ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

6. detsember 2007

Kohtuasi F‑40/06

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Teabe taotlemine teenistuskohast elukohta saadetud isiklike asjade kohta – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine – Ilmselgelt põhjendamatu kahju hüvitamise nõue

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles L. Marcuccio palub esiteks tühistada vaikimisi tehtud otsus jätta rahuldamata tema taotlus ärakirja saamiseks veokirjast, mis puudutab tema isiklike asjade saatmist Angoolast Itaaliasse, ja teiseks hüvitada talle tekitatud kahju.

Otsus: Tühistamisnõude osas ei ole enam vaja teha kohtuotsust. Jätta kahju hüvitamise nõuded ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Mõista Euroopa Ühenduste Komisjoni kõik kohtukulud välja L. Marcucciolt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Menetlus – Pärast hagi esitamist täidetud hageja nõue – Hagi eseme äralangemine – Asjas kohtuotsuse mittetegemine

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos – Kumuleeruvad tingimused

1. Kuna pärast hagi esitamist on kõik hageja poolt kõnealuse institutsiooni vastu esitatud nõuded sisuliselt täidetud, on ära langenud hagi ese tühistada vaikimisi tehtud otsus jätta rahuldamata hageja taotlus, ja selle osas ei ole enam vaja teha kohtuotsust.

(vt punkt 26)

2. Ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimiseks on vajalik, et samaaegselt esineksid teatavad tingimused, nimelt ühenduste institutsioonile etteheidetava käitumise õigusvastasus, kahju tegelikkus ja põhjusliku seose olemasolu etteheidetava käitumise ja tekitatud kahju vahel. Juhul kui üks neist tingimustest ei ole täidetud, tuleb kahju hüvitamise nõue tervikuna rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja uurida teisi tingimusi sellise vastutuse kohaldamiseks.

(vt punkt 44)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 10. november 2004, kohtuasi T‑165/03: Vonier vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑343 ja II‑1575, punkt 78)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

14. detsember 2007

Kohtuasi F‑131/06

Robert Steinmetz

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Kohtuväline kokkulepe – Kokkuleppe täitmine – Keeldumine hüvitada lähetuse raames tekkinud kulud – Ilmselge vastuvõetamatus – Põhjendatud huvi puudumine – Kohtukulude jaotus – Põhjendamatult või pahatahtlikult tekitatud kohtukulud

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles R. Steinmetz palub esiteks tühistada komisjoni 21. veebruari 2006. aasta otsus, millega keelduti täielikult täitmast poolte vahel sõlmitud kohtuvälist kokkulepet kohtuasjas T‑155/05 Esimese Astme Kohtule esitatud vaidluse lahendamiseks, ja teiseks mõista komisjonilt tema kasuks sümboolne summa suuruses üks euro vaidlustatud otsusega talle väidetavalt tekitatud mittevaralise kahju hüvitamiseks.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Hageja kannab ise oma kohtukulud, välja arvatud summa suuruses 500 eurot. Komisjon kannab lisaks enda kohtukuludele ka hageja kohtukulud 500 euro ulatuses.

Kokkuvõte

1. Menetlus – Menetlusdokumentide vastuvõetavus – Hindamine menetlusdokumentide vastuvõtmisel

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 114)

2. Ametnikud – Hagi – Hagi, mis eirab sellele eelnenud kohtuvälist kokkulepet, mille põhjal kohtuasi registrist kustutati – Menetluse algatamise huvi puudumine

1. Nii nagu hagi esitamisel hinnatakse selle vastuvõetavust, tuleb hinnata ka muude menetlusdokumentide, nagu vastuvõetamatuse vastuväide, vastuvõetavust nende esitamisel. Sellega tagatakse õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte järgmine.

(vt punkt 27)

Viited:

Euroopa Kohus: 27. november 1984, kohtuasi 50/84: Bensider jt vs. komisjon, EKL 1984, lk 3991, punkt 8

Esimese Astme Kohus: 8. oktoober 2001, kohtuasi T‑236/00 R II: Stauner jt vs. Euroopa Parlament ja komisjon, EKL 2001, lk II‑2943, punkt 49; 9. juuli 2003, kohtuasi T‑219/01: Commerzbank vs. komisjon, EKL 2003, lk II‑2843, punkt 61

2. Kui hageja pakub Esimese Astme Kohtu menetluses kostjaks olevale institutsioonile kohtuvälist kokkulepet ja nimetatud institutsioon nõustub nimetatud kokkuleppega osaliselt ning selle osalise nõustumise põhjal kustutatakse kohtuasi hageja taotlusel Esimese Astme Kohtu registrist, tuleb lugeda, et asjaomane hageja nõustus kõnealuse institutsiooni poolt pakutud lõpliku kokkuleppega ja seega puudub tal põhjendatud huvi selle kokkuleppe sisu vaidlustamiseks põhjendusel, et see ei ole kooskõlas tema algse ettepanekuga.

