ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teine väide, et on eiratud ELTL artiklit 107. See väide koosneb kahest osast: — Esimene väiteosa, mis puudutab erainvestori testi kohaldatavust, mis jaotub viieks osaks. — Esimene osa, et komisjon on aluseta ja põhjendusteta jätnud arvesse võtmata mitu dokumenti ja tõendit, mille Prantsusmaa ja EDF talle nõuetekohaselt olid esitanud. — Teine osa, et komisjon oli süstemaatiliselt segi ajanud asjaolusid, mis puudutavad vastavalt erainvestori testi kohaldatavust ja selle testi kohaldamist. — Kolmas osa, et komisjon oli ekslikult välistanud aruka erainvestori testi kohaldamise pelgalt seetõttu, et Prantsusmaa oli meetme hindamisel arvesse võtnud eelkõige kaalutlusi, mis puudutavad teda kui avalikku võimu, koos kaalutlustega, mis puudutavad teda kui aktsionäri. — Neljas osa, et komisjon on ekslikult keskendunud EDF kohustusele omada äriplaani, et põhjendada aruka erainvestori kriteeriumi kohaldatavust. — Viies osa, et komisjon on eiranud selle meetme laadi, eset, selle konteksti, taotletud eesmärki ja eeskirju, mida sellele meetmele kohaldatakse. — Teine väiteosa, mis puudutab erainvestori testi kohaldamist, mis jaotub kolmeks osaks. — Esimene osa, et komisjon on ekslikult järeldanud, et Oxera aruanne ei olnud tõendina vastuvõetav. — Teine osa, et komisjoni metodoloogias oli ilmsed puudused. Esotels eo võtnud komisjon arvesse ajajärgu konteksti ega kriteeriume, mida tolle ajajärgu investorid arvestasid. Teiseks, komisjoni toetatud tees, et tegu on „maksukingitusega”, mitte üksnes rikub õigusnormi, vaid on aluseks ka vigadele investeeringu asjassepuudumise hindamisel. Kolmandaks kordas komisjon metodoloogilisi vigu, millest igaüks oli piisav, et näidata seda, et komisjon ei ole ilmselt tõendanud, et erainvestori kriteeriumi ei olnud kohaldatud. — Kolmas osa puudutab komisjoni tehtud vigade metodoloogilisi tagajärgi.
—

Komisjonis toimunud haldusmenetluse käigus esitasid hagejad komisjonile taotluse vähendada trahvisummat trahvide arvutamise suuniste punkti 37 tähenduses „juhtumi eripärade” tõttu. Komisjoni asja menetlev töörühm jättis taotlusele vastamata ja komisjon seda oma otsuses ei maininud. Hagejatel on alust arvata, et komisjoni teenistused jätsid nende taotluse üleüldse läbi vaatamata või siis ei jaganud nad oma hinnangut nõuandva komiteega ja volinike kolleegiumiga, et viimased selle üle vaataksid. Selle tulemusel ei saa välistada, et kui nad oleksid seda teinud, oleks hagejatele lõplikult määratud trahvisumma olnud väiksem. Komisjon on seega rikkunud hea halduse põhimõtet ja põhjendamiskohustust.
—

Esimene väide: rikutud on määruse (EÜ) nr 1698/2005 (1) artikli 71 lõiget 2 koostoimes sama määruse artikli 2 punktiga e, sest komisjon nõuab, et valikukriteeriumeid tuleb kohaldada mitte ainult konkreetsetele „tegevustele” määruse nr 1698/2005 artikli 2 punkti e tähenduses, vaid ka eelnevatele riigisisese põllumajandusmaa ümberkorraldamise ja külade uuendamise menetluse etappidele; samuti on nimetatud sätteid rikutud seetõttu, et komisjon eirab valikukriteeriumidele kehtestatud nõudeid.
9.

