Kohtuasi C-268/03

Jean-Claude De Baeck

versus

Belgische Staat

(Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen’i eelotsusetaotlus)

Kodukorra artikli 104 lõige 3 – Finantsõigus – Füüsilise isiku tulumaks – Asukohajärgse äriühingu olulise osaluse võõrandamine – Kapitalitulu maksustamine

Määruse kokkuvõte

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Finantsõigus – Tulumaks – Aktsiate või osade tasulistest võõrandamistehingutest saadud kapitalikasumi mittemaksustamine võõrandamise korral maksustatava liikmesriigi äriühingutele – Vastuvõetamatus – Kapitali vaba liikumise piiramine, kui omandaja ei omanda äriühingus piisavat mõju

(EÜ artiklid 43, 48 ja 56)

EÜ artiklitega 43 ja 48 on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt maksustatakse kapitalikasum, mis on saadud selliste aktsiate või osade tasulistest võõrandamistehingutest, mis annavad õiguse omada osalust mis tahes äriühingutes, seltsides, asutustes või organisatsioonides, välja arvatud äritegevuse raames teostatud tehingutest, kus omandajaks on teise liikmesriigi äriühing, selts, asutus või organisatsioon, sellal kui samadel tingimustel ei maksustata kapitalikasumit, kui omandajaks on asjaomase liikmesriigi äriühing, selts, asutus või organisatsioon, juhul kui võõrandatud osalus annab selle omanikule teatava mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning võimaldab tal määrata äriühingu tegevust.

EÜ artikliga 56 on niisugused siseriiklikud õigusnormid vastuolus juhul, kui võõrandatud osalus sellist mõju ei anna.

(vt punkt 28, resolutiivosa punkt 1 ja 2)

EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (teine koda)

8. juuni 2004( )

Kodukorra artikli 104 lõige 3 – Finantsõigus – Füüsilise isiku tulumaks – Asukohajärgse äriühingu olulise osaluse võõrandamine – Kapitalitulu maksustamine

Kohtuasjas C-268/03,

mille esemeks on Euroopa Kohtule EÜ artikli 234 alusel Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) esitatud eelotsusetaotlus nimetatud kohtus pooleliolevas asjas järgmiste poolte vahel:

Jean-Claude De Baeck

ja

Belgische Staat

eelotsuse saamiseks EÜ artiklite 43, 46, 48, 56 ja 58 tõlgendamise kohta,

EUROOPA KOHUS (teine koda),

koosseisus: koja esimees C. W. A. Timmermans (ettekandja), kohtunikud C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ja N. Colneric,

kohtujurist: F. G. Jacobs,

kohtusekretär: R. Grass,

olles teavitanud eelotsuse esitanud kohut, et Euroopa Kohus teeb kodukorra artikli 104 lõikele 3 tuginedes ettepaneku lahendada asi põhistatud määrusega,

olles palunud Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 23 nimetatud huvitatud isikutel esitada omapoolsed seisukohad,

olles ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,

on andnud järgmise

määruse

1 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen esitas 13. juuni 2003. aasta otsusega, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. juunil 2003, EÜ artikli 234 alusel eelotsuse küsimuse EÜ artiklite 43, 46, 48, 56 ja 58 tõlgendamise kohta.

2 Nimetatud küsimus tõstatati kohtuasja De Baeck v. Belgische Staat (Belgia riik) raames seoses kapitalikasumi maksustamisega, kuna De Baeck oli võõrandanud Belgia äriühingute aktsiaid Prantsuse äriühingutele.

