ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikkel 8, lõige 1, punkt b)

Summary

Ei ole tõenäoline, et Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Austria, Portugali ja Beneluxi riikide keskmised tarbijad ajavad segi sõnamärgi ECHINAID, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 5 kuuluvate kaupade „vitamiinid, toidulisandid, taimsed preparaadid, meditsiini- ja farmaatsiapreparaadid” jaoks, varem registreeritud rahvusvahelise sõnamärgiga ECHINACIN, mis on kaitstud Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias, Austrias, Portugalis ja Beneluxi riikides samasse klassi kuuluvatele kaupade „farmatseutilised keemiakaubad” jaoks, kuna esiteks eesliide „echin-” või „echina-” viitab asjaomaste keskmiste tarbijate jaoks kauba koostisele mitte selle kaubanduslikule päritolule, sest sõna „echinacea” on ladinakeelne teadustermin taime kohta, mida kasutatakse farmaatsia- ja taimravikaupade valmistamiseks, ning teiseks tuleb vastandatud tähiste vastavaid järelliiteid „-id” ja „-cin” lugeda eristavateks ja domineerivateks osadeks, mis tõmbavad tarbijate tähelepanu.

Segiajamise tõenäosuse igakülgset hindamist tuleb selles osas teostada objektiivselt ning seda ei tohi mõjutada kaalutlused, mis ei puuduta asjaomaste kaupade kaubanduslikku päritolu, nagu farmaatsiakaupade mittenõuetekohase kasutamisega seotud võimalikud kahjulikud tagajärjed. Võimalikud tagajärjed tulenevad sellest, et tarbija ajab kaubad segi identsuse või omaduste osas, mitte kaubandusliku päritolu osas määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punktis b ette nähtud keeldumispõhjuse tähenduses. Mis puutub farmaatsiakaupadesse, siis aitavad tarbijaid valiku tegemisel suurte kutseoskustega erialaspetsialistid, samas kui taimravikaupade tarbijaid peetakse piisavalt informeeritud, tähelepanelikeks ja arukateks tarbijateks, kes on harjunud kasutama eesliidet „echina-” sisaldava kaubamärgiga kaupu, mistõttu oht, et kauba võimalikust ekslikust valikust ja mittenõuetekohasest kasutamisest tulenevad kahjulikud tagajärjed on tasakaalustatud asjaomaste keskmiste tarbijate informeerituse ning tähelepanelikkuse kõrge tasemega.

(vt punktid 31–33, 45, 55)
Keywords

Summary



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikkel 8, lõige 1, punkt b)

Summary

On olemas tõenäosus, et keskmine Saksa tarbija ajab omavahel segi sõnalist osa „FERRÓ” sisaldava kujutismärgi, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 30 kuuluvatele kaupadele „Kohv, tee, kakao, suhkur, riis, tapiokk, saago, kohvi aseained, jahu ja muud teraviljasaadused, leib, sai, biskviidid, kondiitritooted ja maiustused, jäätis, mesi, siirup, pärm, küpsetuspulbrid, sool, sinep, leivast valmistatud tooted, pipar, äädikas, vürtsikastmed, jää, melass”, ja varem Saksamaal samasse klassi kuuluvate kaupade jaoks registreeritud sõnamärgi FERRERO, kuna esiteks on vaadeldavate kaubamärkidega tähistatud kaubad osaliselt identsed ja osaliselt sarnased, ja teiseks tuleb taotletava kaubamärgi domineeriva sõnalise osa „ferró” ja varasemat kaubamärki moodustava sõna „ferrero” võrdlemisel ilmsiks nende teatav visuaalne ja kõlaline sarnasus.

(vt punktid 43, 44, 53, 62)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid

(EÜ artikli 88 lõige 2 ja EÜ artikli 230 lõige 4)

2. Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid

(EÜ artikli 88 lõige 2)

Summary

1. Teised isikud, kes ei ole otsuse adressaadid, saavad väita, et see puudutab neid isiklikult ainult siis, kui see mõjutab neid mingi neile omase tunnuse või neid iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis neid kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib neid sarnaselt otsuse adressaadiga.

EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse lõpus vastu võetud otsus puudutab isiklikult selle menetluse aluseks olnud kaebusega seotud äriühinguid, kelle märkused, mis mõjutasid menetluse kulgu, on ära kuulatud, ainult siis, kui otsuse esemeks olev meede mõjutab nende turuseisu oluliselt.

