ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 148/45

ET

21. veebruaril 2022 esitatud hagi – Ilunga Luyoyo versus nõukogu

(Kohtuasi T-97/22)

(2022/C 148/61)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Kongo Demokraatlik Vabariik) (esindajad: advokaadid T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme ja T. Payan)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu 9. detsembri 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/2181 (1) osas, milles hageja on jäetud selle otsuse lisasse numbri all 3;

— tühistada nõukogu 9. detsembri 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/2177 (2) osas, milles hageja on jäetud selle otsuse I lisasse numbri all 3;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjendab hageja kahe väitega, mis on sisuliselt samad, mis on esitatud kohtuasjas T-90/22: Kande Mupompa vs. nõukogu, või nendega sarnased.

(1) Nõukogu 9. detsembri 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/2181, millega muudetakse otsust 2010/788/ÜVJP, mis käsitleb Kongo Demokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2021, L 443, lk 75).

(2) Nõukogu 9. detsembri 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/2177, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 1183/2005 (millega kehtestatakse Kongo Demokraatliku Vabariigi suhtes kehtestatud relvaembargot rikkuvate isikute vastu suunatud teatud eripiirangud) artiklit 9 (ELT 2021, L 443, lk 3).
1.

Väide, mille kohaselt on hagejate esitatud teavet hinnatud ebatäpselt ning 21. juunil 2020 komisjonile esitatud kaebuses, mis puudutab Leedu avalik-õiguslikule ringhäälingule – “VšĮ „Lietuvos Nacionalinis Radijas ir Televizija“ antud riigiabi, sisalduvaid asjaolusid ei ole nõuetekohaselt uuritud, mistõttu ei võtnud komisjon oma kirjas täielikult arvesse faktilist olukorda ning on rikkunud õigusnormi. Sellega rikkus ta olulisi menetlusnorme ja ELTL artikli 107 lõikega 1 ning artikli 108 lõikega 3 kehtestatud riigiabi kontrollimehhanismi reguleerivaid alussätteid. Komisjoni ebatäpsest hinnangust annavad tunnistust kirjas sisalduvad järgmised vead: (i) komisjon ei ole nõuetekohase hoolsusega ja õiguslikult piisavalt uurinud ja võrrelnud enne 10. detsembrit 1994 olemas olnud kava ja pärast Leedu Vabariigi Leedu riigiraadio ja –televisiooni seaduse (edaspidi „Leedu LRT“) 2015. ja 2020. aasta muudatusi olemas olnud kava kooskõla ja seega on rikkunud olulist menetlusnormi; (ii) komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 3, kuna ta ei tunnistanud, et Leedu LRT 2015. aasta ja 2020. aasta muudatused kujutavad endast riigiabi meetme muudatusi, mida tuleb komisjoniga kooskõlastada; (iii) komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 3, kuna ei tunnistanud, et Leedu LRT 2020. aasta muudatused kujutavad endast riigiabi meetme muudatusi, mida tuleb komisjoniga kooskõlastada.
2.

Teine väide: avaldamine teenib ülekaalukaid üldisi huve määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 tähenduses. — Komisjon on ebaõigelt väitnud, et puuduvad ülekaalukad üldised huvid määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 tähenduses. — Ühiste hüvede rikkumine on käesoleval juhul ilmne, kuna kartellikokkulepped puudutavad ka sõidukite katkestusseadmeid ning lämmastikoksiidi suurenenud saaste avaldab kahjulikku mõju ühistele hüvedele nagu tervis, keskkond ja kliima. — European Environment Agency (EEA) andmetel sureb ainuüksi Saksamaal aastas ligikaudu 12 800 inimest lämmastikoksiidi õhusaaste tagajärjel.
—

Selle kohta väidavad hagejad, et ületati Euroopa Parlamendile määruse 2021/953 artiklist 13 ja artikli 5 lõikest 4 tulenevat volitust ja mindi mööda neis sätestatust. Samuti, et rikuti olulisi menetlusnorme, sest kohaldati kiirmenetlust, ilma et esinenuks konkreetne olukord, milles on selle kasutamine ette nähtud, nimelt uute teaduslike tõendite leidmine ja niisuguse menetluse kasutamist nõudvate kiireloomuliste üldise huvi kaalutluste esinemine.
4.