Siseriiklikud õigusnormid

3 Põhikohtuasja menetluse ajal kehtinud 26. veebruari 1964. aasta Belgia tulumaksuseadustiku redaktsiooni artikli 67 lõige 8 nägi ette:

„Muu tulu […] on […] kapitalikasum, mis on saadud aktsiate või osade, mis annavad õiguse omada osalust mis tahes äriühingutes, seltsides, asutustes või institutsioonides, mille asukoht, peamine organ või juhatuse või haldusorgani asukoht on Belgias, tasulistest võõrandamistehingutest, välja arvatud artiklis 20 sätestatud äritegevuse raames teostatud tehingud, ning võõrandaja või – juhul, kui aktsiaid ei olnud omandatud tasulise tehinguga – tema õiguseelneja omas mistahes ajahetkel viie aasta vältel enne ülekandmist otseselt või kaudselt, üksi või koos abikaasa, alanejate, ülenejate, teise järjekorra sugulaste või abikaasa alanejate, ülenejate või teise järjekorra sugulastega rohkem kui 25%-list osalust äriühingus, mille aktsiad või osad üle kanti.”

4 Sama seadustiku artikkel 67ter sätestab:

„Artikli 67 lõikes 8 nimetatud kapitalikasumit ei maksustata, kui see on saadud äriühingu vara jagamisel, omaaktsiate tagasiostul või aktsiate või osade võõrandamisel residendile, kes maksab füüsilise isiku maksu, või mitteresidendile, kes maksab mitteresidendi maksu, või artikli 94 esimeses lõigus ja artiklis 136 nimetatud maksumaksjale.”

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus

5 Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, et maksuameti sõnutsi müüs De Baeck, kes tegutses iseenda nimel ja teiste arvel, 1989. aastal Antverpia grupile kuuluvad Belgia äriühingute aktsiad ühele Prantsuse äriühingule hinnaga 1 705 000 000 Belgia franki.

6 Maksuamet leidis, et olukorras, kus aktsiad müüdi välisriigi äriühingule ja De Baecki perekond omas Antverpia grupile kuulunud Belgia äriühingutes olulist osa, kuulub saadud kapitalikasum maksustamisele.

7 Vastavalt eelotsusetaotluse esitanud kohtule tuleneb siseriiklikest õigusnormidest, et kapitalikasumit ei maksustata, kui aktsiad või osad võõrandatakse Belgia äriühingutele, seltsidele, asutustele või organisatsioonidele, sellal kui saadud kapitalikasum kuulub maksustamisele aktsiate või osade võõrandamisel välisriigi äriühingutele, seltsidele, asutustele või organisatsioonidele.

8 Nimetatud õigusnormid näevad seega ette aktsiatest või osadest saadava kapitalikasumi erineva kohtlemise sõltuvalt aktsiaid või osasid omandava äriühingu, seltsi, asutuse või organisatsiooni asukohast.

9 Kaheldes sellise regulatsiooni vastavuses ühenduse õigusega, otsustas Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen kohtuliku menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:

„Kas EÜ artiklitega 43, 46, 48, 56 ja 58 on vastuolus Belgia siseriiklikud õigusnormid, täpsemalt tulumaksuseadustiku 1964. aasta redaktsiooni artikli 67 lõige 8 ja artikkel 67ter, mille kohaselt maksustatakse kapitalikasum, mis on saadud selliste aktsiate või osade tasulistest võõrandamistehingutest, mis annavad õiguse omada osalust mis tahes Belgia äriühingutes, seltsides, asutustes või organisatsioonides, välja arvatud äritegevuse raames teostatud tehingutest, kus omandajaks on välisriigi äriühing, selts, asutus või organisatsioon, sellal kui samadel tingimustel ei maksustata kapitalikasumit, kui omandajaks on Belgia äriühing, selts, asutus või organisatsioon?”

Eelotsuse küsimus

Euroopa Kohtule esitatud märkused

10 De Baeck teeb ettepaneku vastata eelotsuse küsimusele jaatavalt. Viidates 21. novembri 2002. aasta otsusele kohtuasjas C-436/00: X ja Y (EKL 2002, lk I-10829), arvab ta, et põhikohtuasjas vaidluse all olev regulatsioon piirab ühtviisi nii asutamisvabadust kui ka kapitali vaba liikumist.

