Kohtuasi C-408/08 P

Lancôme parfums et beauté & Cie SNC

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määrus (EÜ) nr 40/94 — Artikli 55 lõike 1 punkt a ja artikli 7 lõike 1 punkt c — Põhjendatud huvi esitada kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus absoluutsel kehtetuks tunnistamise põhjusel — Advokaadibüroo — Sõnamärk „COLOR EDITION” — Kirjeldavatest osadest koosneva sõnamärgi kirjeldavus”

Kohtujurist D. Ruiz-Jarabo Colomeri ettepanek, esitatud 15. oktoobril 2009 I ‐ 1349

Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 25. veebruar 2010 I ‐ 1371

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ühenduse kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Kehtetuks tunnistamise taotlus absoluutsel kehtetuks tunnistamise põhjusel – Põhjendatud huvi

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 55 lõike 1 punkt a)

Hagi vastuvõetavuse suhtes kohaldatavad normid ei kehti õiguse suhtes esitada Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 55 lõike 1 punktis a ette nähtud kehtetuks tunnistamise taotlus kuulub mitte kohtu- vaid haldusmenetluse valdkonda. Seetõttu ei ole EÜ artiklit 230 käsitlev kohtupraktika asjakohane ei otseselt ega ka analoogia alusel.

Seoses küsimusega, kas määruse artikli 55 lõike 1 punkti a alusel sõltub kehtetuks tunnistamise taotluse vastuvõetavus põhjendatud huvi olemasolust, on selge, et selles sättes ei ole mainitud põhjendatud huvi. Kõnealuses sättes nähakse ette, et absoluutsele kehtetuks tunnistamise põhjusele tugineva kehtetuks tunnistamise taotluse võib esitada iga füüsiline või juriidiline isik ja iga rühm või organ, kes esindab valmistajate, tootjate, teenuseosutajate, kaubastajate või tarbijate huve ja kes võib olla enda nimel kohtuasjades hagejaks ja kostjaks, samas kui selle artikli lõike 1 punktid b ja c, mis puudutavad suhtelisele kehtetuks tunnistamise põhjusele tuginevaid taotlusi, annavad selle taotluse esitamise õiguse teatavatele isikutele, kellel on põhjendatud huvi. Kõnealuse artikli ülesehituse põhjal on seadusandja soovinud piirata isikute ringi, kes võivad esitada kehtetuks tunnistamise taotluse teisel juhul, kuid mitte esimesel juhul. Lõpuks, kui suhtelised registreerimisest keeldumise põhjused kaitsevad teatavate varasemate kaubamärgiõiguste omanike huve, siis on absoluutsete keeldumispõhjuste eesmärk kaitsta üldist huvi, millest need lähtuvad, ning see selgitab asjaolu, miks artikli 55 lõike 1 punkt a ei nõua taotlejalt põhjendatud huvi olemasolu.

Peale selle ei tule kõnealuse määruse artikli 55 lõike 1 punkti a tõlgendada nii, et kehtetuks tunnistamise taotluse esitamiseks ühtlustamisametile nõutakse, et isikul on vaidlustatud kaubamärgi registrist kustutamise suhtes tegelik või potentsiaalne majanduslik huvi. Sellist tõlgendust ei kinnita asjaolu, et kõnealuses sättes nimetatakse rühmasid või organeid, kes esindavad valmistajate, tootjate, teenuseosutajate, kaubastajate või tarbijate huve ja kes võivad nende suhtes kohaldatava õiguse alusel olla enda nimel kohtuasjades hagejaks ja kostjaks. Sellise rühmade või organite nimetamisega, milles on osutatud ka tarbijatele, kellele tavaliselt ei saa omistada majanduslikku huvi, on soovitud kanda nende isikute loetellu, kes võivad asjaomase sätte alusel ühtlustamisametile kehtetuks tunnistamise taotluse esitada, asjaomased rühmad või organid, kes võivad nende suhtes kohaldatava õiguse alusel olla küll enda nimel kohtuasjades hagejaks ja kostjaks, kuid kellel ei ole juriidilise isiku staatust.

(vt punktid 36–42)