Keywords

Summary



Keywords

1. Ajutiste meetmete kohaldamine – Ajutised meetmed – Kohaldamise tingimused – Kiireloomulisus – Fumus boni iuris – Kumulatiivne iseloom – Asjaomaste huvide kaalumine – Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku kaalutlusõigus

(EÜ artikkel 243; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 2)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine – Vastuvõetavuse tingimused – Põhinõude vastuvõetavus – Asjassepuutumatus – Piirid

(EÜ artikkel 242 ja EÜ artikkel 243; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 104 lõige 1)

3. Tegevusetushagi – Tegevusetuse kõrvaldamine pärast hagi esitamist – Hagi eseme puudumine – Asjas kohtuotsuse mittetegemine – Ettepanek teha otsus mitte kanda toimeainet endosulfaan direktiivi 91/414 I lisasse – Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku hinnang

(EÜ artikkel 230, EÜ artikkel 232 ja EÜ artikkel 233; nõukogu direktiiv 91/414, I lisa)

Summary

1. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 104 lõige 2 sätestab, et ajutise meetme kohaldamise taotluses tuleb nimetada hagi ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti- ja õigusväited, mis esmapilgul ( fumus boni iuris ) õigustavad taotletava ajutise meetme kohaldamist. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlus jätta rahuldamata, kui mõni nendest ei ole täidetud. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik peab vastavalt asjaoludele kaaluma ka asjaomaseid huvisid.

Lisaks on sellise koosmõju hindamise puhul ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul ulatuslik kaalutlusõigus ja ta võib konkreetsete asjaolude alusel vabalt otsustada, kuidas ja mis järjekorras nende erinevate eelduste esinemist tuleb kontrollida, kuna mitte ükski ühenduse õigusnorm ei määra, millises korras peab kohtunik otsustama ajutiste meetmete võtmise vajalikkuse üle.

(vt punktid 34–35)

2. Üldjuhul ei kontrollita ajutiste meetmete kohaldamise menetluses hagi vastuvõetavust, et mitte otsustada ette ära põhinõude lahendust. Kui aga väidetakse, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlusega seotud hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu, siis võib siiski osutuda vajalikuks teatud asjaolude tuvastamine, millest saab esmapilgul järeldada, et hagi on vastuvõetav.

(vt punkt 53)

3. EÜ artiklis 232 sätestatud õiguskaitsevahend põhineb käsitlusel, mille kohaselt institutsiooni õigusvastase tegevusetuse korral on võimalik pöörduda Euroopa Kohtu või Esimese Astme Kohtu poole, et viimased tuvastaksid, et tegevusetus on asutamislepinguga vastuolus, kui asjassepuutuv institutsioon ei ole tegevusetust kõrvaldanud. Selline tuvastamine tähendab EÜ artikli 233 kohaselt, et kostjaks olevalt institutsioonilt nõutakse Euroopa Kohtu või Esimese Astme Kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist, ilma et see kohustus mõjutaks samast tuvastamisest tuleneda võivaid lepinguvälist vastutust puudutavaid nõudeid. Juhul kui akt, mille vastu võtmata jätmine on vaidlustatud, on vastu võetud pärast hagi esitamist, aga enne kohtuotsuse kuulutamist, ei või Euroopa Kohtu või Esimese Astme Kohtu otsus, millega tuvastatakse esialgse tegevusetuse õigusvastasus, enam tuua kaasa EÜ artiklis 233 sätestatud tagajärgi. Eeltoodust tuleneb, et sellises olukorras, samuti nagu olukorras, kui kostjaks olev institutsioon on vastanud üleskutsele teha toiming kahe kuu jooksul, ei ole hagil sisuliselt enam eset, ja seega on ära langenud ka vajadus teha otsus.

Selles osas on ajutiste meetmete kohaldamise menetluse käesolevas staadiumis alust arvata, et asjaolu, et komisjon tegi komiteele toimeaine endosulfaan hindamismenetluse käigus, seoses selle võimaliku kandmisega direktiivi 91/414 taimekaitsevahendite turuleviimise kohta I lisasse, ametlikult ettepaneku teha otsus mitte kanda seda toimeainet viimati nimetatud I lisasse, väljendab selgelt selle institutsiooni tahet lõpetada kõnealuse toimeaine uurimine ja on seega selline seisukohavõtt, mis lõpetab väidetava tegevusetuse. Asjaolu, et selline ettepanek ei ole esmapilgul akt, mille peale võib esitada tühistamishagi, ei ole oluline, kuna see on eelnev vajalik samm menetluses, mis põhimõtteliselt peab lõppema sellise õigusakti vastuvõtmisega, mis saab olla tühistamishagi esemeks.

(vt punktid 67–70)