ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/37

21. septembril 2010 esitatud hagi — Häfele GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet (Mixfront)

(Kohtuasi T-425/10)

()

2010/C 317/67

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Eck ja J. Dönch)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 30. juuli 2010. aasta otsus (asi R 338/2010-1);

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „Mixfront” kaupadele klassides 6 ja 20.

Kontrollija otsus: lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 7 lõike 1 punktide b, c ja d rikkumine, kuna asjaomane kaubamärk on eristusvõimeline, see ei ole kirjeldav ega muutnud tavapäraseks.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
—

teise võimalusena, kui ilmneb, et kohtuotsuse kuulutamise hetkel on ebatõenäoline, et hankelepingu sõlmimiseks korraldatakse uus hankemenetlus, mõista hagejale välja õiglane hüvitis summas 50 175 453 eurot, millele lisandub intress alates kohtuotsuse kuulutamisest kuni hüvitise täieliku maksmiseni (tingimusel, et tehakse kindlaks hankelepingu täpne maksumus ja arvutatakse lõplikult välja advokaadikulud, mille saab teatavaks teha alles käesoleva menetluse lõpus);
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/35

2. septembril 2010 esitatud hagi — Handicare versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Apple Corps (BEATLE)

(Kohtuasi T-369/10)

()

2010/C 301/59

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Handicare Holding BV (Helmond, Madalmaad) (esindaja: advokaat G. van Roeyen)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Apple Corps Ltd (London, Ühendkuningriik)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 31. mai 2010. aasta otsus kohtuasjas R 1276/1009-2;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Handicare Holding BV

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Kujutismärk „BEATLE” kaupadele, mis kuuluvad klassi 12

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Apple Corps Ltd

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Ühendkuningriigi kujutismärkide „BEATLES” ja „THE BEATLES” registreering nr 1341242 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Hispaania kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 1737191 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Saksamaa kujutismärgi „BEATLES” registreeringud nr 1148166 ja nr 2072741 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Portugali kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 312175 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Prantsusmaa kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 1584857 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Itaalia kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 839105 kaupadele, mis kuuluvad klassi 9; Ühenduse kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 219048 kaupadele, mid kuuluvad klassidesse 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 ja 41; Ühenduse kujutismärgi „BEATLES” registreering nr 219014 kaupadele, mis kuuluvad klassidesse 6, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 34 ja 41

Vastulausete osakonna otsus: Jätta vastulause rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: Kaebus rahuldada ja tühistada vastulausete osakonna otsus.

Väited: nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 8 lõike 4 rikkumine, kuna apellatsioonikoda rahuldas vastulause neil põhjendustel hoolimata sellest, et oli tuvastanud, et asjaomased kaubad ei ole tegelikult sarnased; nõukogu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 8 lõike 4 rikkumine, kuna apellatsioonikoda järeldas vääralt, et asjaomase artikli kohaldamise tingimused on täidetud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/51

8. septembril 2010 esitatud hagi — Zucchetti Rubinetteria versus komisjon

(Kohtuasi T-396/10)

()

2010/C 301/81

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Zucchetti Rubinetteria SpA (Gozzano, Itaalia) (esindaja: advokaadid M. Condinanzi ja P. Ziotti)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— esimese võimalusena tühistada vaidlustatud otsus;

— teise võimalusena tühistada või vähendada määratud trahvi;

— kolmanda võimalusena vähendada trahvi, rahuldades taotluse kohaldada trahvide arvutamise suuniste artiklis 29 sätestatud kergendavaid asjaolusid;

— mõista kohtukulud igal juhul välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Vaidlustatud otsus on käesolevas asjas sama, mis kohtuasjas T-368/10: Rubinetteria Cisal vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid sarnanevad nimetatud kohtuasjas esitatutega. Täpsemalt väidab hageja, et otsuses käsitletavad tooted on kolme eri turu tooted, et Zucchetti on esindatud ainult kraanide turul ja et komisjoni otsuses ei ole eelnevalt määratletud asjaomast turgu. Vaidlustatud otsus on puudulik ka geograafilise ulatuse analüüsi seisukohast ja keelatud kokkuleppega turu toimimisele avaldatud mõju seisukohast.

