18

Neil asjaoludel otsustas Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Budapesti haldus- ja töökohus, Ungari) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas ELTL artiklit 56, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning hasartmängutegevusele kehtestatud liikmesriigi piirangute seostatuse ja süstemaatilisuse kohustust, kusjuures seda seadusandluse eesmärki põhjendab liikmesriik peamiselt hasartmängusõltuvuse vastase võitluse ja tarbijakaitsega, tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus online ja offline sporditotode ja hobuvõidusõitudega seotud liikmesriigi riiklik monopol, kui erateenuseosutajad võivad liikmesriigis alates liikmesriigi otsustatud turu ümberkorraldusest korraldada mitte online mängukasiinodes kontsessioonisüsteemi raames muid online ja offline hasartmänge (kasiinomängud, kaardimängud, mänguautomaadid, online kasiinomängud, online kaardimängud), millega kaasneb olulisel määral sõltuvuse tekkimise oht? 2. Kas ELTL artiklit 56, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning hasartmängutegevusele kehtestatud liikmesriigi piirangute seostatuse ja süstemaatilisuse kohustust tuleb tõlgendada selliselt, et seda artiklit on rikutud ja seda kohustust ei ole täidetud, kui on võimalik kindlaks teha, et hasartmängusõltuvuse vastase võitluse ja tarbijakaitse eesmärgiga põhjendatud turukorralduse muutmise tegelikul tagajärjel või muul põhjusel on alates liikmesriigi otsustatud turukorralduse muutmisest püsivalt tõusnud kasiinode arv ning kasvanud kasiinode kontsessioonitasudest tulenev kavandatud riigieelarve tulude summa, mängijate poolt ostetud žetoonidega seotud ja mänguautomaatidel mänguõiguse andvad rahasummad? 3. Kas ELTL artiklit 56, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning hasartmängutegevusele kehtestatud liikmesriigi piirangute seostatuse ja süstemaatilisuse kohustust tuleb tõlgendada selliselt, et seda artiklit on rikutud ja see kohustus ei ole täidetud, kui on võimalik kindlaks teha, et lisaks hasartmängusõltuvuse vastase võitluse ja tarbijakaitse eesmärgiga põhjendatud riikliku monopoli kehtestamisele ning erateenuseosutajate jaoks lubatud hasartmängu korraldamisele esineb majanduspoliitiline eesmärk saada tulu puhtast hasartmängutegevusest ning saavutada kasiinoturul võimalikult lühikese aja jooksul erakordselt kõrge tulu teenimise tase, selleks et rahastada muid riigieelarve kulusid ja üldhuvi teenuseid? 4. Kas ELTL artiklit 56, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning hasartmängutegevusele kehtestatud liikmesriigi piirangute seostatuse ja süstemaatilisuse kohustust tuleb tõlgendada selliselt, et seda artiklit on rikutud ja see kohustus ei ole täidetud ning teenuseosutajaid on põhjendamata erinevalt koheldud, kui on võimalik kindlaks teha, et liikmesriik annab teatavate online hasartmänguteenuste osutamise ainuõiguse riiklikule monopolile, samas kui ta teeb teised online hasartmänguteenused ikkagi kättesaadavaks nii, et antakse välja järjest rohkem kontsessioonilubasid? 5. Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole kooskõlas, kui online kasiino kaudu hasartmängude korraldamise loa saamise võimalus tehakse kättesaadavaks ainult neile teenuseosutajatele, kellel on Ungari territooriumil kasiino (kontsessioon), mistõttu need teenuseosutajad, kellel ei ole Ungari territooriumil kasiinot, kaasa arvatud muudes liikmesriikides kasiinot omavad teenuseosutajad, ei või saada kasiinomängu korraldamise luba? 6. Kas ELTL artiklit 56 ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole kooskõlas, kui liikmesriik annab kas kasiino kontsessioonilepingu sõlmimiseks pakkumismenetluse väljakuulutamisega või siis võimaldades usaldusväärsel hasartmänguettevõtjal esitada spontaanse pakkumuse kasiino kontsessiooni saamiseks teoreetiliselt mis tahes teenusepakkujale – sh muu liikmesriigi territooriumil asuvale teenusepakkujale –, kes vastab seaduses sätestatud tingimustele, et käitada Ungari territooriumil asuvat kasiinot, hetkel, mil neil on niisugune kasiino käitamise õigus juba olemas, loa käitada online kasiinot, ent seda nii, et ta ei avalda avalikku ja läbipaistvat kontsessioonilepingu sõlmimise menetluse teadet, ja nii, et praktikas ei ole teenuseosutajal ka võimalust esitada spontaanset pakkumust, kusjuures niisuguses olukorras tuvastab liikmesriigi asutus siiski loata tegutsenud teenuseosutaja poolse rikkumise ja määrab talle karistuse, mida saab käsitada väärteokaristusena? 7. Kas ELTL artiklit 56, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning läbipaistvuse, objektiivsuse ja avalikkuse kohustust loa andmisel tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus, kui liikmesriik kehtestab teatavate hasartmänguteenuste suhtes kontsessioonisüsteemi, samas kui kontsessioonilepingu sõlmimise otsust tegev haldusorgan võib sõlmida ka kontsessioonilepingu sõlmimise menetluse väljakuulutamise asemel teatavate isikutega, kes on tunnistatud usaldusväärseks hasartmängukorraldajaks, kontsessioonilepingud, selle asemel, et võimaldada sama kontsessioonilepingu sõlmimise menetluse väljakuulutamisega, et kõik teenuseosutajad saaksid samadel tingimustel menetluses osaleda? 