ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 279/37

26. mail 2015 esitatud hagi – ANKO AE versus Teadusuuringute Rakendusamet (REA)

(Kohtuasi T-270/15)

(2015/C 279/46)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat V. Christianos)

Kostja: Teadusuuringute Rakendusamet (REA)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et maksete peatamine, mida rakendab Teadusuuringute Rakendusamet (REA) veel väljamaksmata summa osas, mis kuulub hagejale tasumisele osalemise eest projektis ESS programmi FP7 raames, kujutab endast lepinguliste kohustuste rikkumist ja sellest tulenevalt on REA kohustatud maksma ANKO-le tema osalemise eest ülejäänud summa ehk 1 25 253,82 eurot, millele lisandub seadusjärgne intress;

— mõista hageja kohtukulud välja REA-lt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas esitatud hagiavaldusega palub hagejast äriühing Euroopa Liidu Üldkohtul ELTL artikli 272 alusel tuvastada, et maksete peatamine, mida rakendab Teadusuuringute Rakendusamet (REA) veel väljamaksmata summa osas, mis kuulub hagejale tasumisele osalemise eest projektis ESS programmi FP7 raames, kujutab endast lepinguliste kohustuste rikkumist ja et sellest tulenevalt on jõus REA kohustus nimetatud summa ANKO-le välja maksta koos sellele lisanduva intressiga, mida arvestatakse käesoleva hagi esitamise päevast.

Täpsemalt väidab ANKO, et tema on oma lepingulised kohustused täielikult ja nõuetekohaselt täitnud. Seevastu Teadusuuringute Rakendusamet (REA) on oma maksed ANKO-le peatanud, rikkudes projekti ESS käsitleva põhilepingu II lisa punkti II.5 lõike 3 alapunkti d. Sellest tulenevalt on Teadusuuringute Rakendusamet (REA) jätkuvalt hagejale võlgu projekti ESS eest tasumisele kuuluva summa, mille väljamaksmine on õigusvastaselt peatatud, st 1 25 253,82 eurot.

Lisaks väidab ANKO, et Teadusuuringute Rakendusamet (REA) poolt ANKO-le maksete peatamine projekti ESS eest on vastuolus seda projekti käsitleva lepingu ja liidu õigusega järgmistel põhjustel:

— esiteks on Teadusuuringute Rakendusamet (REA) õigusvastaselt rakendanud maksete peatamist ANKO-le, kuna see ei kuulu ühegi juhtumi alla põhilepingu II lisa punkti II.5 lõike 3 alapunktis d ette nähtud viiest juhtumist;
1.

Esimene väide, et Euroopa Komisjoni otsus on ebaseaduslik, kuna see rikub Novartis Europharm Ltd. harva kasutatavate ravimite turustamise ainuõigust tootele TOBI Podhaler vastavalt määruse (EÜ) nr 141/2000 (1) artikli 8 lõikele 1, kuna harva kasutatavate ravimite turustamise ainuõiguse periood ei ole aegunud, samas kui tutrustamise ainuõiguse erandi andmise tingimused vastavalt sama määruse artikli 8 lõikele 3 ei ole täidetud.
2.

Teise väite kohaselt on moonutatud hageja väiteid, rikutud põhjendamiskohustust ja õigusnormi, kuna ATK leidis, et puudub vajadus teha otsus Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 8 tõlgendamise osas ning et 5. oktoobri 1995. aasta otsus Alexopoulou vs. komisjon (T-17/95, EKL AT, EU:T:1995:176) oli vaidluse lahendamisel täielikult asjassepuutumatu.
—

Hageja väidab selle kohta, et rikutud on õigust heale haldusele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikli 41 lõikega 1 ja artikli 41 lõike 2 punktidega a ja c, kuna kostja ei ole tema hinnangul nõuetekohase hoolsusega põhjalikult ja erapooletult analüüsinud kõiki hageja juhtumiga seotud asjaolusid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 302/66

17. juulil 2015 esitatud hagi – Aldi versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (ALDIANO)

(Kohtuasi T-391/15)

(2015/C 302/82)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindajad: advokaadid N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Società Cooperativa Agricola Cantina Sociale Tollo (Tollo, Itaalia)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „ALDIANDO” – taotlus nr 10942274

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 13. mai 2015. aasta otsus asjas R 1612/2014-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väide
3.