Oluliseks mõjuks ei saa pidada üksnes asjaolu, et kõnealune otsus võis omada teatavat mõju asjaomasel turul esinevatele konkurentsisuhetele ja et puudutatud äriühing oli teatavas konkurentsialases suhtes otsusest kasusaava ettevõtjaga.

Seega ei saa äriühing tugineda üksnes enda kui kõnealusest meetmest kasusaava äriühingu konkurendi seisundile, vaid peab muu hulgas tõendama oma turuseisundi olulist kahjustamist.

Mis puudutab hageja turuseisundi kahjustamise olulisust, siis ühenduse kohus ei pea asja vastuvõetavuse kontrolli staadiumis võtma lõplikku seisukohta hageja ning abisaava ettevõtja vaheliste konkurentsialaste suhete kohta. Selles kontekstis on üksnes hageja kohustatud asjakohasel viisil põhjendama, kuidas komisjoni otsus võib tema seisundit kõnealusel turul oluliselt kahjustades rikkuda tema seaduslikke huve.

(vt punktid 51–53 ja 56)

2. Tühistamishagi, mille on esitanud ettevõtjate ühendus, mis ei ole vaidlustatud akti adressaat, on vastuvõetav üksnes kahel juhul. Esiteks, kui ühendus esitab hagi ühe või mitme liikme asemel, keda ta esindab tingimusel, et viimastel oleks olnud võimalik esitada vastuvõetav hagi. Teiseks, tingituna erakorralistest asjaoludest, nagu tema oletatav roll menetluses, mille tulemusena võeti vastu akt, mille tühistamist taotletakse.

Pelgalt asjaolu, et hageja esitas komisjonile kaebuse ning pidas viimasega sellega seoses kirjavahetust ja käis kohtumistel, ei ole selline piisavalt erakorraline asjaolu, mis võimaldaks hagejat kõigist teistest isikutest eristada ja annaks talle sellega kaebeõiguse üldise abisüsteemi vastu.

Asjaolust, et ühendus sekkub komisjonis toimuvasse asutamislepinguga ette nähtud riigiabi menetlusse selleks, et kaitsta oma liikmete kollektiivseid huve, ning tema roll piirdub üksnes asjaomastele isikutele EÜ artikli 88 lõikega 2 tagatud menetlusõiguste teostamisega, iseenesest ei piisa tema kaebeõiguse tunnustamiseks.

(vt punktid 65–69 ja 73)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Kaebemenetlus

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 133 lõige 2)

2. Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 43 lõiked 2 ja 3)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikoja poolt vastulausemenetluses tehtud otsuse peale esitatud hagi menetluses ei ole ühtlustamisametil takistusi hageja nõudega ühinemiseks ega selleks, et jätta asi otsustada Esimese Astme Kohtu äranägemisel, esitades samas kõik argumendid, mida ta peab kohaseks Esimese Astme Kohtule vajaliku teabe andmiseks. Samas ei saa ta esitada apellatsioonikoja otsuse tühistamise või muutmise nõuet punktides, mida hagiavalduses ei ole välja toodud, ega esitada väiteid, mida hagiavalduses ei ole välja toodud.

(vt punkt 13)

2. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 43 lõike 2 viimast lauset ning sama määruse artikli 43 lõiget 3, mille kohaselt artikli 43 lõiget 2 kohaldatakse varasemate siseriiklike kaubamärkide suhtes, tuleb tõlgendada nii, et kui kaubamärk on registreeritud kauba- või teenusekategooria jaoks, mis on piisavalt lai, et võimaldada kategooria sees eristada mitut iseseisvana vaadeldavat alamkategooriat, toob vastulausemenetluses kaubamärgi tegeliku kasutamise tõendamine üksnes osade kaupade või teenuste suhtes kaasa kaitse vaid selle või nende alamkategooriate jaoks, mis hõlmavad kaupu või teenuseid, mille jaoks kaubamärki on tegelikult kasutatud. Kui kaubamärk oli seevastu registreeritud nii täpselt ja piiritletult kindlaks määratud kaupade või teenuste jaoks, et kategooria sees ei ole võimalik teha olulisi jaotusi, hõlmab vastulausemenetluses kaubamärgi tegeliku kasutamise tõendamine nimetatud kaupade ja teenuste suhtes tingimata kogu seda kategooriat.