Neljas väide kriisilahendusotsuse kohta, mille kohaselt see on vastu võetud hageja õigust olla ära kuulatud rikkudes ning samuti on SRB rikkunud põhjendamiskohustust, sest ta ei põhjendanud, miks ta valis hageja jaoks just sellise kriisilahendusstrateegia.
—

Sellega seoses märgib hageja, et on rikutud Århusi konventsiooni, 6. septembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1367/2006, (1) määrust (EL) 2021/1767 (2) ja EIP avalduse keskkonnaalaste ja sotsiaalsete põhimõtete ja standardite kohta (EIB Statement of Environmental and Social Principles and Standards) preambuli punkte 1, 6 ja 9. Täpsemalt oleks EIP pidanud määratud rahastamise tagasi võtma, kuna vaie puudutas haldusakti keskkonnaõiguse tähenduses.
24. veebruari 2022. aasta esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

(Kohtuasi T-106/22)

(2022/C 165/49)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindajad: Barrister-at-Law S. Malynicz ja advokaat C. Milbradt)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulgaaria)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk BBQLOUMI – ELi kaubamärk nr 12 898 029

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 14. detsembri 2021. aasta otsus asjas R 656/2021-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— jätta EUIPO ja apellatsioonikoja menetluse teise poole kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja hageja kohtukulud.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõike 5 rikkumine;

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 74 lõike 2 rikkumine;

— eristusvõimet puudutava Euroopa Kohtu praktika eiramine apellatsioonikojas;

— apellatsioonikojas nõutaval tasemel eristusvõime osas tõendamiskoormise asetamine varasema kaubamärgi omanikule, kelleks on hageja;
—

[konfidentsiaalne] kohtuasjas [konfidentsiaalne] tehtud kokkuleppe sisu, ulatuse ja täitmisega seoses: — tühistada [konfidentsiaalne] kompromiss, kuna tahteavaldus on kehtetu, kuid samuti ei ole järgitud selle tingimusi; — tühistada osas, milles selle puhul on tegemist selle kokkuleppe täitmisega, vaikimisi tehtud otsus edutada hagejale palgaastmele AD 14 tagasiulatuvalt 1. jaanuarist 2018, millest hageja sai teada oma 2021. aasta mai töötasu teatisest ning mida ametlikult kinnitas Euroopa välisteenistuse (ametisse nimetav asutus) personali peadirektor [konfidentsiaalne]; — tühistada personali peadirektori 30. novembri 2021. aasta otsus, millega Euroopa välisteenistuse jättis rahuldamata tema kaebuse [konfidentsiaalne], mille ta esitas sõnaselge otsuse puudumise peale tema edutamise kohta palgaastmele AD 14 1. jaanuaril 2018 ning selle peale, et Euroopa välisteenistus esitas [konfidentsiaalne] kohtuasjas valeavalduse, mille eesmärk ja tagajärg oli Üldkohtu arvamuse ja hageja õiguse tugineda võrdse kohtlemise põhimõttele moonutamine;
25. veebruaril 2022 esitatud hagi – Ungari versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi T-104/22)

(2022/C 158/15)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari (esindajad: M. Z. Fehér ja G. Koós)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 14. detsembri 2021. aasta otsus, milles vaadatakse läbi vastuväited, mille Ungari esitas seoses dokumentidega tutvumise kordustaotlusega nr GESTDEM 2021/28 dokumentidega avalikult tutvumiseks.

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon võimaldas vaidlustatud otsuses osaliselt tutvuda taotleja poolt nendega tutvumiseks taotletud dokumentidega, hoolimata sellest, et Ungari ametiasutused väitsid sõnaselgelt, et tuleb kohaldada määruse 1049/2001 (1) artikli 4 lõikes 3 nimetatud otsustamisprotsessi kaitset käsitlevat erandit, ning komisjon oli sellega kuni selles konkreetses asjas kordustaotluse esitamiseni nõus.

