EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(teine koda)

3. märts 2016

Carlo De Nicola

versus

Euroopa Investeerimispank (EIP)

ja

Euroopa Liidu Kohus

„Avalik teenistus — EIP töötajad — Liidu lepinguväline vastutus — Psühholoogiline ahistamine — Liidu kohtu õigustmõistvast tegevusest tulenev kaudne õhutamine — Psühholoogilise ahistamisega tekitatud kahju hüvitamine — Õiguse õiglasele kohtulikule arutamisele rikkumine — Kohtumenetluse ülemäära pikk kestus — Üldkohtu pädevuse puudumine — Hagi osaliselt suunamine Euroopa Liidu Üldkohtusse”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel ja millega C. De Nicola palub sisuliselt esiteks tühistada vaidluste lahendamise komitee 8. detsembri 2014. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema asutusesisene kaebus, mille ese on nõue tühistada ja muuta tema 2013. aasta hindamisaruannet, tühistada tema 2013. aasta hindamisaruanne, tühistada Euroopa Investeerimispanga (EIP või edaspidi „pank“) otsus jätta ta edutamata ning tühistada „Suunised töötajate hindamiseks 2013. aasta hindamise raames“. C. De Nicola palub teiseks tuvastada, et tema suhtes on toime pandud psühholoogiline ahistamine. Lisaks palub hageja Avaliku Teenistuse Kohtul tuvastada Euroopa Liidu vastutus „põhjusel, et ta kaudselt õhutas ahistamisele liidu kohtu tehtud kohtuotsuste kaudu ning et liit rikkus „õiglase kohtumenetlusega“ seotud norme. Lõpuks palub hageja pangalt ja liidult solidaarselt välja mõista hüvitis temale väidetavalt tekitatud mittevaralise ja varalise kahju eest.

Otsus:

Suunata Euroopa Liidu, keda esindab Euroopa Liidu Kohus, vastu käesoleva hagi raames, mis on registreeritud numbriga F‑100/15: De Nicola vs. EIP ja Euroopa Liidu Kohus, esitatud kahju hüvitamise nõuded Euroopa Liidu Üldkohtusse. Otsustada nende nõuetega seotud kohtukulude kandmine edaspidi.

Kokkuvõte

Kohtumenetlus — Liidu erinevate kohtute pädevuse jaotus — Kahju hüvitamise nõue kohtumenetluse ebaõigluse ja selle ülemäära pika kestuse tõttu — Avaliku Teenistuse Kohtu pädevuse puudumine — Kohtuasja Üldkohtule lahendamiseks saatmine

(ELTL artikli 256 lõige 1, Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 51 esimene lõik ja lisa I artikkel 1 ja artikli 8 lõige 2)

Liidu kohtusüsteem, mis on loodud EL toimimise lepingu, Euroopa Kohtu põhikirja ning otsuse 2004/752, millega asutatakse Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohus, alusel, sisaldab nende kolme kohtu, st Euroopa Kohtu, Üldkohtu ja Avaliku Teenistuse Kohtu vastava pädevuse täpset piiritlust, mistõttu neist kohtutest ühe pädevus lahendada hagi välistab tingimata teise kohtu pädevuse.

Avaliku Teenistuse Kohus on ratione materiae pädev vaatama läbi kahju hüvitamise nõuet, mille ametnik või teenistuja on esitanud selle institutsiooni vastu, kus ta teenistuses on või oli, juhul kui vaidlus tekkis huvitatud isikut ja institutsiooni siduvast või sidunud töösuhtest. Seevastu tuleneb ELTL artikli 256 lõikest 1 ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 51 esimesest lõigust, et Euroopa Liidu Üldkohus on pädev lahendama esimeses astmes üksikisikute esitatud kahju hüvitamise nõudeid, kui nende hagide aluseks on asjaomast isikut ja institutsiooni sidunud või siduv töösuhe.

Selline pädevuse jaotus Euroopa Liidu Üldkohtu ja Avaliku Teenistuse Kohtu vahel, nagu see tuleneb ELTL artikli 256 lõikest 1 ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja I lisast, toob kaasa kohustuse analüüsida kahju hüvitamise nõude tegelikku eset, sealhulgas õiguslikku alust, millele see nõue tugineb, et kontrollida, kas nii piiratud vaidlus on seotud vastastikuste õiguste ja kohustustega, mis seovad ühelt poolt ametnikku, teenistujat või töötajat ja teiselt poolt seda institutsiooni või asutust, kus ta töötab.

Seega kahju hüvitamise nõue, mille alus on väidetavalt ebaõiglased kohtumenetlused liidu kohtus ja nende väidetavalt ülemäära pikk kestus, ei ole hõlmatud nende töösuhetega, mis seovad asjaomast isikut institutsiooniga, isegi kui see on seotud väidetava psühholoogilise ahistamisega kõnealuse institutsiooni poolt.

Sellega seoses näeb Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 8 lõige 2 ette erimehhanismi juhuks, kui Avaliku Teenistuse Kohus leiab, et ta pole pädev lahendama hagi, kuna see kuulub Euroopa Liidu Kohtu või Euroopa Liidu Üldkohtu pädevusse. Nimelt selle asemel, et jätta menetluse jätkamine pärast kohtu pädevuse puudumise tunnistamist poolte hooleks, kes võiksid vajaduse korral esitada edasikaebuse, näeb lisa artikli 8 lõige 2 ette hagi suunamise pädevaks peetavale liidu kohtule.

(vt punktid 14, 16 ja 18–21)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtuotsus, 10.9.2015, Missir Mamachi di Lusignano vs. komisjon (uuesti läbivaatamine), C‑417/14 RX‑II, EU:C:2015:588, punktid 38, 41 ja 56.

Üldkohus: kohtumäärused, 12.6.2012, Strack vs. komisjon, T‑65/12 P, EU:T:2012:285, punkt 12, ja 9.1.2015, Marcuccio vs. Euroopa Liit, T‑409/14, EU:T:2015:18, punkt 58.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 7.12.2011, Strack vs. komisjon, F‑44/05 RENV, EU:F:2011:191, punkt 8.