ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/15

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Ühendkuningriik) 21. jaanuaril 2011 — Test Claimants in the FII Group Litigation versus Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Kohtuasi C-35/11)

2011/C 103/27

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Test Claimants in the FII Group Litigation

Kostjad: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Eelotsuse küsimused

1. Kas Euroopa Kohtu 12. detsembri 2006. aasta otsuses kohtuasjas C-446/04: Test Claimants in the FII Group Litigation vs. Commissioners of Inland Revenue (EKL 2006, lk 1-11753) peetakse punktis 56 esitatud mõistete „maksumäärad” ja „erinevad maksumäärad” all silmas: a) vaid seadusjärgseid või nominaalseid maksumäärasid või b) tasutud maksu tegelikke määrasid ning seadusjärgseid või nominaalseid maksumäärasid, või c) on neil mõni muu tähendus, kui jah, siis milline?

2. Kas Euroopa Kohtu vastust kohtuasjas C-446/04 esitatud teisele ja neljandale eelotsuse küsimusele mõjutab see, kui: a) residendist äriühingule dividende maksev mitteresidendist äriühing ei maksa (või ei maksa täies ulatuses) välisriigis kohaldatavat ettevõtte tulumaksu, kuid neid dividende makstakse kasumist, mis koosneb dividendidest, mida maksis tema otsene või kaudne teise liikmesriigi residendist tütarettevõtja kasumist, millelt on selles riigis maks makstud; ja/või b) avansilist ettevõtte tulumaksu (advance corporation tax, edaspidi „ACT”) ei maksa mitteresidendist äriühingult dividende saav residendist äriühing, vaid tema otsene või kaudne residendist emaettevõtja siis, kui ta jaotab edasi dividende saanud äriühingu kasumit, mis koosneb otseselt või kaudselt dividendidest?

3. Kas eespool teise küsimuse punktis b kirjeldatud asjaoludel on ACT-d maksval äriühingul õigus nõuda alusetult sissenõutud maksu tagastamist (San Giorgio (1)) või üksnes kahju hüvitamist (Brasserie du Pêcheur ja Factortame (2))?

4. Kas juhul, kui asjakohaseid siseriiklikke õigusnorme ei kohaldata üksnes olukordades, kui emaettevõtja mõjutab otsustavalt dividende maksvat äriühingut, võib residendist äriühing tugineda ELTL artiklile 63 (endine EÜ artikkel 56) seoses dividendidega, mis on saadud tütarettevõtjalt, keda ta otsustavalt mõjutab ja kes on kolmanda riigi resident?

5. Kas Euroopa Kohtu vastus kohtuasjas C-446/04 esitatud kolmandale eelotsuse küsimusele kehtib ka olukorras, kui mitteresidendist tütarettevõtjad, kellele ei saa tulumaksu avansilist makset üle kanda, ei kuulu emaettevõtja liikmesriigis maksustamisele?

(1) Euroopa Kohtu 9. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 199/82: Amministrazione delle Finanze della Stata vs. SpA San Giorgio (EKL 1983, lk 03595).

(2) Euroopa Kohtu 5. märtsi 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-46/93 ja C-48/93: Brasserie du Pêcheur SA vs. Saksamaa Liitvabariik ja The Queen vs. Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Ltd jt (EKL 1996, lk I-01029).
2.

Kui vastus on jaatav, siis kas nimetatud direktiivi artikli 17 lõigetega 2 ja 5 ning artikliga 19 on kooskõlas see, kui kehtestatakse konkreetne mahaarvatav osa käibemaksust, mille on tasunud üksnes maksustatavaid tehinguid tegev maksukohustuslane, olgugi et mahaarvamise kaudu, tuginedes maksuvabade toetuste (inputs) olemasolule nimetatud valdkonnas vastavalt viidatud artiklile 23?
2.

Kas raamotsuse (1) artikli 4 punktis 6 ette nähtud täitmata jätmise aluse siseriiklikus õiguses rakendamise põhimõte on jäetud liikmesriikide otsustada või on see kohustuslik ning täpsemalt kas liikmesriik võib võtta meetme, mis sisaldab diskrimineerimist kodakondsuse alusel?
4.