(vt punktid 26 ja 27)

3. Meditsiinitöötajatest ja lõpptarbijateks olevatest patsientidest koosneva Prantsuse avalikkuse seisukohast esineb segiajamise tõenäosus sõnamärgi GALZIN, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 5 kuuluvatele „farmaatsiatoodetele Wilsoni tõve ravimiseks”, ning sõnamärgi CALSYN puhul, mis on registreeritud varem Prantsusmaal samasse klassi kuuluvatele „farmaatsia- ja meditsiinitoodetele, täpsemalt kaltsiumist valmistatud preparaatidele”. Võttes arvesse asjaomaste kaupade sarnasust ja kaubamärkide visuaalseid ja foneetilisi sarnasusi, ei ole kaubamärkide erinevus üldmulje seisukohast piisav, et välistada segiajamise tõenäosus asjaomase avalikkuse tajus.

(vt punktid 65, 66, 81)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Esemeline kohaldamisala

(EÜ artiklid 230, 238 ja 249)

2. Konkurents – Trahvid – Määruses nr 2988/74 ette nähtud aegumine

(Nõukogu määruse nr 2988/74 artikkel 4)

3. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Otsus – Mõiste

(EÜ artiklid 230 ja 249)

Summary

1. Komisjoni otsusega EÜ artikli 249 mõttes määratud trahvi tasumata osa maksmise kohta tehtud ettekirjutus ja selles sisalduv hoiatus pangagarantii kasutamise kohta võla katteks, kujutab endast selle otsuse sundtäitmise ühte rakendamisviisi ja seda tuleb käsitleda haldusaktina.

Isegi kui panga ja komisjoni vahel esineb lepinguline õigussuhe, nimelt pangagarantii, mis tuleneb ettevõtja kohustusest komisjoni ees, ja kui nimetatud pangagarantii sisaldab vahekohtuklauslit EÜ artikli 238 mõttes, ei kujuta nimetatud ettekirjutuse vaidlustamine endast pangagarantiil põhinevat lepingulist vaidlust, mis võib välistada antud kohtuasjas määruse nr 2988/74 konkurentsieeskirjades ettenähtud menetluste ja sundtäitmise rakendamise aegumistähtaegade kohta kohaldamise.

Sellest järeldub, et EÜ artikli 230 alusel esitatud tühistamishagi kujutab endast hagiliiki, mis on sobiv vaidlustatud õigusaktide õiguspärasuse kontrollimiseks.

(vt punktid 39–42)

2. Määrus nr 2988/74 konkurentsieeskirjades ettenähtud menetluste ja sundtäitmise rakendamise aegumistähtaegade kohta, on kehtestanud ammendavad normid, mis sätestavad detailselt tähtajad, mille jooksul komisjonil on õigus, piiramata õiguskindluse põhinõuet, täita otsuseid, millega on ettevõtjatele määratud trahv.

Sellest tuleneb, et juba üksnes sellise lepingulise suhte nagu pangagarantii olemasolu hageja ja komisjoni vahel konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratud trahvi tasumiseks, ei saa ära hoida komisjoni õigusele rakendada sundtäitmise teel otsust, millega nähakse ette trahv, kohaldatava aegumistähtaja võimalikku möödumist nimetatud määruse artiklis 4 ette nähtud tähtaja lõppemisel.

Seoses sellega ei ole tähtsust asjaolul, kas pangagarantiid saab käsitleda kõrvalisena võrreldes põhikohustusega, mida ta garanteerib või vastupidi, autonoomsena, tänu selles sisalduvale esimese nõudmise makseklauslile.

(vt punktid 45 ja 46)

3. Iga otsus, mis tekitab tema adressaadi õiguslikus seisundis selge ja lõpliku muutuse, kujutab endast otsust EÜ artikli 249 mõttes.

Nii on see sellise ettekirjutuse puhul, kus tuleb maksta tasumata jäänud summa ähvardusega kasutada pangagarantiid võla katteks, kui komisjoni õigus nimetatud trahvi määramise otsuse täitmisel on aegunud.