Kolmas väide: ELTL artikli 107 lõike 3 rikkumine Lisaks leiab hageja, et otsus rikub ELTL artikli 107 lõiget 3 ja usalduse kaitse põhimõtet. Kostja ei oleks tohtinud hinnata asjaolusid alles 28. juunil 2014 avaldatud keskkonna- ja energiaalaste riigiabi suuniste 2014-2020 alusel. Selle asemel oleks tulnud kohaldada 2008. aastal avaldatud suuniseid. 2008. aasta suuniste alusel ei oleks saanud kostja jõuda mingile muule seisukohale kui see, et väidetav riigiabi oli siseturuga kooskõlas.
3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud õigust tõhusale kohtulikule kaitsele — Vaidlustatud õigusaktide vastuvõtmisega on rikutud tõhususe põhimõtet, õigust tõhusale kohtulikule kaitsele ning hageja õigusi, mis tulenevad Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklist 47 ja/või Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklitest 6 ja 13, kuna need nullivad Euroopa Kohtu otsuse T-176/12 mõju.
2.

Teine väide: Euroopa Regionaalarengu Fondi rahadega kaasfinantseerimisele loa andmise tingimusi on vääralt tõlgendatud, kuna lähtutud on sellest, et kaasrahastada saab ainult investeeringuid, mis on „silmapaistvalt innovatsioonisuutlikud”, ning projektile on antud väär hinnang, kuna lähtutud on sellest, et puuduva innovatsioonipotentsiaali tõttu ei kattu see neljanda rakenduskava „Uuenduslik majandus” prioriteetse suunaga.
—

Teine väide, et nõukogu on teinud ilmse vea, kui ta järeldas, et hageja puhul oli täidetud ükski kriteeriumidest, et kanda teda vaidlustatud loetellu.
—

Hindamissüsteem 1. Esimene väide, et on rikutud ametnike personalieeskirjade artiklit 43, tõendamiskoormise jaotamist puudutavaid norme, keeldu otsustada ultra petita ja apellandi kaitseõigusi. 2. Teine väide, et on rikutud kohtuliku kontrolli piire. Apellant väidab, et vaidlustatud kohtuotsuses ületas Avaliku Teenistuse Kohus mitmel korral oma kontrolli piire ja näis, et viimane soovis teda sundida võtma vastu kindlaksmääratud hindamissüsteemi. 3. Kolmas väide, et on rikutud õigusnormi selles osas, mis puudutab hinnetel mittepõhineva hindamissüsteemi objektiivsuse puudumist ja ametnike personalieeskirjade artikli 43 rikkumist.
—

Hageja väidab, et kui vastupidi esimesele väitele tuleb kriteeriumi tõlgendada nii, et see lubab loetelusse kanda juriidilisi isikuid, kes on seotud ajakirjandusliku tegevusega, ainult seetõttu, et nad avaldavad oma poliitilist seisukohta, mille kohta nõukogu leiab, et see on vaieldav, puuduks loetelusse kandmise kriteeriumil kohane õiguslik alus ja/või see oleks ebaproportsionaalne otsuse ja määruse eesmärke silmas pidades.
ET Euroopa Liidu Teataja C 294/80

3. juulil 2015 esitatud hagi – Arrom Conseil vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

(Kohtuasi T-358/15)

(2015/C 294/96)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Arrom Conseil (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid C. Herissay Ducamp ja J. Blanchard)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Puig France SAS (Pariis, Prantsusmaa)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „Roméo has a gun by Romano Ricci” sisaldav ühenduse kujutismärk – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 11 193 604

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 26. märtsi 2015. aasta otsus asjas R 1020/2014-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus osaliselt;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väide
1.

