ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 139/11

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 17. märtsi 2011. aasta otsus (Symvoulio tis Epikrateias’e (Kreeka) eelotsusetaotlused) — Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10) ja Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10) versus Ypourgos Emporikis Naftilías

(Liidetud kohtuasjad C-128/10 ja C-129/10) (1)

(Eelotsusetaotlus - Teenuste osutamise vabadus - Merekabotaaž - Määrus (EMÜ) nr 3577/92 - Artiklid 1 ja 4 - Eelnev haldusluba merekabotaažiteenuste osutamiseks - Laevade ohutuse kontrollimine - Sadamakorraldus - Avaliku teenuse osutamise kohustus - Täpsete ja ette teada kriteeriumide puudumine)

2011/C 139/18

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Symvoulio tis Epikrateias

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Naftiliaki Etaireia Thasou AE (C-128/10), Amaltheia I Naftiki Etaireia (C-129/10)

Vastustaja: Ypourgos Emporikis Naftilías

Menetluses osales: Koinopraxia Epibatikon Ochimatagogon Ploion Kavalas — Thasou (C-128/10)

Ese

Eelotsusetaotlus — Symvoulio tis Epikrateias — Nõukogu 7. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) (EÜT L 364, lk 7; ELT eriväljaanne 06/02, lk 10) artiklite 1, 2 ja 4 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad merekabotaažiteenuste osutamiseks ette eelneva haldusloa nõude — Süsteem, mis võimaldab kontrollida, kas laevade ohutust tagavates tingimustes ja sadama korda järgides on võimalik teha mereühendusi — Täpsete ja ette teada olevate kriteeriumide puudumine

Resolutsioon

Nõukogu 7. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) artikliga 1 koostoimes artikliga 4 ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse merekabotaaži teenuste osas eelneva loa kord, mis näeb ette haldusotsuste vastuvõtmise, mis kohustavad järgima teatud kellaaegu põhjustel, mis on seotud esiteks laevade ohutuse ja sadamakorraldusega ning teiseks avaliku teenuse osutamise kohustustega, tingimusel, et selline kord põhineb objektiivsetel, mittediskrimineerivatel ja ette teada olevatel kriteeriumidel; seda eeskätt juhul, kui mitu laevaomanikku soovivad siseneda samasse sadamasse samal ajahetkel. Mis puudutab haldusotsuseid, millega kehtestatakse avaliku teenuse osutamise kohustus, siis on lisaks vaja, et oleks tõendatav tegeliku vajaduse olemasolu avaliku teenuse osutamise järele regulaarsete veoteenuste ebapiisavuse tõttu vaba konkurentsi tingimustes. Siseriikliku kohtu ülesanne on hinnata, kas põhikohtuasjades on need tingimused täidetud.

(1) ELT C 134, 22.5.2010.
2.

Kuni niisuguse õigussubjekti lõpliku kadumiseni, mille lõpetamine ja likvideerimine on määratud, tuleb direktiivi 98/59 artiklitest 2 ja 3 tulenevaid kohustusi täita. Nendes artiklites tööandjale pandud kohustusi peab täitma kõnealuse asutuse juhtkond, kui see säilib — ehkki küll selle asutuse juhtimise osas piiratud pädevusega —, või selle likvideerija, kui see likvideerija võtab asutuse juhtimise täielikult üle.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/9

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 10. veebruari 2011. aasta otsus (Linköpings tingsrätt eelotsusetaotlus — Rootsi) — Lotta Andersson versus Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

(Kohtuasi C-30/10) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 80/987/EMÜ - Artikli 10 punkt c - Siseriiklik õigusnorm - Töötajate rahuldamata nõuetele vastavate summade väljamaksmise tagamine - Niisuguste isikute väljaarvamine, kes olid ise või koos oma lähisugulastega vähem kui kuus kuud enne nende tööandjaks olnud ettevõtja pankrotiavalduse esitamist selle ettevõtja olulise osa omanikud ja mõjutasid oluliselt selle tegevust)