Üheksanda väite kohaselt ja teise võimalusena on trahvisumma arvutamisel tehtud vigu, mille põhjuseks on see, et: — komisjon ei võtnud arvesse esiteks asjaolu, et hagejad on ühe toote ettevõtjad, ja teiseks täiendavaid asjaolusid, mis vähendavad hagejate individuaalse tegutsemise raskusastet, ja kergendavaid asjaolusid; ning — komisjon ei ole rikkumise konkreetseid asjaolusid hinnanud õigesti, kuna kehtestas üldise raskusastme kordaja ja sisenemistasu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/55

18. jaanuaril 2016 esitatud hagi – Advanced Drainage Systems versus Siseturu Ühtlustamise Amet (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)

(Kohtuasi T-19/16)

(2016/C 098/70)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Advanced Drainage Systems, Inc. (Wilmington, Ühendriigid) (esindaja: solicitor C. Sleep)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS” – registreerimistaotlus nr 13 405 188

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 5. novembri 2015. aasta otsus asjas R 1501/2015-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus ja rahuldada kaubamärgi registreerimise taotlus;

— teise võimalusena rahuldada käesolev hagi, tühistada vaidlustatud otsus ja saata taotlus kontrollijale tagasi;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väide
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/54

15. jaanuaril 2016 esitatud hagi – Sloveenia versus komisjon

(Kohtuasi T-12/16)

(2016/C 098/69)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Pooled

Hageja: Sloveenia Vabariik (esindaja: L. Bembič)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 13. novembri 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/2098, mille kohaselt Euroopa Liidu poolne rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri C(2015) 7716 all) (ELT L 303, lk 35), osas, milles see seondub Sloveenia Vabariigiga ja eelkõige osas, milles see seondub: kontrollimenetluse (või seiremenetluse) puudumisega kunstlikult loodud põldude puhul, mille eest määrati tootmiskohustusega sidumata otsetoetuste korrektsioon summas 42 615,90 eurot eelarveaasta 2013 (taotlusaasta 2012) kohta, 45 519,08 eurot eelarveaasta 2014 (taotlusaasta 2013) kohta ja 34 211,94 eurot eelarveaasta 2015 (taotlusaasta 2014) kohta;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet, mis seonduvad põldude kontrollimisega ning mille kohaselt on tehtud ilmselge hindamisviga, otsus on põhjendamata ja on rikutud seaduslikkuse põhimõtet.

Hageja leiab, et komisjon asus ekslikult seisukohale, et Sloveenias ei ole veel nõuetekohast süsteemi minimaalse toetuskõlbliku pindala kontrollimiseks. Ta märgib sellega seoses, et Sloveenias on väikesed põllud tingitud looduslikest tingimustest ning põllumajandusettevõtjate traditsioonilisest väikestel ja üksteisest eraldatud maatükkidel põhinevast tegevusest. Lisaks sellele ei ole neid maatükke loodud kunstlikult, et tagada toetuste andmiseks nõutavate tingimuste täitmine. Lõpetuseks ei olevat komisjon uurimise käigus tuvastanud ega tõendanud ühtegi rikkumist, sest kõnealused maatükid vastavad kõigile põllumajandusmaa ja põlluna määratlemise tingimustele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/55

19. jaanuaril 2016 esitatud hagi – Karl Conzelmann vs. Siseturu Ühtlustamine Amet (LIKE IT)

(Kohtuasi T-21/16)

(2016/C 098/71)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Karl Conzelmann GmbH & Co. KG (Albstadt, Saksamaa) (esindaja: advokaat J. Klink)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Asjaomane vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „LIKE IT” – taotlus nr 13 180 104

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 11. novembri 2015. aasta otsus (asi R 223/2015-1)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista menetluskulud, kaasa arvatud apellatsioonikoja menetluse kulud välja ühtlustamisametilt.

Väide
2.

Teine väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, kuna mitu tehnilise auditi aruannet näitasid sarnaselt, et hageja oli ressursse kasutanud kooskõlas säästlikkuse, tõhususe ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. Sellest tuleneb, REA-l ei ole alust kinnitada, et hageja pani teiste toetustega seoses toime rikkumisi, mis põhjendaks lepingu ülesütlemist ja kõigi maksete lõpetamist vaidlusaluse toetuslepingu alusel. Lisaks on toetuslepingutes osalemine hagejale ainus rahastamisallikas ning uute Euroopa projektide puudumine ajab ta vältimatult pankrotti.
4.