ELTL artiklite 265 ja 266 rikkumine, kuna Üldkohtule esitatud hagiavalduses paluti tunnistada, et parlamendi ja komisjoni tegevusetus 6. oktoobril 2009 esitatud petitsioonile vastamisel on vastuolus ühenduse õigusega, ning kohustada neid institutsioone heastama see olukord, ja see peab olema nii ex lege ELTL artikli 266 kohaldamise tõttu — organ, kes on andnud tühistatud akti või on süüdi lepingutega vastuolus olevas tegevusetuses, peab vastu võtma vajalikud meetmed Euroopa Liidu Kohtu otsuse täitmiseks; siinses asjas heastama oma tegevusetuse, vastates 6. oktoobri 2009. aasta kirjas esitatud petitsioonile.
—

tuvastada, et Portugali Vabariik on rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/50/EÜ välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta (1) artiklist 13 tulenevaid kohustusi, kuna ta ei ole taganud, et PM10 tase välisõhus ei ületaks viidatud artiklis 13 sätestatud piirtasemeid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/14

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa) 6. jaanuaril 2011 — Kriminaalasi Titus Alexander Jochen Donneri süüdistuses

(Kohtuasi C-5/11)

2011/C 103/24

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Titus Alexander Jochen Donner

Teine menetlusosaline:

Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

Eelotsuse küsimus

Kas kaupade vaba liikumist reguleerivaid ELTL artikleid 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et need ei võimalda autoriõigusega kaitstavate teoste ebaseaduslikule levitamisele kaasaaitamise eest kohaldada siseriiklike karistusõigusnormide alusel kohaldamisele kuuluvat kriminaalkaristust, kui Saksamaal autoriõigusega kaitstava teose piiriülese müügi puhul on kumulatiivselt täidetud järgmised tingimused:

— kõnealune teos tuuakse Euroopa Liidu liikmesriigist Saksamaale ja teose tegelik käsutusõigus antakse üle Saksamaal,
1.

Kas EÜ asutamislepingu artikliga 49 on vastuolus niisuguse siseriikliku õigusnormi nagu 11. aprilli 1983. aasta seaduse artikli 29 punkti 2 alapunkti d kohaldamine, kui: ühelt poolt võimaldab see õigusnorm maksu ümberarvutust, st arvestusliku dividendidelt ja intressilt kinnipeetava maksu määramist koordineerimiskeskuste loomist käsitleva 30. detsembri 1982. aasta kuninga määruse nr 187 tähenduses koordineerimiskeskusele antud võlanõuetelt või laenudelt saadud tulu saajatele, kui äriühing, kes kasutab koordineerimiskeskuselt või selle kaudu laenatud rahalisi vahendeid niisuguse materiaalse vara omandamiseks, mida see äriühing kasutab Belgias oma majandustegevuseks, annab selle kasutusõiguse äriühingule, kes kuulub samasse äriühingute kontserni ja on Belgia resident; samas kui teiselt poolt ei võimalda see õigusnorm maksu ümberarvutust, kui sama äriühing annab sama materiaalse vara kasutusõiguse äriühingule, kes kuulub samuti samasse äriühingute kontserni, kuid on muu riigi kui Belgia resident?
1.

Kas seoses liiklusõnnetusega, milles osalesid mootorsõiduk ja jalakäija, kes ületas tänavat ja kellel tekkisid selle tagajärjel kehavigastused ning varaline kahju, tuleb asuda seisukohale, et sellise kahju hüvitamise välistamine, kui kahju tekkis jalakäija süül, nagu tuleneb Portugali tsiviilkoodeksi artiklite 505 ja 570 tõlgendamisest, on vastuolus ühenduse õigusega ja eelkõige esimese direktiivi (72/166/EMÜ) (1) artikli 3 lõikega 1, teise direktiivi (84/5/EMÜ) (2) artikli 2 lõikega 1 ja kolmanda direktiivi (90/232/EMÜ) (3) artikliga 1a, mis lisati viienda direktiivi (2005/14/EÜ) (4) artikliga 4 (kõik need direktiivid käsitlevad mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust), võttes arvesse Euroopa Kohtu praktikat, mis puudutab asjaolusid, mille esinemisel saab mootorsõiduki kohustusliku kindlustuse alusel hüvitamist välistada?
1.