Esimene väide, et komisjoni 11. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) nr 2015/408, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1107/2009 (taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta) artikli 80 lõiget 7 ja kehtestatakse asendamisele kuuluvate ainete loetelu, on antud õigusvastasel alusel, kuna määrusega nr 1107/2009, eriti artikliga 24 ja II lisa punktiga 4 on rikutud Euroopa Liidu õigust. — Hageja väitel on teaduslikult tõendatud, et püsivuse, bioakumuleeruvuse ja toksilisuse kriteerium, eelkõige püsivuse kriteerium ei ole vase puhul sobiv. — Peale selle ei ole hageja sõnul püsivuse, bioakumuleeruvuse ja toksilisuse kriteeriumi kohaldamine mitteorgaanilistele ainetele kooskõlas muude õigusnormidega, mida on reguleeritud keemiliste ainete valdkonnas rakendatud. — Lõpuks väidab hageja asendamisele kuuluvate ainete osas niisiis, et püsivuse, bioakumuleeruvuse ja toksilisuse kriteeriumi kohaldamine vaseühenditele läheb kaugemale sellest, mis on määrusega nr 1107/2009 taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik, ning määruses nr 1107/2009 on ettevaatuspõhimõtet valesti tõlgendatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 294/82

1. juulil 2015 esitatud hagi – Lacamanda Group versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Woolley (HENLEY)

(Kohtuasi T-362/15)

(2015/C 294/99)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Ühendkuningriik) (esindaja: barrister C. Scott)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Nigel Woolley (Braceborough, Ühendkuningriik)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „HENLEY” – ühenduse kaubamärk nr 4 7 43 563

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 24. aprilli 2015. aasta otsus asjas R 2255/2012-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited

— Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

— Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
—

kui apellatsioonkaebus tunnistatakse põhjendatuks, järelikult: — tühistada 24. veebruari 2012. aasta vaidlustatud otsus; — mõista ECDC-lt välja ex aequo et bono hinnatud hüvitis summas 80 000 eurot apellandile tekitatud mittevaralise kahju eest, kusjuures see on kohtuasja F-161/12 esimese nõude ese; — mõista ECDC-lt välja hüvitis ex aequo et bono hinnatud hüvitis summas 56 800 eurot apellandile tekitatud mittevaralise kahju eest, kusjuures see on esimese astme menetluses esitatud kahju hüvitamise täiendava nõude ese;
1.

Esimene väide, et Avaliku Teenistuse Kohus on rikkunud õigusnormi seoses õiguse olla ära kuulatud ulatusega. — Kohtupraktikale viitamata ja konkreetseid põhjendusi esitamata tõlgendas Avaliku Teenistuse Kohus laialt õiguse olla ära kuulatud ulatust, kusjuures seda õigust kohaldatakse mitte üksnes isiku suhtes esitatud süüdistustele, vaid ka selle isiku käitumisest tulenevatele tagajärgedele. Pealegi on Avaliku Teenistuse Kohtu käsitlus õiguse olla ära kuulatus ulatuse puhul vastuolus vaidlustatud kohtuotsuse enda järeldustega.
—

Hageja väidab, et komisjonil ei ole õigust keelata liikmesriigi toetusmeetmeid, mille määramine toimub Poola ametivõimude otsusega – kuna viimatinimetatul on selles asjas vahetu kogemus. Hageja väitel ei ole komisjonil meetmete keelamise pädevust ka nende asjaolude tõttu, millest ta oli teadlik juba ajal kui JYSK esitas taotluse. Tulemustabel (osameede 4.5.2.) väljendab otseselt innovaatilise majanduse rakenduskava eesmärke ja komisjoni esindaja seirekomisjonis oli nendest teadlik juba ajal, kui JYSK esitas taotluse. Hageja väidab, et innovaatilise majanduse rakenduskava õigeks mõistmiseks/tõlgendamiseks peab arvesse võtma Poola ametivõimude eriomast kogemust Radomsko töökohtade ja töötajate kvalifikatsiooni kohta ja komisjonil ei ole õigust jätta täielikult arvesse võtmata Poola ametivõimude hinnangut programmi rakendamise kohta ega asuda seisukohale, et kõik innovaatilise majanduse rakenduskava suunad ja eesmärgid on otsustavad, nagu komisjon seda on teinud. Hageja väidab, et innovaatilise majanduse rakenduskava ja Euroopa Liidu õigusnormide õigeks mõistmiseks on vaja lähtuda asjaolust, et teatud tingimused on olulisemad kui teised, nagu ilmneb tulemustabelist (osameede 4.5.2.).
—

sellega on otsustatud, et Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH ja Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH varade müük ei too kaasa majanduslikku järjepidevust Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH ja Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH ning varade uue omaniku Capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH või tema tütarettevõtjate vahel, nagu vaidlustatud otsuse põhjenduse 285 teise taande esimeses lauses märgitud;
ET Euroopa Liidu Teataja C 311/54

