Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Liidu eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2)

2. Konkurents – Liidu eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2)

3. Menetlus – Kohtuotsuste põhjendused – Ulatus

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 36)

4. Apellatsioonkaebus – Väited – Õigusnormi rikkumine

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik)

Summary

1. Juhul kui emaettevõtja omab liidu konkurentsieeskirju rikkunud tütarettevõtja aktsia- või osakapitalis 100% osalust, võib esiteks see emaettevõtja selle tütarettevõtja käitumisele otsustavat mõju avaldada ja teiseks esineb ümberlükatav eeldus, et emaettevõtja avaldab tegelikult otsustavat mõju tütarettevõtja käitumisele. Neil asjaoludel piisab, kui komisjon tõendab, et emaettevõtja omab tütarettevõtja kogu aktsia- või osakapitali, et järeldada, et emaettevõtja avaldab otsustavat mõju tütarettevõtja äristrateegiale. Komisjon saab seejärel pidada emaettevõtjat tütarettevõtjale määratud trahvi maksmise eest solidaarselt vastutavaks, v.a kui see emaettevõtja – kelle kohustus on see eeldus ümber lükata – esitab piisavalt tõendeid, et tema tütarettevõtja tegutseb turul sõltumatult.

Selle eelduse ümberlükatavust arvestades ei vii nimetatud eeldus selleni, et vastutus omistatakse automaatselt emaettevõtjale, kellele kuulub kogu tütarettevõtja aktsia- või osakapital, mis on vastuolus isikliku vastutuse põhimõttega, millel rajaneb liidu konkurentsiõigus. Selle eelduse ümberlükkamiseks peab emaettevõtja esitama liidu kohtutele hindamiseks kõik asjaolud organisatsiooniliste, majanduslike ja õiguslike sidemete kohta tema ja ta tütarettevõtja vahel, mis tõendaksid, et nad ei moodusta majandusüksust.

(vt punktid 39, 40, 50–52)

2. Valdusühingut võidakse pidada solidaarselt vastutavaks liidu konkurentsiõiguse rikkumiste eest, mille on toime pannud kontserni tütarettevõtja, kelle aktsia- või osakapital ei kuulu talle otseselt, tingimusel et see valdusühing avaldab sellele tütarettevõtjale otsustavat mõju ja seda ka siis, kui ta avaldab niisugust mõju kaudselt, läbi vahepealse tütarettevõtja. Nii on see eelkõige siis, kui tütarettevõtja ei määra oma tegevust turul kindlaks sõltumatult, arvestades seda vahepealset äriühingut, kes samuti ei tegutse turul sõltumatult, vaid täidab peamiselt talle valdusühingu antud juhiseid. Nimelt kuuluvad sellises olukorras kontserni valdusühing, vahepealne äriühing ja viimane tütarettevõtja samasse majandusüksusesse ja kujutavad endast seega ühte ettevõtjat liidu konkurentsiõiguse tähenduses.

Juhul kui valdusühingule kuulub 100% osalus vahepealse äriühingu kapitalis, kellele omakorda kuulub 100% osalus liidu konkurentsieeskirjade rikkumise toime pannud kontserni kuuluva tütarettevõtja kapitalis, kehtib ümberlükatav eeldus, et valdusühing avaldab otsustavat mõju vahepealse äriühingu tegevusele, ning kaudselt, viimase kaudu ka nimetatud tütarettevõtja tegevusele. Järelikult on komisjonil selles konkreetses olukorras õigus kohustada valdusühingut solidaarselt maksma kontserni viimasele tütarettevõtjale määratud trahvi, välja arvatud juhul, kui valdusühing lükkab selle eelduse ümber, tõendades, et vahepealne äriühing või nimetatud tütarettevõtja tegutsevad turul sõltumatult.

(vt punktid 86–89)

3. Kohtuotsuse põhjendusest peab selgelt ja ühemõtteliselt nähtuma Esimese Astme Kohtu arutluskäik, et huvitatud isik mõistaks vastuvõetud otsuse põhjendust ja Euroopa Kohus võiks oma kohtulikku kontrolli teostada.

Kohtuotsuses, milles Esimese Astme Kohus piirdub üksnes põhimõttelise kinnitusega, ilma et ta oleks esitanud selgelt ja ühetimõistetavalt põhjuseid, millest tulenevalt ta niisugusele järeldusele jõudis, on tehtud põhjendamisviga.

(vt punktid 59, 61 ja 62)

4. Esimese Astme Kohus rikub õigusnormi, kui ta ei analüüsi sisuliselt liidu konkurentsieeskirjade rikkumise toime pannud tütarettevõtja tegevuse hindamisel tõendeid, mis esitati selleks, et tõendada tütarettevõtja ärilist sõltumatust emaettevõtjast, ning lükkab hagejate argumendid tagasi pelgalt kohtupraktikale viidates. Sellega seoses, kuna Esimese Astme Kohus on vastavalt sellele kohtupraktikale kohustatud hindama kõiki asjaolusid organisatsiooniliste, majanduslike ja õiguslike sidemete kohta emaettevõtja ja tütarettevõtja vahel, mis tõendaksid, et viimati nimetatu tegutseb emaettevõtjast sõltumatult ja et need kaks äriühingut ei moodusta majandusüksust, peab ta arvesse võtma ja konkreetselt analüüsima asjaolusid, mille hagejad esitasid tõendamaks, et tütarettevõtja viib oma äripoliitikat ellu sõltumatult, et kontrollida, kas komisjon on teinud hindamisvea, leides, et need tõendid ei kinnita, et kõnealune tütarettevõtja ei moodusta emaettevõtjaga majandusüksust.

Niisugune kontroll on eriti oluline, kuna tütarettevõtja sõltumatus oma äristrateegia elluviimisel on osa asjassepuutuvatest teguritest, mis võimaldavad apellantideks olevatel äriühingute ümber lükata eelduse, et emaettevõtja avaldab tütarettevõtja tegevusele otsustavat mõju, ning nende tegurite iseloom ning tähtsus võivad sõltuvalt igast konkreetsest juhtumist olla erinevad.

(vt punktid 75–78)