Täpsemalt võiks uurimise staadiume käsitlevate dokumentide avaldamine komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vaheliste läbirääkimiste ajal kahjustada liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse nõuetekohast kulgemist, kuna nende läbirääkimiste eesmärk, mis on saavutada, et liikmesriik täidaks aluslepingu nõuded vabatahtlikult, või vajaduse korral anda talle võimalus oma seisukohta põhjendamiseks, võib sattuda ohtu. Konfidentsiaalsuse nõue jääb kehtima isegi pärast Euroopa Kohtu poole pöördumist, kuna ei ole võimalik välistada, et komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahelised läbirääkimised selle üle, et liikmesriik täidaks aluslepingu nõuded vabatahtlikult, võiksid jätkuda ka kohtumenetluse ajal kuni kohtuotsuse kuulutamiseni. Tulenevalt vajadusest kaitsta seda eesmärki ehk võimalust lahendada komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vaheline vaidlus kokkuleppel enne Euroopa Kohtu otsuse langetamist, on nende dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumine seega põhjendatud.

Komisjon võib õiguspäraselt kohaldada määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes sätestatud erandit, et keelduda võimaldamast tutvuda dokumentidega, mis puudutavad liidu õiguse võimaliku rikkumise uurimist, mis võib viia rikkumismenetluse alustamiseni või mille põhjal seda menetlust on tegelikult juba alustatud. Selliste juhtumite puhul peetakse keeldumist põhjendatuks tulenevalt asjaolust, et liikmesriikidel on õigus eeldada, et komisjon hoiab nende uurimiste puhul konfidentsiaalsust ka teatud aja möödumisel pärast nende lõpetamist.

Institutsioon, kui temalt taotletakse dokumendi avalikustamist, on kohustatud igal üksikjuhul hindama, kas dokument kuulub erandite alla, mis määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artiklis 4 on dokumentidega tutvumise õiguse suhtes kehtestatud. Dokumentidega tutvumise taotlusele peab andma konkreetse ja individuaalse hinnangu ning see hinnang peab puudutama kõikide taotluse esemeks olevate dokumentide sisu. Ühtlasi peab hinnang kajastuma institutsiooni otsuse põhjendustes ning käsitlema kõiki nimetatud määruse artikli 4 lõigetes 1–3 mainitud erandeid, millel see otsus rajaneb.

Siiski ei pruugi niisugune hindamine olla vajalik, kui üksikjuhtumi eriliste asjaolude tõttu on ilmselge, et juurdepääs tuleb keelata või vastupidi, tuleb anda. Sellise juhtumiga võib olla tegu siis, kui teatud dokumendid on kas tervikuna ilmselgelt hõlmatud erandiga dokumentidega tutvumise õigusest või siis tervikuna ilmselgelt kättesaadavad või siis on komisjon nende suhtes varem läbi viinud konkreetse ja individuaalse hindamise sarnastel asjaoludel. Lisaks võib institutsioon muu hulgas juhul, kui tegemist on keeldumisotsuse põhjendamisega, võtta aluseks teatud liiki dokumentidele kohaldatavad üldised eeldused, kuna ühesuguste dokumentide avalikustamise taotluste suhtes saab kohaldada sarnaseid üldist laadi kaalutlusi, kuid igal üksikjuhul tuleb tingimata kontrollida, kas antud liiki dokumentide suhtes üldjuhul kohaldatavad üldist laadi kaalutlused on tõepoolest kohaldatavad ka konkreetse dokumendi suhtes, mille avalikustamist taotletakse.

Tulenevalt käesoleva juhtumi konkreetsetest asjaoludest võib komisjon esiteks leida, et kõik vastavusanalüüsid, mille ta on tellinud rikkumismenetluse algstaadiumis ja milles kontrollitakse põhjalikult, kas asjaomaste liikmesriikide õigusaktid on liidu õigusega kooskõlas, kuuluvad ühte ja samasse dokumendiliiki ja teiseks, et selle dokumendiliigiga tutvumise võimaldamisest tuleb keelduda nimetatud määruse artikli 4 lõike 2 kolmandas taandes sätestatud erandi alusel.

Vastavusanalüüsid on nimelt vahendiks, mis võib mõjutada komisjoni võimalusi alustada liikmesriikidega välisest survest eemal läbirääkimisi, et nad täidaksid liidu õigust vabatahtlikult. Need on sihipärased dokumendid, mis sisaldavad konkreetse liikmesriigi poolt konkreetse direktiivi ülevõtmise analüüsi, mis on mõeldud osana komisjoni toimikust selle ülevõtmise asjas. Kui rikkumismenetlust on juba alustatud, ei saa vastavusanalüüse pidada kõnealuse menetluse toimikusse mittekuuluvaks, kuna just nende vastavusanalüüside alusel otsustas komisjon seda menetlust alustada. Ka nende vastavusanalüüside puhul, mille alusel komisjon ei ole veel rikkumismenetlust avanud, tuleb säilitada konfidentsiaalsus, kuna üldkasutatavaks muutunud teavet ei saa menetluse avamise ajal tagasi võtta.

(vt punktid 64, 65, 68–70, 79)