13. juulil 2015 esitatud hagi – Università del Salento versus komisjon

(Kohtuasi T-393/15)

(2015/C 311/59)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Università del Salento (Lecce, Itaalia) (esindaja: advokaat F. Vetrò)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul tühistada vaidlustatud aktid ja selle tulemusena anda korraldus, et Salento Ülikooli tehnoloogilise innovatsiooni osakonnale makstaks välja tal lepingu „Support for training career of researchers”, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises” veel saamata jäänud summad, koos kõigi sellest tulenevate õiguslike tagajärgedega, sealhulgas, mis puutub kohtukuludesse.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud Euroopa Komisjoni eelarve peadirektoraadi eelarve täitmise ja sissenõuete osakonna (üldeelarve ja EAF) 4. mai 2015. aasta akti peale, viitega N. D/CA – B.2 – 005817, ja sellele lisatud võlateate peale. Nimetatud akt käsitleb selle võlanõude tasaarveldamist, mille Salento Ülikooli tehnoloogilise innovatsiooni osakond esitas komisjonile nn Marie Curie lepingu „Support for training career of researchers”, Grant Agreement n. 6102350, Explaining the nature of technological innovation in Chinese enterprises” täitmise eest võlanõudega, mis Euroopa Komisjonil tema sõnul oli Ülikooli tehnoloogilise innovatsiooni osakonna vastu seoses lepinguga „Agreement JUST/2010/JPEN/AG/1540 – Judicial Training and Research on EU crimes against environment and maritime pollution”.

Hageja esitab oma hagi põhjenduseks kolm väidet.

1. Esimene väide käsitleb Itaalia konstitutsiooni artiklite 3 ja 24 rikkumist, võimu kuritarvitamist, mis muu hulgas tuleneb valest eeldusest, puudulikku uurimist ning Euroopa Liidu finantsmääruse artikli 81 rikkumist ja valesti tõlgendamist. — Sellega seoses väidab ta, et tasaarvelduse tegemisel on rikutud liidu õiguses sätestatud õiguskindluse, likviidsuse ja sissenõutavuse norme. Nagu toimikusse lisatud kirjavahetusest selgub, vaidlustab võlgnik käesoleval juhul väidetava võla. Komisjoni otsus on ühepoolne ja rikub sellega võrdsuse põhimõtet.

2. Teine väide käsitleb liidu õiguse tõhususe põhimõtte rikkumist ja valesti kohaldamist, usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte rikkumist ja valesti kohaldamist ning võimu kuritarvitamist uurimise puudumise tõttu. — Sellega seoses väidab ta, et Salento Ülikooli tehnoloogilise innovatsiooni osakonna uurimusprojekti eest makstud summad pidid olema määratud üksnes selle uurimustegevuse läbiviimiseks, milleks need olid ette nähtud ning neid ei tohtinud kasutada muude kui kõnealuse uurimuse tegevustega seotud võlgade tasumiseks. Vaidlustatud aktid rikuvad ka usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet, kuna tasaarveldust tehes ei kasutanud komisjon eesmärgipäraselt eraldatud summasid.
—

Seda, kas kõnealust ühenduse kaubamärki on taas tegelikult kasutama hakatud, oleks ühtlustamisamet pidanud hindama tõendite alusel, mille hageja on esitanud, sh varasema litsentsi alusel, mis on antud rohkem kui kolmeks kuuks enne kehtetuks tunnistamise taotluse esitamist;
6.

