AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS (esimene koda)

20. november 2007

Kohtuasi F‑120/05

Antonis Kyriazis

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Maksmise tingimused – Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud tingimused

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega A. Kyriazis palub tühistada esiteks komisjoni 12. oktoobri 2005. aasta otsus, millega jäeti rahuldama tema kaebus kodumaalt lahkumise toetuse saamiseks, teiseks tunnustada tema õigust saada nimetatud toetust tagasiulatuvalt alates 1. märtsist 2005, ning kolmandaks tunnustada tema õigust saada nimetatud toetust tulevikus.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Maksmise tingimused

(Personalieeskirjad, VII lisa artikli 4 lõike 1 punkt a)

2. Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Maksmise tingimused

(Personalieeskirjad, VII lisa artikli 4 lõike 1 punkt a)

3. Ametnikud – Töötasu – Kodumaalt lahkumise toetus – Maksmise tingimused

(Personalieeskirjad, VII lisa, artikli 4 lõike 1 punkt a)

1. Vastavalt personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkti a teisele taandele on selleks, et makstaks kodumaalt lahkumise toetust, vaja, et asjaomane isik ei oleks kuus kuud enne institutsiooni teenistusse asumist lõppenud viie aasta jooksul pidevalt elanud ega tegelenud oma põhilise tegevusalaga teenistuskoha riigis. Sellest tuleneb, et ametniku puhul kulgeb selles sättes ettenähtud kuuekuuline ajavahemik vahetult enne teenistusse asumist ametnikuna.

Seda personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkti a teise taande grammatilist tõlgendamist kinnitab selle sätte teleoloogiline tõlgendamine. Seda kuuekuulist tähtaega tuleb tõlgendada selle eesmärki arvestades, st vältimaks seda, et ametnikud, kes on peaaegu kogu võrdlusperioodi pidevalt elanud või tegelenud oma põhilise tegevusalaga soovitud teenistuskoha riigis, ei muudaks oma alalist elukohta või oma põhilise tegevusalaga tegelemise kohta ainult mõnda aega enne teenistusse asumist. Sellise ohu vältimiseks kulgeb kuuekuuline ajavahemik vahetult enne teenistusse asumist.

Mis puudutab võrdlusperioodi, siis kokku viieaastane periood ei pea tingimata olema katkematu, vaid see võib olla jaotatud erinevatesse etappidesse, kui asjaomane isik töötas minevikus riigi või rahvusvahelise organisatsiooni teenistuses.

(vt punktid 24, 25 ja 31)

Viited:

Euroopa Kohus: 10. oktoober 1989, kohtuasi 201/88: Atala-Palmerini vs. komisjon (EKL 1989, lk 3109, punktid 2 ja 6).

Esimese Astme Kohus: 3. mai 2001, kohtuasi T‑60/00: Liaskou vs. nõukogu (EKL AT 2001, lk I‑A‑107 ja II‑489, punktid 42, 43, 45 ja 50); 19. juuni 2007, kohtuasi T‑473/04: Asturias Cuerno vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 72).

2. Alaline elukoht, millele viitab personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkt a kodumaalt lahkumise toetuse saamiseks, on koht, kuhu asjaomane isik on püsivalt või peamiselt oma huvid koondanud ja mille ta on valinud kavatsusega anda sellele püsiv tähendus. Alalise elukoha määratlemisel tuleb arvesse võtta kõiki sellega seotud faktilisi asjaolusid.

Kui kodumaalt lahkumise toetuse maksmisest keeldutakse, peab ametnik tõendama, et ta täidab personalieeskirjades sätestatud tingimused selle toetuse maksmiseks, ning esitama sellekohased tõendid. Sellega seoses ning kuna faktilised asjaolud viitavad võrdlusperioodil alalisele elukohale teenistuskoha liikmesriigis, ei ole viibimine teises liikmesriigis sinna tagasiasumise ettevalmistamiseks ning seal töökoha leidmiseks piisav, nagu ei ole ka teised asjaolud, mis näitavad nimetatud riigiga selliste seoste olemasolu, mis on tavapäraselt ametniku ja tema sünniriigi vahel.

(vt punktid 47, 48, 53, 56, 58 ja 59)

Viited:

Euroopa Kohus: 9. oktoober 1984, kohtuasi 188/83: Witte vs. parlament (EKL 1984, lk 3465, punktid 5, 9 ja 11); 15. september 1994, kohtuasi C‑452/93 P: Magdalena Fernández vs. komisjon (EKL 1994, lk I‑4295, punkt 22).

Esimese Astme Kohus: 28. september 1993, kohtuasi T‑90/92: Magdalena Fernández vs. komisjon (EKL 1993, lk II‑971, punkt 30); eespool viidatud kohtuasi Liaskou vs. nõukogu (punktid 62–64); 13. detsember 2004, kohtuasi T‑251/02: E vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑359 ja II‑1643, punkt 61); 13. september 2005, kohtuasi T‑283/03: Recalde Langarica vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑235 ja II‑1075, punkt 142); 25. oktoober 2005, kohtuasi T‑368/03: De Bustamante Tello vs. nõukogu (EKL AT 2005, lk I‑A‑321 ja II‑1439, punktid 60 ja 62 ning seal viidatud kohtupraktika); 27. september 2006, kohtuasi T‑259/04: Koistinen vs. komisjon (EKL AT 2006, lk II‑A‑2‑879, punkt 34); 16. mai 2007, kohtuasi T‑324/04: F vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 63 ja 87).

Avaliku Teenistuse Kohus: 26. september 2007, kohtuasi F‑129/06: Salvador Roldán vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 59 ja seal viidatud kohtupraktika).

3. Personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkti a teise taande viimases lauses sätestatud erand ei piirdu ainult teise riigi või rahvusvahelise organisatsiooni teenistuses olnud töötajatega, kuna selles mainitakse igasuguseid „teisele riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile tehtud tööst tulenevaid asjaolusid”. Siiski on teisele riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile tehtud töö mõistega selle sätte tähenduses hõlmatud ainult need olukorrad, kus asjaomase isiku ning organisatsiooni või riigi vahel on otsene õiguslik seos.

Ühenduse institutsioonist sõltumatu eraõigusliku äriühingu vahendajana tegutsemine ei võimalda jõuda järeldusele, et selle töötaja ning ühenduse institutsiooni vahel on otsene õiguslik seos.

(vt punktid 74, 75, 77 ja 78)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 14. detsember 1995, kohtuasi T‑72/94: Diamantaras vs. komisjon (EKL AT 1995, lk I‑A‑285 ja II‑865, punkt 52); eespool viidatud kohtuasi Liaskou vs. nõukogu (punkt 50); 22. september 2002, kohtuasi T‑127/00: Nevin vs. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑149 ja II‑781, punkt 51); eespool viidatud kohtuasi Asturias Cuerno vs. komisjon (punktid 45 ja 48–52).