Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Kohustuste rikkumise tõendamine – Komisjoni tõendamiskoormis

(EÜ artikkel 226)

2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Vaidlusese – Kindlaksmääramine kohtueelses menetluses

(EÜ artikkel 226)

3. Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad riigile erastatud ettevõtjate juhtimisel ette eesõigused

(EÜ artikli 56 lõige 1 ja EÜ artikkel 58)

Summary

1. Kuigi komisjon ei lisanud oma hagiavaldusele liikmesriigi kohustuste rikkumise hagis silmas peetud siseriiklike õigusnormide terviktekste, esitas ning selgitas ta nii hagiavalduses kui ka sellele lisatud põhjendatud arvamuses korduvalt nimetatud õigusnormide, millele ta tugines oma liikmesriigi kohustuste rikkumise hagiavalduses, sätete sisu, ning kuna Euroopa Kohtul oli pärast tema selget nõudmist võimalik tuvastada komisjoni süüdistuste tõelevastavus nimetatud õigusnormide sätete sisu osas, siis ei saa järeldada, et komisjon tugines üksnes oletustele, ilma et ta oleks esitanud vajalikke tõendeid selleks, et Euroopa Kohtul oleks võimalik hinnata sellele liikmesriigile ette heidetud kohustuste rikkumist. Selline hagiavaldus on seega vastuvõetav.

(vt punktid 20, 22–24)

2. EÜ artikli 226 alusel esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi ese on piiritletud komisjoni põhjendatud arvamusega, mistõttu hagi peab rajanema samadel põhjendustel ja väidetel, mis sisalduvad põhjendatud arvamuses. Sellegipoolest ei saa see nõue minna nii kaugele, et eeldada, et põhjendatud arvamuse resolutsioonis esitatud väited ja hagiavalduses esitatud nõuded kattuksid üks ühele, kui vaidluse eset, nii nagu see on määratletud põhjendatud arvamuses, ei ole laiendatud ega muudetud. Asjaolu, et komisjon täpsustas oma hagis etteheiteid, mille ta oli juba üldisemalt esitanud märgukirjas ja põhjendatud arvamuses, ning viitas muudele liikmesriigi eriõigustele erastatud äriühingus, ei muutnud väidetava rikkumise eset ning ei mõjutanud seega mingil moel vaidluse ulatust.

(vt punktid 25, 26, 29)

3. EÜ artiklist 56 tulenevaid kohustusi rikub liikmesriik, kellel on valdusühingus, mis haldab osalusi, mis tekkisid mitmele avalik-õiguslikule isikule kuuluvate ettevõtjate ühinemise teel, selle riigi ja teiste avalik-õiguslike asutuste kasuks eriõigused, mis anti seoses riigi eelisaktsiatega ( golden shares ) selles äriühingus ja mis võimaldavad valida kolmandikku juhatuse liikmetest, valida juhatuse hulgast valitava täidesaatva komisjoni liikmetest kindel arv, nimetada vähemalt ühe valituks osutunud juhatuse liikme spetsiaalselt teatud juhtimisküsimustega tegelemiseks ning mis annavad eriõigused üldkoosoleku järgmisi valdkondi puudutavate otsuste vastuvõtmisel:

– kasumi jaotamine,

– põhikirja muutmine ja aktsiakapitali suurendamine,

– eesõiguse piiramine või välistamine,

– aktsiakapitali suurendamise tingimuste kindlaksmääramine,

– võlakirjade või muude väärtpaberite emissioon ja nende väärtuse määramine, mis on juhatuse pädevuses, samuti eesõiguse piiramine või välistamine vahetusvõlakirjade emissiooni ajal ning juhatuse poolt seda liiki võlakirjade emiteerimise tingimuste määramine,

– registreeritud asukoha viimine mis tahes teise kohta oma riigi territooriumil,

– nõusoleku andmine tehingule, millega aktsionärid, kelle tegevus konkureerib selle äriühingu kontrollitavate äriühingute tegevusega, omandavad lihtaktsiaid, mis ületavad 10% aktsiakapitalist,

ning selliste otsuste vastuvõtmine, mis puudutavad selle äriühingu üldeesmärkide ja poliitika aluspõhimõtete heakskiitmist, samuti poliitika aluspõhimõtete määratlemist seoses osalustega äriühingutes või kontsernides, samuti seoses neis osaluse omandamise ja võõrandamisega, kui selleks on vaja aktsionäride üldkoosoleku eelnevat volitust.

Nimelt võib asjaolu, et riigil on need eelisaktsiad, mis annavad sellele riigile õiguse mõjutada äriühingu juhtimist, kuid mis ei ole õigustatud, arvestades riigi osaluse suurust selles äriühingus, pärssida teiste liikmesriikide ettevõtjate otseinvesteeringute tegemist sellesse äriühingusse, kuna nad ei saa osaleda selle äriühingu juhtimises või kontrollimises proportsionaalselt oma osaluse väärtusega.

Samamoodi võib eriõigustega aktsiate hoidmine mõjuda pärssivalt äriühingusse tehtavatele portfelliinvesteeringutele, kuna võimalus, et asjaomane riik keeldub heaks kiitmast olulist otsust, mille ettepaneku on teinud asjaomase äriühingu organid, kuna see on äriühingu huvides, võib mõjutada nimetatud äriühingu aktsiate väärtust ning sellest tulenevalt sellistesse aktsiatesse investeerimise atraktiivsust.

EÜ artikli 58 alusel lubatud erandite osas tuleb avalikust julgeolekust tulenevaid nõudeid siis, kui tegemist on kapitali vaba liikumise aluspõhimõttest kõrvalekaldumisega, tõlgendada kitsalt, nii et iga liikmesriik ei saaks määrata nende ulatust kindlaks ühepoolselt, ilma Euroopa Liidu institutsioonide kontrollita. Sellest järeldub, et avalikule julgeolekule saab tugineda vaid siis, kui ühiskonna põhihuvisid ähvardav oht on reaalne ja piisavalt tõsine.

Viimaks, seoses kõnealuse piirangu proportsionaalsusega tuleb märkida, et ebakindlus, mis on tekkinud seetõttu, et nii siseriiklik seadus kui ka asjaomase äriühingu põhikiri ei määra kindlaks neid kriteeriume, millistel asjaoludel võib selliseid eriõiguseid kasutada, kahjustab tõsiselt kapitali liikumise vabadust, kuna see annab liikmesriigi ametivõimudele nimetatud õiguste teostamiseks niivõrd suure kaalutlusruumi, et seda kaalutlusruumi ei saa pidada proportsionaalseks taotletava eesmärgiga.

(vt punktid 6, 7, 60, 61, 72–78 ja resolutsioon)