(vt punktid 54 ja 57)
Ei ole hüpoteetiliselt võimalik, et sõnalise tähise TDK, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina on taotletud Nizza kokkuleppe klassi 25 kuuluvatele kaupadele „rõivad, jalatsid, peakatted” kasutamisega kasutatakse määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõige 5 tähenduses ära kujutismärgi TDK mainet, mis on varem registreeritud ühenduse kaubamärk, ning sõnamärgi TDK ja sõna- ja kujutismärgi TDK mainet, mis on varem registreeritud kaheteistkümnes liikmesriigis kõnealuse kokkuleppe klassi 9 kuuluvate kaupade jaoks (eelkõige: „heli või kujutise salvestus-, edastus- ja taasesitusaparatuur”). Kuna varasematel kaubamärkidel on nende maine olemasolu tõttu suur eristusvõime, võib kaubamärkide omaniku eriti spordi valdkonnaga seostuvate sponsorlustegevuste põhjal järeldada, et ei saa välistada, et taotletava kaubamärgi kasutamine spordirõivastel viiks arvamusele, et need rõivad on toodetud nimetatud omaniku poolt või tema antud litsentsi alusel.

(vt punktid 66 ja 67)
Ühendusel on EÜ artiklite 60 ja 301 alusel pädevus kehtestada piiravaid meetmeid, mis on suunatud vahetult isikute vastu, kui Euroopa Liidu lepingu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat käsitlevate sätetega kooskõlas vastu võetud ühises seisukohas või ühismeetmes on see ette nähtud, ning kui selliste meetmete eesmärk on tegelikult täielikult või osaliselt katkestada või piirata majandussuhteid ühe või mitme kolmanda riigiga. Seevastu piirangud, millel ei ole mingit seost kolmanda riigi territooriumi või valitseva režiimiga, ei saa tugineda ainult nendele sätetele. Siiski on ühenduse pädevuses selliste meetmete võtmine EÜ artiklite 60, 301 ja 308 alusel.

Seoses sellega oli ühendusel ainuüksi EÜ artiklite 60 ja 301 alusel pädevus vastu võtta määrus nr 872/2004 täiendavate piirangute kohta seoses Libeeriaga, samuti määrused nr 1149/2004 ja nr 874/2005, millega muudetakse seda määrust, millega rakendatakse ühenduses Libeeria endise presidendi Charles Taylori ja tema partnerite vastu kehtestatud piirangud, mis on ette nähtud ühises seisukohas 2004/487. Kuna ÜRO Julgeolekunõukogu — rahvusvaheliselt üldsuselt rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamisel põhirolli saanud organ — leiab, et see endine president ja tema partnerid võivad jätkuvalt õõnestada rahu Libeerias ja naaberriikides, on nende vastu võetud piirangutel piisav seos riigi territooriumi või valitseva režiimiga selleks, et neid pidada meetmeteks, mis on ette nähtud selleks, et osaliselt või täielikult katkestada või piirata majandussuhteid kolmanda riigiga EÜ artiklite 60 ja 301 mõttes.

(vt punktid 68, 69, 74)
Liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames komisjoni ja teatud liikmesriikide ühisprojektis osalenud liikmesriigi kohustusi ei saa hinnata piiratult vaid osapoolte vahel sõlmitud kokkuleppeid sätestavatest memorandumitest lähtudes, vaid tuleb arvestada ka ootusi, mida nimetatud liikmesriik oma käitumisega teistel osapooltel tekitas. Iga osapool, kes nimetatud memorandumitele alla kirjutas, on kohustatud teiste osapoolte suhtes tegutsema heas usus.

Hea usu põhimõte on rahvusvahelise tavaõiguse nõue, mida on tunnustanud Rahvaste Liidu juures tegutsenud Alaline Rahvusvaheline Kohus ja seejärel Rahvusvaheline Kohus ning mis on kodifitseeritud 23. mail 1969 sõlmitud rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artiklis 18. Pealegi tuleneb see põhimõte rahvusvahelises avalikus õiguses õiguspärase ootuse kaitse põhimõttest, mis on ühenduse õiguskorra osa. Selle tagajärjel on see põhimõte mainitud kokkulepete raames siduv nii ühendusele kui ka teistele osapooltele.

(vt punktid 84–87, 97)
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktist c koosmõjus artikli 48 lõikega 2 tuleneb, et menetluse aluseks olevas hagiavalduses tuleb märkida hagi ese ja esitada ülevaade fakti- ja õigusväidetest ning menetluse käigus ei või esitada uusi väiteid, välja arvatud juhul, kui need tuginevad faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mis on tulnud ilmsiks menetluse käigus. Samas tuleb tunnistada vastuvõetavaks väide või argument, millega otseselt või kaudselt täiendatakse varem samas astmes esitatud hagiavalduse väidet ja millel on varem esitatud väitega otsene seos.