Kuuenda väite kohaselt, mis on esitatud õigusvastaseks tunnistamise põhjendamiseks – kui erinevalt teises väites toodud argumentidest tuleb nõukogu 5. märtsi 2014. aasta otsuse 2014/119/ÜVJP (muudetud) artikli 1 lõiget 1 ja nõukogu 5. märtsi 2014. aasta määruse (EL) nr 208/2014 (muudetud) artikli 3 lõiget 1 tõlgendada nii, et need hõlmavad esiteks Ukraina ametiasutuse algatatud mistahes uurimist sõltumata asjaolust, kas olemas on vastav kohtuotsus või on läbi viidud seda kinnitav, kontrolliv või ülevaatav menetlus, ja/või teiseks mistahes vormis „ametiseisundi kuritarvitamist avaliku võimu kandja poolt, et saada põhjendamatut kasu”, sõltumata asjaolust, kas on esitatud süüdistus riigile kuuluvate rahaliste vahendite omastamises – puudub loetellu kandmise kriteeriumil piisav õiguslik alus ja/või see on otsuse ja määruse eesmärkidega ebaproportsionaalne. Järelikult on see säte õigusvastane.
—

tühistada vaidlustatud otsus sel alusel, et on tõendatud Hispaania kaubamärgi nr 2 569 089 „MODAS CRISTAL” kasutamine klassi 35 kuuluvate teenuste jaoks, ning uus kaubamärgi taotlus on vastuolus Hispaania kaubamärkidega nr 2 569 089 „MODAS CRISTAL” klassi 35 kuuluvate teenuste jaoks ja nr 2 763 821 „home CRISTAL” klassi 24 kuuluvate teenuste jaoks;
—

Komisjon rikkus õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea, kui ta leidis, et ettevõtjale Novácke chemické závody, a.s. v konkurze (NCHZ) ei antud eelist, kui tema tegevus sai jätkuda pärast võlausaldajate komitee ja tagatud nõudega võlausaldajate otsust. Komisjon rikkus õigusnormi ka sellega ja tegi ilmse hindamisvea, kui ta leidis, et võlausaldajate komitee ja tagatud nõudega võlausaldajate otsus jätkata NCHZ tegevust ei ole riigile omistatav.
4.

Põhjendamaks nõuet tühistada SATCENi 28. veebruari 2014. aasta otsus tugineb hageja neljale väitele. — Esimene väide, et on rikutud hageja kaitseõigusi ja SATCENi personalieeskirjade artikli 10 lõiget 1 ning hageja õigust heale haldusele. — Teine väide, et on rikutud erapooletuse põhimõtet. — Kolmas väide, et on rikutud kohustust tuvastada ametisse nimetava asutuse käsutuses olevate faktide sisuline õigsus, hageja õigust tõendada oma süütus ja süütuse presumptsiooni. — Neljas väide, et võimu on kuritarvitatud. Direktori aruandes ei loetleta etteheidetavaid fakte. Distsiplinaarnõukogu esimees jättis rahuldamata hageja nõude teha kindlaks konkreetsed teod, milles hagejat süüdistatakse.
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud õigusnormi ja tehtud ilmne hindamisviga sellise erandit puudutava üldise eelduse kohaldamisel, mille eesmärk on kaitsta liidu uurimistegevuse eesmärke. Hageja toob välja järgmised rikkumised: — komisjon on rikkunud õigusnormi üldiste eelduste kohaldamisel; — komisjon on rikkunud õigusnormi uurimistegevuse eesmärkide kaitsmisel; — komisjon on rikkunud õigusnormi ja teinud ilmse hindamisvea seoses sellise kõrgema avaliku huvi hindamisega, mille hulka kuulub tõhusa kohtuliku kaitse tagamine (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47); ja — komisjon on rikkunud õigusnormi selles osas, mis puudutab dokumentidele juurdepääsu andmise õiguse kohaldamist (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 42)).
ET Euroopa Liidu Teataja C 320/39

30. juulil 2015 esitatud hagi – Fruit of the Loom versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Takko (FRUIT)

(Kohtuasi T-431/15)

(2015/C 320/56)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: barrister S. Malynicz ja solicitor V. Marsland)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Takko Holding GmbH (Telgte, Saksamaa)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Asjaomane vaidlusalune kaubamärk: ühenduse sõnamärk „FRUIT” – ühenduse kaubamärk nr 5 077 508

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 12. mai 2015. aasta otsus asjas R 1641/2014-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— jätta Siseturu Ühtlustamise Ameti ja teise menetluspoole kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja hageja kohtukulud.