Hageja lisab, et kokkulepete ja/või kooskõlastatud tegevuste taasesitamine kujul, mis viis komisjoni selleni, et ta süüdistas hagejat ELTL artikli 101 alusel ühe, keeruka ja vältava rikkumise toimepanemises ainult seetõttu, et ta osales kokkumängus Itaalia turul, on väär ja põhjendamata, sest komisjon ei tõendanud millegagi, et hageja oli keelatud kokkuleppes osalenud teiste ettevõtjate toimepandud õigusvastasest tegevusest teadlik.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/44

8. septembril 2010 esitatud hagi — Dornbracht versus komisjon

(Kohtuasi T-386/10)

()

2010/C 301/71

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Saksamaa) (esindajad: advokaadid H. Janssen, T. Kapp ja M. Franz)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada vaidlustatud otsus hagejat puudutavas osas;

— teise võimalusena vähendada hagejale vaidlustatud otsusega määratud trahvi mõistliku summani;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 23. juuni 2010. aasta otsuse K(2010) 4185 lõplik asjas COMP/39.092 — vannitoasisustus. Vaidlustatud otsuses määrati hagejale ja teistele ettevõtjatele trahvid ELTL artikli 101 ning EMP lepingu artikli 53 rikkumise tõttu. Hageja osales komisjoni arvates jätkuvas kokkuleppes või kooskõlastatud tegevuses vannitoasisustuse sektoris Saksamaal ja Austrias.

Hagiavalduse põhjenduseks esitab hageja kaheksa väidet.

Esiteks väidab hageja, et rikutud on määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) artikli 23 lõiget 2, kuna kostja ei ole arvesse võtnud mitmeid hageja kasuks rääkivaid kergendavaid asjaolusid.

Teiseks leiab hageja, et rikutud on määruse nr 1/2003 artikli 23 lõiget 3, kuna kostjal ei ole võimalik selle määruse artikli 23 lõike 2 teist lauset ülempiirina tõlgendades hinnata hagejale ette heidetud rikkumise raskusastet.

Lisaks leiab hageja kolmandas väites, et rikutud on võrdse kohtlemise nõuet, kuna kostja ei võtnud diferentseerimata määratud trahvi puhul arvesse hageja individuaalset osalust.

Neljanda väite raames leiab hageja, et kostja ei võrrelnud trahvisumma suurust kindlaks määrates rikkumist teistes tema menetluses olevates asjades aset leidnud rikkumistega ning rikkus seega võrdse kohtlemise nõuet.

Viiendaks leiab hageja, et trahv on ebaproportsionaalselt suur, kuna kostja ei võtnud arvesse hageja piiratud tegutsemisvõimet.

Kuuenda väite raames leitakse, et kuna kostja määras trahvi 2006. aasta suuniste (2) abil trahvi arvutamise meetodi kohta, rikub vaidlustatud otsus tagasiulatuva jõu lubamatuse põhimõtet.

Seitsmendaks väidab hageja, et määruse nr 1/2003 artikli 23 lõige 3 on vastuolus täpsuse põhimõttega.

Lõpuks leiab hageja kaheksandas väites, et trahvi kindlaksmääramine on õigusvastane, kuna see arvutati trahvide arvutamise suuniste alusel, mis andsid kostjale liiga laia kaalutlusruumi.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(2) Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 alapunkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2)
Määratud trahvisumma vähendamise nõude põhjenduseks väidab hageja, et: Trahvisumma kindlaksmääramine ei ole põhjendatud osas, milles jääb arusaamatuks, milliste arvutuste baasil ja millise käibe alusel komisjon hagejale karistuse määras. Rikutud on ülempiiri, milleks on 10 % käibest. Summade suurendamist ei ole põhjendatud. Vääralt on kohaldatud nii 2006. aasta trahvimissuuniseid ja ka 1998. aasta omi, mis kehtisid mitte ainult vaidlusaluste asjaolude toimumise ajal, vaid ka esimesel neljal menetlusaastal. Hageja kartellikokkuleppes osalemise kestusele on antud ebaõige hinnang, mis ei põhine objektiivsetel andmetel. Arvesse ei ole võetud kergendavaid asjaolusid, st hageja tõendatud teisest rolli vaidlusalustes asjaoludes, tema piiratud turuosa ja kartellikokkuleppe ebatõhusust. Asi on aegunud, sest ootamatule kontrollile järgnenud viie aasta jooksul ei võetud ühtegi meedet, mis oleks aegumistähtaja kulgemise peatanud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 328/34