Ungari valitsuse sisukoht on, et õiguse tõlgendus, mida komisjon vaidlustatud otsuses kohaldas, ei ole mitte ainult vastuolus tema senise praktika ja Euroopa Kohtus väljakujunenud kohtupraktikaga, vaid tekitab ka olulist kahju, võttes arvesse komisjoni ja liikmesriigi vastutavate ametiasutuste koostööd. Ungari valitsus rõhutab – lisaks sellele, et pooldab otsuse tegemist seoses rakenduskavade muutmisega liidu institutsioonide tasandil, viidates komisjoni nõusolekule, ning loeb määruse 1049/2001 artikli 4 lõikes 3 nimetatud erandit kohaldatavaks ka sel alusel –, et käesoleva menetluse eripära on, et liikmesriigi otsus tehakse jagatud pädevuse raames tegelikult komisjoni tugeva kontrolli all. Formaalselt on küll tegemist liikmesriigi ametiasutuse otsusega, kuid komisjonil on selle üle selgelt täheldatav mõju, mistõttu on veelgi enam vastuvõetamatu, et selline otsus ei kuulu viidatud erandi kaitse alla. Määruse 1049/2001 artikli 4 lõikes 3 nimetatud erandi eesmärk on kaitsta ka liikmesriigi ametiasutuste otsustusprotsessi.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).
—

asendada nimetatud otsus uue otsusega, milles on märgitud, kas hageja pakkumus on vastu võetud või mitte, ja kui ei ole, siis need põhjendused, mille alusel tema pakkumus tagasi lükati võrreldes teiste kandidaatide ja hanketeatega;
26. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Ühendkuningriik versus komisjon

(Kohtuasi T-56/22)

(2022/C 158/13)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (esindajad: L. Baxter ja barrister T. Buley)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja rakendusotsus (EL) 2021/2019 (1) osas, milles otsuse kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida hageja akrediteeritud makseasutused on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, sest esineb puudus aktiivse põllumajandustootjaga seotud ettevõtjate määratluses, ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väide ja peamised argumendid

Hagiavalduse põhjendamiseks esitab hageja ühe väite, milles ta leiab, et kostja on valesti tõlgendanud määrus (EL) nr 1307/2013 (2) artikli 9 lõiget 2. Apellandi hinnangul puudutab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõige 2 ainult otsemakseid põllumajandustootjatele (nagu määratletud eespool nimetatud määruse artiklis 4), kes ise kasutavad asjaomast taristut või osutavad vastavaid teenuseid. Hageja on seisukohal, et kostja eksis, kuna:

— i. määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 sõnastus ja tähendus ei keela makse tegemist põllumajandustootjale pelgalt seetõttu, et mõni seotud ettevõtja tegeleb tegevusalal, mis on toodud selles artiklis asuvas negatiivses loetelus,

— ii. puudub eesmärgipärane või teleoloogiline alus tõlgenduseks, mille komisjon andis määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõikele 2 ja mis ei ole kooskõlas selle artikli eesmärgiga.

(1) ELT 2021, L 413, lk 3.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 (ELT 2013, L 347, lk 608).
C 158/10

ET

28. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Collard versus parlament ja ID

(Kohtuasi T-53/22)

(2022/C 158/11)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Gilbert Collard (Vauvert, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat B. Kuchukian)

Kostjad: Euroopa Parlament ning Identiteedi ja Demokraatia fraktsioon (ID)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kaks otsust, esiteks 22. jaanuari 2022. aasta otsus ajutise peatamise kohta ja teiseks 25. jaanuari 2022. aasta otsus väljaarvamise kohta;

— peatada viivitamatult mõlema otsuse kehtivus.

Väited ja peamised argumendid

Nõuet tühistada esiteks Identiteedi ja Demokraatia fraktsiooni (ID) juhatuse 22. jaanuari 2022. aasta otsus, millega hageja liikmelisus selles fraktsioonis peatati kaheks kuuks, ning teiseks Identiteedi ja Demokraatia fraktsiooni 25. jaanuari 2022. aasta otsus, millega hageja arvati sellest fraktsioonist välja, põhjendab hageja väitega, et vormilisest küljest ei ole nende otsuste tegemisel järgitud elementaarseid distsiplinaarmenetluse nõudeid ja sisulisest küljest on need alusetud.
1.

