Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Otsuse peale esitatud hagi – Vaidlustatud otsuse tühistamisega võrduva otsuse tegemine menetluse käigus – Hagi eseme äralangemine – Asjas kohtuotsuse mittetegemine

(EÜ artikkel 230)

2. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Liikmesriigile adresseeritud komisjoni kiri, mis käsitleb liikmesriigi ametiasutuste poolt riigiabi raames tehtud ettemaksete abikõlblikkuse tingimusi ühenduse rahalise abi suhtes

(EÜ artikkel 230)

3. Majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus – Struktuuriabi – Ühendusepoolne rahastamine – Liikmesriigi ametiasutuste tehtud kulutuste abikõlblikkus – Tingimus – Tõend kulutuste kasutamise kohta rahastatavas projektis – Erand – Ettemaksed, mis ei ületa teatud künnist

(Nõukogu määrus nr 1260/1999, artikli 32 lõige 2; komisjoni määrus nr 1685/2000, lisas sätestatud eeskirja 1 punktid 1 ja 2)

4. Institutsioonide aktid – Põhjendused – Kohustus – Ulatus

(EÜ artikkel 253)

5. Menetlus – Poolelioleva kohtuasja vastuväide – Poolte, eseme ja väidete samasus kahes hagis – Hiljem esitatud hagi vastuvõetamatus

Summary

1. Vaidlustatud otsuse tühistamisega menetluse käigus on hageja saavutanud tulemuse, mille ta EÜ artikli 230 alusel esitatud hagi rahuldamisega võiks saavutada ning seetõttu on vajadus Euroopa Kohtu otsus teha ära langenud. Sellise hagi raames saab Euroopa Kohus tühistada üksnes akti, mis on hagi esemeks. Seega on hagi ese ära langenud ning otsust ei ole vaja teha.

(vt punktid 25 ja 26)

2. Tühistamishagi esemeks võivad olla nende laadist ja vormist olenemata kõik institutsioonide võetud meetmed, mille eesmärk on tekitada õiguslikke tagajärgi. Selliseks meetmeks on liikmesriigile adresseeritud komisjoni kiri, mille eesmärk on tutvustada komisjoni seisukohta teatavate liikmesriigi poolt riigiabi raames tehtud ettemaksete abikõlbmatuse kohta struktuurifondide suhtes.

Kuigi on kindel, et kõnesoleva kirja esimeses osas kordab komisjon oma seisukohta liikmesriigi tehtud ettemaksete abikõlbmatuse kohta struktuurifondide suhtes, mis oli esitatud selgitavas märkuses määruse nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artikli 32 lõike 1 kolmanda lõigu kohta, on vaieldamatu, et kuni teatava kuupäevani tehtud ettemaksete hüvitamise põhjendamiseks liikmesriikide õiguspärase ootuse kaitse alusel viitab komisjon kirja teises osas siiski sõnaselgelt kahtlustele, mis võisid tekkida kehtivate normide täpse staatuse suhtes. Seega ei ole nimetatud kiri üksnes selgitava märkuse kordamine ning seda tuleb käsitleda olukorra uuest hindamisest tuleneva aktina.

(vt punktid 32–33 ja 36–37)

3. Määruse nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artikliga 32 ja määruse nr 1685/2000, millega kehtestatakse määruse nr 1260/1999 rakenduseeskirjad, lisa eeskirjaga 1 sätestatud riigiabi raames tehtavate väljamaksete kord põhineb kulude hüvitamise põhimõttel. Sellest tulenevalt sõltub liikmesriigi ametiasutuste tehtud kulutuste abikõlblikkus struktuurifondide suhtes üldjuhul komisjoni talitustele esitatavatest tõenditest abisummade kasutamise kohta Euroopa Liidu poolt rahastatavates projektides.

Ainult selliste määruse nr 1260/1999 artikli 32 lõikega 2 ette nähtud komisjoni makstavate ettemaksete puhul, mille suurus on 7% struktuurifondi osalusest kõnealuses abis, ei ole liikmesriigi ametiasutused selles etapis kohustatud esitama tehtud kulutuste kohta tõendavaid dokumente. Ettemakseid, mis ei ületa 7% struktuurifondi osalusest, võivad liikmesriigi ametiasutused teha ilma kasutamist tõendavate dokumentide esitamiseta. Seevastu sellistel juhtudel, kus ettemaksed ületavad nimetatud summa, sõltub nende hilisem komisjonipoolne hüvitamine esitatavatest maksekviitungitest või samasuguse tõendusliku väärtusega raamatupidamisdokumentidest, kui maksekviitungeid ei ole võimalik esitada. Viimasel juhul ei ole komisjoni tehtav väljamakse enam ettemakse, vaid pigem vahemakse või lõppmakse mainitud artikli 32 tähenduses, millega kaasneb nõue esitada asjaomaste summade kasutamise kohta tõendavad dokumendid.

(vt punktid 45–49)

4. EÜ artikliga 253 nõutav põhjendus peab vastama asjaomase õigusakti olemusele ning kajastama selgelt ja ühemõtteliselt akti autoriks olnud institutsiooni kaalutlusi, võimaldamaks huvitatud isikutel võetud meetme põhjendustega tutvuda ja pädeval kohtul kontrolli teostada.

Seda nõuet tuleb hinnata lähtudes antud juhtumi asjaoludest, eelkõige akti sisust, toodud põhjenduste laadist ning selgituste saamise huvist, mis võib adressaatidel või teistel aktist otseselt ja isiklikult puudutatud isikutel olla. Ei ole nõutud, et põhjendus täpsustaks kõiki asjakohaseid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuna akti põhjenduse vastavust EÜ artikli 253 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja asjaomase valdkonna õiguslikku regulatsiooni silmas pidades.

(vt punktid 54 ja 55)

5. Hiljem esitatud hagi, millel on juba menetluses oleva hagiga samad pooled, mis põhineb samadel väidetel ja milles taotletakse sama õigusakti tühistamist, tuleb menetluses olevast kohtuasjast tingituna jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

(vt punkt 64)