Kohtuasi C-624/15

„Litdana“ UAB

versus

Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vilniaus apygardos administracinis teismas)

Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Käibemaks – Direktiiv 2006/112/EÜ – Artikkel 314 – Kasuminormi maksustamise kord – Kohaldamise tingimused – Liikmesriigi maksuhalduri keeldumine võimaldada maksukohustuslasel kasutada õigust kohaldada kasuminormi maksustamise korda – Arvetel esitatud märked, mis puudutavad nii kasuminormi maksustamise korra kohaldamist tarnija poolt kui ka käibemaksuvabastust – Kasuminormi maksustamise korra kohaldamata jätmine tarnija poolt tarnimise suhtes – Asjaolud, mis annavad alust kahtlustada tarnimisel rikkumisi või pettust

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (üheksas koda) 18. mai 2017. aasta otsus

Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Maksukohustuslike edasimüüjate erikord – Kasuminormi maksustamise kord – Maksukohustusliku edasimüüja käest omandatud kasutatud sõidukite müümine maksukohustuslase poolt – Arved, millel on märked, mis puudutavad nii kasuminormi maksustamise korda kui ka käibemaksuvabastust – Maksuhalduri kontroll, mis tõendab, et maksukohustuslik edasimüüja asjaomast korda tegelikult ei kohaldanud – Maksuhalduri keeldumine võimaldada asjaomasel maksukohustuslasel kasutada õigust kohaldada kasuminormi maksustamise korda – Lubamatus – Erand – Kahtlus, et tarnimisel on toime pandud rikkumisi või pettust – Siseriikliku kohtu poolt teostatav kontroll

(Nõukogu direktiiv 2006/112, mida on muudetud direktiiviga 2010/45, artikkel 314)

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (muudetud nõukogu 13. juuli 2010. aasta direktiiviga 2010/45/EL), artiklit 314 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi pädevad ametivõimud ei luba maksukohustuslasel, kes on saanud arve, millel on esitatud märked nii kasuminormi maksustamise korra kui ka käibemaksuvabastuse kohta, kohaldada kasuminormi maksustamise korda, isegi kui mainitud ametivõimude teostatud järelkontrollist ilmneb, et maksukohustuslik edasimüüja, kes kasutatud kaupa tarnis, ei olnud selle kauba tarnimisele tegelikult seda korda kohaldanud, välja arvatud juhul, kui pädevad ametivõimud tõendavad, et maksukohustuslane ei tegutsenud heauskselt või ei võtnud kõiki tema võimuses olevaid mõistlikke meetmeid, veendumaks, et tehinguga, mille ta teostab, ei osale ta maksudest kõrvalehoidumises; seda asjaolu peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

Sellega seoses olgu meenutatud, et Euroopa Kohus on korduvalt otsustanud, et õigussubjektid ei või liidu õigusnorme ära kasutada pettuse või kuritarvituse eesmärgil (kohtuotsus, 18.12.2014, Schoenimport Italmoda Mariano Previti jt, C‑131/13, C‑163/13 ja C‑164/13, EU:C:2014:2455, punkt 43).

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on see nii mitte üksnes siis, kui maksudest kõrvalehoidumise paneb toime maksukohustuslane ise, vaid ka siis, kui maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et asjaomase tehinguga osaleb ta käibemaksupettuses, mille paneb toime tarnija või mõni muu tarneahelas ees- või tagapool asetsev ettevõtja (vt mahaarvamisõiguse kohta kohtuotsus, 6.12.2012, Bonik, C‑285/11, EU:C:2012:774, punktid 38–40, õiguse kohta maksuvabastusele ühendusesisese tarne korral kohtuotsus, 6.9.2012, Mecsek-Gabona, C‑273/11, EU:C:2012:547, punkt 54, ja käibemaksutagastuse kohta kohtuotsus, 18.12.2014, Schoenimport Italmoda Mariano Previti jt, C‑131/13, C‑163/13 ja C‑164/13, EU:C:2014:2455, punktid 49 ja 50).

Niisuguste asjaolude olemasolu korral, mille puhul võib kahtlustada rikkumist või pettust, võib teadlikku ettevõtjat pidada juhtumi asjaoludest lähtuvalt kohustatuks küsima teavet teiselt ettevõtjalt, kellelt ta kavatseb kaupa või teenuseid osta, veendumaks, et viimane on usaldusväärne (vt analoogia alusel kohtuotsus, 21.6.2012, Mahagében ja Dávid, C‑80/11 ja C‑142/11, EU:C:2012:373, punkt 60).

Samas ei saa maksuhaldur kasuminormi maksustamise korda kohaldada soovivalt maksukohustuslaselt üldiselt nõuda esiteks, et viimane kontrolliks muu hulgas, et kaupadega, mille suhtes selle õiguse teostamist taotletakse, seotud arve väljastanud isik on täitnud oma käibemaksu deklareerimise ja tasumise kohustused, veendumaks, et tarneahelas eespool asuvate ettevõtjate tasandil ei ole toime pandud rikkumisi või pettust, või teiseks, et tal oleks selle kohta dokumendid (vt analoogia alusel kohtuotsus, 21.6.2012, Mahagében ja Dávid, C‑80/11 ja C‑142/11, EU:C:2012:373, punkt 61).

Nimelt tuleb maksuhalduril viia läbi vajalik kontroll, et tuvastada rikkumisi ja käibemaksupettusi ning määrata karistusi ettevõtjale, kes need rikkumised või pettused toime on pannud (vt analoogia alusel kohtuotsus, 21.6.2012, Mahagében ja Dávid, C‑80/11 ja C‑142/11, EU:C:2012:373, punkt 62).

(vt punktid 31, 33, 39–41, 48 ja resolutsioon)