Esimene väide, et Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 77 lõige 1 ja personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõige 2 on õigusvastased. Hageja väidab, et eespool viidatud sätetes on ette nähtud, et ametnik peab tegema otsuse kanda oma riiklikus pensioniskeemis kogutud pensioniõigused üle Euroopa Liidu pensioniskeemi kümne aasta jooksul Euroopa Liidu institutsioonide teenistusse asumisest. Ametnik, kes ülekandmise on teinud, saab aga üksnes pensionile jäämise hetkest õigesti hinnata tema võimaliku ülekandmise ulatust, eelkõige kuna kehtib reegel, et pensionisumma on piiratud 70 %-ga. Hageja järeldab sellest, et selle reegli tõttu esineb erinev kohtlemine võrreldes ametnikuga, kes kogu oma karjääri vältel töötas Euroopa süsteemis, ja esineb diskrimineerimiskeelu põhimõtte rikkumine.
C 158/10

ET

28. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Rivière versus parlament ja ID

(Kohtuasi T-54/22)

(2022/C 158/12)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Jérôme Rivière (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat B. Kuchukian)

Kostjad: Euroopa Parlament ning Identiteedi ja Demokraatia fraktsioon (ID)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kaks otsust, esiteks 22. jaanuari 2022. aasta otsus ajutise peatamise kohta ja teiseks 25. jaanuari 2022. aasta otsus väljaarvamise kohta;

— peatada viivitamatult mõlema otsuse kehtivus.

Väited ja peamised argumendid

Nõuet tühistada esiteks Identiteedi ja Demokraatia fraktsiooni (ID) juhatuse 21. jaanuari 2022. aasta otsus, millega hageja liikmelisus selles fraktsioonis peatati kaheks kuuks, ning teiseks Identiteedi ja Demokraatia fraktsiooni 25. jaanuari 2022. aasta otsus, millega hageja arvati sellest fraktsioonist välja, põhjendab hageja väitega, et vormilisest küljest ei ole nende otsuste tegemisel järgitud elementaarseid distsiplinaarmenetluse nõudeid ja sisulisest küljest on need alusetud.
1.

Esimene väide, et 2020. aasta töökorra muudatus ja selle vastuvõtmine 10. novembri 2020. aasta hommikul on õigusvastane, kuna esiteks selle muudatusega rikutakse töökorra artikli 21 ratio legis’t ja sellega kaitstud demokraatlikke põhimõtteid, teiseks ei ole selle vastuvõtmisel ja rakendamisel järgitud artiklit 22 ennast ning lõpuks, et vastuvõetud tekstides puudub õigusselgus.
—

tühistada Euroopa Komisjoni otsus, mille ta võttis vastu seoses avaliku hankega avaldamisviitega TAXUD/2019/OP/0006 ja nimetusega „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform“, millest ta andis teada 20. detsembril 2021 ning milles komisjon kinnitas, et ta lükkab hagejatest koosneva konsortsiumi pakkumise tagasi ja sõlmib lepingu nendega konkureerinud konsortsiumiga;
3.

Kolmas väide, et tegemist on ebavõrdse kohtlemisega, kuna küsimusi, mida valikukomisjon plaanis kandidaatidel esitada, hagejale ei esitatud ning teised küsimused, mida talle esitati, ei vastanud ette kindlaks määratud loetelule. Hageja väidab sellega seoses, et see ei võimaldanud tagada seda, et neid küsimusi esitati samuti teistele kandidaatidele või mitte. Hageja väidab lisaks, et tema vestlus toimus vähem aega, kui oli ette nähtud, mis võis panna ta ebasoodsamasse olukorda võrreldes teiste kandidaatidega, ning et ei ole välistatud, et ta tulemus oleks võinud olla parem, kui ta oleks ära kuulatud suulise testi kõikides aspektides.
—

Hagejad väidavad lisaks, et komisjon jättis arvesse võtmata asjaolu, et maksusüsteemi eesmärgist lähtuvalt on riskimaksu kohaldamisalasse või sealt välja jäävad krediidiasutused võrreldavas õiguslikus ja faktilises olukorras.
1.

