Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Riiklike tarnelepingute ja ehitustöölepingute sõlmimise kord – Direktiivid 93/36 ja 93/37 – Tellija – Avalik-õiguslik isik – Mõiste – Siseriiklik õigusakt, mis jätab välja direktiivides sätestatud tingimustele vastavad eraõiguslikud isikud – Vastuvõetamatus

(Nõukogu direktiiv 93/36, artikli 1 punkt b, ja direktiiv 93/37, artikli 1 punkt b)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Riiklike tarnelepingute ja ehitustöölepingute sõlmimise kord – Direktiivid 93/36 ja 93/37 – Riiklik leping – Mõiste – Siseriiklik õigusakt, mis jätab välja avalik-õiguslike isikute vahel sõlmitud koostöölepingud – Vastuvõetamatus

(Nõukogu direktiiv 93/36, artikli 1 punkt a, ja direktiiv 93/37, artikli 1 punkt a)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Riiklike tarnelepingute ja ehitustöölepingute sõlmimise kord – Direktiivid 93/36 ja 93/37 – Erandid üldistest reeglitest – Kitsas tõlgendamine – Läbirääkimistega menetluse kasutamine – Piirid

(Nõukogu direktiivid 93/36 ja 93/37)

Summary

1. Siseriikliku õigusakti puhul riiklike lepingute valdkonnas, mis jätab oma kohaldamisalast välja eraõiguslikud isikud isegi siis, kui nad täidavad samaaegselt direktiivi 93/36, millega kooskõlastatakse riiklike tarnelepingute sõlmimise kord, ja direktiivi 93/37, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, artikli 1 punkti b teises lõigus nimetatud tingimused, mille abil on defineeritud mõiste „avalik-õiguslik isik”, on tegemist nimetatud mõiste „avalik-õiguslik isik” ja seega selle sätte esimeses lõigus toodud mõiste „tellija” ebaõige ülevõtmisega.

Tegemaks kindlaks, kas eraõiguslikku isikut saab kvalifitseerida avalik-õigusliku isikuna, tuleb ainult kontrollida, kas asjaomane isik vastab nendele tingimusele, ning isiku eraõiguslik staatus ei ole selline tingimus, mille alusel võiks välistada tema määratlemise tellijana nimetatud direktiivide mõttes.

(vt punktid 27, 28, 31 ja resolutiivosa)

2. Direktiivi 93/36, millega kooskõlastatakse riiklike tarnelepingute sõlmimise kord, ja direktiivi 93/37, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, ebaõige ülevõtmisega on tegemist siseriikliku õigusakti puhul riiklike lepingute valdkonnas, mis jätab oma kohaldamisalast a priori välja avaliku võimu ja teiste avalik-õiguslike isikute vahelised koostöölepingud ning seega ka need lepingud, mis on riiklikud lepingud nimetatud direktiivide mõttes.

Selleks et oleks tegemist nimetatud direktiivide artikli 1 punkti a mõttes riiklike tarnelepingute või ehitustöölepingutega, piisab põhimõtteliselt sellest, et leping oleks sõlmitud ühelt poolt piirkondliku või kohaliku omavalitsuse ja teiselt poolt viimasest õiguslikult eraldiseisva isiku vahel. See ei ole nii juhul, kui piirkondlik või kohalik omavalitsus teostab asjaomase isiku suhtes kontrolli, mis on analoogne sellega, mida ta teostab oma üksuste üle, või juhul, kui see isik tegutseb põhiliselt koos seda kontrolliva omavalitsusega.

(vt punktid 38, 40 ja resolutiivosa)

3. Erandeid reeglist, mille eesmärk on tagada asutamislepinguga tunnustatud riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sektorit puudutavate õiguste efektiivsus, tuleb tõlgendada kitsalt. Et mitte võtta direktiivilt 93/36, millega kooskõlastatakse riiklike tarnelepingute sõlmimise kord, ja direktiivilt 93/37, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, nende kasulikku mõju, ei tohi liikmesriigid ette näha uusi läbirääkimistega menetluse kasutamise juhtusid, mis ei ole nimetatud direktiividega ette nähtud, või lisada uusi tingimusi nendele juhtudele, mis on direktiivides sõnaselgelt ette nähtud ning mille tulemusena nimetatud menetluse kasutamine on lihtsam.

(vt punktid 48, 58 ja resolutiivosa)