Neljas väide, et on tehtud ilmselge hindamisviga, kuna vaidlustatud määrus põhineb vaikimisi tõdemusel, et tarbija neelab toidulisandite kaudu sarnaseid koguseid polütsüklilisi aromaatseid süsivesinike (PAH) kui igapäevase toiduga, mis tegelikult ei ole nii.
—

Kostja 9. novembri 2015. aasta otsus 3. Kolmas väide, et rikutud on ELTL artikli 230 teist lõiku koosmõjus EL lepingu artikli 10 lõikega 2 koosmõjus kohustusega anda teavet Hageja väidab sellega seoses, et temal kui Euroopa Parlamendi liikmel on esmasest õigusest tulenev ja subjektiivne õigus tutvuda kõigi dokumentidega, kui need on vajalikud parlamentaarse kontrolli teostamiseks. 4. Neljas väide, et rikutud on institutsioonidevahelist raamkokkulepet Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjon vahelise suhte kohta. Lõpuks väidab hageja, et 9. novembri 2015. aasta otsusega rikutakse ka ülal nimetatud institutsioonidevahelist raamkokkulepet, mille kohaldamisel tuleb järgida ELTL artikli 230 eesmärki, milleks on võimalikult laiaulatuslik juurdepääs dokumentidele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 111/34

3. veebruaril 2016 esitatud hagi – Crédit Mutuel Arkéa versus EKP

(Kohtuasi T-52/16)

(2016/C 111/40)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat H. Savoie)

Kostja: Euroopa Keskpank (EKP)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Keskpanga 4. detsembri 2015. aasta otsus (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40), millega nähakse ette Groupe Crédit Mutuel’i suhtes kohaldatavad usaldatavusnõuded.

Väited ja peamised argumendid

Hagiavalduse põhjendamiseks esitab hageja kolm väidet, mis valdavalt on identsed või sarnased nendega, mis on esitatud kohtuasjas T-712/15: Crédit Mutuel Arkéa vs. EKP.
—

Apellant kinnitab selle kohta muu hulgas, et kui Üldkohus oleks otsustanud, et asjassepuutuvad suunised on õigusvastased, kohustaks nende tühistamine vastustajat andma oma hinnang kriteeriumide alusel, mis on õigemad ning austaksid rohkem apellanti ja tema õigusi.
—

rahuldada hageja vastulause nr B 002 181 272 ja lükata Natural Instinct Ltd registreerimistaotlus nr 11 438 074 tagasi; teise võimalusena tunnistada, et hageja on oma ühenduse kaubamärkide nr 5 208 418 ja nr 5 208 201 kasutamist vastulause nr B 002 181 272 mõttes tõendanud ning saata asi iga kaubamärgi osas määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses esile kerkivate küsimuste lahendamiseks neljandale apellatsioonikojale tagasi; kolmanda võimalusena saata asi tervikuna neljandale apellatsioonikojale lahendamiseks tagasi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 106/39

25. jaanuaril 2016 esitatud hagi – Haw Par versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Cosmowell (GelenkGold)

(Kohtuasi T-25/16)

(2016/C 106/45)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Haw Par Corp. Ltd (Singapur, Singapur) (esindajad: advokaadid R. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler, C. Brockmann)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Cosmowell GmbH (Sankt Johann in Tirol, Austria)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Asjaomane vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „GelenkGold” sisaldav ühenduse kujutismärk – ühenduse kaubamärk nr 9 957 978

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 4. novembri 2015. aasta otsus asjas R 1907/2015-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista hagejal Üldkohtus ja apellatsioonikojas tekkinud kulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt ja teiselt menetlusosaliselt.