Esimene väide, et: vaidlustatud otsustel puudub põhjendus; rikuti EIP kodukorra artiklit 31; rikuti protokolli nr 5 Euroopa Investeerimispanga põhikirja kohta artikleid 6 ja 11; puudus õiguslik alus; samuti väideti ELTL artikli 277 alusel, et haldussätte punkt 2.1.1 on õigusvastane.
—

võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerimiskeeldu, kui ta piiras digitaalse tõendi kehtivusaega 270 päevaga alates esmase vaktsineerimiskuuri läbimisest, lihtsustamaks teatavate kehtivate vaktsineerimistõendite omajate vaba liikumist (nimelt tõhustusdoosi saanud isikute, kellel on väidetavalt suurem immuunsus viiruse Omikron-tüve vastu), jättes vaidlusaluse akti kohaldamisalast muu hulgas välja määramata suurusega ringi inimesi – vanuse, ameti, elustiili või muude kriteeriumide alusel (sõltumata sellest, kas nad on vaktsineeritud või mitte); nii toimides diskrimineeris komisjon suurt hulka inimesi, kes on läbinud esmase vaktsineerimiskuuri ja põdenud COVIDi läbi, kuivõrd teaduslikud tõendid näitavad, et niisugused „hübriidimmuunsusega“ isikud on ühiskonnale nakkuse ülekandumise ja tervishoiusüsteemile kaasa toodava koormuse poolest sarnane või väiksemgi risk kui isikud, kelle digitaalne vaktsineerimistõend jääb kehtivaks ilma ajalise piiranguta või kes on muul põhjusel jäetud vaidlustatud akti kohaldamisalast välja ning ei ole seega „de iure“ nakkusohtlikud;
8.

Kaheksas väide, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet, mis on sätestatud Austria pangandusseaduse (edaspidi „BWG“) § 99 punktis e.
1.

Esimene väide, et Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) VIII lisa artiklid 18 ja 20 on õigusvastased, sest on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet ja tegemist on vanuse alusel diskrimineerimisega.
1.

Esimene väide, et hageja lisamisega vaidlustatud aktide lisadesse tegi nõukogu ilmselge hindamisvea. Nimelt väidab hageja, et vaidlustatud aktides on esitatud tõendamata, faktiliselt ebaõiged ja põhjendamata põhjused tema loetellu kandmiseks. Peale selle ei näita need puudulikud põhjused piisavalt sisulist seost aktide kohaldamisalaga.
1.

Esimene väide, et nõukogu tegi ilmselge hindamisvea, kui ta tugines hageja loetellu kandmiseks vaidlustatud aktides faktiliselt ebaõigetele põhjustele. Seda kinnitab fakt, et hageja esitas ise nõukogule üksikasjaliku teabe, et kummutada tema loetellu kandmise põhuseid, kui tuli välja, et avaldati sellist informatsiooni sisaldanud valeuudiseid.
30. märtsil 2022 esitatud hagi – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi versus EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI)

(Kohtuasi T-168/22)

(2022/C 207/65)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosia, Küpros) (esindajad: Barrister-at-law S. Malynicz ja advokaat C. Milbradt)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Fontana Food AB (Tyresö, Sweden)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi GRILLOUMI taotlus – registreerimistaotlus nr 15 963 291

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 3. jaanuari 2022. aasta otsus asjas R 1612/2021-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— tunnistada kaebus vastuvõetavaks;

— jätta kostja kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hageja kohtukulud.

Väited

— Eristusvõimet puudutav apellatsioonikoja analüüs sisaldab sisulisi vigu;

— apellatsioonikoda tegi segiajamise tõenäosuse tuvastamata jätmisega vea;
2.

Teine väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, teinud hindamisvigu ega ole piisavalt põhjendanud oma järeldust, et vaidlustatud tehing tekitas valitseva seisundi, mille tulemusel on sisuliselt takistatud tõhus konkurents siseturul, kuna ta (a) tugines turuosadele kui prima facie tõenditele valitseva seisundi loomise kohta, vaatamata püsivalt madalale marginaalile, ületootlusele ja ebakorrapärastele hankemenetlustele, (b) jättis tähelepanuta konkurentide poolt avaldatava konkurentsisurve ja väära võtmetähtsuse hinnangu, (c) jättis arvestamata klientide ilmselge ostujõu turul, mida iseloomustab ületootlus ja ebakorrapärased ning kõrge väärtusega hanked, (d) ei ole tõendatud, kuidas vaidlustatud tehingud said siseturul kaasa tuua tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistamise, ja (e) hindas vääralt võimalikke tulemusi, mis oleks olnud domineerivad vaidlustatud tehingu puudumisel.
31. märtsil 2022 esitatud hagi – OR ja OS versus komisjon