24. septembril 2010 esitatud hagi — Mahmoudian versus nõukogu

(Kohtuasi T-440/10)

()

2010/C 328/59

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Fereydoun Mahmoudian (Teheran, Iraan) (esindaja: advokaat A. Kronshagen)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu määruse (EL) nr 668/2010, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, lisa I A jao punkt 2 ja nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus hagejat puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja taotleb nõukogu rakendusmääruse nr 668/2010, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 artikli 7 lõiget 2 (1) ja nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP (2), mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mille eesmärk on tõkestada tuumarelvade levikut, tühistamist selles osas, milles hageja on kantud nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid on külmutatud selle sätte alusel.

Hageja väited ja peamised argumendid on identsed hageja väidete ja peamiste argumentidega kohtuasjas T-439/10: Fulmen vs. nõukogu, mis puudutab äriühingut, mille peadirektor olevat hageja.

(1) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta rakendusmäärus (EL) nr 668/2010, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) artikli 7 lõiget 2 (ELT L 195, lk 25).

(2) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP (ELT L 195, lk 39).
—

tühistada komisjoni 13. juuli 2010. aasta otsus, teatavaks tehtud numbri K(2010) 4758 all Iirimaale saadetud kirjas, milles keeldutakse rahuldamast taotlust uue kalalaeva Peadar Elaine II ohutuse parandamiseks, ja mis tehti selleks, et asendada nimetatud taotlust käsitlev otsus komisjoni 4. aprilli 2003. aasta otsuses 2003/245 komisjonile saabunud taotluste kohta suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et parandada 12-meetrise kogupikkusega laevade ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, tootekvaliteeti ja töötingimusi (ELT L 90, lk 48), ja mis tühistati hagejat puudutavas osas Üldkohtu 13. juuni 2006. aasta otsusega liidetud kohtuasjades T-218/03–T-240/03: Boyle jt vs. komisjon (EKL 2006, lk II-1699); ja
—

teise võimalusena palub hageja vastulause rahuldada nende kaupade ja teenuste osas, millega seoses on tuvastatud, et segiajamine on tõenäoline ja/või millega seoses on tehtud selgeks, et taotletav kaubamärk võib hageja kaubamärgi eristusõimet või mainet ära kasutada või kahjustada;
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/36

18. septembril 2010 esitatud hagi — Dosenbach-Ochsner versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Sisma (Ruudu kujutis, millel on elevant)

(Kohtuasi T-424/10)

()

2010/C 317/66

Hagiavaldus esitati saksa keeles

Pooled

Hageja: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Šveits) (esindaja: advokaat O. Rauscher)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Sisma SpA (Mantova, Itaalia)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 15. juuli 2010. aasta (asi R 1638/2010-4) otsus;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: ruudu kujuline kujutismärk, millel on elevant, kaupadele klassides 10, 16, 21, 24 ja 25.

Ühenduse kaubamärgi omanik: Sisma SpA.

Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: hageja.

Kehtetuks tunnistamise taotleja õiguste aluseks olev kaubamärk: rahvusvaheline ja siseriiklik elevanti kujutav kujutismärk ja siseriiklik sõnamärk „elefanten” kaupadele klassides 24 ja 25.

Tühistamisosakonna otsus: lükata tühistamistaotlus tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

Väited: määruse (EÜ) nr 207/2009 (1) artikli 53 lõike 1 punkti a koosmõjus artikli 8 lõike 1 punktiga b ja artikli 8 lõike 2 punktiga a rikkumine, kuna vastandatud kaubamärgid on kontseptuaalselt visuaalselt, foneetiliselt sarnased ja hageja on selgesõnaliselt väitnud, et ta kaubamärk on omandanud eristusvõime ulatusliku kasutuse või maine tõttu.