Kui institutsioon on täitnud tema ja hageja vahelise kohtuvaidluse käigus sõlmitud kokkuleppest tulenevad kohustused, puudub hagejal õigustatud huvi heita nimetatud institutsioonile ette seda, et viimane ei ole kõnealuse kokkuleppe tingimusi täitnud.

(vt punktid 44–52)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Menetlus – Hagi vastuvõetavus – Hindamine hagi esitamisel kehtivatest normidest juhindudes

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 76)

2. Ametnikud – Hagi – Tähtaeg – Institutsioonile esitatud hüvitisetaotlus – Mõistliku tähtaja järgimine

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 46; personalieeskirjad, artikkel 90)

1. Ehkki Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 76 sätestatud norm, mille kohaselt võib Avaliku Teenistuse Kohus hagi, mis näib ilmselgelt põhjendamatu, jätta määrusega läbi vaatamata, on menetlusnorm, mida kohaldatakse selle jõustumise päevast kõikidele Avaliku Teenistuse Kohtus pooleliolevatele kohtuasjadele, ei kehti eelöeldu normide kohta, mille alusel võib Avaliku Teenistuse Kohus kõnealust artiklit kohaldades pidada hagi ilmselgelt vastuvõetamatuks, ja nendeks normideks võivad olla ainult hagi esitamise päeval kehtivad normid.

(vt punkt 14)

2. Ametnikel või teenistujatel tuleb esitada institutsioonile nõue ühendusele omistatava kahju hüvitamiseks mõistliku tähtaja jooksul alates sellest hetkest, kui nad saavad teada olukorrast, mille kohta kaebus esitatakse. Tähtaja mõistlikkuse hindamisel tuleb silmas pidada iga juhtumi konkreetseid asjaolusid, eelkõige asja olulisust huvitatud isiku jaoks, selle keerukust ja poolte käitumist.

Selles osas tuleb samuti võtta võrdluseks arvesse Euroopa Kohtu põhikirja artikliga 46 ette nähtud lepinguvälise kahju hüvitamise hagi viieaastast aegumistähtaega. Samas ei saa seda viieaastast tähtaega vaadelda range ja puutumatu tähtajana, mille piires esitatud nõuded on kõik vastuvõetavad, olenemata sellest, kui palju on hagejal kulunud aega administratsioonile taotluse esitamiseks ja missugused on juhtumi asjaolud.

(vt punktid 19–22)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 5. oktoober 2004, kohtasi T‑144/02: Eagle jt vs . komisjon (EKL 2004, lk II‑3381, punktid 65 ja 66); 1. veebruar 2007, kohtuasi F‑125/05: Tsarnavas vs . komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑2‑0000, punktid 76 ja 77).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Ajutised teenistujad ja lepingulised töötajad – Töötuskindlustushüvitis – Maksimaalne maksmise periood

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 28a lõige 4, artikkel 70 ja artikli 96 lõige 4)

2. Menetlus – Kohtukulud – Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt põhjendamatu hagi

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 87 lõige 3 esimene lõik ning artikli 94 lõige 3)

1. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõiget 4 ja artikli 96 lõiget 4, mis sätestavad maksimaalse perioodi, mille jooksul maksavad ühendused vastavalt endisele ajutisele teenistujale ja endisele lepingulisele töötajale töötuskindlustushüvitist, ei kohaldata endisele abiteenistujale, kes on kõnealuste teenistustingimuste artikli 70 kohaselt liitunud tema tööandjaks oleva institutsiooni kaudu kohustusliku riikliku sotsiaalkindlustusskeemiga, ning seega saab talle töötushüvitist maksta ainult viimati nimetatud skeemi alusel. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõike 4 ja artikli 96 lõike 4 kohaselt ei pea seega institutsioon võtma ühenduste töötuskindlustushüvitise maksmise perioodi maksimaalse kestuse määramisel arvesse neid perioode, mil asjaomane teenistuja töötas abiteenistujana.

