ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (viies koda) 8. aprilli 2011. aasta määrus – Sfichi ja Ilaş vs. Direcţia Generală a Finanţelor Publice Suceava jt

(liidetud kohtuasjad C‑29/11 ja C‑30/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Riigimaks – ELTL artikkel 110 – Mootorsõidukite esmasel registreerimisel nõutav saastetasu

Maksusätted – Riigimaks – Saastetasu, mida kohaldatakse mootorsõidukitele nende esmasel registreerimisel liikmesriigis (ELTL artikkel 110) (vt punktid 23–26 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunalul Suceava – Teistes liikmesriikides varem juba registreeritud kasutatud mootorsõidukite registreerimine – Siseriiklik õigus, mis näeb ette mootorsõidukite esimese registreerimise korral saastetasu maksmise, kuigi riigi turul juba olemasolevad kasutatud sõidukid on nimetatud maksust uue registreerimise korral vabastatud – Siseriikliku õiguse kooskõla ELTL artikli 110 esimese ja teise lõiguga – Kaupade vaba liikumise piirang.

Resolutsioon

ELTL artiklit 110 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud sättega on vastuolus, kui liikmesriik kehtestab saastetasu, mida kohaldatakse mootorsõidukitele nende esmasel registreerimisel asjaomases liikmesriigis, juhul kui nimetatud maksumeedet rakendatakse nii, et sellega muutub ebasoodsamaks teistest liikmesriikidest ostetud kasutatud sõidukite kasutuselevõtmine kõnealuses liikmesriigis, kuid siseriiklikul turul olevate sama vanade ja sama kulumisastmega sõidukite ostmine ei muutu selle tagajärjel ebasoodsamaks.
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, mida on muudetud vastavalt komisjoni 7. septembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1810/2004 ja komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1719/2005, I lisas esitatud kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et niisuguseid võrguanalüsaatoreid nagu põhikohtuasjas võib klassifitseerida vastavalt nende importimise kuupäevale määruse nr 1810/2004 redaktsioonis kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 9030 40 90 alla või määruse nr 1719/2005 redaktsioonis kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 9030 40 00 alla, tingimusel et need seadmed on mõeldud elektriliste suuruste mõõtmiseks või kontrollimiseks, mida tuleb kontrollida siseriiklikul kohtul. Vastasel juhul tuleb need seadmed klassifitseerida vastavalt nende importimise kuupäevale määruse nr 1810/2004 redaktsioonis kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 9031 80 39 alla või määruse nr 1719/2005 redaktsioonis kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 9031 80 38 alla.
19

Seega tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on kuuenda direktiivi artiklis 26 kehtestatud käibemaksu erikorra eesmärk kohandada kohaldatavaid õigusnorme reisibüroode ja reisikorraldajate tegevusala eriomasele iseloomule. Nimetatud ettevõtjate poolt osutatavaid teenuseid iseloomustab asjaolu, et enamasti on nende puhul tegemist mitme teenuse, eeskätt reisijateveo- ja majutusteenusega, mida osutatakse nii selle liikmesriigi territooriumil, kus on kõnealuse ettevõtja asukoht või püsiv tegevuskoht, kui ka väljaspool seda. Maksustamise kohta, maksustatavat summat ja sisendkäibemaksu mahaarvamist puudutavate ühenduse õigusnormide kohaldamine oleks osutatavate teenuste arvukuse ja osutamise koha tõttu nende ettevõtjate jaoks seotud praktiliste raskustega, mis takistaksid ettevõtjate tegevust (vt eespool viidatud kohtuotsus Van Ginkel, punktid 13–15, 22. oktoobri 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-308/96 ja C-94/97: Madgett ja Baldwin, EKL 1998, lk I-6229, punkt 18, ja 19. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-149/01: First Choice Holidays, EKL 2003, lk I-6289, punktid 23 ja 24).
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 19. jaanuari 2012. aasta määrus – Purple Parking ja Airparks Services vs. Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(kohtuasi C‑117/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Maksustamine – Käibemaks – Kuues direktiiv – Artikli 28 lõike 2 punkt a – Artikli 28 lõike 3 punkt b – Teatud transporditeenuste maksuvabastus – Tehing, mis koosneb sõidukite parkimisteenusest ning reisijateveost parkimiskoha ja lennujaama vahel – Kaks eraldiseisvat tehingut või üksainus tehing – Neutraalse maksustamise põhimõte