11 Selline õigusnorm takistab oma olemuselt maksumaksjat kasutamast talle EÜ artikliga 43 antud õigust laiendada oma tegevust teises liikmesriigis asuva äriühingu kaudu või võõrandada sellisele äriühingule aktsiaid või osasid, samuti kallutab mõne liikmesriigi residenti mitte sõlmima laenulepinguid või mitte investeerima teistesse liikmesriikidesse. De Baeck leiab, et sellistele piirangutele ei ole ühtegi piisavat põhjendust.

12 Euroopa Ühenduste Komisjon on samuti arvamusel, et põhikohtuasjas vaidluse all olev regulatsioon on vastuolus ühenduse õigusega. Viidates 13. aprilli 2000. aasta otsusele kohtuasjas C-251/98: Baars (EKL 2000, lk I-2787) ja eespool mainitud otsusele X ja Y, märgib komisjon, et on vajalik eristada asutamisvabadust ja kapitali vaba liikumist.

13 Vastavalt komisjonile tuleb juhul, kui De Baecki osalus annab talle võimaluse mõjutada äriühingu tehtavaid otsuseid ja määrata selle tegevust, analüüsida eelotsuse küsimust asutamisvabaduse vaatenurgast lähtuvalt. Vastupidisel juhul peaks seda aga tegema kapitali vaba liikumise vaatenurgast lähtuvalt. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peaks kontrollima, kumb nendest kahest oletusest vastab tõele.

14 Lähtudes asutamisvabadusest ja viidates eespool mainitud otsusele X ja Y, rõhutab komisjon, et põhikohtuasjas menetletav maksustamine võib pärssida teises liikmesriigis asutatud äriühingut kasutamast talle EÜ artikliga 43 antud õigust tegutseda Belgias vahelüliks oleva äriühingu kaudu. Tegelikult oleks De Baecki jaoks palju huvipakkuvam võimalus müüa oma osalus Belgia ettevõttele, kuna sellisel juhul ei oleks ta kohustatud tasuma makse. Selline ebavõrdne kohtlemine on oma olemuselt asutamisvabaduse piirang.

15 Kapitali vaba liikumisega seoses viitab komisjon juba mainitud otsusele X ja Y ning leiab, et põhikohtuasjas vaidluse all olev siseriiklik regulatsioon kallutab Belgias tulumaksu maksvaid isikuid mitte võõrandama oma aktsiaid teistes liikmesriikides asutatud äriühingutele. Lisaks sellele kitsendab selline regulatsioon samuti teiste liikmesriikide residentide vabadust investeerida oma kapital Belgia ettevõtetesse, sest nimetatud residendid on sunnitud veenma Belgia müüjat valima vaidlusalusele maksule vaatamata omandajaks just neid. Seetõttu moodustabki selline regulatsioon kapitali vaba liikumise piirangu EÜ artikli 56 mõttes.

16 Komisjon täheldab, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei maini ainsatki asjaolu, mis õigustaksid komisjoni poolt tuvastatud piiranguid. Samuti ei leia komisjon ühtegi põhjendust, mis neid õigustada võiksid.

Euroopa Kohtu vastus

17 Arvestades, et vastuse esitatud küsimusele võib selgelt tuletada kohtupraktikast, informeeris Euroopa Kohus vastavalt kodukorra artikli 104 lõikele 3 eelotsusetaotluse esitanud kohut, et ta teeb ettepaneku teha otsuse põhistatud määruse kujul, ja kutsus kõiki Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 23 nimetatud asjast huvitatud isikuid esitama oma märkused.

18 Euroopa Kohtu üleskutsele vastas üksnes De Baeck, märkides, et eespool mainitud kohtuasi X ja Y ei olnud tema arvates käesoleva asjaga identne, vaid pigem analoogne. Seega jätab ta Euroopa Kohtu otsustada, kas käesolevas asjas võib vastuse tuletada nimetatud otsusest. Ta ise on seisukohal, et võib küll.

