20.

Seetõttu esitab High Court (kõrge kohus, Iirimaa) Euroopa Kohtule järgmised küsimused: „1. Kas otsus pikendada teostusloa tähtaega kujutab endast projekti heakskiitmist, mistõttu kohaldatakse elupaikade direktiivi artikli 6 lõiget 3? 2. Kas esimese küsimuse vastust mõjutab mõni järgmistest kaalutlustest? a) Teostusluba (mille tähtaega pikendatakse) anti, tuginedes liikmesriigi õigusaktile, millega ei olnud elupaikade direktiivi nõuetekohaselt üle võetud, kuna selle õigusaktiga võrdsustati asjakohane hindamine elupaikade direktiivi tähenduses ja keskkonnamõju hindamine keskkonnamõju hindamise direktiivi tähenduses. b) Algul antud teostusluba ei kajasta seda, kas loataotlust käsitleti elupaikade direktiivi artikli 6 lõikes 3 sätestatud esimese või teise etapi raames ning see ei sisalda „täielikke, täpseid ja lõplikke järeldusi, mis hajutaksid kõik teaduslikult põhjendatud kahtlused asjaomasel kaitsealal kavandatud tööde mõju kohta“, nagu on nõutav vastavalt 24. novembri 2011. aasta kohtuotsusele komisjon vs. Hispaania (C‑404/09, EU:C:2011:768). c) Teostusloa algne kehtivusaeg on lõppenud ja selle tulemusel ei kehti teostusluba enam terve projekti suhtes. Enne teostusloa võimalikku pikendamist ei saa teostusloa alusel mingeid ehitustöid läbi viia. d) Selle teostusloa alusel ei ole kunagi mingeid ehitustöid läbi viidud. 3. Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis milliseid kaalutlusi peab pädev ametiasutus arvestama, kui ta viib elupaikade direktiivi artikli 6 lõike 3 kohase esimese etapi raames läbi eelhindamise? Näiteks, kas pädev ametiasutus peab arvestama mõnda kaalutlust või kõiki järgnevaid kaalutlusi, nimelt i) kas kavandatavate tööde ja kasutuse puhul esineb mingeid muutusi; ii) kas keskkonnatingimused on kuidagi muutunud, nt seoses Euroopa kaitsealade määramisega pärast teostusloa andmise otsuse tegemist; iii) kas teaduslikult põhjendatud teadmistes on toimunud mingeid asjasse puutuvaid muutusi, nt on tehtud ajakohasemaid uuringuid seoses Euroopa kaitsealade olulise huviga (qualifying interests)? Teise võimalusena, kas pädev ametiasutus peab hindama kogu projekti keskkonnamõju? 4. Kas tuleb eristada i) teostusluba, millega määratakse tegevusperioodi (kasutusetapi) tähtaeg, ja ii) teostusluba, millega määratakse üksnes tähtaeg, mille jooksul võivad toimuda ehitustööd (ehitusetapp), kuid millega ei kehtestata juhul, kui ehitustööd lõpetatakse selle tähtaja jooksul, tegutsemis- või kasutustähtaega? 5. Kas, ja kui, siis mil määral on liikmesriigi kohtul kohustus tõlgendada õigusakte niipalju kui võimalik kooskõlas elupaikade direktiivi ja Århusi konventsiooni nõudega, et kohtumenetluse pooled peavad olema need tõlgendusküsimused sõnaselgelt esitanud? Täpsemalt, kui liikmesriigi õiguses on ette nähtud kaks otsustusmenetlust, millest vaid üks tagab kooskõla elupaikade direktiiviga, siis kas liikmesriigi kohus on kohustatud tõlgendama liikmesriigi õigusakte nii, et kohaldada saab üksnes nõuetega kooskõlas olevat otsustusmenetlust, kuigi sellist konkreetset tõlgendust ei ole tema menetluses oleva kohtuasja pooled sõnaselgelt esitanud? 6. Kui teise küsimuse a) osale tuleb vastata nii, et arvestada tuleb seda, kas teostusluba (mille tähtaega pikendatakse) anti liikmesriigi õigusnormi alusel, millega ei olnud elupaikade direktiiv nõuetekohaselt üle võetud, siis kas sellisel juhul on liikmesriigi kohus kohustatud jätma kohaldamata liikmesriigi menetlusõiguse normi, mis välistab vastuväite esitaja võimaluse vaidlustada hilisema teostusloa taotluse kontekstis varasema (aegunud) teostusloa kehtivus? Kas selline liikmesriigi menetlusõiguse norm on kokkusobimatu olukorra heastamise kohustusega, mida hiljuti kinnitati 17. novembri 2016. aasta kohtuotsuses Stadt Wiener Neustadt (C‑348/15, EU:C:2016:882)?“