooled
Kaebuse esitaja: Genentech Inc.C 73/12 ET Euroopa Liidu Teataja 2.3.2015