AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

15. veebruar 2011

Kohtuasi F-76/09

AH

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Sotsiaalkindlustus – Personalieeskirjade artiklid 72 ja 76a – Üldised rakendussätted – Hooldamist vajav seisund – Pensionile jäänud ametniku üleelanud abikaasa – Hooldustöötaja kulude täies ulatuses hüvitamise ja rahalise toetuse taotluse rahuldamata jätmine – Hilinenult esitatud hagi – Vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles AH palub tühistada komisjoni kui ametisse nimetava asutuse 22. juuni 2009. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata tema taotlus hüvitada kodus hooldamisega seotud kulud.

Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Mõista kohtukulud välja AH-lt

Kokkuvõte

1. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 lõige 3 ja I lisa artikli 7 lõiked 1 ja 3; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 35 lõike 1 punkt e)

2. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg – Avalik huvi

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

3. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Mõiste

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

1. Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 35 lõike 1 punkti e kohaselt tuleb hagiavalduses märkida väited ning faktilised ja õiguslikud argumendid. Need asjaolud peavad olema piisavalt selged ja täpsed, et kostjal oleks võimalik kaitseks valmistuda ja Avaliku Teenistuse Kohtul hagi lahendada vajadusel ilma täiendava teabeta. Õiguskindluse ja korrakohase õigusemõistmise tagamiseks peab hagi vastuvõetavuseks selle olulised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele hagi tugineb, nähtuma selgelt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist endast.

See kehtib seda enam, et Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 7 lõike 3 kohaselt koosneb Avaliku Teenistuse Kohtu menetluse kirjalik osa põhimõtteliselt vaid ühest kirjalike seisukohtade vahetamisest, kui Avaliku Teenistuse Kohus ei otsusta teisiti.

Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja, mida sama põhikirja I lisa artikli 7 lõike 1 kohaselt kohaldatakse Avaliku Teenistuse Kohtu menetlusele, artikli 19 kolmandale lõigule peab pooli – välja arvatud liikmesriigid, liidu institutsioonid, Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu osalisriigid ning selles lepingus osutatud Euroopa Vabakaubandusassotsiatsiooni (EFTA) järelevalveamet – esindama advokaat. Advokaadi kui õigusemõistmisele kaasaaitava isiku peamine ülesanne on tagada, et hagiavalduse nõuete aluseks oleks piisavalt arusaadav ja järjepidev õiguslik argumentatsioon, kui võtta arvesse just seda tõika, et menetluse kirjalik osa Avaliku Teenistuse Kohtus hõlmab üldjuhul vaid ühte kirjalike seisukohtade esitamist.

Järelikult, kui hagiavalduses ei ole esitatud vaidlustatud otsuse tühistamise põhjendamiseks ühtegi väidet ega argumenti ega mainitud isegi personalieeskirjade sätet, millele tühistamisnõue tugineb, ei vasta see ilmselgelt selguse ja arusaadavuse miinimumnõuetele, et kostjal oleks võimalik kaitseks valmistuda ja Avaliku Teenistuse Kohtul asjaomaste nõuete üle otsustada.

(vt punktid 29–33)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 28. aprill 1993, kohtuasi T-85/92: De Hoe vs. komisjon (punkt 20); 21. mai 1999, kohtuasi T-154/98: Asia Motor Prantsusmaa jt vs. komisjon (punkt 42); 15. juuni 1999, kohtuasi T-277/97: Ismeri Europa vs. kontrollikoda (punkt 29).

Avaliku Teenistuse Kohus: 26. juuni 2008, kohtuasi F-1/08: Nijs vs. kontrollikoda (punkt 25).

2. Isikut kahjustava meetme peale kaebuse esitamise kolmekuuline tähtaeg, nagu ka kaebuse sõnaselge otsusega või vaikimisi rahuldamata jätmise peale hagi esitamise kolmekuuline tähtaeg, mis on ette nähtud personalieeskirjade artiklites 90 ja 91, on avaliku huvi küsimus, mitte aga poolte või kohtu kaalutlusõigus, sest see on kehtestatud eesmärgiga kindlustada õiguslike olukordade selgus ja kindlus. Neid tähtaegu tuleb käsitleda kohaldatavatena iga liidu kohtu kontrollile allutatud mis tahes akti vaidlustamise suhtes.

(vt punkt 35)

Viited:

Euroopa Kohus: 4. veebruar 1987, kohtuasi 276/85: Cladakis vs. komisjon (punkt 11).

Esimese Astme Kohus: 17. oktoober 1991, kohtuasi T-129/89: Offermann vs. parlament (punktid 31 ja 34); 8. märts 2006, kohtuasi T-289/04: Lantzoni vs. Euroopa Kohus (punktid 40 ja 41).