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Teenuste osutamine – Tehing, mis koosneb mitmest teenusest – Teenus, mis koosneb väljaspool lennujaama territooriumi sõidukite parkimiseteenusest ning reisijate transpordist parkimiskoha ja lennuterminaali vahel – Tehing, mida tuleb pidada üheks mitmest osast koosnevaks teenuseks (nõukogu direktiivid 77/388 ja 92/111) (vt punkt 41, resolutsiooni punkt 1)

Ese

Eelotsusetaotlus – Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) tõlgendamine – Liikmesriikide õigus säilitada maksuvabastus koos eelnenud etapis makstud maksude tagastamisega – Siseriiklike õigusnormidega säilitatud maksuvabastus koos eelnenud etapis makstud maksude tagastamisega teatud transporditeenustele – Ettevõtja, kes osutab lennureisijatele sõiduki parkimisteenust koos parkimiskoha ja lennujaama vahelise transpordiga – Tehing, mida käibemaksuga maksustamisel tuleb pidada üheks või mitmeks eraldi teenuseks?

Resolutsioon
Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. detsembri 2011. aasta määrus – INNO vs. Unie van Zelfstandige Ondernemers jt

(kohtuasi C‑126/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Direktiiv 2005/29/EÜ – Ebaausad kaubandustavad – Siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad hinnaalandustest teavitamise ja sellise teavitamise, mille alusel saab oletada hinnaalanduse toimumist

Õigusaktide ühtlustamine – Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad – Direktiiv 2005/29 – Siseriiklik säte, mis näeb ette allahindlustele eelneval ajavahemikul hinnaalandustest teavitamise ja sellise teavitamise üldine keeld, mille alusel saab oletada hinnaalanduse toimumist – Lubamatus – Tingimus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/29) (vt punkt 32 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Hof van Cassatie van België – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT L 149, lk 22) tõlgendamine.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv), tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus niisugune siseriiklik säte, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja milles on ette nähtud allahindlustele eelneval ajavahemikul hinnaalandustest teavitamise ja sellise teavitamise üldine keeld, mille alusel saab oletada hinnaalanduse toimumist, kui selle sättega taotletakse tarbijakaitse eesmärke.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 29. novembri 2011. aasta määrus – Tresplain Investment vs. Siseturu Ühtlustamise Amet

(kohtuasi C‑76/11 P)

Apellatsioonkaebus – Ühenduse kaubamärk – Määrus (EÜ) nr°40/94 – Artikli 8 lõige 4 ja artikli 52 lõike 1 punkt c – Ühenduse kujutismärk Golden Elephant Brand – Kehtetuks tunnistamise taotlus, mis põhineb siseriiklikul registreerimata kujutismärgil GOLDEN ELEPHANT – Viide varasemat kaubamärki reguleerivale siseriiklikule õigusele – Common law normistik, mis reguleerib tähise hõivamise peale esitatavat hagi (action for passing off

1. Apellatsioonkaebus – Väited – Esimest korda apellatsioonkaebuse raames esitatud väide – Vastuvõetamatus (vt punkt 53)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Üldkohtu kontroll asjaolude ja tõendite hindamise üle – Välistamine, välja arvatud tõendite moonutamise korral (ELTL artikli 256 lõige 1; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punkt 73)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 9. detsembri 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑303/08: Tresplain Investments Ltd vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Hoo Hing, millega Üldkohus jättis rahuldamata klassi 30 kuuluvate kaupade jaoks registreeritud ühenduse kujutismärgi „Golden Elephant Brand” omaniku tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsuse peale (asi R 889/2007‑1), millega tühistati tühistamisosakonna otsus keelduda selle kaubamärgi kehtetuks tunnistamisest taotluse alusel, mille esitas klassi 30 kuuluvate kaupade suhtes kasutatava registreerimata siseriikliku kujutismärgi GOLDEN ELEPHANT omanik – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 4 (nüüd määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 4) tõlgendamine ja kohaldamine.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 9. detsembri 2011. aasta määrus – Auditeur du travail vs. Yangwei

(kohtuasi C‑349/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Direktiiv 97/81/EÜ – Halduslikud takistused, mis piiravad osalise tööajaga töötamise võimalusi – Töölepingute ja tööaja kohustuslik avaldamine ja säilitamine

Sotsiaalpoliitika – CES, UNICE ja CEEP osalist tööaega käsitlev raamkokkulepe – Direktiiv 97/81 – Siseriiklik õigusnorm, mis nõuab, et hoitaks ja võimaldaks tutvuda osalise tööajaga töötajate töölepingute ja tööajaga – Lubatavus – Tingimused – Siseriikliku kohtu hinnang (Nõukogu direktiiv 97/81, lisa, klausel 4 ja klausli 5 lõige 1) (vt punktid 22–30, 32 ja 33, 38 ja 39 ja resolutsioon.)