Kas määruse nr 343/2003 artikli 3 lõike 2 esimest lauset (1), mille kohaselt on liikmesriigil õigus talle esitatud varjupaigataotlust, mille läbivaatamise eest vastutab määruse nr 343/2003 artikli 3 lõike 1 kohaselt teine liikmesriik (edaspidi „vastutav liikmesriik”), nimetatud vastutusest olenemata erandina läbi vaadata (nn vastutuse ülevõtmine), tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohustus kasutada talle viidatud sättega antud õigust asjaomase varjupaigataotleja kasuks võib tekkida ka põhjustel, mis ei ole seotud varjupaigataotleja isikuga ega muude konkreetse juhtumi eriliste asjaoludega, vaid mis tulenevad sellest, et varjupaigataotlejad on vastutavas liikmesriigis olukorras, milles võidakse rikkuda nende põhiõigusi, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (edaspidi „põhiõiguste harta”)?
3.

Määruse nr 729/70 artikli 5 lõike 2 punktis c ja määruse nr 1258/1999 artiklis 7 sätestatud 24-kuulise tähtaja rikkumine: — Esiteks, kuna seda tähtaega arvutatakse alates kirja AGR 16844 kuupäevast, ehkki selles kirjas ei olnud märgitud kõiki finantskorrektsiooni aluseks olnud põhjuseid. — Teiseks, kuna Üldkohus tugineb Euroopa Kohtu (5) otsusele, mida ei saa kohaldada sellisele sektorile nagu oliiviõli tootmine, kinnitamaks et määrav kuupäev viidatud 24-kuulise tähtaja arvutamiseks on jäägi tasumise kuupäev, mitte aga ettemakse tasumise kuupäev.
1.

Kas lennureisijal on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (1), artikli 7 kohaselt õigus hüvitisele, kui väljalend hilines ajavahemiku võrra, mis on lühem määruse artikli 6 lõikes 1 määratud piiridest, kuid lõppsihtkohta jõutakse vähemalt kolm tundi pärast kavandatud saabumisaega? Kui vastus esimesele küsimusele on eitav:
3.

Kas teisele küsimusele antava vastuse seisukohalt omab tähtsust see, et õhusõidukite omanik esitab õhusõidukite kasutamise eest arved tasumiseks oma füüsilisest isikust aktsionärile, kes kasutab ostetud õhusõidukeid peamiselt oma äritegevusega seotud eesmärkidel või eraviisilisteks lendudeks, kui võtta arvesse asjaolu, et lennuettevõtjal on olnud võimalus kasutada õhusõidukeid ka muude lendude jaoks?
ET Euroopa Liidu Teataja C 89/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik) 12. jaanuaril 2011 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs versus Philips Electronics UK Ltd

(Kohtuasi C-18/11)

2011/C 89/20

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Ühendkuningriik)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Vastustaja: Philips Electronics UK Ltd

Eelotsuse küsimused

1. Kui liikmesriik (nt Ühendkuningriik) arvab oma maksubaasi hulka teises liikmesriigis (nt Madalmaad) registreeritud ja seal maksuresidendiks oleva äriühingu kasumi ja kahjumi ulatuses, mis hõlmab Madalmaade äriühingu Ühendkuningriigis paikneva püsiva tegevuskoha äritegevuse kaudu Ühendkuningriigis teeninud kasumit, siis kas Ühendkuningriik piirab ELTLi artiklis 49 (endine EÜ artikkel 43) sätestatud liikmesriigi kodaniku asutamisvabadust Ühendkuningriigis sellega, et takistab Ühendkuningriigi mitteresidendist äriühingu Ühendkuningriigis paikneva püsiva tegevuskoha poolt Ühendkuningriigis teenitud kahjumi ülekandmist Ühendkuningriigi äriühingule kontsernisisese maksuvähendusena, juhul kui kahjumi kõik osad või mis tahes muu arvesse võetav summa „vastavad summale/on esindatud summas, mille saab äriühingu või isiku mujal kui Ühendkuningriigis teenitud kasumi pealt (mis tahes ajavahemiku eest) välismaise maksuna maha arvata või muul viisil arvesse võtta” — st, et Ühendkuningriigis paikneva püsiva tegevuskoha poolt Ühendkuningriigis teenitud kahjumit on lubatud üle kanda üksnes juhul, kui on selge, et nõude esitamise ajal ei saa teha mahaarvamisi mõnes muus riigis väljaspool Ühendkuningriiki (sh teises liikmesriigis (nt Madalmaades)), kusjuures loa andmiseks ei peeta piisavaks ka seda, et maksusoodustust, mida teistes riikides oleks olnud võimalik saada, tegelikult ei taotletud, ega ka olukorda, kus teises riigis ei ole võimalik kohaldada Ühendkuningriigi residendist äriühingu Ühendkuningriigis teenitud kahjumi ülekandmisele võrdväärseid tingimusi?