(vt punktid 60 ja 61)
Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 43 lõike 2 viimast lauset tuleb tõlgendada selliselt, et kui kaubamärk on registreeritud kaupade või teenuste kategooria jaoks, mis on nii lai, et võimaldab eristada kategooria siseselt mitmeid iseseisvalt vaadeldavaid alamkategooriaid, toob vastulausemenetluses kaubamärgi tegeliku kasutamise tõendamine üksnes osade kaupade või teenuste suhtes kaasa kaitse vaid sellele või nendele alamkategooriatele, mis hõlmavad kaupu või teenuseid, mille jaoks kaubamärki on tegelikult kasutatud. Kui kaubamärk on seevastu registreeritud täiesti täpselt ja piiritletult kindlaks määratud kaupade või teenuste jaoks nii, et kategooria siseselt ei ole võimalik teha olulisi jaotusi, hõlmab vastulausemenetluses kaubamärgi tegeliku kasutamise tõendamine nimetatud kaupade või teenuste suhtes tingimata kogu seda kategooriat.

Kuigi osalise kasutamise mõiste mõte on tagada, et kaubamärgid, mida antud kaupade kategooria kohta kasutatud ei ole, ei muutuks kättesaamatuks, ei tohi varasema kaubamärgi omanik selle tagajärjel siiski jääda ilma igasugusest kaitsest kaupade osas, mis küll ei ole rangelt identsed nendega, mille tegelikku kasutamist ta tõendas, kuid mis ei erine oluliselt kaupadest, mis kuuluvad samasse rühma, mida ei saa mõistlikult jagada. Selles suhtes on kaubamärgi omanikul praktikas võimatu tõendada, et kaubamärki on kasutatud kõikide mõeldavate registreerimise esemeks olevate kaupade teisendite jaoks. Järelikult ei saa mõistet „osa kaupadest või teenustest” mõista nii, et see tähendab kõiki analoogiliste kaupade või teenuste kaubanduslikke teisendeid, vaid seda tuleb mõista nii, et see tähendab ainult neid kaupu või teenuseid, mis on piisavalt eristuvad, selleks et moodustada ühtseid kategooriaid või alamkategooriaid.

(vt punktid 23 ja 24)
Kui komisjon võttis vastu direktiivi 2003/112, millega muudetakse direktiivi 91/414 taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, lisades selle I lisasse toimeaine parakvaat, ja kinnitas seejuures oma läbivaatamisaruandes, et andmed parakvaadi neurotoksilisuse kohta puuduvad, eiras ta parakvaadi ja Parkinsoni tõve vahelise võimaliku seose läbivaatamisel menetlusnõudeid, mis on kehtestatud määruse nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414 artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) artiklis 7.

Parakvaadi neurotoksilisust käsitlevas kirjanduses on viiteid sellele, et parakvaadi kasutamine ja Parkinsoni tõppe haigestumine on omavahel seotud. Sellest järeldub, et kui referentliikmesriik viis läbi Parkinsoni tõve ja parakvaadi vahelist võimalikku seost käsitleva kirjanduse hindamise, toimus see parakvaadi neurotoksilisuse hindamise raames. Määruse nr 3600/92 artikli 7 lõike 1 punkt c nõuab, et referentliikmesriigi läbiviidav toimeaine hindamine lõpeks komisjonile esitatava hindamisaruandega, mis sama määruse artikli 7 lõike 3 kohaselt tuleb saata alalisele toiduahela ja loomatervishoiu komiteele ja teistele liikmesriikidele teadmiseks.

Referentliikmesriigi aruanded ei sisaldanud mingit hinnangut parakvaadi ja Parkinsoni tõve vahelist võimalikku seost käsitlevale kirjandusele. Komisjon ei ole ka tõendanud ega isegi mitte väitnud, et sellist hinnangut oleks nimetatud alalisele komiteele saadetud.