19 Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et kuigi otsene maksustamine on liikmesriikide pädevuses, on viimased alati kohustatud seda rakendama vastavuses ühenduse õigusega (vt eelkõige 11. detsembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-364/01: Barbier, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 56 ja osundatud kohtupraktika).

20 Eespool mainitud otsuse X ja Y punktis 36 leidis kohus, et võõrandajalt maksusoodustuse äravõtmine, mis seisneb aktsiate kahjuga üleandmisel saadud kapitalitulu maksustamise edasilükkamise mittelubamises, põhjusel, et omandav äriühing, milles maksumaksja omab osalust, asub teises liikmesriigis, võib pärssida teda kasutamast EÜ artikliga 43 antud õigust tegutseda teises liikmesriigis vahelüliks oleva äriühingu kaudu.

21 Euroopa Kohus leidis, et selline ebavõrdne kohtlemine piirab nii asjaosalise liikmesriigi kodanike kui ka selles liikmesriigis elavate teiste liikmesriikide kodanike asutamisvabadust, kes omavad osalust teises liikmesriigis asutatud äriühingus, tingimusel et selline osalus annab neile võimaluse mõjutada äriühingu tehtavaid otsuseid ja määrata äriühingu tegevust. Kohus märkis, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu kohustus on kindlaks teha, kas nimetatud tingimus on põhikohtuasjas täidetud (vt eespool viidatud kohtuotsus X ja Y, punkt 37 ja osundatud kohtupraktika).

22 Teisest küljest, kui vastavalt eelotsusetaotluse esitanud kohtu kinnitustele EÜ artikkel 43 ei ole kohaldatav, arvestades võõrandaja ebapiisavat osalust omandavas äriühingus, mis asub teises liikmesriigis, on maksusoodustuse äravõtmine pärssiv nende suhtes, kes maksavad maksu kapitalitulu pealt, mis on saadud aktsiate kahjumiga võõrandamisel teises liikmesriigis asutatud äriühingule, milles nad omavad kas otsest või kaudset osalust, ja seetõttu kitsendab see nende maksumaksjate kapitali vaba liikumist EÜ artikli 56 mõttes (vt eespool viidatud kohtuotsus X ja Y, punkt 70 ja osundatud kohtupraktika).

23 Vaidlust ei ole selles, et põhikohtuasjas käsitletavat kapitalikasumit ei maksustata, kui aktsiad või osad võõrandatakse Belgia äriühingutele, seltsidele, asutustele või organisatsioonidele, sellal kui saadud kapitalikasum maksustatakse nende võõrandamisel teises liikmesriigis asutatud äriühingutele, seltsidele, asutustele või organisatsioonidele.

24 Antud juhul on maksusoodustuse äravõtmine veel selgemini märgatav kui eespool viidatud kohtuasjas X ja Y, kus maksusoodustuse äravõtmine seisnes võõrandajale maksustamise edasilükkamise keelamises, tekitades talle seeläbi ebasoodsa olukorra seoses rahavoogudega (vt eespool viidatud kohtuotsus X ja Y, punkt 36). Põhikohtuasjas käsitletavad siseriiklikud õigusnormid toovad lõppastmes kaasa selle, et võõrandaja, kes loovutas oma aktsiad või osad teises liikmesriigis asutatud äriühingule, on saadud kapitalikasumi maksukohustuslane, samas kui võõrandaja, kes loovutas oma aktsiad või osad Belgia äriühingule, seda ei ole.