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal de première instance de Liège – Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta (EÜT 1998 L 14, lk 9; ELT eriväljaanne 05/03, lk 267) tõlgendamine – Niisuguse siseriikliku õigusnormi lubatavus, mis nõuab, et tööandja omaks dokumenti, milles on ära näidatud kõik kõrvalekalded tööajast, ning hoiaks ja võimaldaks tutvuda osalise tööajaga töötajate töölepingute ja tööajaga – Haldustakistused, mis osalise tööajaga töö võimalusi piiravad.

Resolutsioon

Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivile 97/81/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta lisatud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klauslit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, mis panevad tööandjatele kohustuse säilitada ja avaldada osalise tööajaga töötajate töölepinguid ja tööaega, kui on tõendatud, et need õigusnormid ei too kaasa viimati nimetatute halvema kohtlemise kui võrreldavas olukorras olevad täistööajaga töötajad, või kui niisugune erinev kohtlemine esineb, siis juhul, kui on tõendatud, et see on objektiivselt põhjendatud ega lähe kaugemale kui soovitud eesmärkide saavutamiseks vajalik. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on viia läbi faktiliste ja õiguslike asjaolude kontroll, eelkõige seoses kohaldatava siseriikliku õigusega, hindamaks seda, kas lahendatava kohtuasja puhul see nii on.

Juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et põhikohtuasjas käsitletavad siseriiklikud õigusnormid on vastuolus direktiivile 97/81 lisatud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe klausliga 4, siis tuleb selle raamkokkuleppe klausli 5 punkti 1 tõlgendada nii, et niisugused õigusnormid on ka sellega vastuolus.
1.

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud komisjoni 28. juuli 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1662/1999), artikli 454 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et garantiiühing võib tõendada rikkumise või eeskirjade eiramise koha TIR‑märkmiku aktsepteerimise ja kaupadele tollitõkendi paigutamise koha abil. Kui garantiiühing suudab ümber lükata eelduse, mille kohaselt on pädev selle liikmesriigi toll, mille territooriumil rikkumine või eeskirjade eiramine tuvastati TIR‑märkmiku alusel toimuva veo käigus, ning tõendab, et pädev on selle liikmesriigi toll, kus nimetatud rikkumine või eeskirjade eiramine tegelikult toime pandi, siis on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne kontrollida, kas tollivõla sissenõudmise pädevus läheb üle viimati nimetatud riigi tollile.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 9. veebruari 2012. aasta määrus – Novartis vs. Actavis Deutschland ja Actavis

(kohtuasi C‑574/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – Inimtervishoius kasutatavad ravimid – Täiendava kaitse tunnistus – Määrus (EÜ) nr 469/2009 – Artiklid 4 ja 5 – Üksiktoimeaine, millele on antud selline tunnistus – Kaitse ulatus – Ravim, mis sisaldab mitut toimeainet, sealhulgas ka toimeainet, millele on antud tunnistus

Õigusaktide ühtlustamine – Ühtsed õigusaktid – Tööstus‑ ja kaubandusomand – Patendiõigus – Ravimite täiendava kaitse tunnistus – Tunnistusega antud kaitse – Ulatus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 469/2009, artiklid 4 ja 5) (vt punktid 18–21, resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Landgericht Düsseldorf – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1) artiklite 4 ja 5 tõlgendamine – Tunnistuste ulatus – Kas kaitse hõlmab vaid ravimeid, mis sisaldavad üksnes kaitstud toimeainet, või ka neid ravimeid, mis sisaldavad kaitstud toimeainet kombinatsioonis mõne muu toimeainega.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikleid 4 ja 5 tuleb tõlgendada nii, et ühest toimeainest koosneva „toote” puhul, mis on kaitstud aluspatendiga ja mille omanik võis tugineda selle patendiga „tootele” antud kaitsele, et vastu vaielda sellise ravimi turustamisele, mis sisaldab seda toimeainet kombinatsioonis ühe või mitme teise toimeainega, võimaldab samale „tootele” antud täiendava kaitse tunnistus selle omanikul pärast nimetatud patendi kehtivusaja lõppemist vastu vaielda kolmanda isiku poolt seda toodet sisaldava ravimi turustamisele kasutamiseks „tootena” kui ravimina, mis oli lubatud enne selle tunnistuse kehtivusaja lõppemist.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. septembri 2012. aasta määrus – Levy ja Sebbag

