Kuigi on tõsi, et hagejate õiguslikule olukorrale, eelkõige liidu kodaniku staatusele, võib asjaomase liikmesriigi liidust väljaastumine avaldada mõju, olenemata väljaastumislepingu sõlmimisest või mittesõlmimisest, ei tulene nende õigustele avalduv võimalik mõju – mille intensiivsust ja ulatust on praeguse seisuga ka võimatu hinnata – vaidlustatud otsusest. See, et nõukogu ekslikult ei kasutanud ELTL artikli 218 lõikes 11 ette nähtud võimalust taotleda Euroopa Kohtult arvamust selle kohta, kas kavandatav leping on aluslepingutega kooskõlas, või see, et nõukogu rikkus lojaalse koostöö põhimõtet, ei saa kaasa tuua tagajärge, et eiratakse vastuvõetavuse tingimusi, mis on sõnaselgelt ette nähtud ELTL artiklis 263.

Vastuvõetamatuse tõttu tuleb jätta läbi vaatamata liikmesriigi kodanike esitatud hagi otsuse peale, mille võttis vastu nõukogu ELL artikli 50 lõike 2 kolmanda lause alusel koostoimes ELTL artikli 218 lõikega 3 ja millega antakse komisjonile luba alustada selle liikmesriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse selle riigi Euroopa Liidust ja Euratomist väljaastumise kord. Nimelt ei mõjuta selline otsus hagejate õigusi, kellel on samasugused õigused enne ja pärast otsust. Mis puudutab asjaomase liikmesriigi kodanike õigusi 27-liikmelises liidus alates väljaastumiskuupäevast, siis on kõnealune otsus kõigest ettevalmistav akt lõplikule lepingule, mille sõlmimine on üksnes võimalik ja mille kohta tuleb nõukogul teha otsus kvalifitseeritud häälteenamusega pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist. Vaidlustatud otsuse tühistamine ei mõjutaks seetõttu asjaomase liikmesriigi kodanike õiguslikku olukorda, sealhulgas selliste kodanike olukorda, kes elavad teises liidu liikmesriigis ning kellel ei olnud hääleõigust rahvahääletusel selle liikmesriigi jäämise üle Euroopa Liitu ega selle riigi üldvalimistel. See ei tooks kaasa ei väljaastumiskavatsusest teatamise akti tühistamist ega ELL artikli 50 lõikes 3 ette nähtud kaheaastase tähtaja peatamist. Hagejate õigused püsiksid muutumatuna.

Kui on tegemist olukorraga, kus hagejad, kellel ei ole eristaatust, on esitanud tühistamishagi akti peale, mille adressaadid nad ei ole, siis nii nõue, et vaidlustatud meetme siduvad õiguslikud tagajärjed peavad puudutama hagejate huve, tuues kaasa selge muutuse nende õiguslikus seisundis, kui ka ELTL artikli 263 neljandas lõigus ette nähtud tingimus, et hagi esemeks olev akt peab puudutama füüsilist või juriidilist isikut otseselt, eeldavad, et vaidlustatud otsus avaldaks otsest mõju hagejate õiguslikule olukorrale.

ELL artikli 50 sõnastusest nähtub, et liikmesriigi võimalus liidust välja astuda põhineb liikmesriigi ühepoolsel otsusel, mis on tehtud kooskõlas tema põhiseadusest tulenevate nõuetega. Kuigi ELL artikli 50 lõikes 1 on sätestatud, et liikmesriigi otsus liidust välja astuda tehakse kooskõlas tema põhiseadusest tulenevate nõuetega, ei tähenda see seda, et väljaastumisotsuse kohta teeksid liidu institutsioonid heakskiitmisotsuse, millega need institutsioonid kontrollivad, kas asjaomane liikmesriik on nimetatud nõudeid järginud. Niisugust heakskiitmisotsust ei või nõukogu ega ükski muu liidu institutsioon teha ning seda ei näe ette ELL artikli 50 sätted.

Järelikult ei ole alust väita, et nõukogu otsus, millega antakse komisjonile luba alustada liikmesriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse selle riigi Euroopa Liidust ja Euratomist väljaastumise kord, hõlmaks vaikimisi otsust, millega nõukogu on kiitnud heaks väljaastumiskavatsusest teatamise akti, ega ole ka alust väita, et selle otsusega fikseeriti selle liikmesriigi liidust lahkumise kuupäevaks ELL artikli 50 lõikes 3 ette nähtud kaheaastase tähtaja möödumise kuupäev.

(vt punktid 56, 58, 60)