(vt punkt 20)

2. Juhul kui Avaliku Teenistuse Kohus jätab Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 94 lõikes 3 sätestatud nõude kohaselt rahuldamata tasuta õigusabi taotluse põhjusel, et hagi näib olevat ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt põhjendamatu, tuleb siiski kohaldada kohtuasja sisulise menetluse raames kodukorra artikli 87 lõike 3 esimest lõiku ning jätta erandkorras lisaks administratsiooni enda kuludele tema kanda ka kõik hageja kohtukulud, kaasa arvatud need, mis võisid hagejal tasuta õigusabi raames tekkida, võttes arvesse tema majanduslikku olukorda ja asjaolu, et käesolevas asjas ei vasta vaidlusalune otsus põhjendamatult nendele andmetele, mis pädev teenistus oli varem esitanud.

(vt punktid 32 ja 33)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Menetlus – Hagi vastuvõetavus – Hindamine vastavalt hagiavalduse esitamise ajal kehtinud normidele

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 76)

2. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 kolmas lõik ja I lisa artikli 7 lõiked 1 ja 3; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c)

1. Kuigi Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 76 sätestatud norm, mille kohaselt võib Avaliku Teenistuse Kohus määrusega otsustada jätta läbi vaatamata hagi, mis näib ilmselgelt vastuvõetamatu, on menetlusõiguslik norm, mida sellisena kohaldatakse selle jõustumisest alates kõigi Avaliku Teenistuse Kohtu menetluses olevate kohtuasjade suhtes, ei kehti sama nende normide puhul, mille põhjal Avaliku Teenistuse Kohus võib nimetatud artikli kohaselt pidada hagi ilmselgelt vastuvõetamatuks ja milleks võivad olla vaid normid, mis olid kohaldatavad hagi esitamise ajal.

(vt punkt 25)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: 11. detsember 2007, kohtuasi F‑60/07: Martin Bermejo vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 25).

2. Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktile c tuleb hagiavalduses märkida hagi ese ning ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Need peavad olema piisavalt selged ja täpsed, et kostja saaks ette valmistada kaitse ja Avaliku Teenistuse Kohus lahendada hagi vajaduse korral ilma täiendava informatsioonita. Et tagada õiguskindlus ja hea õigusemõistmine, on hagiavalduse vastuvõetavuseks vaja, et peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele tuginetakse, tuleneksid kasvõi kokkuvõtlikult, ent siiski järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist.

See on nii seda enam, et Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 7 lõike 3 kohaselt leiab hõlmab menetluse kirjalik osa Avaliku Teenistuse Kohtus üldjuhul vaid ühte kirjalike seisukohtade esitamist, kui Avaliku Teenistuse Kohus ei otsusta teisiti. Lisaks peab vastavalt nimetatud põhikirja, mida selle sama põhikirja I lisa artikli 7 lõike 1 kohaselt kohaldatakse Avaliku Teenistuse Kohtu menetlusele, artikli 19 kolmandale lõigule ametnikku esindama advokaat. Advokaadi kui õigusemõistmisele kaasaaitava isiku peamine ülesanne on tagada, et hagiavalduse nõuete aluseks oleks piisavalt arusaadav ja järjepidev õiguslik argumentatsioon, kui võtta arvesse just seda tõika, et menetluse kirjalik osa Avaliku Teenistuse Kohtus hõlmab üldjuhul vaid ühte kirjalike seisukohtade esitamist.

Hagiavaldus, milles faktilised asjaolud on esitatud segaselt ja korrapäratult, nii et lugejal ei ole võimalik neid hagiavalduse nõude või mõne selle põhjendamiseks toodud väitega seostada, ei vasta vajalikele selguse ja täpsuse nõuetele.

(vt punktid 28–31)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 28. aprill 1993, kohtuasi T‑85/92: De Hoe vs. komisjon (EKL 1993, lk II‑523, punkt 20); 21. mai 1999, kohtuasi T‑154/98: Asia Motor France jt vs. komisjon (EKL 1999, lk II‑1703, punkt 42); 15. juuni 1999, kohtuasi T‑277/97: Ismeri Europa vs. kontrollikoda (EKL 1999, lk II‑1825, punkt 29).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Ametnikud – Võrdne kohtlemine – Töölevõtmine – Konkurss

(Personalieeskirjad, III lisa artikkel 5)

Ühenduse avalikku teenistusse tööleasumiseks korraldatud avaliku konkursi puhul, mis on ühtviisi avatud nii kandidaatidele, kes töötavad või on töötanud mõne institutsiooni teenistuses kui ka kandidaatidele, kellel puudub selline erialane töökogemus, ei võimalda statistilised andmed, mis näitavad kõrgemat õnnestumise protsenti esimesena nimetatud gruppi kuuluvate kandidaatide seas, eeldada, et ühte või teise gruppi kuuluvaid kandidaate koheldakse diskrimineerivalt, kuna seda erinevust võib seletada paljude objektiivsete asjaoludega, nagu näiteks konkursivaldkonna parem tundmine.

