Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi — Vaidlusese — Vaidluseseme kindlaksmääramine kohtueelses menetluses

(EÜ artikkel 226)

2. Ühenduse õigus — Põhimõtted — Võrdne kohtlemine — Diskrimineerimine kodakondsuse alusel — Juurdepääs kõrgharidusele — Erinevad tingimused teistes liikmesriikides väljastatud keskharidust tõendavate diplomite omanikele — Kaudne diskrimineerimine — Vastuvõetamatus objektiivsete põhjenduste puudumisel

(EÜ artiklid 12, 149 ja 150)

3. Isikute vaba liikumine — Erandid — Õigustatus — Piirava meetme sobivuse ja proportsionaalsuse analüüsi vajadus — Liikmesriigil lasuv tõendamiskoormis

4. Rahvusvahelised lepingud — Liikmesriikide lepingud — Enne asutamislepingut sõlmitud lepingud — EÜ artikkel 307 — Kohaldamisala — Võimalus tugineda sellistest lepingutest tulenevatele õigustele ühendusesisestes suhetes — Välistamine

(EÜ artikkel 307)

Summary

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi raames on kohtueelse menetluse eesmärk anda asjaomasele liikmesriigile võimalus ühelt poolt viia oma tegevus kooskõlla ühenduse õigusest tulenevate kohustustega ning teisalt esitada komisjoni väidetele vastuväited.

Sellest tuleneb, et komisjoni poolt sellisele liikmesriigile saadetud märgukiri ja komisjoni poolt saadetud põhjendatud arvamus piiritlevad vaidluse eseme, mida seejärel ei saa enam laiendada. Järelikult peavad põhjendatud arvamus ja hagi olema rajatud samadele väidetele. Sellegipoolest ei saa see nõue minna nii kaugele, et eeldada, et märgukirjas, põhjendatud arvamuse resolutiivosas ja hagis esitatud väited kattuksid üksüheselt, eeldusel, et vaidluse eset, nii nagu seda põhjendatud arvamuses määratletakse, ei ole laiendatud ega muudetud.

(vt punktid 22–24)

2. Liikmesriik, kes ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et tagada, et teistes liikmesriikides saadud keskharidust tõendava dokumendi omanikel oleks võimalus olla vastu võetud tema poolt korraldatud kõrgkooli- ja ülikooliõppesse samadel tingimustel kui selles riigis väljastatud keskharidust tõendava dokumendi omanikel, on rikkunud EÜ artiklitest 12, 149 ja 150 tulenevaid kohustusi.

Kuigi seda kohaldatakse vahet tegemata kõigile üliõpilastele, siis võib liikmesriigi õigusnorm, mille alusel muus liikmesriigis kui nimetatud liikmesriigis keskharidust tõendavad dokumendid saanud isikud, kes soovivad oma kõrgkooli- või ülikooliõpinguid jätkata teataval nimetatud liikmesriigi haridussüsteemis pakutaval erialal, peavad esitama mitte üksnes nimetatud diplomi, vaid samuti tõendama, et nad täidavad ka neile diplomid väljastanud riigis kehtestatud tingimused kõrg- või ülikooliõppesse vastuvõtuks, mõjutada rohkem teiste liikmesriikide kodanikke kui nimetatud liikmesriigi kodanikke, nii et selles sättes kehtestatud erinev kohtlemine kujutab endast kaudset diskrimineerimist, mis on vastuolus EÜ artiklis 12 kehtestatud kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõttega.

Sellist erinevat kohtlemist saab õigustada vaid siis, kui see põhineb asjaomaste isikute kodakondsusest sõltumatutel objektiivsetel ja siseriiklikus õiguses õiguspäraselt taotletud eesmärgi suhtes proportsionaalsetel kaalutlustel.

(vt punktid 42, 46–48, 60, 75 ja resolutiivosa punkt 1)

3. Isikute liikumisvabaduse üldpõhimõtte erandile viitavad liikmesriigi ametiasutused peavad igal konkreetsel juhul tõendama, et nende õigusnormid on eesmärki silmas pidades vajalikud ja proportsionaalsed. Liikmesriigi poolt esitamisele tulla võivate õigustustega peab kaasnema selle liikmesriigi poolt vastu võetud piirava meetme sobivuse ja proportsionaalsuse analüüs ning tõendid tema argumentatsiooni toetuseks.

(vt punkt 63)

4. Liikmesriikidel lubatakse küll EÜ artikliga 307 täita enne asutamislepingut sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest tulenevaid kohustusi kolmandate riikide suhtes, ent neil ei lubata siiski tugineda sellistest lepingutest tulenevatele õigustele ühendusesisestes suhetes.

(vt punkt 73)