2. Kui see on nii, siis kas saab seda piirangut põhjendada: a) üksnes kahjumi topeltkasutamise takistamisega või b) üksnes liikmesriikidele antud maksustamispädevuse tasakaalustamise vajadusega või c) liikmesriikidele antud maksustamispädevuse tasakaalustamise ja kahjumi topeltkasutamise vältimise vajadusega?

3. Kui see on nii, siis kas piirang on sellis(t)e põhjendus(t)ega proportsionaalne?
ET Euroopa Liidu Teataja C 89/12

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato — Sezione Seconda (Italia) 24. jaanuaril 2011 — Pioneer Hi-Bred Italia Srl versus Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali

(Kohtuasi C-36/11)

2011/C 89/22

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato — Sezione Seconda

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Pioneer Hi-Bred Italia Srl

Vastustaja: Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali

Eelotsuse küsimus

Kas, juhul kui liikmesriik on otsustanud seada GMO kasvatamiseks loa väljastamise tingimuseks — isegi nende GMOde puhul, mis on registreeritud Euroopa ühises kataloogis —, et on võetud asjakohased üldmeetmed, mis tagaksid nende tavapäraste või mahepõllunduse kultuuridega samaaegselt viljelemise, tuleb direktiivi 2001/18/EÜ (1) artiklit 26a koostoimes soovitusega 2003/556/EÜ (2) ja selle asendanud soovitusega 2010/200/1 (3) tõlgendada nii, et üldmeetmete vastuvõtmisele eelneval ajal: a) tuleb luba väljastada Euroopa ühises kataloogis registreeritud GMO kohta; b) või loataotluse läbivaatamine tuleb peatada seni, kuni võetakse vastu üldmeetmed; c) või luba tuleb väljastada, koos asjakohaste ettekirjutustega vältimaks konkreetsel juhul lubatud transgeensete kultuuride isegi tahtmatult kokkupuutumise ümbritsevate tavapäraste või mahepõllunduse kultuuridega.

(1) EÜT 2001, L 106, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 77.

(2) ELT 2003, L 189, lk 36.

(3) ELT 2010, C 200, lk 1.
1.

Kas selle direktiivi 2001/83/EÜ (1) artikli 77 lõikega 2 on mõeldud, et ravimite hulgimüügiks on luba vaja ka apteekritel või kavatses ühenduse seadusandja siiski apteekrid selle loa hankimisest vabastada, nagu tundub ilmnevat põhjendusest 36;
ET Euroopa Liidu Teataja C 120/5

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Rovereto (Itaalia) 11. veebruaril 2011 — Kriminaalasi John Austine-i süüdistuses

(Kohtuasi C-63/11)

2011/C 120/09

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Rovereto

Põhikohtuasja pooled

John Austine

Eelotsuse küsimus

Kas lojaalse koostöö ja direktiivide kasuliku mõju põhimõtete seisukohast tuleb direktiivi 2008/115/EÜ (1) artikleid 15 ja 16 tõlgendada nii, et need keelavad liikmesriigil sätestada, et see, kui riigis ebaseaduslikult viibiv kolmanda riigi kodanik ei tee halduslikus tagasisaatmismenetluses koostööd, toob kaasa kinnipidamisest eraldiseisvate isiku vabaduse võtmisele suunatud meetmete rakendamise (nii nagu need on määratletud siseriiklikes õigusnormides), kui ei ole täidetud direktiivi artiklites 15 ja 16 ette nähtud tingimused ja tagatised ja eeldusel, et isik ei ole järginud pädeva ametiasutuse poolt direktiivi artikli 8 lõike 3 alusel antud väljasaatmiskorraldust?

(1) ELT L 348, lk 98.
3.

Kui vastus teisele küsimusele on eitav, siis kas selleks, et teha kindlaks, mis on menetluse ese ja millise küsimusega on menetlus olulises osas seotud, peab siseriiklik kohus kaaluma menetlust tervikuna ning kujundama üldise hinnangu selle kohta, mis on menetluse ese ja millise küsimusega on menetlus olulises osas seotud; kui ei, siis millist kriteeriumi peaks siseriiklik kohus kasutama, et neile küsimustele vastata?
ET Euroopa Liidu Teataja C 120/5

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Nancy (Prantsusmaa) 9. veebruaril 2011 — Association Kokopelli versus Graines Baumaux SAS

(Kohtuasi C-59/11)