(vt punktid 41, 43 ja 44)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 31. mai 2005, kohtuasi T‑294/03: Gibault vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑141 ja II‑635, punkt 53); 30. november 2005, kohtuasi T‑361/03: Vanlangendonck vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑377 ja II‑1709, punkt 52); 12. märts 2008, kohtuasi T‑100/04: Giannini vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 157).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Menetlusdokumentide vastuvõetavus – Hindamine menetlusdokumendi vastuvõtmisel

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 114; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 78)

Kui vastuvõetamatuse vastuväide puudutab hagiavaldust, mis on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse enne Avaliku Teenistuse Kohtu enda kodukorra jõustumise kuupäeva, tuleb kohaldada esiteks Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 78 ette nähtud menetlusnorme, ning eelkõige nimetatud artikli lõikes 3 kehtestatud normi, mis annab Avaliku Teenistuse Kohtule õiguse lahendada see küsimus määrusega, puudutamata kohtuvaidluse sisu, ning teiseks hagi vastuvõetavuse norme, millele viitab Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 114, kuivõrd seda kodukorda kohaldati mutatis mutandis Avaliku Teenistuse Kohtu suhtes kuni viimase kodukorra jõustumiseni.

Vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaeg hakkab nii siis, kui asutakse Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 114 kohaldamisalas, kui ka siis, kui asutakse Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 78 kohaldamisalas, kulgema alates hagiavalduse kostjale kättetoimetamisest; juhul kui kättetoimetamine leidis aset enne Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumist, on tähtaeg, mida tuleb järgida, tingimata tol hetkel jõus olnud tähtaeg, mis tuleneb Esimese Astme Kohtu kodukorrast. Niisiis ei saa vastavalt õiguskindluse põhimõttele Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumise õiguspäraseks tagajärjeks olla eraldi dokumendiga esitatava vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaja lühendamine, kui see tähtaeg on nimetatud kodukorra jõustumisel juba kulgema hakanud.

Kõnealusest tähtajast kinnipidamise kontrollimisel on asjakohaseks kuupäevaks vastuvõetamatuse vastuväite Avaliku Teenistuse Kohtule esitamise kuupäev, mitte sellest vastuväitest hagejale teatamise kuupäev.

(vt punktid 23, 25 ja 26)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 14. detsember 1992, kohtuasi T‑47/92: Lenz vs. komisjon (EKL 1992, lk II‑2523, punkt 34).

Avaliku Teenistuse Kohus: 26. aprill 2006, kohtuasi F‑16/05: Falcione vs. komisjon (EKL AT, lk I‑A‑1‑3 ja II‑A‑1‑7, punkt 84); 14. detsember 2007, kohtuasi F‑82/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 40); 25. jaanuar 2008, kohtuasi F‑80/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 38–43).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Menetlus – Hagi vastuvõetavus – Hindamine vastavalt hagiavalduse esitamise ajal kehtinud normidele

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 76)

2. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

1. Kuigi Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 76 sätestatud norm, mille kohaselt võib Avaliku Teenistuse Kohus määrusega otsustada jätta läbi vaatamata hagi, mis näib ilmselgelt vastuvõetamatu, on menetlusõiguslik norm, mida sellisena kohaldatakse selle jõustumisest alates kõigi Avaliku Teenistuse Kohtu menetluses olevate kohtuasjade suhtes, ei kehti sama nende normide puhul, mille põhjal Avaliku Teenistuse Kohus võib nimetatud artikli kohaselt pidada hagi ilmselgelt vastuvõetamatuks ja milleks võivad olla vaid normid, mis olid kohaldatavad hagi esitamise ajal.

(vt punkt 17)

2. Hagi tähtajad hakkavad kulgema uuesti ainult siis, kui kõnealune asjaolu täidab kahte tingimust: see „muudab õiguslikku või faktilist olukorda” ning „võib oluliselt muuta isiku olukorda, kes taotleb lõplikuks muutunud otsuse uuesti läbivaatamist”.

