9

HSi selgitavate märkuste 2012. aastal vastu võetud redaktsioonis oli rubriigi 8528 osas muu hulgas kirjas: „[…] Monitorid, projektorid ja telerid kasutavad piltide kuvamiseks erinevaid tehnoloogiaid, näiteks elektronkiiretoru (CRT) (kineskoop), LCD (vedelkristallkuvar), DMD (mikropeegelprojektor), OLED (orgaanilised valgusdioodid) ja plasma. Monitorid ja projektorid võivad olla suutelised vastu võtma mitmekesist valikut signaale erinevatest allikatest. Kui neil siiski on sisse ehitatud teletuuner, loetakse neid televisiooni vastuvõtuaparatuuriks.“ „A. Monitorid, üksnes või peamiselt rubriigi 84.71 automaatsetes andmetöötlussüsteemides (arvutites) kasutatavat tüüpi Sellesse rühma kuuluvad elektronkiiretoruga (kineskoobiga) ja mitteelektronkiiretoruga (nt lameekraaniga) monitorid, mis võimaldavad töödeldud andmete graafilist esitamist. Need monitorid on teist tüüpi monitoridest (vt allpool punkt B) ja teleritest eristatavad. Siia kuuluvad eelkõige: 1) Need monitorid, mis on võimelised signaali vastu võtma üksnes automaatse andmetöötlusseadme keskseadmelt ega ole seetõttu võimelised taasesitama värvipilti liitvideosignaalist, mille lainekuju vastab leviedastuse signaalile (NTSC, SECAM, PAL, D‑MAC jne). Neil on andmetöötlussüsteemile omased ühendused (nt RS‑232C liides, DIN või SUB‑D konnektorid) ja neil puudub audio-vooluahel. Neid juhivad spetsiaalsed adapterid (nt monokroom- või kuvaadapterid), mis on integreeritud automaatse andmetöötlusseadme keskseadmesse. 2) Elektronkiiretoruga monitorid (CRT), mille puhul pildipunkti samm keskmise eraldusvõime korral algab 0,41 mm-st ja väheneb eraldusvõime suurenedes. 3) Need elektronkiiretoruga monitorid, mis väikesi, ent ometi teatavaid pilte näitavad, kasutavad väiksemaid täpi (piksli) suurusi ja suuremaid ühitusstandardeid kui need, mida kohaldatakse allpool punktis B kirjeldatud monitoride ja telerite puhul. (Kiirte ühitus on elektronkahuri võime ergutada üksikut laotuspunkti elektronkiiretoru pinnal ilma külgnevaid laotuspunkte häirimata). 4) Elektronkiiretoruga monitorid (CRT), mille videosagedus (ribalaius), s.o pildi moodustamiseks vajalike täppide ülekandmist sekundis näitav mõõt, on tavaliselt 15 MHz või suurem, samas kui allpool punktis B kirjeldatud monitoride puhul on ribalaius tavaliselt 6 MHz. Nende monitoride horisontaalne laotussagedus erineb vastavalt erinevatele kuvamismoodustele, üldiselt alates 15 kHz kuni 155 kHz ja üle selle. Paljud seadmed on võimelised mitmekordistama horisontaalseid laotussagedusi. Allpool punktis B kirjeldatud monitoride horisontaalne laotussagedus on kindlaks määratud, tavaliselt 15,6 või 15,7 kHz sõltuvalt kasutatavast televisioonistandardist. Lisaks sellele ei tööta automaatsete andmetöötlusseadmete monitorid kooskõlas riigisisese või rahvusvahelise ülekandesageduse standardiga avalike ülekandesüsteemide puhul või sisetelevisiooni sagedusstandardiga. Selle rühma monitoridele on iseloomulik madal elektromagnetiline autoemissioon ja neile on sageli sisse ehitatud kalde- ja pöördereguleerimismehhanismid, mittehelkivad pinnad, virvenduseta ekraan ning muud ergonoomilised konstruktsioonilised iseärasused, et hõlbustada pikka aega lähedalt monitori vaatamist. B. Muud monitorid, v.a üksnes või peamiselt rubriigi 84.71 automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi Sellesse rühma kuuluvad monitorid, mis on koaksiaalkaablite abil vahetult ühendatud videokaamera või videomagnetofoniga, nii et kõik raadiosageduslülitused on eemaldatud. Neid kasutatakse televisioonijaamade või sisetelevisiooni (lennujaamad, raudteejaamad, vabrikud, haiglad jne) juhtpaneelides. Need aparaadid koosnevad peamiselt seadmetest, mis suudavad tekitada valguspunkti ja kuvada see ekraanil sünkroonselt valgussignaaliga. Neis on üks või mitut videovõimendit, mille abil saab muuta punkti intensiivsust. Peale selle võivad neil olla eraldi sisendid punase (R), rohelise (G) ja sinise (B) jaoks või need võivad olla kodeeritud vastavalt konkreetsele standardile (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC jne). Kodeeritud signaali vastuvõtuks peab monitor olema varustatud dekoodriga, mis võimaldab eraldada R, G ja B signaale. Kõige levinum vahend kujutise taasesitamisel on elektronkiiretoru (kineskoop) vahetuks vaatamiseks või projektor, millel on kuni kolm projektsioonikatoodkiiretoru; muud monitorid saavutavad sama eesmärgi muude vahenditega (näiteks vedelkristallkuvar, valguskiirte murdumine (difraktsiooniga) õlikilel). Need võivad olla kineskoopmonitori või lameekraani, (nt vedelkristall (LCD)-, valgusdiood (LED)-, plasmakuvapaneel) kujul. […]“