Väited

— Rikutud on määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b;
1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta artikli 52 lõiget 1. — Komisjon otsustas jätta kulud Euroopa Liidu poolsest rahastamisest välja, olgugi et Euroopa Liidu või siseriiklikku õigust ei olnud rikutud. Ta eeldas ekslikult, et madalama maksimaalse eluea kohaldamine ennetähtaegsele pensionile jäämise toetuse korral nõudis maaelu arengu programmi muutmist nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta artikli 19 tähenduses.
2.

Teine väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet, kuna mitu tehnilise auditi aruannet näitasid sarnaselt, et hageja oli ressursse kasutanud kooskõlas säästlikkuse, tõhususe ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. Sellest tuleneb, komisjonil ei ole alust kinnitada, et hageja pani teiste toetustega seoses toime rikkumisi, mis põhjendaks lepingu ülesütlemist ja kõigi maksete lõpetamist vaidlusaluse toetuslepingu alusel. Lisaks on toetuslepingutes osalemine hagejale ainus rahastamisallikas ning uute Euroopa projektide puudumine ajab vältimatult pankrotti.
ET Euroopa Liidu Teataja C 118/37

Carlo De Nicola 17. veebruaril 2016 esitatud apellatsioonkaebus Avaliku Teenistuse Kohtu 18. detsembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas F-82/12: De Nicola versus EIP

(Kohtuasi T-71/16 P)

(2016/C 118/42)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburg) (esindaja: advokaat G. Ferabecoli)

Teine menetlusosaline: Euroopa Investeerimispank

Nõuded

Apellatsioonkaebuse esitaja palub Üldkohtul:

— rahuldada käesolev apellatsioonkaebus ja muuta osaliselt vaidlustatud kohtuotsust, tühistades resolutsiooni punktid 2 ja 3 ning kohtuotsuse punktid 68–75;

— eelnevast tulenevalt kohustada EIP-d hüvitama Carlo De Nicolale tekitatud kahju, mida nõuti kohtuasja algatavas hagiavalduses või teise võimalusena saata kohtuasi tagasi uueks arutamiseks Avaliku Teenistuse Kohtu mõnele teisele kojale, mis lahendaks asja teises koosseisus ja teeks tühistatud kohtuotsuse punktide osas uue otsuse.

— mõista kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (ainukohtunik) 18. detsembri 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas De Nicola vs. Euroopa Investeerimispank (F-82/12).

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati kohtuasjas T-55/16 P: De Nicola vs. Euroopa Investeerimispank.

Apellant väidab eelkõige, et sellega, et kohtuasjas F-82/12 esitatud kahju hüvitamise nõue samastati kahju hüvitamise nõudega kohtuasjas F-55/08, on rikutud õigusnormi, ning et vääralt tuvastati, et teatud kahju hüvitamise nõuded on juba lõplikult lahendatud.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, tõlgendades nõuet, et tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtuse arvutamisel võib liikmesriik eesmärgiga määrata kindlaks abi ülemmäär võtta arvesse organisatsiooniga liituvate tootjate toodangut. Sellega rikkus komisjon esiteks komisjoni määruse nr 1433/2003 (2) artikli 3 lõikeid 1 ja 3 ning teiseks komisjoni määruse nr 1580/2007 (3) artikli 52 lõikeid 1 ja 2.
4.

Neljandas väites, mis puudutab komisjoni seisukohta, et määruse (EÜ) nr 1290/2005 (1) artikli 32 lõikes 5 sätestatud 50/50 reegli alusel makstud intressid olid valesti arvutatud, mistõttu ei olnud need kooskõlas III lisaga, leitakse, et komisjon tõlgendas ja kohaldas vääralt määruse nr 1290/2005 artikli 32 lõikeid 1 ja 5.
2.