Uue asjaoluga ei ole tegemist siis, kui institutsioon avaldab personaliteate, milles piirdutakse personalieeskirjade ning siseeeskirjade sätete ulatuse meeldetuletamisega ilma sellele midagi lisamata, ning mis pelgalt kinnitab nende eeskirjade kohaldamist, mida oleks ilma selle teateta igal juhul kohaldatud.

(vt punktid 25 ja 28)

Viited:

Euroopa Kohus: 13. november 1986, kohtuasi 232/85: Becker vs. komisjon (EKL 1986, lk 3401, punkt 10).

Esimese Astme Kohus: 7. veebruar 1991, kohtuasi T‑58/89: Williams vs. kontrollikoda (EKL 1991, lk II‑77, punktid 46–48; 7. veebruar 2001, kohtuasi T‑186/98: Inpesca vs. komisjon (EKL 2001, lk II‑557, punkt 51); 3. oktoober 2006, kohtuasi T‑171/05: Nijs vs. kontrollikoda (EKL 2006, lk I‑A‑2‑195 ja II‑A‑2‑999, punkt 24).

Avaliku Teenistuse Kohus: 16. jaanuar 2007, kohtuasi F‑92/05: Genette vs . komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑1 ja II‑A‑1‑1, punkt 61).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Tühistamishagi – Otsuse peale esitatud hagi – Vaidlustatud otsuse tühistamine menetluse käigus – Hagi eseme äralangemine – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 75)

2. Ametnikud – Hagi – Täielik pädevus – Kostjaks oleva institutsiooni hüvitise maksmiseks kohustamine omal algatusel

(Personalieeskirjad, artikli 91 lõige 1)

1. Vajadus teha otsus tühistamishagi osas on ära langenud siis, kui vaidlusaluse otsuse teinud institutsioon selle menetluse käigus ametlikult tühistab ning kui selle tühistamisega ei kaasne sama eesmärgiga otsuse samaaegset vastuvõtmist. Vaidlusalust otsust tagasiulatuvalt kaotava tühistamise mõju on samaväärne sellega, mis oleks võinud tuleneda kohtulikust tühistamisest.

Sellega seoses ei tõenda argument, et institutsioon tühistas vaidlusaluse otsuse kohtulikust kontrollist hoidumiseks, kohtuvaidluse eseme säilimist. Institutsioonile ei saa ette heita, et ta pärast hagiavalduse ning kohtuvaidluse kõikide andmete analüüsimist leidis, et selle otsuse teatud puudusi või vigu on soovitav parandada, algatades uuesti selle otsuse tegemise menetluse. Tühistamisega hilinemine, kuigi see on kahetsusväärne, ei mõjuta järeldust, et vaidlusalust otsust ühenduse õiguskorras enam tõesti ei ole.

(vt punktid 7, 11 ja 13)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 18. september 1996, kohtuasi T‑22/96: Langdon vs. komisjon (EKL 1996, lk II‑1009, punktid 12–14).

2. Kuigi on tõsi, et ühenduse kohtul on personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 alusel rahaliste vaidluste puhul täielik pädevus ning et ta võib isegi omal algatusel kohustada institutsiooni maksma hagejale tekitatud mittevaralise kahju eest hüvitist, saab ta seda teha siiski alles pärast selle akti õiguspärasuse analüüsimist, mille peale on talle edasi kaevatud. Selles osas, milles ühenduse kohus ei või vaidlustatud akti õiguspärasust analüüsida ega väidetava kahju olemasolu ja olulist hinnata, ei saa institutsiooni vastutust juba tekkinuks pidada.

Sellise hüvitise maksmise nõude puhul, millega taotletakse sellise kahju hüvitamist, mis tuleneb haiguse kutsehaiguseks tunnistamise menetluse ebamõistlikust tähtajast esialgse otsuse tühistamise ning seejärel arstlikus komisjonis menetluse uuesti algatamise tõttu, ei saa ühenduse kohus asuda ei tühistatud otsuse õiguspärasuse ega sellise käimasoleva menetluse tähtaja mõistlikkuse analüüsimisele, mille kõik etapid ning läbiviimise tingimused ei ole talle teada ning mille kogukestust ei saa ta ette otsustada. Lisaks ei tea pooled ega ühenduse kohus põhimõtteliselt lõpuks võetud otsuse sisu ning hageja hüvitamisnõuded sõltuvad ilmtingimata menetluse lõpus tehtud otsusest.

