ET Euroopa Liidu Teataja C 239/29

10. mail 2017 esitatud hagi – Euroopa Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-244/17)

(2017/C 239/36)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Gussetti, P. Aalto, L. Havas)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Tühistada nõukogu 3. märtsi 2017. aasta otsus (EL) 2017/477 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Kasahstani Vabariigi vahelise laiendatud partnerlus- ja koostöölepingu alusel asutatud koostöönõukogus seoses koostöönõukogu, koostöökomitee, eriotstarbeliste allkomiteede ja muude organite töökorraldusega (1),

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon väidab, et ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) alusel menetlusliku õigusliku aluse, nimelt ELL artikli 31 lõike 1, milles on nõutud ühehäälsus, lisamine rikub aluslepingut, nagu seda on tõlgendatud Euroopa Kohtu praktikas.

Seda väidet toetavad järgmised argumendid:

Esiteks, vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale tuleb ELTL artikli 218 lõike 9 alusel vastu võetud otsus teha kvalifitseeritud häälteenamusega, isegi kui üks või mitu sisulist õiguslikku alust nõuaksid muidu rahvusvahelise lepingu sõlmimiseks ühehäälsust. Ükskõik millise õigusliku aluse lisamine, mis muidu oleks suunatud ühehäälsuse tagamisele, ei mõjuta menetlust, milles see on nõukogus vastu võetud.

Nõukogu otsus, mis on vastu võetud ELTL artikli 218 lõikes 9 ette nähtud menetluse alusel, ei ole suunatud kokkuleppe institutsioonilise raamistiku asendamisele või täiendamisele ega selle struktuuri muutmisele, ning seega ei saa seda samastada rahvusvahelise lepingu sõlmimise või muutmisega, vaid see on suunatud sellele, et tagada selle tõhus rakendamine. Selline otsus tuleb vastavalt artikli 218 lõike 8 esimesele lõigule ja artikli 218 lõikele 9 vastu võtta kvalifitseeritud häälteenamusega. Nõue, et otsus tuleb vastu võtta ühehäälselt, on ebaseaduslik.

Teiseks, nagu Euroopa Kohtu praktikas on samuti selgitatud, näeb ELTL artikkel 218 ette „ühtse ja üldkohaldatava menetluse, mis puudutab nende rahvusvaheliste lepingute üle peetavaid läbirääkimisi ja lepingute sõlmimist, mida liit on pädev sõlmima oma tegevusvaldkondades, kaasa arvatud ÜVJP“. ÜVJP erilist laadi näitab asjaolu, et ettepaneku teevad ühiselt komisjon (ÜVJP valdkonda mitte kuuluvates küsimustes) ja kõrge esindaja (ÜVJP valdkonda kuuluvates küsimustes). See ei saa aga muuta järeldust, et ELTL artikli 218 lõike 9 alusel vastu võetud otsus tuleb teha kvalifitseeritud häälteenamusega.

Nende kahe kohtupraktika suuna kombinatsioon viib järelduseni, et mitte ainult rahvusvaheliste lepingute üle peetavaid läbirääkimisi ja lepingute sõlmimist, vaid ka selliste lepingute rakendamiseks ette nähtud seisukohtade kujundamist reguleerib ühtne menetlus, mis on ette nähtud ELTL artiklis 218, sel juhul artikli 218 lõikes 9, mis näeb ette otsuse tegemise kvalifitseeritud häälteenamusega. Ühtegi muud menetlussätet ei saa lisada. Isegi kui nõukogu sellise sätte lisab, ei saa sellel olla sellist mõju, mis muudab otsustamismenetlust.

(1) ELT 2017, L 73, lk 15.