(1) Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1).
—

hageja põhiõigusi on rikutud seeläbi, et: — rikutud on tema kaitseõigusi ning õigust heale haldusele, kuna enne, kui võeti vastu otsus jätta hageja nende isikute, rühmituste ja üksuste loetellu, kelle rahalised vahendid ja muu vara külmutatakse, ei teavitatud teda tema suhtes tehtava otsuse aluseks olevatest materjalidest ning hagejal ei olnud reaalset võimalust nende materjalide kohta omapoolset seisukohta avaldada; — rikutud on omandiõigust, kuna hageja vara külmutamine kujutab endast tema omandiõiguse õigustamatut piiramist;
ii)

On rikutud ELTL artiklit 296, kuna ei lükata tagasi hageja väiteid, ei lükata põhimõtteliselt ümber eeldust, et Companhia Previdente mõjutas otsustavalt Socitreli 1998. ja 2000. aasta vahel, et omistada talle solidaarvastutust ja arvutada trahvi; samuti ei täpsustata nõuetekohaselt, millele tugines järeldus, et seda tüüpi mõju esines varasemal perioodil 1994. ja 1998. aasta vahel, mille osas selline eeldus põhimõtteliselt ei kehtinud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 317/38

16. septembril 2010 esitatud hagi — Trenzas y Cables de Acero versus komisjon

(Kohtuasi T-428/10)

()

2010/C 317/70

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Trenzas y Cables de Acero (Santander, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. González Díaz ja A. Tresandí Blanco)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 263 alusel Euroopa Komisjoni 30. juuni 2010. aasta otsus C(2010) 4387 lõplik (juhtum COMP/38.344 — Pingestusteras);

— teise võimalusena tühistada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 261 alusel mainitud otsusega määratud trahv või vähendada selle summat, ning

— mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas menetluses vaidlustatud otsus on sama nagu otsus kohtuasjas T-426/10: Moreda-Riviere Trefilerías vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati mainitud kohtuasjas.

Hageja väidab, et komisjon on teinud faktivea ja rikkunud õigusnormi ELTL artikli 101 kohaldamisel seoses sellega, et TYCSA PSC-le omistati vastutus selle artikli väidetava rikkumise eest, kuna komisjon väidab, et TYCSA PSC vastutab otsuses kirjeldatud tegevuse eest kui erinevatest juriidilistest üksustest (GSW, TW, MRT ja TYCSA PSC ise) koosneva majandusüksuse väidetav liige vahemikus 30. november 1992 ja 19. september 2002.
—

Euroopa Ühenduste Euroopa ühenduste keelte kohta kehtivate eeskirjade rikkumine ja sellest tulenevalt menetlusnormide ja tõhusa kaitse põhimõtte rikkumine sellega, et kaks vaidlustatud õigusakti oleks tulnud koostada itaalia keeles, mis on selle liikmesriigi keel, mille kodanik on hageja;
—