2011/C 103/13

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Linköpings tingsrätt

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Lotta Andersson

Kostja: Staten genom Kronofogdemyndigheten i Jönköping, Tillsynsmyndigheten

Ese

Eelotsusetaotlus — Linköpings tingsrätt — Nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiviga 2002/74/EÜ, artikli 10 punkti c tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, millega tööandja maksejõuetuse korral arvatakse nende isikute ringist, kelle rahuldamata nõuetele vastavate summade väljamaksmine on tagatud, välja isikud, kes olid vähem kui kuus kuud enne nende tööandjaks olnud ettevõtja pankrotiavalduse esitamist selle ettevõtja olulise osa omanikud ja avaldasid sellele olulist mõju

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/94/EÜ töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral (kodifitseeritud versioon) artikli 12 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik õigusnorm, mis arvab töötaja välja nende töötajate hulgast, kelle rahuldamata nõuetele vastavate summade väljamaksmine on tagatud, põhjusel et see töötaja oli ise või koos oma lähisugulastega vähem kui kuus kuud enne asjaomase ettevõtja pankrotiavalduse esitamist selle ettevõtja olulise osa omanik ja mõjutas oluliselt selle tegevust.

(1) ELT C 100, 17.4.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/9

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. veebruari 2011. aasta otsus (Cour d’appel de Rouen (Prantsusmaa) eelotsusetaotlus) — Marc Berel jt versus Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

(Kohtuasi C-78/10) (1)

(Ühenduse tolliseadustik - Artiklid 213, 233 ja 239 - Ühe ja sama tollivõla mitme võlgniku solidaarkohustus - Imporditollimaksu vähendamine - Tollivõla lõppemine - Solidaarvõlgniku võimalus tugineda teise solidaarvõlgniku tollimaksu vähendamisele - Puudumine)

2011/C 103/14

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Rouen

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Marc Berel, äriühingu Port Angot Développement esindaja, Emmanuel Hess, äriühingu Port Angot Développement pankrotihaldur, Rijn Schelde Mondia France SA, Receveur principal des douanes de Rouen Port, Administration des douanes — Havre port, Société Port Angot Développement, Manutention de Produits Chimiques et Miniers Maprochim SAS-i õigusjärglane, Asia Pulp & Paper France EURL

Kostjad: Administration des douanes de Rouen, Receveur principal des douanes du Havre, Administration des douanes du Havre

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour d'appel de Rouen — Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), artiklite 213, 233 ja 239 tõlgendamine — Imporditollimaksu vähendamine — Küsimus, kas solidaarvõlgnik saab tugineda tollivõla osas tekkinud solidaarvõlgnevusele, selleks et tema suhtes kohaldataks varem teise solidaarvõlgniku suhtes kohaldatud imporditollimaksu vähendamist

Resolutsioon

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97, artikleid 213, 233 ja 239 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui põhikohtuasjas käsitletava taolise, artikli 213 tähenduses tollivõla tasumise solidaarkohustuse puhul kohaldatakse siseriikliku õiguse põhimõtet, mille tulemusel artikli 239 alusel ühe kaasvõlgniku kasuks tehtud tollimaksu osalise vähendamise otsusele saavad tugineda kõik teised kaasvõlgnikud, nii et tolliseadustiku artikli 233 esimese lõigu punktis b ette nähtud tollivõla lõppemine puudutab võlga kui niisugust ja vabastab seega kõik solidaarvõlgnikud selle tasumise kohustusest selle summa piires, mille ulatuses tollimaksu vähendamise otsus on tehtud.

(1) ELT C 113, 1.5.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/8

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 17. veebruari 2011. aasta otsus (Court of Appeal’i (England & Wales) (Civil Division) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd versus Office of Communications, British Telecommunications plc

(Kohtuasi C-16/10) (1)

(Õigusaktide ühtlustamine - Telekommunikatsioon - Võrgud ja teenused - Direktiiv 2002/22/EÜ - Universaalteenuse osutamiseks ettevõtjate määramine - Määratud ettevõtjale konkreetsete kohustuste panemine - Numbriinfo- ja kataloogiteenused)