(Kohtuasi T-171/22)

(2022/C 207/67)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: OR ja OS (esindaja: advokaat N. de Montigny)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada 12. juuli 2021. aasta otsus, millega individuaalsete maksete haldamise ja maksmise amet jättis rahuldamata hagejate 18. märtsi 2021. aasta taotluse, mis oli esitatud personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel ja milles nõuti surnud isa nende pensioniõiguste väljamaksmist, mis ta oli kogunud Euroopa Liidu institutsioonide pensioniskeemi (edaspidi „liidu pensioniskeem“) alusel, ja samuti nende pensioniõiguste väljamaksmist, mis ta oli omandanud enne teenistusse asumist;

— tühistada 22. detsembri 2021. aasta otsus, millega ametisse nimetav asutus jättis rahuldamata hagejate 20. septembri 2021. aasta kaebuse, osas, milles seda peetakse täiendavaks põhjenduseks;

— mõista kostjalt hagejate kasuks välja see summa, mis vastab kadunu sissemaksetele liidu pensioniskeemi ja liidu pensioniskeemi üle kantud riigisisestele pensioniõigustele vastav summa:

— mõista kostjalt väljamakstavatelt summadelt välja viivitusintress vastavalt Euroopa Keskpanga kehtestatud intressimäärale, mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra, alates ülekandmise hetkest ja igakuistest maksetest;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad ühe väite, et liit on alusetult rikastunud. Hagejad väidavad, et nende isa oli omandanud enne oma surma õiguse kanda üle oma liidu pensioniskeemi alusel omandatud õigused ja riigisiseste pensioniõiguste alusel omandatud õigused ning rõhutavad, et see õigus ei aegu. Hagejad lisavad, et kuna nende isa ei jõudnud enne oma surma olla teenistuses kümme aastat, mis annavad õiguse saada liidu pensioniskeemi alusel vanaduspensioni, siis kujutavad tehtud sissemaksed endast liidu jaoks alusetut rikastumist.
1.

Esimene väide, et Frontex andis määruse 2019/1896 (1) artikli 46 lõiget 5 rikkudes loa piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käivitamiseks Egeuse merel ning tegi seejuures ilmse hindamisvea, kuritarvitas võimu ja toimis nõuetekohase hoolsuseta, mistõttu on ta eiranud hea halduse põhimõtet. Eeskätt kiitis Frontexi tegevdirektor õigusvastaselt heaks piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käivitamise Egeuse merel, rikkudes ameti asutamismääruse artikli 46 lõiget 5, sest ta ei kasutanud oma kaalutlusõigust, et hinnata, kas see säte on lahendamist vajava eriti ebakindla olukorra suhtes kohaldatav. Teise võimalusena tegi tegevdirektor ilmse hindamisvea, kuritarvitas võimu ja toimis nõuetekohase hoolsuseta, kui ta leidis, et artikli 46 lõige 5 ei ole lahendamist vajava olukorra suhtes kohaldatav. Kumbki mittevaralise kahju aspekt ei oleks Frontexile omistatava õigusvastase tegevuse või tegevusetuseta ilmnenud.
2.

Teine väide: Otsusega rikutakse ELTL artikli 296 lõikes 2 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 41 lõikes 1 ja lõike 2 punktis c ette nähtud põhjendamiskohustust, sest see sisaldab arvukalt lünki põhjendusketis, eelkõige on kostja kasutanud korduvalt seaduses ette nähtud kaalutlusruumi, otsuse põhjendused ei ole loogilised ja läbipaistvad.
1.

Esimene väide, et komisjon jättis abi saaja nõuetekohaselt määratlemata, kui ta (i) järeldas, et KLM oli ainus Madalmaadelt abi saaja, ja (ii) jättis tagamata, et Air France-KLM kontsernile varem antud abi ei tooks kasu või kanduks üle KLMile.