Neljandaks ja teise võimalusena määras komisjon hagejale valesti — rikkudes seejuures õigusnormi — trahvi summas 6 934 000 eurot, kuigi komisjon ei oleks pidanud hagejale trahvi määrama või määrama oluliselt väiksemas summas. — Hageja leiab, et komisjon ei oleks hagejale määratava trahvi 10 % ülempiiri aluseks võtma tema 2003. aasta käivet ning määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 sätestatud eeskirjast kõrvalekaldumisel oleks komisjon vähemalt pidanud ette nägema tagajärgi, mis on sellel konkreetsel juhul selle sätte eesmärke arvestades. Seega ei ole trahv proportsionaalne ettevõtja tähtsusega ning ei vasta kohtupraktikas seatud tingimustele. — Komisjon oleks pidanud vähendama hageja trahvi, nagu ta tegi seda Nedri Spanstaali puhul. — Komisjon tegutses valesti, arvutades hageja trahvisumma eraldi, kuigi ta oleks selle trahvi puhul pidanud piirduma ühe osaga Nedri Spanstaalile määratud trahvist. Hageja suhtes tehtud otsus põhineb asjaolul, et viimasele kuulus osalus Nedri Spanstaalis 48/224 suuruses murdosas ajavahemikust, mille jooksul Nedri Spanstaal rikkumise toime pani; trahv ei vasta proportsionaalsuse põhimõttele. — Komisjon rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, jättes pärast 10 % ülempiiri kohaldamist arvesse võtmata suhteliselt lühikese ajavahemiku, mille eest peeti hagejat vastutavaks Nedri Spanstaali toime pandud rikkumises, samuti hageja suhteliselt piiratud vastutuse ning hageja väikese käibe. — Komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, jättes pärast 10 % ülempiiri kohaldamist arvesse võtmata lühikese ajavahemiku, mille eest peeti HIT-d vastutavaks Nedri Spanstaali toime pandud rikkumises. Kohtupraktikast ilmneb, et trahvisumma määratakse kindlaks ka selle rikkumise kestuse alusel, mille jooksul on karistatud ettevõtja solidaarselt vastutav. See, et hagejale määratud trahv on suurem sellest, mis määrati Nedri Spanstaalile, ei ole nimetatud põhimõttega kooskõlas.
1.

Hagi esimene väide tugineb ilmselgele veale, mille komisjon tegi asudes seisukohale, et meede, millest teatati, kuulub direktiivi 2003/54/EÜ (1) kohaldamisalasse. Seoses selle väitega viitavad hagejad järgmistele asjaoludele: — Komisjon pani toime ilmselge vea tõlgendades direktiivi 2003/54/EÜ artikli 11 lõiget 4 nii, et selle kohaselt ei ole nõutav, et siseriiklikud ametiasutused viitaksid ja tõendaksid energiavarustuse kindlusega seonduvate põhjuste olemasolu selleks, et võtta vastu direktiivis sisalduvate ühtlustamissätetega vastuolus olevad meetmed. Selline tõlgendus on vastuolus kohustusega tõlgendada kitsalt sätet, mis näeb ette erandi. — Tõlgendus, mille komisjon annab direktiivi 2003/54/EÜ artikli 11 lõikele 4, tähendab seda, et liikmesriikidel lubatakse kasutada piiramatult sätet, mida on tegelikult võimalik kohaldada üksnes üleminekuperioodil vastavalt EL toimimise lepingu artiklile 114. Seega on komisjoni tõlgendus vastuolus direktiivi 2003/54/EÜ õigusliku alusega. — Komisjon on toime pannud ilmselge vea arvutades direktiivis 2003/54/EÜ ette nähtud 15 % künnise nii, et see jääb ilma kasulikust mõjust, mida liidu seadusandja taotles. — Komisjon on toime pannud ilmselge vea, sest Hispaania Kuningriigis ei esine selliseid energiavarustuse kindlusega seonduvaid probleeme, mis õigustaksid teatatud meetme vastuvõtmist. — Meede, millest teatati, ei vasta direktiivi 2003/54/EÜ artikli 3 lõikes 2 sätestatud tingimustele; see säte näeb ette, et avaliku teenindamise kohustused peavad olema selgelt määratletud, läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja kontrollitavad ning tagama liidu elektriettevõtjatele võrdse juurepääsu liikmesriikide tarbijaskonnale.
ET Euroopa Liidu Teataja C 328/34

24. septembril 2010 esitatud hagi — Fulmen versus nõukogu

(Kohtuasi T-439/10)

()

2010/C 328/58

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Fulmen (Teheran, Iraan) (esindaja: advokaat A. Kronshagen)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu määruse (EL) nr 668/2010, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, lisa I B jao punkt 11 ja nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus hagejat puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja taotleb nõukogu rakendusmääruse nr 668/2010, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 artikli 7 lõiget 2 (1) ja nõukogu otsuse 2010/413/ÜVJP (2), mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, mille eesmärk on tõkestada tuumarelvade levikut, tühistamist selles osas, milles hageja on kantud nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid on külmutatud selle sätte alusel.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et nõukogu vaidlustatud otsus tuleb tühistada, kuna ükski asjakohane pädeva asutuse otsus ei õigustanud selle vastuvõtmise ajal hageja kandmist nende organisatsioonide loetellu, kes on seotud Iraani tuuma- ja ballistiliste relvade programmiga.

