Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Rikkumised – Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus, mida võib käsitleda ühe rikkumise koostisosadena

(EÜ artikli 81 lõige 1)

2. Konkurents – Kartellikokkulepped – Tõend

(EÜ artikli 81 lõige 1)

3. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Komisjonil lasuv kohustus esitada tõend rikkumise ja selle kestuse kohta

(EÜ artikli 81 lõige 1)

4. Konkurents – Kartellikokkulepped – Ettevõtjate vahelised kokkulepped – Tõend

(EÜ artikli 81 lõige 1)

5. Konkurents – Kartellikokkulepped – Kooskõlastatud tegevus – Mõiste – Koordineerimine ja koostöö, mis on vastuolus iga ettevõtja kohustusega otsustada sõltumatult, millisel viisil ta turul tegutseb

(EÜ artikli 81 lõige 1)

6. Konkurents – Kartellikokkulepped – Keeld – Rikkumised – Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus, mida võib käsitleda ühe rikkumise koostisosadena – Mõiste

(EÜ artikli 81 lõige 1)

7. Konkurents – Trahvid – Komisjoni poolt trahvide määramise tingimused – Rikkumine, mis on toime pandud tahtlikult või ettevaatamatusest – Menetluse takistamine või komisjoni teabenõudele vastates ebaõige või eksitava teabe andmine

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõiked 1 ja 2)

8. Konkurents – Haldusmenetlus – Vastuväiteteatis – Kohustus sellele vastata – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 18 lõige 1 ja artikli 23 lõike 1 punkt a)

9. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Asjaomase ettevõtja rahaline olukord

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 5 alapunkt b)

10. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Trahvisumma vähendamine vastutasuna süüdistatud ettevõtja koostöö eest – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 96/C 207/04, jaotis D)

Summary

1. EÜ artikli 81 rikkumine võib seisneda mitte üksnes üksikus teos, vaid ka mitmes teos või koguni vältavas tegevuses. Kui erinevad teod kuuluvad tervikplaani nende identse eesmärgi tõttu, mis rikub konkurentsitingimusi ühisturul, siis on komisjonil õigus omistada nende tegude eest vastutus sõltuvalt osalemisest rikkumises kui tervikus. Lisaks võib ettevõtjat terve kartelli eest vastutavaks pidada isegi juhul, kui on tõendatud, et ta osales otseselt vaid ühes või mitmes selle kartelli moodustavas elemendis, kui ta teadis või pidi teadma, et esiteks on salajane kooskõlastatud tegevus, milles ta osaleb, tervikliku plaani osa ning teiseks hõlmab terviklik plaan kõiki kartelli moodustavaid elemente. Samamoodi võib ettevõtjat, kes osales ühes ja mitmeosalises rikkumises talle omaste tegudega, mille eesmärk oli aidata kaasa rikkumise kui terviku toimepanemisele, pidada vastutavaks ka tegude eest, mis teised ettevõtjad on toime pannud sama rikkumise raames, kogu ajavahemiku osas, mil ta kõnealuses rikkumises osales. Niisuguse olukorraga on tegemist juhul, kui on tuvastatud, et kõnealune ettevõtja oli teadlik teiste osalejate rikkumistest või pidi mõistlikult neid ette nägema ning oli valmis nendega kaasnevat riski aktsepteerima.

(vt punktid 55 ja 56)

2. EÜ artikli 81 lõike 1 rikkumise tõendamisel peab komisjon esitama täpsed ja üksteist toetavad tõendid, mille põhjal saab kindlalt veenduda, et väidetav rikkumine on toime pandud. Liidu kohtu kahtlust tuleb tõlgendada rikkumise tuvastamise otsuse adressaadiks oleva ettevõtja kasuks. Seega ei saa kohus järeldada, et komisjon on tõendanud asjaomase rikkumise toimepanemist õiguslikult piisavalt, kui tal on selles küsimuses veel kahtlusi, eriti hagi puhul, milles nõutakse trahvi määramise otsuse tühistamist. Kõik komisjoni esitatud tõendid ei pea siiski tingimata vastama neile kriteeriumidele rikkumise kõigi tunnuste osas. Piisab, kui tõendite kogum, millele institutsioon tugineb, vastab tervikuna hinnatult sellele nõudele.

Lisaks on tavapärane, et tegevus, mida konkurentsivastased kokkulepped hõlmavad, toimub saladuskatte all, et koosolekud toimuvad salaja ja et kogu seonduv dokumentatsioon on viidud miinimumini. Sellest järeldub, et isegi kui komisjon avastab selliseid tõendeid, mis otseselt kinnitavad ettevõtjatevahelist ebaseaduslikku ühendusepidamist – näiteks koosolekute kokkuvõtted –, on need tavaliselt katkendlikud ja korrapäratud, mistõttu osutub sageli vajalikuks teatud üksikasju tuletamise teel taastada. Seega peab enamikul juhtudel konkurentsivastase tegevuse või kokkuleppe esinemist järeldama teatud hulgast kokkusattumustest ja kaudsetest viidetest, mis üheskoos käsitletuna võivad muu ühtse selgituse puudumise korral moodustada tõendi konkurentsieeskirjade rikkumise kohta.

