Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Vaidlusese – Kindlaksmääramine kohtueelses menetluses

(EÜ artikkel 226)

2. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad – Liikmesriigi kohustused

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõige 3)

3. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad – Liikmesriigi kohustused

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 6 lõiked 3 ja 4)

4. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Liikide kaitse

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 12 lõike 1 punkt d)

5. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Liikide kaitse

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikkel 16)

6. Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Liikide kaitse

(Nõukogu direktiiv 92/43, artiklid 12, 13 ja 16)

7. Liikmesriigid – Kohustused – Direktiivide täitmine – Kohustuste rikkumine

(EÜ artikli 249 kolmas lõik)

Summary

1. EÜ artikli 226 alusel esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi eseme piiritleb selles sättes ette nähtud kohtueelne menetlus ja seega ei saa hagiavalduse aluseks olla muud sätted kui need, mis esitati mainitud menetluse käigus. Selline nõue ei tähenda ometi, et põhjendatud arvamuses ja hagiavalduses nimetatud siseriiklikud õigusnormid peavad igal juhul olema identsed. Kui õigusnorme on nende kahe menetlusstaadiumi vahelisel ajal muudetud, siis piisab sellest, kui õigusnormid, mille liikmesriik võttis vastu pärast põhjendatud arvamuse esitamist ning mida vaidlustatakse hagiavalduses, jätavad täies mahus kehtima kohtueelses menetluses vaidlustatud õigusnormidega kehtestatud süsteemi.

(vt punkt 27)

2. Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 3 kohaselt on kohustuslik sellise kava või projekti tagajärgede asjakohane hindamine, mis ei ole otseselt seotud erikaitsealal asuva ala kaitsekorraldusega või ei ole selleks otseselt vajalik, tingimusel et on olemas asjaomase ala olulise mõjutamise võimalus või oht. Arvestades eriti ettevaatusprintsiibiga, on selline oht olemas niipea, kui objektiivsete elementide alusel ei saa välistada seda, et nimetatud kava või projekt mõjutab asjaomast ala olulisel moel.

Tingimus, mille täitmisest sõltub, kas kava või projekti tagajärgesid mingile konkreetsele alale tuleb hinnata, ei võimalda järelikult välistada sellise hindamise kohustusest teatud tüüpi projekte kriteeriumide põhjal, mis ei sobi selle tagamiseks, et need ei või tõenäoliselt avaldada kaitsealadele olulist mõju.

(vt punktid 40 ja 41)

3. Siseriiklike õigusnormidega loodud kord, mille kohaselt on loa andmine heitmeid põhjustavatele käitistele välistatud ainult siis, kui need võivad eriliselt mõjutada kaitseala, mis asub käitistega seotud üldistest kriteeriumidest lähtuvalt määratud käitise mõjupiirkonnas, ei taga direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõigete 3 ja 4 järgimist, kuivõrd see kord ei taga, et heitmeid põhjustavate käitiste kohta käivad projektid ja kavad ei puuduta väljaspool nende mõjupiirkondasid asuvaid kaitsealasid.

(vt punktid 50 ja 51)

4. Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 12 lõike 1 punktis d, mis sätestab paljunemis- või puhkepaikade kahjustamise keelu, ei ole mõeldud üksnes tahtlikke tegusid, vaid ka neid, mis seda pole. Kuna ühenduse seadusandja ei ole nimetatud sättes kehtestatud keelu puhul vastupidiselt sama artikli punktides a–c sätestatule piirdunud vaid tahtlike tegudega, siis on ta näidanud üles tahet anda paljunemis- ja puhkepaikadele nende kahjustamist või hävitamist põhjustavate tegude eest suurem kaitse. Arvestades looduse mitmekesisuse kaitsmise kui direktiiviga taotletava eesmärgi olulisust, ei ole see, et artikli 12 lõike 1 punktis d sisalduv keeld ei ole piiratud tahtlike tegudega, mitte kuidagi ebaproportsionaalne.

(vt punkt 55)

5. Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artiklile 16 vastavat õiguslikku raamistikku ei kehtesta siseriiklik säte, mis ei nõua erandite tegemisel kõigi mainitud artikli 16 tingimuste täitmist, vaid näeb mainitud erandite lubamise ainsa tingimusena ette, et sellega ei kahjustataks tahtlikult loomasid ja nende pesakohti, haudekohti, elupaiku või varjupaiku ning erilise kaitse all olevaid taimeliike.

Isegi siis, kui direktiivis sätestatud keeldudest erandite tegemiseks on vaja haldusakti, mille vastuvõtmisel pädevad ametiasutused võtavad tegelikkuses arvesse tingimusi, mis selliste erandite tegemisele seab kõnesolev artikkel 16, on siseriiklik õiguslik raamistik siiski direktiivis ette nähtuga vastuolus.

(vt punkt 61)

6. Direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artiklid 12, 13 ja 16 moodustavad sidusa sätete kogumi, mille eesmärk on tagada looma- ja taimeliikide range kaitse süsteem.

Niisugust süsteemi ei taga siseriiklik säte, mis loetleb olukorrad, kus taimekaitsevahendite kasutamine on keelatud, kuid ei nimeta selgelt, täpselt ja rangelt direktiivi artiklites 12 ja 13 ette nähtud kaitstavate liikide kahjustamise keeldu.

(vt punktid 66 ja 67)

7. Direktiivi õigeks rakendamiseks ei ole sobiv õiguslik raamistik, milles esinevad üheaegselt ühenduse õigusega vastuolus olevad piirkondlikud sätted ja sellega kooskõlas olev föderaaltasandi säte ning mis ei taga tõhusalt, selgelt ning täpselt direktiivi täielikku kohaldamist.

(vt punkt 78)