Lisaks väidab hageja, et rikutud on menetluslikke tagatisi seetõttu, et rikutud on tema kaitseõigusi ja õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, kuna:

— nõukogu ei põhjendanud piisavalt oma otsust kanda hageja nimi vaidlusalusesse loetellu;

— nõukogu ei teavitanud enne otsuse vastuvõtmist hagejale süüks pandavatest asjaoludest;

— hagejal ei olnud võmalik esitada nende asjaolude kohta tõhusalt oma seisukohta.

(1) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta rakendusmäärus (EL) nr 668/2010, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) artikli 7 lõiget 2 (ELT L 195, lk 25).

(2) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid ning millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2007/140/ÜVJP (ELT L 195, lk 39).
—

tühistada komisjoni 13. juuli 2010. aasta otsus, teatavaks tehtud numbri K(2010) 4754 all Iirimaale saadetud kirjas, milles keeldutakse rahuldamast taotlust uue kalalaeva Niamh Eoghan ohutuse parandamiseks, ja mis tehti selleks, et asendada nimetatud taotlust käsitlev otsus komisjoni 4. aprilli 2003. aasta otsuses 2003/245 komisjonile saabunud taotluste kohta suurendada neljanda mitmeaastase arendusprogrammi eesmärke, et parandada 12-meetrise kogupikkusega laevade ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, tootekvaliteeti ja töötingimusi (ELT L 90, lk 48), ja mis tühistati hagejat puudutavas osas Üldkohtu 13. juuni 2006. aasta otsusega liidetud kohtuasjades T-218/03–T-240/03: Boyle jt vs. komisjon (EKL 2006, lk II-1699); ja
3.

Kolmandaks rikutakse otsusega elektrienergia turu teise direktiivi (direktiiv 2003/54/EÜ) (4) artikli 3 lõiget 2 ja artikli 11 lõiget 4, ELTL artikli 106 lõiget 2 ning samuti ühenduse raamistikku, mis käsitleb riigiabi, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena, ja proportsionaalsuse põhimõtet, sest pole täidetud nende kohaselt nõutavad tingimused selleks, et tegemist oleks elektrienergia kindlusega seotud üldist majandushuvi esindava teenusega ning igal juhul seetõttu, et on vähem koormavaid alternatiive vaidlusaluse meetmega taotletavate eesmärkide saavutamiseks.
Lisaks väidab hageja, et vaidlustatud otsus sisaldab mitmeid hageja ohutuse tonnaaži suurendamise taotluse läbivaatamisel tehtud ilmseid vigu. Eeskätt väidab hageja, et komisjoni otsus, millega jäeti hageja taotlus rahuldamata, kuna uue laeva peateki alune ruum on suurem kui Marie Dawnil, nagu ka eeldus, et uue laeva „püügikoormus” on suurem kui Marie Dawnil, on selgelt ekslik.
Teiseks väidab hageja, et täidetud ei ole tema loetellu kandmiseks vajalikke sisulisi kriteeriume ja/või et nõukogu tegi ilmse hindamisvea, kui otsustas, kas need kriteeriumid on täidetud või mitte. Hageja märgib, et ta ei ole sellise üksuse „omanduses või kontrolli all”, kes on kaasatud Iraani väidetavasse tuumarelvade leviku tõkestamise seisukohast tundlikku tuumaenergiaalasesse tegevusse või tuumarelvade kandesüsteemide väljatöötamisse või on sellega otseselt seotud või toetab seda tähenduses, mis on antud väljendile „omanduses või kontrolli all” Üldkohtu otsuses kohtuasjas T-246/08: Melli Bank vs. nõukogu (4).