(vt punktid 57–59)

3. Rikkumise kestus on EÜ artikli 81 lõikes 1 nimetatud rikkumise mõiste koostisosa, mille tõendamise kohustus lasub komisjonil.

(vt punkt 60)

4. Leebuspoliitika raames tehtud avaldustel on oluline roll. Need ettevõtjate nimel tehtud avaldused on olulise tõendusliku väärtusega, kuna need toovad kaasa märkimisväärsed õiguslikud ja majanduslikud riskid. Siiski ei saa kartellikokkuleppes osalemises süüdistatava ettevõtja avaldust, mille tõelevastavuse on vaidlustanud paljud teised samuti süüdistatavad ettevõtjad, pidada piisavaks tõendiks viimati nimetatud ettevõtjate toimepandud rikkumise kohta, kui selle toetuseks puuduvad muud tõendid.

(vt punkt 69)

5. Teabevahetus ei pea tingimata olema vastastikune, selleks et see riivaks turul autonoomselt tegutsemise põhimõtet. Tundliku teabe avaldamine kõrvaldab ebakindluse konkurendi tulevase tegevuse osas ning mõjutab seega otseselt või kaudselt teabe saaja strateegiat.

(vt punkt 71)

6. Mis puudutab tegevust, mis seisneb konkureerivate tootjate vahel mitme- ja kahepoolsete kontaktide korrapärases pidamises paljude aastate jooksul eesmärgiga luua õigusvastane praktika, et kunstlikult korraldada vasest toruliitmike turu toimimist eelkõige hindade tasandil, siis asjaolu, et selle praktika teatavad tunnusjooned või intensiivsus pärast komisjoni kontrolle muutusid, ei ole asjakohane kõnealuse kartelli jätkumise tähenduses, kuna konkurentsivastase tegevuse eesmärk jäi samaks ehk see oli endiselt toruliitmike hindade kooskõlastamine. Selles osas on mõeldav, et pärast komisjoni kontrolle muutub kartell vormilt vähem struktureerituks ning tema tegevus on muutlikuma intensiivsusega. Asjaolu, et kartellil võib olla vahelduva intensiivsusega tegevusperioode, ei tähenda siiski seda, et võiks järeldada, et kartellikokkulepe on lõppenud.

(vt punktid 73 ja 76)

7. Asjaolu, et määrus nr 1/2003 võimaldab komisjonil määrata trahvi ülemmääras 1% ettevõtja käibest menetluse takistamise või teabenõudele vastates ebaõige või eksitava teabe andmise kui iseseisva rikkumise eest, ei välista võimalust seda raskendava asjaoluna arvesse võtta. Tuleb siiski täpsustada, et kahest kvalifikatsioonist ühe kasuks otsustamine välistab võimaluse sama teo puhul lähtuda samal ajal ka teisest kvalifikatsioonist.

(vt punkt 109)

8. Kuigi ettevõtjatel on vabadus vastata või jätta vastamata neile määruse nr 1/2003 artikli 18 lõike 1 alusel esitatud nõuetele, ilmneb määruse artikli 23 lõike 1 punktist a, et kui ettevõtjad on nõustunud vastama, on nad kohustatud esitama tõest teavet.

Selles suhtes tuleb asuda seisukohale, et võttes arvesse määruse nr 1/2003 ülesehitust, kehtib kohustus esitada tõest teavet ka vastuväiteteatisele vastamise korral. Samas ei ole küll kohustust vastuväiteteatisele vastata. Lisaks kaasneb kaitseõiguste teostamisega ka õigus vaidlustada nende dokumentide tõenduslik väärtus, millele komisjon tugineb. Siiski, kui ettevõtja esitab muud teavet, näiteks annab ütlusi, selleks et tõendada, et komisjoni poolt vastuväiteteatises esitatud tõendid on valed, peab niisugune teave olema tõene.

(vt punkt 111)

9. Komisjon ei ole kohustatud ettevõtjale konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratava trahvi suuruse kindlaksmääramisel arvesse võtma ettevõtja halba finantsolukorda, kuna sellise kohustuse tunnustamine tooks kaasa turutingimustega halvemini kohanenud ettevõtjatele põhjendamatu konkurentsieelise andmise.

Seda põhimõtet ei sea kahtluse alla suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 5 alapunkt b. Maksevõimel on nimelt tähtsus üksnes konkreetses sotsiaalses kontekstis, mis seisneb trahvi maksmise tagajärgedes eelkõige töötuse suurenemise näol või asjaomasest ettevõtjast tootmisahelas ees‑ või tagapool olevate majandusharude olukorra halvenemise näol.

(vt punktid 120 ja 121)

10. Trahvisumma vähendamine haldusmenetluse käigus toimunud koostöö eest on õigustatud üksnes siis, kui asjaomase ettevõtja tegevus võimaldas komisjonil rikkumise hõlpsamini tuvastada ning vajaduse korral tagada selle lõpetamine. 1996. aasta koostööteatise alusel trahvi vähendamine on õigustatud üksnes juhul, kui esitatud teave ja asjaomase ettevõtja käitumine üldisemalt annavad tunnistust temapoolsest tõelisest koostööst.

(vt punkt 123)