2011/C 103/11

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

Kostjad: Office of Communications, British Telecommunications plc

Ese

Eelotsusetaotlus — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (loadirektiiv) (EÜT L 108, lk 21; ELT eriväljaanne 13/29, lk 337), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, lk 33; ELT eriväljaanne 13/29, lk 349) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (EÜT L 108, lk 51; ELT eriväljaanne 13/29, lk 367) tõlgendamine — Universaalteenuse osutamiseks ettevõtjate määramine — Konkreetsed kohustused, mis määratud ettevõtjale võib panna

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) artikli 8 lõige 1 võimaldab liikmesriikidel, kes otsustavad määrata selle sätte alusel teatava ettevõtja või teatavad ettevõtjad, kes peavad tagama universaalteenuse või selle eri elementide osutamise, nagu on määratletud universaalteenuse direktiivi artiklites 4–7 ja artikli 9 lõikes 2, panna neile ainult selliseid nimetatud direktiivi sätetes ette nähtud konkreetseid kohustusi, mis on seotud mainitud teenuse või selle elementide osutamisega lõppkasutajatele määratud ettevõtjate endi poolt.

(1) ELT C 63, 13.3.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 103/7

Euroopa Kohtu (viies koda) 17. veebruari 2011. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — Staatssecretaris van Financiën versus Marishipping and Transport BV

(Kohtuasi C-11/10) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 2658/87 - Ühine tollitariifistik - Tollimaksud - Maksuvabastus - Raviained - Koostis - Piirangud)

2011/C 103/10

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Staatssecretaris van Financiën

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Marishipping and Transport BV

Ese

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa tõlgendamine — Raviained, millele kohaldatakse tollimaksuvabastust — Aine, mis ei ole puhtal kujul — Piirangud.

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud vastavalt komisjoni 6. augusti 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 2031/2001 ja komisjoni 1. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1832/2002) I lisa esimese osa II jao osa C punkti 1 alapunkti 1 tuleb tõlgendada nii, et kõnealuse I lisa kolmanda osa lisas 3 esitatud ainete loetelus esineva raviaine suhtes, millele on lisatud muid, eelkõige raviaineid, ei saa enam kohaldada sellist tollimaksuvabastust, mis laieneks sellele ainele, kui aine esineks puhtal kujul.

(1) ELT C 80, 27.3.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 204/12

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 18. mai 2011. aasta otsus (Finanzgericht Düsseldorf eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Delphi Deutschland GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf

(Kohtuasi C-423/10) (1)

(Ühine tollitariifistik - Kombineeritud nomenklatuur - Tariifne klassifitseerimine - Elektrilised ühendused - Alamrubriik 8536 69 - Pistikupesad ja pistikud)

2011/C 204/21

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Delphi Deutschland GmbH

Kostja: Hauptzollamt Düsseldorf

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Düsseldorf — Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi– ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa, mida on muudetud komisjoni 7. septembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1810/2004 (ELT L 327, lk 1), komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1719/2005 (ELT L 286, lk 1) ja komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006 (ELT L 301, lk 1), tõlgendamine — Elektrilised pistikühendused, mis ühendatakse kahe kaabli ühendamise tarvis pressimise teel juhtme otsa külge ning paigutatakse plastikkorpusesse — Klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 8536 69

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, muudetud aastate 2005, 2006 ja 2007 osas vastavalt komisjoni 7. septembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1810/2004, komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1719/2005 ja komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006, sisalduva kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 8536 69 tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavate taolised elektrilised ühendused ei ole sellest alamrubriigist välistatud selle tõttu, et need ei taga ühenduskoha isoleeritust või kujutavad endast ainult ühte osa hiljem toodetavatest pistikutest ja pistikupesadest, sest need võimaldavad omavahel ühendada näiteks seadmeid, kaableid ja klemmiplaate ilma täiendavate meetmeteta, ühendades lihtsalt vastavad pistikud vastavate pistikupesadega.

(1) ELT C 317, 20.11.2010.
5.

Direktiivi 2005/29 artikli 7 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et ostukutses esinevat pelka viidet baashinnale ei loeta iseenesest eksitavaks väljajätteks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kindlaks tegema, kas baashinna esitamine on piisav selleks, et selle sättega kehtestatud hinnast teavitamise nõuded loetaks täidetuks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab eelkõige kontrollima, kas lõpphinna arvutamise viisi väljajätmine ei takista tarbijal teha teadlikku tehinguotsust ning seega ei pane tarbijat tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei teeks. Samuti peab kohus võtma arvesse kasutatud kommunikatsioonivahendi olemuslikke piiranguid, toote olemust ja omadusi ning teisi meetmeid, mida ettevõtja on tegelikult võtnud, et teave tarbijale kättesaadavaks teha.
2.