25 Seega võib eespool viidatud otsusest X ja Y selgelt järeldada, et põhikohtuasjas siseriiklike õigusnormidega kehtestatud regulatsioon, mis kohtleb teises liikmesriigis asutatud äriühingutele, seltsidele, asutustele või organisatsioonidele oma aktsiaid või osasid võõrandavat maksumaksjat kahjulikumalt, piirab asutamisvabadust. Muutes aktsiate või osade võõrandamise teises liikmesriigis asutatud äriühingutele vähem atraktiivseks, võib viimastele antud asutamisõiguse kasutamine osutuda kitsendatuks juhul, kui võõrandatud osalus annab selle omanikule teatava mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning võimaldab tal määrata äriühingu tegevust. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul lasub kohustus kontrollida, kas see tingimus on põhikohtuasjas täidetud.

26 Vastasel juhul tuleb põhikohtuasjas sisalduvaid siseriiklikke õigusnorme, mis muudavad aktsiate või osade võõrandamise teises liikmesriigis asutatud omandajale vähem atraktiivseks, käsitleda EÜ artikli 56 mõttes kui kapitali vaba liikumist piiravaid õigusnorme.

27 Euroopa Kohtule ei ole esitatud ühtegi vastuvõetavat põhjendust, mis õigustaks eespool käsitletud piirangute kohaldamist ja seetõttu ei ole alust uurida, kas need piirangud omavad mingit õiguspärast eesmärki, mis oleks kooskõlas ühenduse asutamislepinguga ja ülekaaluka avaliku huviga.

28 Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et:

– EÜ artiklitega 43 ja 48 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu Belgia tulumaksuseadustiku põhikohtuasja menetluse ajal kehtinud redaktsiooni artikli 67 lõige 8 ja artikkel 67ter, mille kohaselt maksustatakse kapitalikasum, mis on saadud selliste aktsiate või osade tasulistest võõrandamistehingutest, mis annavad õiguse omada osalust mis tahes äriühingutes, seltsides, asutustes või organisatsioonides, välja arvatud äritegevuse raames teostatud tehingutest, kus omandajaks on teise liikmesriigi äriühing, selts, asutus või organisatsioon, sellal kui samadel tingimustel ei maksustata kapitalikasumit, kui omandajaks on Belgia äriühing, selts, asutus või organisatsioon, juhul kui võõrandatud osalus annab selle omanikule teatava mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning võimaldab tal määrata äriühingu tegevust;

– EÜ artikliga 56 on eelmainitud siseriiklikud õigusnormid vastuolus juhul, kui võõrandatud osalus ei anna selle omanikule teatavat mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning ei võimalda tal määrata äriühingu tegevust.

Kohtukulud

29 Euroopa Kohtule märkusi esitanud komisjoni kulusid ei hüvitata. Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kulude jaotuse siseriiklik kohus.

Esitatud põhjendustest lähtudes

EUROOPA KOHUS (teine koda)

vastuseks Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen’i 13. juuni 2003. aasta otsusega esitatud küsimusele otsustab:

1. EÜ artiklitega 43 ja 48 on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu Belgia tulumaksuseadustiku põhikohtuasja menetluse ajal kehtinud redaktsiooni artikli 67 lõige 8 ja artikkel 67ter, mille kohaselt maksustatakse kapitalikasum, mis on saadud selliste aktsiate või osade tasulistest võõrandamistehingutest, mis annavad õiguse omada osalust mis tahes äriühingutes, seltsides, asutustes või organisatsioonides, välja arvatud äritegevuse raames teostatud tehingutest, kus omandajaks on teise liikmesriigi äriühing, selts, asutus või organisatsioon, sellal kui samadel tingimustel ei maksustata kapitalikasumit, kui omandajaks on Belgia äriühing, selts, asutus või organisatsioon, juhul kui võõrandatud osalus annab selle omanikule teatava mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning võimaldab tal määrata äriühingu tegevust.

2. EÜ artikliga 56 on eelmainitud siseriiklikud õigusnormid vastuolus juhul, kui võõrandatud osalus ei anna selle omanikule teatavat mõju äriühingu otsuste tegemise üle ning ei võimalda tal määrata äriühingu tegevust.

8. juunil 2004 Luxembourgis.

Kohtusekretär Teise koja esimees