AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

15. aprill 2010

Kohtuasi F-2/07

José Carlos Matos Martins

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Lepingulised töötajad – Osalemiskutse – Valikumenetlus – Eelvaliku testid – Juurdepääs dokumentidele

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega J. C. Matos Martins palub sisuliselt tühistada Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) 27. veebruari 2006. aasta otsuse, millega kinnitati selliste verbaalse ning matemaatilise mõtlemisvõime testide tulemused, mis korraldati EPSO poolt Euroopa institutsioonide, eelkõige Euroopa Ühenduste Komisjoni ja Euroopa Liidu Nõukogu nimel selleks, et koostada nendes institutsioonides erinevate ülesannete täitmiseks lepinguliste töötajatena töölevõetavate kandidaatide nimekiri.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda, välja arvatud tema advokaadi elamis- ja sõidukulud, mis on seotud dokumentidega tutvumisega Üldkohtu kantseleis 30. märtsil, 1. aprillil ja 21. juulil 2009. Jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja hageja eespool nimetatud kulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Katsete sisu

(Personalieeskirjad, III lisa)

2. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Katsete laad ja sisu – Valikvastustega küsimused

(Personalieeskirjad, III lisa)

1. Konkursikomisjonil või valikukomiteel on konkursi või valikumenetluse eksamite üksikasjalike eeskirjade ja täpse sisu osas ulatuslik kaalutlusõigus. Liidu kohtul on pädevus seda sisu hinnata üksnes juhul, kui see tuleneb konkursiteate sisust või see ei ole seotud konkursi või valikumenetluse katsete eesmärkidega.

Seda põhimõtet kohaldatakse ka valikvastustega küsimustest koosnevate katsete korral ning kohtul ei ole pädevust asendada konkursikomisjoni parandused oma parandustega, ning eelkõige asendada katsete raskusastme kohta antud hinnang oma hinnanguga. Ebasobivusena ei saa käsitleda küsimuse liigset keerukust. Konkursikomisjonil on pädevus valida väga erineva raskusastmega küsimusi, et tagada konkursi esmase eesmärgi täitmine, milleks on saada institutsiooni teenistusse kõige võimekamad ametnikud või teenistujad. Samuti on konkursikomisjonil ulatuslik kaalutlusõigus otsustamaks, kas osavõtjaterohke avatud konkursi käigus oli tegemist rikkumiste või eksimustega, seda iseäranis juhul, kui küsimus puudutab valikvastustega küsimuste sõnastust. Seega peab kohus piirduma nimetatud küsimuste arusaadavuse kontrolliga.

Mis puutub konkreetselt võrdse kohtlemise põhimõttesse, siis on see konkursi- või valikumenetluses väga olulise tähtsusega ning konkursikomisjon on kohustatud jälgima, et katsete raskusaste oleks kõigi kandidaatide jaoks nähtavalt sama.

Eespool toodud põhimõtted on ülekantavad nendele katsetele, mida Euroopa Personalivaliku Amet korraldab lepinguliste töötajate töölevõtmiseks.

(vt punktid 161 ja 170–172)

Viited:

Euroopa Kohus: 1. oktoober 1981, kohtuasi 268/80: Guglielmi vs. parlament (EKL 1981, lk 2295, punkt 8); 8. märts 1988, liidetud kohtuasjad 64/86, 71/86–73/86 ja 78/86: Sergio jt vs. komisjon (EKL 1988, lk 1399, punkt 22); 24. märts 1988, kohtuasi 228/86: Goossens jt vs. komisjon (EKL 1988, lk 1819, punkt 14).

Esimese Astme Kohus: 16. oktoober 1990, kohtuasi T-132/89: Gallone vs. nõukogu (EKL 1990, lk II-549, punkt 27); 27. juuni 1991, kohtuasi T-156/89: Valverde Mordt vs. Euroopa Kohus (EKL 1991, lk II-407, punktid 121 ja 123); 11. juuli 1996, kohtuasi T-170/95: Carrer vs. Euroopa Kohus (EKL AT 1996, lk I-A-363 ja II-1071, punkt 37); 17. detsember 1997, kohtuasi T-217/95: Passera vs. komisjon (EKL AT 1997, lk I-A-413 ja II-1109, punkt 45); 25. mai 2000, kohtuasi T-173/99: Elkaïm ja Mazuel vs. komisjon (EKL AT 2000, lk I-A-101 ja II-433, punkt 35); 14. juuli 2000, kohtuasi T-146/99: Teixeira Neves vs. Euroopa Kohus (EKL AT 2000, lk I-A-159 ja II-731, punkt 37); 2. mai 2001, liidetud kohtuasjad T-167/99 ja T-174/99: Giulietti jt vs. komisjon (EKL AT 2001, lk I-A-93 ja II-441, punkt 61); 9. november 2004, liidetud kohtuasjad T-285/02 ja T-395/02: Vega Rodríguez vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I-A-333 ja II-1527, punktid 35 ja 36); 13. juuli 2005, kohtuasi T-5/04: Scano vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I-A-205 ja II-931, punkt 45); 8. detsember 2005, kohtuasi T-92/04: Moren Abat vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I-A-399 ja II-1817, punktid 44 ja 45).

2. Asjaolu, et konkursi või valikmenetluse kandidaatidele esitatud valikvastustega küsimused valiti välja arvutipõhiliselt juhuvalikuga, on vastavuses kandidaatide võrdsuse nõudega ning võimaldab katsete korraldamist mitmel päeval, mis on kandidaatide enda huvides. On selge, et ei ole välistatud, et sellisele kandidaadile esitatud taoline küsimus võib eraldivõetuna olla raskem kui teine sama raskustasemega küsimus, mis on esitatud teisele kandidaadile. Siiski kompenseerib seda esitatud küsimuste suur arv, kuna esitatud küsimused kokku peavad olema kõikide kandidaatide jaoks nähtavalt sama raskusastmega.

Pelk asjaolu, et kandidaat arvab, et talle esitati rasked või väga rasked küsimused, ei ole piisav selle tuvastamiseks, et valikumenetluse teatud kandidaatidel olid põhjendamatud eelised võrreldes temaga. Nii ei tõenda üldised ja abstraktsed väited ebavõrdset kohtlemist või vähemalt muljet ebavõrdsest kohtlemisest. Sellega seoses tuleb märkida, et aeg, mille kandidaadid küsimuse vastamiseks kulutavad ja mis on kandidaatide puhul erinev, on subjektiivne teave, mis rõhutab pelgalt seda, et konkursil osalevad kandidaadid on erinevad.

(vt punktid 178–180)

Viited:

Euroopa Kohus: eespool viidatud kohtuotsus Goossens jt vs. komisjon (punkt 15).

Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuotsus Giulietti jt vs. komisjon (punkt 59).