Direktiivi 2003/10, mida on muudetud direktiiviga 2007/30, tuleb tõlgendada selliselt, et see ei nõua, et tööandja maksaks töötajatele, kelle müraga kokkupuute tase ületab 85 dB(A) (mõõdetud, arvestamata individuaalsetest kuulmiskaitsevahenditest tingitud sumbumist), lisatasu ainuüksi tulenevalt sellest, et ta ei ole rakendanud tehniliste ja/või organisatsiooniliste meetmete programmi päevase keskmise müraga kokkupuute vähendamiseks. Siiski peab siseriiklik õigus sätestama asjakohased mehhanismid, et töötaja, kelle müraga kokkupuute tase ületab 85 dB(A) (mõõdetud, arvestamata individuaalsetest kuulmiskaitsevahenditest tingitud sumbumist), saaks nõuda tööandjalt selle direktiivi artikli 5 lõikes 2 sätestatud ennetuskohustuste täitmist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 204/10

Euroopa Kohtu (teine koda) 19. mai 2011. aasta otsus (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Mathilde Grasser versus Freistaat Bayern

(Kohtuasi C-184/10) (1)

(Direktiiv 91/439/EMÜ - Juhilubade vastastikune tunnustamine - Juhiluba, mille liikmesriik on väljastanud elukohatingimust eirates - Vastuvõtva liikmesriigi keeldumine juhiloa tunnustamisest üksnes elukohatingimuse eiramise tõttu)

2011/C 204/18

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Mathilde Grasser

Kostja: Freistaat Bayern

Ese

Eelotsusetaotlus — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) artikli 1 lõike 2 ja artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamine — Juhiluba, mis on antud liikmesriigi poolt teise liikmesriigi kodanikule, kelle alaline elukoht juhiloa väljastamise ajal oli selle teise liikmesriigi territooriumil ning kelle suhtes ei ole kohaldatud siseriiklikku juhiloa äravõtmise meedet — Liikmesriikide võimalus keelduda teises liikmesriigis väljastatud juhiloa tunnustamisest, tuginedes seejuures üksnes elukohatingimuse rikkumisele

Resolutsioon

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta, muudetud komisjoni 27. juuni 2008. aasta direktiiviga 2008/65/EÜ, artikli 1 lõiget 2, artikli 7 lõike 1 punkti b ning artikli 8 lõikeid 2 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud juhiluba, kui sellele juhiloale kantud märgete alusel on tõendatud, et selle direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis b ette nähtud alalise elukoha tingimus ei ole täidetud. Asjaolu, et vastuvõttev liikmesriik ei ole nimetatud juhiloa omaniku suhtes kohaldanud ühtki meedet nimetatud direktiivi artikli 8 lõike 2 tähenduses, ei oma selles osas tähtsust.

(1) ELT C 179, 3.7.2010.
2.

Direktiivi 2006/112 (muudetud direktiiviga 2006/138) artiklit 183 koostoimes neutraalse maksustamise põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt käibemaksu ülejäägi tagastamiseks ette nähtud tavapärast tähtaega, mille lõppemisel kuuluvad tasumisele intressid, pikendatakse revisjoni alustamise korral, kuna pikendamise tõttu kuuluvad intressid tasumisele alates kuupäevast, mil revisjon lõppeb, hoolimata sellest, et ülejääki on selle tekkimisele järgneva kolme maksustamisperioodi vältel juba edasi lükatud. Seevastu asjaolu, et tavapäraseks tähtajaks on määratud 45 päeva, ei ole nimetatud sättega vastuolus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/7

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. mai 2011. aasta otsus (Augstākās Tiesas Senāts eelotsusetaotlus — Läti Vabariik) — Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks versus Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

(Kohtuasi C-294/10) (1)