(vt punktid 108–110)
Arvestades, et EÜ artiklid 230 ja 232 kujutavad endast ühte ja sama õigusabinõu, tuleneb sellest, et kuna oleks vastuvõetav tühistamishagi, mille riigiabi saaja nüüdne või potentsiaalne konkurent on esitanud asjaomase isikuna oma EÜ artikli 88 lõikest 2 tulenevate menetlusõiguste kaitse tagamiseks otsuse peale, mille komisjon tegi kokkusobivuse kohta ilma ametlikku uurimismenetlust algatamata, siis on vastuvõetav kõnealuse isiku hagi, mis on esitatud eesmärgiga tuvastada komisjoni tegevusetus, mis seisneb selles, et ta jättis kõnealuse isiku kaebuse peale tegemata otsuse EÜ artikli 88 lõike 3 alusel, ilma et tema õiguse olla asjaomane isik tunnustamiseks oleks vaja tõendada konkurentsisuhet tema ja igaühega teatatud abi saajatest ja ilma et selle tegevusetushagi vastuvõetavust saaks mõjutada väidetavalt ebaseadusliku abi saajate suur arv, kui tegelikkuses on seda abi antud ja see ei kujuta endast üldist abikava.

(vt punktid 45, 48, 50, 55 ja 56)
Akti põhjenduses ei pea olema välja toodud kõik asjakohased faktilised ja õiguslikud asjaolud, sest põhjendust tuleb hinnata akti tausta ning kõiki asjakohast valdkonda reguleerivaid õigusnorme arvestades. Seega, kuigi komisjon peab esitama huvitatud isikule piisavalt põhjuseid, miks tema kaebuses välja toodud õiguslikest ja faktilistest asjaoludest ei piisa kaebuses väidetud riigiabi olemasolu tõendamiseks, ei ole ta kohustatud võtma seisukohta asjaolude suhtes, mis on ilmselgelt asjassepuutumatud, tähtsusetud või selgelt teisejärgulised. Seetõttu on piisavalt põhjendatud komisjoni otsus jätta rahuldamata kaebus siseriikliku meetme peale, millega võrdsustati litsentsitasud, mida operaatorid Universal Mobile Telecommunications Systemi (UMTS) litsentside eest maksma pidid, sest puudus üks kumulatiivsetest tunnustest, mis iseloomustavad riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses — nimelt isikule soodustuse andmine —, ja ta ei pea seda rahuldamata jätmist põhjendama nimetatud mõistet iseloomustavate teiste tunnuste seisukohast, nagu ta ei pea põhjendama ka seda, et asjassepuutuva meetmega rakendati ühenduse direktiivi ja täpsemalt mittediskrimineerimise põhimõtet.

Komisjon võib abi suhtes vastuväite esitamata jätmise otsuse tegemisel piirduda EÜ artikli 88 lõikes 3 sätestatud esialgse uurimisega, avamata EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametlikku uurimismenetlust, vaid siis, kui ta on selle esialgse uurimise — mille käigus ei ole ilmnenud olulisi raskusi — lõpus jõudnud veendumusele, et abiprojekt on asutamislepinguga kooskõlas. Komisjonil on õigus vastu võtta otsus, milles pärast esialgse uurimise lõppu tuvastatakse, et riigiabi ei ole antud, kuna siseriikliku meetmega, millega kõikide litsentside andmise tingimuste ühtlustamiseks vähendatakse Universal Mobile Telecommunications Systemi (UMTS) litsentside eest tasumisele kuuluvat litsentsitasu, ei ole teatud operaatoritele antud selektiivseid eeliseid, kuna nende litsentside varasem väljaandmine ei tekitanud UMTS-i võrgu väljaarendamisega hiljaksjäämise tõttu kahjulikku mõju operaatoritele, kellele anti litsents välja hiljem täiendava hankemenetluse tulemusena, ja kuna sellest tekkiv riigi ressursside kaotamine, arvestades litsentside kaubanduslikku väärtust, on seotud ebakindla nõudega, millest riigil tuleb telekommunikatsioonialase ühenduse õiguse spetsiifilisuse tõttu tingimata loobuda, sest seda eeldab direktiivi 97/13 (üldlubade ja üksiklitsentside ühise raamistiku kohta telekommunikatsiooniteenuste valdkonnas) operaatorite võrdse kohtlemise põhimõte, mis tähendab, et kaubanduslikus mõttes peavad kehtestatud litsentsitasud olema võrdsed.

(vt punktid 89–91, 111, 116, 122, 124, 152, 153 ja 156)