(kohtuasi C-540/11)

Kapitali vaba liikumine – Otsene maksustamine – Dividendide maksustamine – Topeltmaksustamise vältimise kahepoolne leping – Ühe liikmesriigi poolt, kes on üks kahest, oma siseriiklike õigusnormide hilisem muutmine, mille kohaselt kehtestatakse uuesti topeltmaksustamine – Liikmesriikide kohustused EÜ artiklite 10 ja 293 alusel

1. Eelotsuse küsimused – Kohtupraktikast selgelt tuletatav vastus – Juba vastatud küsimusega identne eelotsuse küsimus – Kodukorra artikli 104 lõike 3 kohaldamine (Euroopa Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 3) (vt punkt 13)

2. Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus – Piirangud – Maksuõigusnormid – Dividendide maksustamine – Kahepoolne topeltmaksustamise vältimise leping – Oma siseriiklike õigusnormide hilisem muutmine ühe osalisriigi poolt topeltmaksustamise uuesti kehtestamiseks – Lubatavus – Liikmesriikide pädevusse kuuluvad topeltmaksustamise vältimise meetmed (EÜ artiklid 10, 56 ja 293) (vt punktid 17–19, 21, 22, 26–29 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal de première instance de Bruxelles – EÜ artikli 10, artikli 57 lõike 2 ja artikli 293 tõlgendamine – Sellise siseriikliku õigusnormi lubatavus, mis lubab topeltmaksustamist, hoolimata sellest, et olemas on topeltmaksustamise vältimise leping – Enne lepingu sõlmimist kehtinud õigusnormide muutmine – Omandatud õiguse rikkumine – Kapitali vaba liikumise piirang.

Resolutsioon

Kuna ühenduse õigusega selle põhikohtuasjas kõne all olevate asjaolude aset leidmise ajal kohaldatavas redaktsioonis ei ole kehtestatud üldisi kriteeriume, mille alusel jagada liikmesriikide vahel pädevus topeltmaksustamise kaotamisel Euroopa Ühenduse sees, siis tuleb EÜ artiklit 56 koostoimes EÜ artiklitega 10 ja 293 tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline olukord, kus liikmesriik, kes on sõlminud topeltmaksustamise vältimise kahepoolse lepingu, kehtestab meetmed, mille eesmärk on sellekohane maksustamine dividendide puhul kaotada, ning tunnistab seejärel need meetmed kehtetuks õigusaktiga, mille eesmärk on topeltmaksustamine taaskehtestada.
1.

ELTL artiklitega 63 ja 65 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis ei võimalda teise liikmesriigi residendist äriühingul, kellel on Portugali residendist äriühingus osalus, mis on suurem kui 10%, kuid väiksem kui 20%, olla vabastatud Portugali residendist äriühingu jaotatud dividendidelt kinnipeetavast maksust, ning kohaldavad seega nende dividendide suhtes majanduslikku topeltmaksustamist, samas kui juhul, kui dividende jaotatakse Portugali residendist aktsionärist äriühingutele, kellel on äriühingus sarnane osalus, on dividendide selline majanduslik topeltmaksustamine keelatud. Kui liikmesriik tugineb teise liikmesriigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise konventsioonile, peab siseriiklik kohus välja selgitama, kas seda konventsiooni tuleb arvestada, ning kui see on nii, siis kas see konventsioon võimaldab neutraliseerida kapitali vaba liikumise piirangu mõju.
Euroopa Kohtu (viies koda) 12. juuli 2012. aasta määrus – Power-One Italy vs. komisjon

(kohtuasi C-372/11 P)

Apellatsioonkaebus – Lepinguväline vastutus – Rahastamisvahendiga „LIFE” kaasrahastatav projekt – Uue elektritarnimise süsteemi loomine mobiilsides kasutamiseks (projekt „Pneuma”) – Komisjoni otsus lõpetada projekt ja nõuda antud ettemaks tagasi – Väidetavalt kantud kahju hüvitamine

1. Apellatsioonkaebus – Väited – Üldkohtu määrus, millega jäeti tühistamishagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata – Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitatud väited, mis puudutavad sisulisi küsimusi – Ilmselgelt põhjendamata väited (ELTL artikkel 256) (vt punktid 29–38, 47–49)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Põhjendamise ebapiisavus – Üldkohtu määrus, millega jäeti tühistamishagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata – Nõuetekohaselt põhjendatud määrus – Põhjendamata väide (ELTL artikkel 256) (vt punktid 40–42)