2011/C 120/08

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Nancy

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Association Kokopelli

Vastustaja: Graines Baumaux SAS

Eelotsuse küsimused

Kas nõukogu direktiivid 98/95/EÜ (1), 2002/53/EÜ (2) ja 2002/55/EÜ (3) ning komisjoni direktiiv 2009/145 (4) on kehtetud tulenevalt Euroopa Liidu järgmistest põhiõigustest ja aluspõhimõtetest, see tähendab tulenevalt majandustegevuse vabadusest, proportsionaalsuse, võrdsuse või diskrimineerimiskeelu põhimõttest, kaupade vabast liikumisest ning toidu ja põllumajanduse taimede geneetilisi ressursse käsitleva rahvusvahelise lepingu alusel võetud kohustustest, eelkõige osas, milles nende direktiividega on kehtestatud piirangud vanade sortide seemnete ja taimede tootmisele ja turustamisele?

(1) Nõukogu 14. detsembri 1998. aasta direktiiv 98/95/EÜ, millega muudetakse siseturu konsolideerimise, geneetiliselt muundatud taimesortide ja taimede geneetiliste ressursside osas direktiive 66/400/EMÜ, 66/401/EMÜ, 66/402/EMÜ, 66/403/EMÜ, 69/208/EMÜ, 70/457/EMÜ ja 70/458/EMÜ peediseemne, söödakultuuride seemne, teraviljaseemne, seemnekartuli, õli- ja kiudtaimede seemne ja köögiviljaseemne turustamise ning ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta (EÜT 1999, L 25, lk 1; ELT eriväljaanne 3/24, lk 334).

(2) Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta (EÜT L 193, lk 1; ELT eriväljaanne 3/36, lk 281).

(3) Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/55/EÜ köögiviljaseemne turustamise kohta (EÜT L 193, lk 33; ELT eriväljaanne 3/36, lk 313).

(4) Komisjoni 26. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/145/EÜ, millega sätestatakse teatavad erandid traditsiooniliselt teatavates paikkondades ja piirkondades kasvatatud ja geneetilisest erosioonist ohustatud köögivilja rahvaselektsioonsortide ja -sortide ning selliste köögiviljasortide heakskiitmiseks, millel ei ole põllukultuuride tööstusliku tootmise puhul tegelikku väärtust, kuid mis on aretatud eritingimustes kasvamiseks, ning kõnealuste rahvaselektsioonsortide ja sortide seemnete turustamiseks (ELT L 312, lk 44).
—

tuvastada, et kuna Rootsi Kuningriik nägi ette, et kui tarbija rakendab oma taganemisõigust, võib ettevõtja nõuda mitte ainult seda, et tarbija maksaks finantsteenuse juba osutatud osa eest, vaid ka seda, et ta hüvitaks mõistlikud kulud teenuste eest, mis osutati enne seda, kui ettevõtja sai tarbijalt kinnituse lepingust taganemise kohta, siis on Rootsi Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiivist 2002/65/EÜ, milles käsitletakse tarbijale suunatud finantsteenuste kaugturustust ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 90/619/EMÜ ning direktiive 97/7/EÜ ja 98/27/EÜ (EÜT L 271, lk 16; ELT eriväljaanne 06/04, lk 321) (1), ja
1.

Kas ELTL artikli 110 (endine Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 90) esimest lõiku, mille kohaselt ükski liikmesriik ei kehtesta teiste liikmesriikide toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, mis on suuremad samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest maksudest, tuleb tõlgendada nii, et see keelab liikmesriikidel kehtestada tasu, millel on samasugused omadused nagu erakorralise määrusega nr 50/2008 (hiljem muudetud ja täiendatud kujul) sätestatud saastetasul, mida kohaldatakse imporditud kasutatud autode esmaregistreerimisel Rumeenias, kui need autod on varem registreeritud mõnes teises Euroopa Liidu liikmeriigis — võttes arvesse, et kui tehingu esemeks on varem Rumeenias registreeritud kasutatud autod ning need uuesti registreeritakse, siis seda tasu ei võeta?
ET Euroopa Liidu Teataja C 113/6

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 20. jaanuaril 2011 — Marianne Scheunemann versus Finanzamt Bremerhaven

(Kohtuasi C-31/11)

