Koh tulahend ite kogumik 
Kohtuasi T–7 2 / 1 7 
Gabriele Sc hmid 
versus 
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet 
Euroopa Liidu kaubamärk – Tühistamismenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline 
registreering – Kujutismärk Steirisches Kürbiskernöl – Kaitstud geograafiline tähis – Määruse (EÜ) 
nr 207/2009 artikkel 15, artikli 51 lõike 1 punkt a ja artikli 55 lõige 1 (nüüd määruse (EL) 2017 /1001 
artikkel 18, artikli 58 lõike 1 punkt a ja artikli 62 lõige 1) – Kaubamärgi tegelik kasutamine – 
Kaubamärgina kasutamine 
Kokkuvõte – Üldkohtu (üheksas koda) 7. juuni 2018 . aasta otsus 
1. Euroopa Liidu kaubamärk — Kaebemenetlus — Liidu kohtusse esitatud hagi — Üldkohtu võimalus 
muuta vaidlustatud otsust — Piirid 
(Nõukogu määrus nr 207/2009 , artikli 65 lõige 3) 
2. Euroopa Liidu kaubamärk — Kolmandate isikute märkused ja vastulause — 
Vastulause menetlemine — Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine — 
Tegelik kasutamine — Mõiste — Hindamiskriteeriumid 
(Nõukogu määrus nr 207/2009 , artikli 15 lõige 1) 
3. Euroopa Liidu kaubamärk — Kolmandate isikute märkused ja vastulause — 
Vastulause menetlemine — Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine — 
Tegelik kasutamine — Mõiste — Individuaalse kujutismärgina registreeritud kaitstud geograafilise 
tähise kasutamine 
(Nõukogu määrus nr 207/2009 , artikli 15 lõige 1) 
4. Euroopa Liidu kaubamärk — Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine — 
Tühistamise põhjused — Kaubamärgi tegelikult kasutusele võtmata jätmine — 
Kujutismärk Steirisches Kürbiskernöl 
(Nõukogu määrus nr 207/2009 , artikli 15 lõige 1 ja artikli 51 lõike 1 punkt a) 
1. Vt otsuse tekst. 
(vt punktid 25 ja 62) 
2. Selles osas, mis puudutab määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 15 lõiget 1, 
tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et kaubamärgi „tegeliku kasutamisega“ selle sätte tähenduses 
on tegemist juhul, kui kaubamärki kasutatakse selle peamise ülesande kohaselt, mis on nende kaupade 
ET 
ECLI:EU:T:2018 :335 1 
KOKKUVÕTE – KOHTUASI T–72/17  
SCHMID VS. EUIPO – LANDESKAMM ER FÜR LAND-UND FORSTWIRTSCHAFT IN STEIERMARK (STEIRISCHES KÜRBISKERNÖL)  
või teenuste päritolu tagamine, mille jaoks kaubamärk on registreeritud, eesmärgiga luua või säilitada 
turg neile kaupadele ja teenustele, ning tegelikuks kasutamiseks ei loeta üksnes sümboolset laadi 
kasutamist, mille ainus eesmärk on kaubamärgist tulenevate õiguste säilitamine. 
Sellegipoolest ei piisa asjaolust, et kaubamärki kasutatakse nende kaupade või teenuste, mille jaoks 
kaubamärk on registreeritud, turu loomiseks või säilitamiseks ja mitte ainult kaubamärgiga kaitstud 
õiguste säilitamise eesmärgiga, et asuda seisukohale, et tegemist on määruse nr 207/2009 artikli 15 
lõike 1 tähenduses „tegeliku kasutamisega“. Nimelt on lisaks oluline, et kaubamärki kasutataks 
kooskõlas kaubamärgi peamise ülesandega. 
Individuaalsete kaubamärkide puhul on kõnealune peamine ülesanne tagada tarbijale või 
lõppkasutajale, et kaubamärgiga tähistatud kaup või teenus on teatud päritolu, nii et ta saab võimaliku 
segiajamise ohuta eristada kõnealust kaupa või teenust muu päritoluga kaubast või teenusest. Et 
kaubamärk võiks seega täita olulist osa moonutamata konkurentsi süsteemis, mille loomine ja 
säilitamine on aluslepingu eesmärk, peab kaubamärk tagama, et kõiki sellega tähistatud kaupu 
toodetakse või teenuseid osutatakse nende kvaliteedi eest vastutava konkreetse ettevõtja kontrolli all. 
Vajadust, et määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 kohaldamiseks peab päritolutähist olema kasutatud 
kooskõlas kaubamärgi peamise ülesandega, näitab asjaolu, et kuigi kaubamärki võib küll kasutada selle 
muude ülesannete täitmiseks, nagu kvaliteedi tagamine või teabe, investeeringute ja reklaamiga seotud 
ülesanded, rakendatakse selle suhtes nimetatud määruses sätestatud sanktsioone juhul, kui seda ei ole 
katkem atu viieaastase ajavahemiku jooksul kasutatud kooskõlas selle peamise ülesandega. Sellisel juhul 
kuulutatakse kaubamärgi omaniku õigused tühistatuks määruse nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punktis a 
sätestatud tingimustel, välja arvatud juhul, kui omanik esitab õiguspärased põhjendused, miks ta ei 
alustanud sellist kasutamist, mis võimaldab kaubamärgil täita oma peamist ülesannet. 
(vt punktid 42–45) 
3. Samas nähtub kohtupraktikast, et kui individuaalse kaubamärgi kasutamine, hoolimata sellest, et see 
tõendab geograafilist päritolu ja erinevate tootjate – kes ei ole majanduslikult omavahel seotud – kauba 
päritolule omistatavaid omadusi, ei taga tarbijatele siiski, et need kaubad või teenused pärinevad 
konkreetselt ettevõtjalt, kelle kontrolli all kaupa toodetakse või teenuseid osutatakse ja kellele seetõttu 
saab panna vastutuse kauba või teenuste kvaliteedi eest, siis ei ole selline kasutamine kooskõlas 
päritolu tähistamise ülesandega. 
Nimelt ei ole individuaalse kaubamärgi peamise ülesandega kooskõlas selle paigutamine kaupadele 
üksnes selle kauba geograafilise päritolu ja kauba päritolule omistatavate omaduste tähistamise 
eesmärgil, kuid mitte selleks, et ka tagada, et see kaup pärineb konkreetselt ettevõtjalt, kelle kontrolli 
all seda toodetakse ja kellele saab panna vastutuse selle kvaliteedi eest. 
(vt punktid 48 ja 49) 
4. Vt otsuse tekst. 
(vt punktid 50–53 ja 55–59) 
ECLI:EU:T:2018 :335 2