(Õhutransport - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Artikli 5 lõige 3 - Reisijatele lennu tühistamise eest antav hüvitis - Erakorraliste asjaolude tõttu hüvitamiskohustusest vabastamine - Lennuettevõtja poolt erakorraliste asjaolude ületamiseks kõigi vajalike meetmete rakendamine - Vahendite õigeaegne planeerimine selleks, et tagada lennu toimumine pärast selliste asjaolude äralangemist)

2011/C 194/09

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākās Tiesas Senāts

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Andrejs Eglītis, Edvards Ratnieks

Kostja: Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija

Ese

Eelotsusetaotlus — Augstākās tiesas Senāts — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10), artikli 5 lõike 3 ja artikli 6 lõike 1 tõlgendamine — Lennu tühistamine kõigepealt õhuruumi sulgemise tõttu, mille tingisid radari- ja lennusüsteemide probleemid, ja seejärel lennumeeskonna tööaja lubatud maksimaalse kestuse ületamise tõttu — Erakorraliste asjaolude vältimiseks kõikide mõistlike meetmete võtmine lennuettevõtja poolt

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 5 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kuivõrd lennuettevõtja on kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed erakorraliste asjaolude ületamiseks, peab ta vajaduse korral võtma lennu planeerimise etapis mõistlikult arvesse niisuguste asjaolude võimalikust ilmnemisest tulenevat riski. Ta peab seega nägema ette teatud ajavaru, mis lubaks tal lend võimaluse korral tervikuna teostada, kui erakorralised asjaolud on ära langenud. Seda sätet ei saa aga tõlgendada nii, et see paneb kohustuse vajalike meetmetena planeerida üldiselt ja erisusteta minimaalset ajavaru, mis kohalduks vahet tegemata kõigi lennuettevõtjate suhtes kõigis olukordades, kus erakorralised asjaolud ilmnevad. Lennuettevõtja suutlikkust tagada nendest asjaoludest tulenevates uutes tingimustes kavandatud lennu tervikuna teostamine tuleb hinnata selliselt, et oleks tagatud, et nõutava ajavaru suurusjärgu tagajärjel ei peaks lennuettevõtja nõustuma oma ettevõtte suutlikkusele asjakohasel hetkel vastuvõetamatute ohverdustega. Nimetatud määruse artikli 6 lõige 1 ei ole sellise hindamise suhtes kohaldatav.

(1) ELT C 221, 14.8.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. mail 2011. aasta otsus (Kammergericht Berlini (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts versus JPMorgan Chase Bank NA, Frankfurt Branch

(Kohtuasi C-144/10) (1)

(Kohtualluvus tsiviilasjades - Määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 22 punkt 2 ja artikkel 27 - Äriühingu organite otsuseid puudutavate vaidluste erandlik allumine asjaomase äriühingu asukohajärgsele kohtule - Ulatus - Avalik-õigusliku juriidilise isiku esitatud hagi, milles nõutakse lepingu tühisuse tuvastamist põhjusel, et tema organite otsused, mille alusel see leping sõlmiti, on väidetavalt kehtetud - Pooleliolevad kohtuasjad - Kohtu, kellele hagi esitati hiljem, kohustus menetlus peatada - Ulatus)

2011/C 194/07

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kammergericht Berlin

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts

Kostja: JPMorgan Chase Bank NA, Frankfurt Branch

Ese

Eelotsusetaotlus — Kammergericht Berlin — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001 L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 22 punkti 2 ja artikli 27 tõlgendamine — Äriühingute organite otsuste kehtivust puudutavate vaidluste erandlik allumine asukohariigi kohtutele — Nimetatud erandliku kohtualluvuse eeskirjade kohaldamine esitatud juriidilise isiku organi esitatud hagi suhtes, milles nõutakse lepingu tühisuse tuvastamist põhjusel, et tema organite otsused, mille alusel see leping sõlmiti, on väidetavalt kehtetud

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav vaidluse puhul, milles äriühing tugineb asjaolule, et temalt ei saa nõuda lepingu täitmist, kuna tema organite otsused, mille alusel see leping sõlmiti, on vastuolu tõttu põhikirjaga väidetavalt kehtetud.

(1) ELT C 148, 5.6.2010.