Teine väide: hageja kaitseõiguste, tema õiguse tõhusale õiguskaitsele ja põhjendamisekohustuse rikkumine Sellega seoses väidab hageja, et teda ei ole nõuetekohaselt ära kuulatud ning et tal ei ole olnud võimalik toimikuga tutvuda. Vaidlustatud õigusaktides esitatud põhjendus ei ole hagejale mõistetav Seetõttu on rikutud hageja kaitseõigusi ja tema õigust tõhusale õiguskaitsele. Rikutud on ka põhimõtet, mille kohaselt on igaühel õigus olla ära kuulatud. Lisaks väidab hageja, et nõukogu ei ole hagejat puudutavaid asjaolusid õieti kontrollinud. Hageja leiab, et tema puhul ei ole toimunud õiglast menetlust, mis vastaks õigusriigi põhimõtetele, kuna ta ei olnud teadlik nõukogu asjaomastest etteheidetest ja väidetavatest tõenditest, mistõttu ei olnud tal võimalik nende kohta oma arvamust esitada ega ka kohtuvaidluses vastupidiseid tõendeid tuua.
—

Selle kohta väidab apellant eelkõige, et Avaliku teenistuse Kohus ei oleks tohtinud täitmata jätta oma uurimiskohustust ahistamise väite osas, mistõttu on ta täiesti õigusvastaselt järeldanud, et ahistamise asetleidmise tuvastamise nõue on vastuvõetamatu. Faktiliste asjaolude õiguslik kontroll ja nende kvalifikatsioon on muu hulgas oluline „eeltingimus”, et hiljem määrata kindlaks hüvitis väidetavalt tekitatud kahju eest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 145/33

1. märtsil 2016 esitatud hagi – Sheridan versus parlament

(Kohtuasi T-94/16)

(2016/C 145/40)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Gavin Sheridan (Midleton, Iirimaa) (esindaja: advokaat N. Pirc Musar)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Parlamendi 14. jaanuari otsus A(2015)13844 C, millega jäeti rahuldamata hageja kordustaotlus tutvuda teatavate dokumentidega, mis puudutavad Euroopa Parlamendi liikmete sõidukulude, päevarahade, üldkulude hüvitiste ja parlamendiliikmete assistentide kuludega seotud teavet;

— mõista hageja kohtukulud ning menetlusse astujate kohtukulud Üldkohtu kodukorra artiklite 134 ja 140 alusel välja parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väited ja argumendid on põhiosas samad või sarnased nendele, mis on esitatud kohtuasjas T-639/15: Psara vs. parlament (ELT 2016 C 48, lk 53).
3.

Kolmas apellatsioonkaebuse väide: Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 8 lõike 1 väära kohaldamine. Apellatsioonkaebuse esitajad väidavad seoses sellega, et Avaliku Teenistuse Kohus ei võtnud vaidlustatud kohtuotsuses arvesse asjaolu, et apellatsioonkaebuse esitajate ja EUIPO vahel sõlmitud „tööle ennistamise protokollide” puhul on tegemist lepingulise kokkuleppega ja apellatsioonkaebuse esitajate teenistuslepingute vähemalt teistkordse pikendamisega, mis Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 8 lõike 1 kohaselt toob kaasa selle, et apellatsioonkaebuse esitajate teenistuslepinguid tuleb käsitleda tähtajatutena.
3.

Oma kolmandas väites väidab hageja, et komisjoni otsus rikub ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõtet. Esiteks on komisjon varem asunud seisukohale, et Ungari suhtes ei esine ELL artiklis 7 sätestatud menetluse alustamise tingimusi, mistõttu kodanikualgatuse registreerimise otsus võib edastada sõnumi, et komisjon ei välista siiski, et kodanikualgatus on põhjendatud. Samas oleks komisjon selle põhimõtte alusel pidanud Ungarile teatama teda otseselt puudutava kodanikualgatuse registreerimisest ning andma temale võimaluse oma seisukohtade esitamiseks.
4.