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral – Väide, et tõendeid on moonutatud – Kohustus täpselt osutada tõenditele, mida on moonutanud, ning hindamisvigadele, mis on selle moonutamise põhjustanud (ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik) (vt punktid 56–58)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 24. mai 2011. aasta määruse peale kohtuasjas T-489/08: Power-One Italy vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, milles paluti selle kahju hüvitamist, mida hageja väidetavalt kandis komisjoni otsuse tõttu lõpetada projekt „Pneuma” (LIFE04 ENV/IT/000595), mille eesmärk oli luua uus elektritarnimise süsteem mobiilsides kasutamiseks – Õiguspärane ootus – Põhjendamiskohustus.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (viies koda) 12. juuli 2012. aasta määrus – Tate & Lyle Investments

(kohtuasi C-384/11)

Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik – ELTL artikkel 63 – Maksuõigusnormid – Dividendide väljamaksmine – Kinnipeetav maks – Järjestikuse maksustamise vältimine või vähendamine – Dividende saavate residentide ja mitteresidentide erinev kohtlemine

Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus – Piirangud – Maksuõigusnormid – Juriidilise isiku tulumaks – Siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt jagunemisel makstavaid dividende, mida residendist äriühing maksab mitteresidendist äriühingule, maksustatakse suuremal määral kui asjaomases liikmesriigis asuvale äriühingule igal juhul makstavaid dividende – Lubamatus – Piirid – Piirangute mõju neutraliseerimine kinnipeetava maksu arvessevõtmisega teises liikmesriigis tasutava maksu juures, kohaldades topeltmaksustamise vältimise lepingut – Siseriikliku kohtu hinnang (ELTL artikkel 63) (vt punktid 18–46 ja resolutsioon)

Ese

Eelotsusetaotlus – Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – ELTL artikli 63 tõlgendamine – Kapitali vaba liikumise piirangud – Maksuõigusnormid – Juriidilise isiku tulumaks – Dividendide maksustamine – Siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt tuleb residendist ettevõtjate makstud dividendide ja dividendidena käsitatavate maksete pealt tasuda 10% suurust kinnipeetavat maksu – Ainult residendist ettevõtjatele antud võimalus võtta seda maksu arvesse juriidilise isiku tulumaksu juures.

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille kohaselt maksustatakse kinnipeetava maksuga dividendid, mida residendist äriühing maksab residendist ja mitteresidendist äriühingutele, kellele kuulub dividende maksva äriühingu kapitalist vähem kui 10%, mille soetusmaksumus ulatub siiski vähemalt 1,2 miljoni euroni, kuid millega nähakse üksnes dividende saavatele residentidele ette järjestikuse maksustamise vähendamise mehhanism. Kui liikmesriik tugineb teise liikmesriigiga sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingule, on siseriikliku kohtu ülesanne tuvastada, kas seda lepingut tuleb tema menetluses olevas kohtuasjas arvesse võtta, ja vajaduse korral kontrollida, kas see leping võimaldab neutraliseerida kapitali vaba liikumise piirangute mõju.
9

Saksamaa Liitvabariik leiab, et tal on rahvusvahelise õiguse alusel kohtulik puutumatus, mis on leidnud kinnitust mitmes liikmesriigis, mitmes Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuses ning ka riikide ja nende vara kohtuliku puutumatuse ÜRO konventsioonis, mille ÜRO peaassamblee võttis vastu 2. detsembril 2004. Ta lisab, et hagi on vastuvõetamatu, kuna Itaalia Vabariik loobus 1947. aasta rahulepinguga kõikidest kahju hüvitamise nõuetest Saksamaa Liitvabariigi vastu.
21

Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas kaubandustava, mis seisneb selles, et ettevõtja loovutab pankrotis olevale ettevõtjale nõuded, mis tal on tarbija vastu, nii et tarbijale ei ole tagatud tarbijalepingust tuleneva kohtumenetlusega seotud kulude hüvitamine, kujutab endast ebaausat kaubandustava direktiivi 2005/29 tähenduses. Jaatava vastuse korral esimesele küsimusele soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus oma teise küsimuse esimese osaga Euroopa Kohtult teada, kas harta artikliga 47 on vastuolus see, kui need nõuded loovutanud ettevõtja pankrotihaldurit kohustatakse tasuma riigilõivu, kui ta nõuab tarbijatelt nimetatud nõuete alusel rahasumma tasumist.