Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03)

2. Apellatsioonkaebus – Euroopa Kohtu pädevus

(EÜ artikkel 81; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58; nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

3. Konkurents – Trahvid – Summa

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

4. Apellatsioonkaebus – Väited – Ebapiisav põhjendamine – Esimese Astme Kohtu viide tuletatud põhjendusele – Lubatavus – Tingimused

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 36 ja artikli 53 esimene lõik)

5. Institutsioonide toimingud – Suunised konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta

(Komisjoni teatis 98/C 9/03)

6. Konkurents – Trahvid – Summa – Täieliku pädevuse teostamine Esimese Astme Kohtu poolt

(EÜ artikkel 229; nõukogu määrus nr 17, artikkel 17; komisjoni teatis 98/C 9/03)

7. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

Summary

1. Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta on osa trahvisumma määramise õiguslikust raamistikust, nii et suuniste kohaldamine enne nende vastuvõtmist toimepandud rikkumistele võib rikkuda tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet. Järelikult võib karistuspoliitika muutmine, nagu käesolevas asjas komisjoni üldine konkurentsipoliitika trahvide alal, tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtte seisukohast mõju omada, eriti kui seda kasutatakse selliste käitumisreeglite nagu suunised vastuvõtmiseks.

Sellegipoolest eeldab ühenduse konkurentsieeskirjade tõhus kohaldamine seda, et komisjon saaks igal hetkel kohandada trahvide taset vastavalt selle poliitika vajadustele. Sellest tuleneb, et trahviga lõppeda võiva haldusmenetlusega seotud ettevõtjatel ei saa tekkida õiguspärast ootust asjaolu tõttu, et komisjon ei ületa varasema praktika käigus määratud trahvide taset, ega ka seetõttu, et kasutatakse sama trahvide arvutamise meetodit.

Seega peavad ettevõtjad arvestama võimalusega, et komisjon võib igal hetkel otsustada tõsta trahvisummasid, võrreldes minevikus kohaldatuga.

See on nii mitte üksnes siis, kui komisjon tõstab trahvisummade taset üksikutes otsustes trahve määrates, vaid ka trahvisummade tõstmisel, kohaldades arutatavale asjale üldkohaldatavaid käitumisreegleid, näiteks suuniseid.

Sellest tuleb järeldada, et suunised, eelkõige aga neis sisalduv uus trahvide arvutamise meetod – eeldades, et sellel on määratud trahvidele raskendav mõju – olid ettevõtjatele mõistlikult ettearvatavad enne suuniste vastuvõtmist, mil nad panid toime ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise.

(vt punktid 19–25)

2. Apellatsioonkaebuse raames kontrollib Euroopa Kohus ühelt poolt seda, kas Esimese Astme Kohus võttis juriidiliselt korrektselt arvesse kõiki olulisi asjaolusid, et hinnata EÜ artikli 81 ja määruse nr 17 artikli 15 valguses mingi konkreetse käitumise raskusastet, ja teiselt poolt seda, kas Esimese Astme Kohus vastas õiguslikult piisavalt kõigile hageja esitatud argumentidele, millega taotleti trahvi tühistamist või vähendamist.

Sellegipoolest ei saa Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse raames õigusküsimusi käsitledes asendada Esimese Astme Kohtu hinnangut võrdsuse põhjendustel oma hinnanguga, kui Esimese Astme Kohus andis oma hinnangu täieliku pädevuse raames ettevõtjatele ühenduse õiguse rikkumise eest neile määratud trahvisummade üle otsustades.

(vt punktid 47, 105)

3. Isegi kui eeldada, et konkurentsieeskirjade rikkumise eest kolmanda riigi ametiasutuste määratud karistus on trahvisumma, mida komisjon kavatseb määrata ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest, kindlaksmääramisel käesoleva juhtumi asjaolude hindamise osa, on argument, et komisjon ei võtnud arvesse juba määratud trahve, asjakohane üksnes siis, kui ettevõtja suhtes komisjoni ning kolmanda riigi ametiasutuste poolt arvesse võetud asjaolud on samased.

(vt punktid 52, 69)

4. Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 36 ning artikli 53 esimesest lõigust tulenev kohtuotsuste põhjendamise kohustus ei nõua, et Esimese Astme Kohus esitaks ammendava ning üksikasjaliku ülevaate menetluse poolte kõikidest arutluskäikudest. Põhjendus võib seega olla tuletatav tingimusel, et huvitatud isikud teaksid põhjusi kõnealuste võetud meetmete kohta ning et Euroopa Kohtul oleks piisavalt andmeid oma kohtuliku kontrolli teostamiseks.

(vt punkt 60)

5. Kuigi käitumisreegleid, mille eesmärk on väliste mõjude loomine, nagu suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta, mis puudutavad ettevõtjaid, ei saa lugeda õigusnormideks, mida ametiasutus igal juhul peab järgima, annavad nad siiski tunnistust praktikat väljendavast käitumisnormist, mida ametiasutus konkreetsel juhtumil ei või eirata, andmata võrdse kohtlemise põhimõttega kooskõlas olevaid põhjendusi.

(vt punkt 91)

6. Kui Esimese Astme Kohus on tuvastanud suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta komisjonipoolse rikkumise, mis seisneb selles, et tähelepanuta on jäetud suuniste kohaselt arvesse võetav asjaolu, ning lahendanud ise asja oma täieliku pädevuse raames, peab kohus võrdsuse ning õiguskindluse põhimõtete kohaselt kõigepealt kontrollima, kas trahv jääb nimetatud asjaolu arvestades siiski suunistega sätestatud raamidesse, kuna proportsionaalsuse põhimõtet rakendatakse alles pärast kõnealust hindamist.

(vt punkt 93)

7. Konkurentsieeskirjade rikkumise tõttu määratava trahvi kindlaksmääramisel võib arvesse võtta nii ettevõtja kogukäivet, mis on üheks, olgugi ligikaudseks ja ebatäiuslikuks näitajaks ettevõtja suurusest ja majanduslikust võimsusest, kui ka käibe seda osa, mis tuleneb rikkumise esemeks olnud kaupade müügist ja võib seega näidata selle rikkumise ulatust. Ei ühele ega teisele käibele maksa omistada tähtsust, mis teiste hinnanguelementidega võrreldes oleks ebaproportsionaalne, ja järelikult ei saa sobiva trahvi kindlaksmääramine toimuda üksnes kogukäibe põhjal arvutades. Seda tuleb eriti siis arvesse võtta, kui asjaomased kaubad moodustavad vaid väikese osa sellest käibest. Seevastu puudub ühenduse õiguses üldiselt kohaldatav põhimõte, mille kohaselt peab karistus olema proportsionaalne ettevõtja suurusega neil tooteturgudel, kus rikkumine on toimunud. Seega on trahvi lähtesummade erinevus lubatud muude kriteeriumite alusel kui asjaomane käive, mis on saadud asjaomaste kaupade müügist.

(vt punktid 34, 100, 101)