8. Kui vastus seitsmendale küsimusele on eitav ning sama kontsessioonilepingu saamiseks võib antud liikmesriigis kehtestada mitut liiki menetlusi, siis kas liikmesriik peab ELTL artikli 56 kohaldamisel tagama, et need menetlused on võrdväärsed, võttes arvesse läbipaistvuse, objektiivse ja avaliku loa andmise ning võrdse kohtlemise nõudeid, selleks et põhivabadusi käsitlevad Euroopa Liidu sätted tõhusalt realiseeruksid? 9. Kas vastust kuuendale kuni kaheksandale küsimusele mõjutab see asjaolu, kui ei ühel ega teisel juhul ei ole tagatud kontsessioonilepingu sõlmimist käsitleva otsuse kohtus vaidlustamise võimalus ega ükski muu tõhus õiguskaitsevahend? 10. Kas ELTL artiklit 56, Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalsuse põhimõtet ning liikmesriigi institutsioonilist ja menetlusautonoomiat koos põhiõiguste harta artiklitega 47 ja 48 ning neist tulenevaid õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile ja kaitseõiguse tagamise kohustusi tuleb tõlgendada selliselt, et Euroopa Kohtu praktikast tulenevate kohustuste ja asjaomase liikmesriigi poolt ette nähtud piirangute vajalikkuse ja proportsionaalsuse kontrollimise käigus võib põhikohtuasja menetlev liikmesriigi kohus omal algatusel määrata ja läbi viia uurimise ja teha korralduse tõendite esitamiseks ka siis, kui liikmesriigi kohtumenetlusõiguse normid ei anna selleks muidu seaduslikku volitust? 11. Kas ELTL artiklit 56 koos harta artiklitega 47 ja 48 ning neist tulenevaid õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile ja kaitseõiguse tagamise kohustusi tuleb tõlgendada selliselt, et põhikohtuasja menetlev liikmesriigi kohus ei saa Euroopa Kohtu praktikast tulenevate liidu õiguse nõuete ning asjaomase liikmesriigi poolt ette nähtud piirangute vajalikkuse ja proportsionaalsuse kontrollimise käigus panna tõendamiskohustust piirangu subjektiks olevale teenuseosutajale, vaid liidu õigusele vastavuse ning liikmesriigi õigusnormide vajalikkuse ja proportsionaalsuse põhjendamine ja tõendamine on liikmesriigi ning konkreetselt põhikohtuasjas vaidlustatud otsuse teinud liikmesriigi haldusorgani ülesanne, ning kas selle puudumine tähendab iseenesest, et liikmesriigi õigusnormid on liidu õigusega vastuolus? 12. Kas ELTL artiklit 56 koos harta artikli 41 lõikes 1 sätestatud õiguse õiglasele menetlusele, artikli 41 lõike 2 punktis a sätestatud õiguse olla ära kuulatud ja artikli 41 lõike 2 punktis c sätestatud põhjendamiskohustuse tagamise kohustusega ning ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalsuse kohustusega, samuti liikmesriigi institutsioonilist ja menetlusautonoomiat silmas pidades tuleb tõlgendada selliselt, et need kohustused ei ole täidetud, kui asja menetlev liikmesriigi haldusorgan ei teata hasartmänguteenust pakkuvale teenuseosutajale liikmesriigi õigusest tuleneva menetluse alustamisest haldustrahvi määramiseks, ei küsi haldusmenetluse käigus ka hiljem tema seisukohta liikmesriigi sätete liidu õigusega kooskõla kohta ning määrab üheastmelises menetluses liikmesriigi õiguses haldusõiguslikku laadi sanktsiooniks loetava sanktsiooni ilma, et ta esitaks oma otsuse põhjendustes üksikasjalikke põhjendusi selle kooskõla ning selle tõendamiseks esitatavate tõendite kohta? 13. Kas ELTL artiklit 56 ja harta artikli 41 lõiget 1, artikli 41 lõike 2 punkte a ja c, artikleid 47–48 ning neist tulenevaid õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile ja kaitseõiguse tagamise kohustusi arvesse võttes on täidetud neis artiklites sätestatud tingimused, kui hasartmängukorraldaja saab vaidlustada liikmesriigi õigusnormide kooskõla liidu õigusega esimest korda ja ainult liikmesriigi kohtus? 14. Kas ELTL artiklit 56 ja teenuseosutamise vabaduse piiranguid käsitlevat liikmesriigi kohustust neid põhjendada saab tõlgendada selliselt, et liikmesriik ei ole seda kohustust täitnud, kui piirangute avaliku huvi eesmärke tõendav asjassepuutuv mõjuhindamine ei olnud kättesaadav kontrolli ja piirangute kehtestamise ajal ega ole seda endiselt? 15. Kas selle haldustrahvi, mida võidakse määrata, seaduses kehtestatud piire, karistatava tegevuse laadi, eelkõige selle avalikku korda ja avalikku julgeolekut mõjutavat laadi, ning trahvi karistavat eesmärki arvesse võttes on harta artiklite 47–48 alusel võimalik kindlaks teha, kas vaadeldav haldustrahv on „karistuslikku laadi“ ning kas see asjaolu mõjutab üheteistkümnendale kuni neljateistkümnendale küsimusele antavat vastust? 16. Kas ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada selliselt, et kui põhikohtuasjas otsust tegev kohus teeb ülaltoodud küsimustele antud vastuste põhjal kindlaks, et õigusnormid ja nende kohaldamine on ebaseaduslikud, peab ta samuti tuvastama, et ELTL artikliga 56 vastuolus olevatel liikmesriigi õigusnormidel põhinevad sanktsioonid on liidu õigusega vastuolus?“