Memorandumi õiguslikuks aluseks on ELTL artikkel 143, mis annab liidule pädevuse anda vastastikust abi liikmesriigile, kus ei kehti valuutana euro ning kes on raskustes või keda ähvardab tõsine oht sattuda raskustesse seoses maksebilansiga. Vastastikuse mõistmise memorandum, mille õiguslikuks aluseks on käesoleva kohtuotsuse punktides 31–33 nimetatud liidu õigusnormid ja mille on sõlminud muu hulgas liit, keda esindab komisjon, kujutab endast liidu institutsiooni õigusakti ELTL artikli 267 punkti b tähenduses.

Nagu esimesele küsimusele antud vastuses rõhutati, tuleb siinkohal märkida, et vastastikuse mõistmise memorandumi näol on tegemist liidu ja liikmesriigi vahelise kohustuse elluviimisega seoses majandusprogrammiga, mis võimaldab liikmesriigil saada kasu ELTL artiklis 143 osutatud ja määruses nr 332/2002 täpsustatud keskmise tähtajaga rahalise abi süsteemist liikmesriikide maksebilansi toetamiseks. See sisaldab teatavaid majanduspoliitilisi nõudeid, mille täitmine on rahalise abi andmise tingimuseks ning mis on kehtestatud vastavalt otsuse 2009/459 sätetele komisjoni ja Rumeenia ametiasutuste ühisel kokkuleppel. Ehkki vastastikuse mõistmise memorandum on siduv, ei sisalda see siiski ühtegi konkreetset sätet, mis nõuaks niisuguste siseriiklike õigusnormide vastuvõtmist, nagu on kõne all põhikohtuasjas.

Euroopa Ühenduse ja Rumeenia vahel 23. juunil 2009 Bukarestis ja Brüsselis sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumit tuleb tõlgendada nii, et sellega ei tehta kohustuslikuks selliste siseriiklike õigusnormide vastuvõtmist, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega nähakse ette keeld maksta samal ajal netovanaduspensioni avalikus sektoris ja tasu töötamise eest avaliku sektori asutuses, kui netovanaduspension on riigi sotsiaalkindlustuseelarve koostamise aluseks olevast riigi keskmisest brutopalgast suurem.

ELL artiklit 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 17 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja millega nähakse ette keeld maksta samal ajal netovanaduspensioni avalikus sektoris ja tasu töötamise eest avaliku sektori asutuses, kui netovanaduspension on teatud piirmäärast suurem.

Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, nagu tuleneb seaduse nr 329/2009 artikli 2 sõnastusest, et see seadus on erandlik ja kavandatud ajutisena. Lisaks ei muuda seadus küsitavaks pensioniõiguse põhimõtet ennast, vaid piirab selle kasutamist määratletud ja piiritletud olukordades, nimelt juhul, kui pensioni saadakse samal ajal avaliku sektori asutuses töötamisega ja kui pension on teatud piirmäärast suurem. Konkreetselt põhikohtuasjas kõne all olevate siseriiklike õigusnormide eesmärk on nii avaliku sektori palgakulude vähendamine kui ka pensionisüsteemi reformimine, mis nähti ette otsuses 2009/459 ja vastastikuse mõistmise memorandumis, et leevendada maksebilansiga seotud raskusi, mis sundisid Rumeeniat taotlema ja võtma vastu liidult rahalist abi. Selliste eesmärkide puhul on tegemist üldise huvi eesmärkidega.

Põhikohtuasjas kõne all olevate siseriiklike õigusnormide sobivuse ja vajalikkusega seoses tuleb meenutada, et liikmesriikidel on konkreetset majanduslikku olukorda arvestades majanduse valdkonnas otsuste tegemisel ulatuslik kaalutlusruum ja nad oskavad kõige paremini otsustada, milliste meetmetega on võimalik taotletud eesmärki saavutada.

(vt punktid 55–57 ja 60 ning resolutsiooni punkt 3)