Väide
—

Hageja väidab, et juhul, kui kemikaaliamet soovib vaidlustatud otsuse puhul võimalikult tugineda õigusliku volituse ja/või õigusliku alusena REACH-määruse artikli 42 lõikele 1, siis REACH-määruse artikli 42 lõige 1 ei anna kemikaaliametile mingit volitust või õiguslikku alust vaidlustatud otsuse vastuvõtmiseks, ning et kemikaaliamet rikkus vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel REACH-määruse artikli 42 lõiget 1. Hageja väidab, et käesolevas asjas ei ole kemikaaliamet vastu võtnud nõuetekohast otsust, nagu nõuab REACH-määruse artikli 42 lõige 1. Hageja väidab, et kemikaaliamet on järjepidevalt tõlgendanud REACH-määruse artikli 42 lõiget 1 selliselt, et see ei anna õigust vastu võtta rikkumistunnistust.
1.

Esimene väide, et rikutud on nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (kodifitseeritud versioon), artikli 13 lõiget 1, kuna komisjon on teinud ilmse hindamisvea õigus- ja faktiküsimuste hindamisel seoses kõrvalehoidmise tuvastamise ja kättesaadavate faktide laadiga. — Hageja väidab, et komisjonil ei ole tõendeid, mis põhjendaks tema järeldust, et asjaomased raamid on pärit Hiinast. — Hageja väidab, et kõik hageja esitatud tõendid kinnitavad vastupidi, et asjaomased jalgrattaraamid on pärit Vietnamist. — Viimaseks on hageja seisukohal, et komisjonil puudub nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 või Euroopa Kohtu praktika alusel pädevus lihtsalt vaikimisi järeldada, et hageja laadis ümber Hiinast pärit asjaomast toodet.
—

muuta vaidlustatud otsust tuvastades, et käesoleval juhul on täidetud määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikes 4 ette nähtud suhtelise keeldumispõhjuse kohaldamise tingimused, või teise võimalusena tühistada see otsus;
2.

Teine väide: Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) kaasrahastamise heakskiitmise tingimusi on tõlgendatud vääralt, lähtudes eeldusest, et kaasrahastuse võivad saada üksnes algatused, millel on suurim levipotensiaal ja projekte on hinnatud vääralt lähtudes eeldusest, et innovatsioonitaseme puudumise tõttu ei ole need kooskõlas innovaatilise majanduse rakenduskavaga.
3.

Aluslepingu artikli 5 lõigete 3 ja 4 ning nende sätete kohaldamiseks ette nähtud õigusnormide rikkumine, samuti subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine Hageja väidab, et: — liidu otsus on õigusvastane, viidates eelkõige selle artiklile 6 „Likvideerimismeetmed”. See säte on kohatu ja ebaproportsionaalne, sest selle kohaldamisala laieneb nakatunud taimest 100 meetri raadiuses asuvatele tervetele taimedele või taimedele, mille nakatumist ainult kahtlustatakse. Niisugune piirang ei ole teaduslikult kuidagi põhjendatud ja liiatigi on see seatud eesmärki arvestades ebaproportsionaalne. — liidu otsus on õigusvastane, viidates eelkõige selle artiklile 9 „Määratletud taimede vedu liidu piires”, sest see kehtestab valimatu ja põhjendamatu veokeelu, mis ei sõltu taime tervislikust seisust. See on seda enam piiravam, et vaidlusalune keeld kehtib nii piiritletud alast väljaspool kui selle sees. — Vaidlustatud otsus rikub proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtet. — liidu otsus on õigusvastane, viidates eelkõige selle artikli 9 lõike 2 punktidele d, f ja h, sest erandina lõikest 1 nõuavad need sätted 200 meetri laiust puhvertsooni koha ümber, kus taimi kasvatatakse ja kehtestavad sellele tsoonile rea nõudeid. See erand on selgelt teostatamatu, sest puhvertsoon taimekasvatuse ala ümber võib jääda väljapoole puukoolide kontrolli ja on seda igal juhul, kui see tsoon laieneb kolmandate isikute omandile.
—

Esimene väide, et põhjendus on ebapiisav, otsus on vastuoluline ja on rikutud kohustust uurida kõiki õiguslikke ja faktilisi asjaolusid, mis on olulised hindamisel, kas vahekohtukokkuleppes määratleti „selged ja objektiivsed tegurid”, mis „piirasid vahekohtu kohtunike hindamisruumi” ja mille „loogiline tulemus” oli elektrienergia lõpliku hinna kindlaksmääramine.