2011/C 113/10

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Marianne Scheunemann

Vastustaja: Finanzamt Bremerhaven

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 56 lõiget 1 koosmõjus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikliga 58 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad pärandvaralt pärandimaksu arvutamisel ette, et ainuosaniku isikliku vara hulka kuuluv osalus kapitaliühingus, mille asukoht ja juhatus on Kanadas, kuulub maksustamisele täies ulatuses, ent juhul, kui omandatakse sellise kapitaliühingu osa, mille asukoht ja juhatus on Saksamaal, kohaldatakse esemepõhist maksuvabastust ning vara ülejäänud väärtust võetakse arvesse üksnes 65 % ulatuses?
ET Euroopa Liidu Teataja C 113/8

11. veebruaril 2011 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Hispaania Kuningriik

(Kohtuasi C-64/11)

2011/C 113/17

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lyal ja J. Baquero Cruz)

Kostja: Hispaania Kuningriik

Hageja nõuded

— tuvastada, et kuninga 5. märtsi 2004. aasta seadusandliku dekreedi 4/2004 artikli 17 lõikega 1, millega kiidetakse heaks ettevõtte tulumaksu seaduse konsolideeritud versioon, on Hispaania Kuningriik rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 49 ja Euroopa Majandusühenduse lepingu artiklit 31;

— mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Vaidlusaluse sättega nähakse ette selliste äriühingute realiseerimata kapitalikasumi erinev kohtlemine, kes kannavad oma asukoha üle teise Euroopa Liidu liikmesriiki, kes lõpetavad tegevuse Hispaanias, et jätkata seda teises liikmesriigis, või kes kannavad oma vara üle teise liikmesriiki. Sellisel juhul maksustab Hispaania Kuningriik realiseerimata kasumi riigist lahkumise hetkel, mistõttu asjaomased äriühingud peavad tasuma maksuvõla realiseerimata ja hüpoteetilise tulu eest, mida nad võib-olla kunagi ei teeni. Selline kord kujutab endast erandit tavaliselt kohaldatavatest eeskirjadest, mille kohaselt maksustatakse maksukohustuslase poolt maksustamisperioodil tegelikult teenitud tulu.

Komisjon on seisukohal, et hispaania õigusnormid on selles osas vastuolus EL toimimise lepingu ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga, kuna tegemist on diskrimineeriva meetmega ja igal juhul asutamisvabaduse ebaproportsionaalse piiramisega. Hispaania õigusnormid võivad pärssida ettevõtete või vara liikumist, mis tagaksid majandusressursside parema jaotuse.

Komisjon on seisukohal, et äriühingutel peab olema õigus kanda oma registrijärgne asukoht või oma üksikud varad teise liikmesriiki ilma, et nad peaksid läbima ülemäära keerulisi ja kulukaid menetlusi. Nimetatud institutsioon on seisukohal, et miski ei õigusta realiseerimata kasumi suhtes kohaldatava maksu viivitamatut sissenõudmist Hispaania äriühingu asukoha üleviimisel teise liikmesriiki või Hispaanias asuva püsiva tegevuskoha tegevuse lõpetamisel või Hispaanias asuva vara üleviimisel teise liikmesriiki, kui sama maksu ei kohaldata võrreldavates siseriiklikes olukordades.
1.

Kas direktiivi 2008/48 (1) artikli 30 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see keelab liikmesriikidel näha ette, et direktiivi üle võtvat siseriiklikku seadust kohaldatakse ka lepingute suhtes, mis on sõlmitud enne selle siseriikliku õigusakti jõustumist?
ET Euroopa Liidu Teataja C 113/7

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Ivrea (Itaalia) 4. veebruaril 2011 — Kriminaalasi Lucky Emegor’i süüdistuses

(Kohtuasi C-50/11)

2011/C 113/14

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Ivrea

Põhikohtuasja pooled

Lucky Emegor

Eelotsuse küsimus

Kas lojaalse koostöö ja direktiivide kasuliku mõju põhimõtete seisukohast on direktiivi 2008/115/EÜ (1) artiklid 15 ja 16 takistuseks võimalusele karistada liikmesriigis ebaseaduslikult viibivat kolmanda riigi kodanikku kuni nelja-aastase vangistusega juhtudel, kui ta ei täida questore esimest korraldust, ja kuni viieaastase vangistusega, kui ta ei täida järgnevaid korraldusi (sellega kaasneb kriminaalpolitsei kohustus isik rikkumisel kinni pidada) pelgalt seetõttu, et ta ei tee väljasaatmismenetluses koostööd ja konkreetsemalt seetõttu, et ta ei ole lihtsalt järginud haldusasutuse antud väljasaatmiskorraldust?

(1) ELT L 348, lk 98.