Neljas väide, et rikuti ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna komisjon jättis nõuetekohaselt kohaldamata turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteeriumi. Komisjon keeldus vääralt tuginemast võrdlevale analüüsile, mis oleks viinud järelduseni, et hagejatele antud abi puudus. Teise võimalusena ei omistanud komisjon asjakohast tähtsust turundusteenustele, jättis vääralt kõrvale argumendid, millel tugines lennujaama otsus neid teenuseid osta, jättis vääralt arvestamata võimaluse, et osa turundusteenustest võis olla ostetud üldisest huvist lähtuvalt, järeldas vääralt, et lennujaama juht, Syndicat Mixte pour l’aménagement et le dévelopment de l’aéroport de Nîmes – Alès – Camargue – Cévennes (SMAN), ja tema eraõiguslik lepingupartner VTAN, on üks üksus, rajas oma järeldused ebatäielikule ja asjakohatule teabele lennujaama kasumlikkust arvutades, jättis tähelepanuta võrgu välismõju, mida lennujaam võis saada oma suhetest Ryanairiga, ja jättis võrdlemata lennujaama esitatud teabe selle teabega, mis tavapäraselt puudutab hästitoimivat lennujaama. Igal juhul, isegi kui hagejad olid soodsamas olukorras, ei ole komisjon tõendanud, et eelis oli selektiivne.
3.

Kolmas väide: on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja faktilisi asjaolusid on kirjeldatud valesti selles osas, mis puudutab valikulise eelise andmist. Turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtet on valesti kohaldatud. — Selles osas väidetakse, et otsuses on ekslikult jäetud arvestamata asjaolu, et vaidlusalused meetmed on kooskõlas ka turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõttega, kuna need on Fondo interbancario di tutela dei depositi seisukohalt majanduslikult põhjendatud, pidades silmas olukorda, mis oleks tekkinud Banca Tercase pankroti tagajärjel.
1.

Esimene väide, mille kohaselt komisjoni järeldus, et vaie oli suures enamuses seotud küsimustega, mis jäävad väljapoole Århusi määruse (5) kohaldamisala, on vastuolus nimetatud määruse artikli 10 lõikega 1, tõlgendatuna koostoimes selle määruse artikli 2 punktidega f ja g ning põhjendustega 11 ja 18–21. — Nõuetele vastaval valitsusvälisel organisatsioonil on õigus esitada vaie keskkonnaõigusakti alusel antud haldusakti peale. GM määrus on selline õigusakt. Sellest tulenevalt võib organisatsioon esitada vaide iga selle õigusakti alusel antud haldusakti, kaasa arvatud turule laskmise loa peale. — Võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) 25. juuni 1998. aasta keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsioon) sõnastust, eset ja eesmärki ning Århusi määrust, nagu ka Århusi konventsiooni rakendusjuhendit, on alusetu komisjoni järeldus, et komisjon võib GM määruse alusel tehtavaid otsuseid tükeldada nii, nagu need osaliselt kuuluksid ja osaliselt ei kuuluks Århusi määruse kohaldamisalasse. — Geneetiliselt muundatud organismid on keskkonna koostisosad. Komisjoni väide, et selliste organismide mõju inimese tervisele ei kujuta endast keskkonnaküsimust ega ole seetõttu Århusi konventsiooniga hõlmatud, on sügavalt ekslik.
6.

Vaidlustatud otsuse põhjendus on samuti puudulik. Hageja leiab, et otsuses on kohaldatud ekstrapoleerimistehnikat, mis seisneb selles, et kontrollimata kuludele kohaldatakse veamäära, mis on tuvastatud kontrollitud kulude suhtes, kuigi see tehnika on lubatud ainult programmi 2007–2013 alusel tehtavate maksete osas; seega leidis ta, et aastate 2007–2009 veamäär peaks olema 8,39 %, kuigi Itaalia ametiasutused olid selgitanud, et komisjoni 2. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 438/2001, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1260/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 2001, L 63, lk 21; ELT eriväljaanne 14/01, lk 132), artiklis 10 viidatud valim ei olnud tasakaalustatud, sest seda ei tehtud pisteliselt, nagu see peaks statistilise valimi puhul olema, vaid keskendudes tahtlikult projektidele, milles esines riskitegur.
—

tuvastada, et ASSET projektile tehtud kulutused, ehk 507 574 eurot, on abikõlblikud ning et komisjon kinnitab, et Grant Agreement’s märgitud rahastamine 365 639 eurot on õiguspärane;