(vt punktid 16–22)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 12. detsember 1996, kohtuasi T‑99/95: Stott vs. komisjon (EKL 1996, lk II‑2227, punkt 72); 11. aprill 2006, kohtuasi T‑394/03: Angeletti vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑95 ja II‑A‑2‑441, punktid 163–167, ja viidatud kohtupraktika; 15. märts 2007, kohtuasi T‑402/03: Katalagarianakis vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 104).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Pädevuse jagamine Euroopa Kohtu, Esimese Astme Kohtu ja Avaliku Teenistuse Kohtu vahel

(Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa, artikli 8 lõige 3; personalieeskirjad, artikkel 72)

Menetledes hagiavaldust, mis on esitatud ametnikule ravikulude 100% hüvitamisest keeldumise otsuse peale, mida huvitatud isikul oli tema väitel õigus nõuda põhjusel, et ta väidetavalt põdes vaimuhaigust, on Avaliku Teenistuse Kohus Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 8 lõike 3 teise lõigu alusel kohustatud loobuma oma pädevusest Esimese Astme Kohtu kasuks, kui Esimese Astme Kohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, millel on samad pooled, mis on rajatud samale õiguslikule alusele ja mis puudutavad samuti õigust ravikulude 100% hüvitamiseks. Need erinevad kohtuasjad vastavad üksteisele igas vaidlusküsimuses ja korrakohase õigusemõistmisega, mille Euroopa Kohus vastavalt põhikirja I lisa artikli 8 lõikele 3 peab tagama, näib olevat kooskõlas anda ühele kohtule pädevus lahendada kogu vaidlus.

(vt punktid 8–16)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU TEISE KOJA ESIMEHE MÄÄRUS

23. september 2010

Kohtuasi F-51/07 RENV

Philippe Bui Van

versus

Euroopa Komisjon

Vaidluse lahendamine kompromissiga Avaliku Teenistuse Kohtu algatusel – Registrist kustutamine

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega P. Bui Van palub tühistada komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse peadirektori 4. oktoobri 2006. aasta otsuse, milles hageja määrati palgaastme AST 3 järku 2, kuigi esialgu oli ta määratud palgaastme AST 4 järku 2, ja ametisse nimetava asutuse 5. märtsi 2007. aasta otsuse, millega jäeti tema kaebus rahuldamata, ning mõista tema kasuks välja sümboolne summa 1 eurot väidetava mittevaralise kahju eest.

Otsus: Kustutada kohtuasi F-51/07 RENV: Bui Van vs. komisjon Avaliku Teenistuse Kohtu registrist. Kinnitada, et komisjon nõustub, et 1500 euro suurune summa, mis maksti hagejale Avaliku Teenistuse Kohtu 11. septembri 2008. aasta otsuse kohtuasjas F-51/07: Bui Van vs. komisjon täitmiseks, jääb hagejale. Kinnitada, et hageja nõustub, et selleks, et hüvitada üks osa summast, mille hageja sai 11. septembri 2008. aasta kohtuotsuse täitmise kuludeks, saab komisjon tagasi 1500 euro suuruse summa nii, et igakuiselt võetakse hageja töötasust kolme kuu jooksul maha 500 eurot alates oktoobrist 2010. Jätta poolte käesoleva menetluse ning Euroopa Liidu Üldkohtu menetluse kohtukulud nende endi kanda.

Kokkuvõte

Ametnikud – Hagi – Vaidluse lahendamine kompromissiga Avaliku Teenistuse Kohtu algatusel – Registrist kustutamine

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 69)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Ese

(EÜ artikkel 236; Esimese Astme Kodukord, artikli 92 lõige 1; personalieeskirjad, artikkel 91)

Seadusandja on kehtestanud kohtukulude kindlaksmääramise erimenetluse juhul, kui pooled vaidlevad hüvitamisele kuuluvate kohtukulude suuruse ja laadi üle pärast kohtuotsuse või –määruse tegemist, millega Esimese Astme Kohus vaidluse lahendas ja tegi otsuse kohtukulude kandmise kohta. Lisaks välistab erimenetlus, mis on Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 92 lõikes 1 kohtukulude kindlaksmääramiseks ette nähtud, samade summade või samal eesmärgil kulutatud summade nõudmise ühenduse lepinguvälise vastutuse hagis. Seega ei ole hagejal lubatud esitada EÜ artikli 236 ja personalieeskirjade artikli 91 alusel hagi, millel on tegelikult kohtukulude kindlaksmääramise taotlusega sama ese.

(vt punktid 16 ja 17)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 11. juuli 2007, kohtuasi T‑351/03: Schneider Electric vs . komisjon (EKL 2007, lk II‑2237, punkt 297)