Võttes arvesse, et sõna „nimetatud” sisaldub sama määruse artikli 7 lõike 2 sissejuhatavas osas, tuleneb kõnealuse sätte grammatilisest tõlgendamisest, et nõukogu peab seda, kas tegemist on „omanduses või kontrolli all” oleva üksusega, hindama juhtumipõhiselt, võttes muu hulgas arvesse omamise ja kontrolli ulatust. Kuna samas määruse nr sättes kasutatakse sõna „külmutatakse”, on üksuse suhtes, keda nõukogu on nimetanud sellise üksuse omanduses või kontrolli all olevana, kelle puhul on tuvastatud tuumarelva levikus osalemine, rahaliste vahendite külmutamise meetme võtmine seevastu kohustuslik ning rahaliste vahendite külmutamist ei pea põhjendama asjaoluga, et see üksus ise osaleb tuumarelvade levikus. Need kaks järeldust ei ole vastuolulised, kuna esimene neist puudutab kohustust kontrollida teatavat kaalutlusõigust kasutades, kas asjaomase üksuse puhul on tegemist „omanduses või kontrolli all” oleva üksusega, samas kui teine käsitleb kohustust külmutada niisuguse üksuse rahalised vahendid kontrollimata, kas ta ise osaleb tuumarelvade levikus. Neil asjaoludel ei saa asjaolu põhjal, et nõukogul on kaalutlusõigus seoses küsimusega, kas teatav üksus on kellegi omanduses või kontrolli all, teha järeldust, et nõukogul on kaalutlusõigus ka seoses selle üksuse varade külmutamise üle otsustamise seisukohalt olulise küsimusega, kas see üksus osaleb tuumarelvade levikus.

Üldkohus ei rikkunud õigusnormi, kui ta määruse nr 423/2007, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, artikli 7 lõike 2 punkti d tõlgendades leidis, et kõnealune säte kohustab nõukogu külmutama sellise üksuse „omanduses või kontrolli all” oleva üksuse rahalised vahendid, kelle puhul on tuvastatud tuumarelvade levikus osalemine sama määruse artikli 7 lõike 2 punkti a või b tähenduses, kusjuures nõukogu hindab juhtumipõhiselt seda, kas asjaomaste üksuste puhul on tegemist „omanduses või kontrolli all” olevate üksustega.

Julgeolekunõukogu resolutsioonid ning nõukogu ühised seisukohad ja määrused kuuluvad eraldiseisvatesse õiguskordadesse. Ühelt poolt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ja teiselt poolt liidu õigusaktid on vastu võetud organite poolt, kellel on autonoomne pädevus, mis on neile antud nende põhikirjades, milleks on lepingud, millega need organid asutati. Nende ühenduse meetmete väljatöötamise käigus, millega rakendatakse ühises seisukohas nimetatud Julgeolekunõukogu resolutsioon, peab liit nõuetekohaselt arvesse võtma asjaomase resolutsiooni tingimusi ja eesmärke. Samuti tuleb Julgeolekunõukogu resolutsiooni rakendava määruse tõlgendamisel arvesse võtta selle resolutsiooni sõnastust ja eesmärki.

Üldkohus ei riku õigusnormi, leides, et kui tuumarelvade levikus osaleva üksuse rahalised vahendid külmutatakse, siis valitseb märkimisväärne oht, et see üksus avaldab enda omanduses või kontrolli all olevatele üksustele survet, selleks et tema suhtes võetud meetmete tagajärgedest kõrvale hoida, ning et niisuguste üksuste rahaliste vahendite külmutamine on vajalik ja sobiv, et tagada võetud meetmete tõhusus ja see, et nendest meetmetest ei hoita kõrvale ning et rahu ja rahvusvahelise julgeoleku säilitamise ülimat olulisust arvestades ei ole rahaliste vahendite külmutamisest tingitud piirangud majandustegevuse viljelemisele ning krediidiasutuse omandiõigusele ebaproportsionaalsed võrreldes seatud eesmärkidega. See kehtib nimetatud kohtu hinnangute suhtes, mille kohaselt nõukogu võib õiguspäraselt jätta määruse nr 423/2007, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, artikli 7 lõike 2 punkti d kohaldamata üksuste suhtes, kes tema meelest ei vasta selle sätte kohaldamise kriteeriumidele, mille kohaselt ei ole võimalik igal juhul tuvastada kõiki tuumarelvade levikus osaleva üksuse omanduses või kontrolli all olevaid üksusi, ja mille kohaselt nõukogu võimalik erinev – ja eeldatavalt õigusvastane – praktika ei saa tekitada asjaomastes üksustes õiguspärast ootust või õigust enda huvides tugineda teise isiku kasuks toime pandud õigusvastasele teole.

Määruse nr 423/2007, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, artikli 7 lõike 2 punkt d näeb ette niisuguste üksuste rahaliste vahendite külmutamise, kes on sellise üksuse omanduses või kontrolli all, kelle puhul on tuvastatud, et nad on tuumarelvade levikusse kaasatud või sellega otseselt seotud või toetavad seda määruse artikli 7 lõike 2 punkti a või b tähenduses. Seda sätet tuleb tõlgendada Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1737 (2006) punkti 12 alusel, mis näeb ette niisuguste üksuste rahaliste vahendite külmutamise, kes on tuumarelvade levikus otseselt osalevana või seda levikut toetavana määratletud isikute või üksuste omanduses või kontrolli all.

Määruse nr 423/2007 artikli 7 lõike 2 punkt d näeb ette kaks alternatiivset kriteeriumi, nimelt omanduses olemise ja kontrolli all olemise. Kui üksuse rahalised vahendid külmutati põhjusel, et see üksus on niisuguse üksuse või asutuse „omanduses”, keda nõukogus käsitatakse tuumarelvade levikus osalevana, siis piirdub Üldkohus oma kontrolli teostades õigesti ainult selle kindlakstegemisega, kas esimesena nimetatud üksus on teise omanduses. Täiendava kontrolli läbiviimine ei ole vajalik. Nimelt, kui 100% osalus üksuse kapitalis kuulub üksusele, keda käsitatakse tuumarelvade levikus osalevana, siis on määruse nr 423/2007 artikli 7 lõike 2 punktis d ette nähtud omanduses olemise tingimus täidetud.

Lisaks ei saa tuumrelvade levikus osalevaks peetava üksuse 100% omanduses oleva üksuse rahaliste vahendite külmutamine rikkuda süütuse presumptsiooni. Rahaliste vahendite külmutamise meetme võtmine määruse nr 423/2007 artikli 7 lõike 2 punkti d alusel ei puuduta nimelt sugugi niisuguse üksuse autonoomset tegevust ega eelda, et viimase tegevus oleks vastuolus selle määruse nõuetega.

(vt punktid 75, 76, 78, 79, 81)