Kohtuasi T‑486/11

Orange Polska S.A., varem Telekomunikacja Polska S.A.

versus

Euroopa Komisjon

„Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Poola sideturg — ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus — Pikaajalise operaatori poolt uutele operaatoritele kehtestatud tingimused tasuliseks juurdepääsuks võrgule ja lairibaühenduse hulgiteenusele — Õiguspärane huvi rikkumise tuvastamise vastu — Trahvid — Põhjendamiskohustus — Rikkumise raskus — Kergendavad asjaolud — Proportsionaalsus — Täielik pädevus — 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta”

Kokkuvõte – Üldkohtu (kaheksas koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 66–68, 114 ja 115)

Määruse nr 1/2003 artikli 7 lõikest 1 ‐ tõlgendades seda viidatud määruse ettevalmistavaid materjale arvestades – tuleneb, et komisjon on kohustatud tõendama õigustatud huvi varem toime pandud rikkumine tuvastada, kui rikkumine on lõppenud ja ühtlasi komisjon trahvi ei määra. Nimelt esineb seos esiteks komisjonile pandud kohustuse tõendada rikkumise tuvastamiseks õigustatud huvi esinemist ja teiseks tema trahvi määramise õiguse aegumise vahel. Komisjoni trahvi määramise õiguse aegumine ei saa mõjutada tema tuletatud pädevust rikkumine tuvastada. Ent selle tuletatud pädevuse – võtta vastu rikkumise tuvastamise otsus pärast aegumistähtaja möödumist – teostamine sõltub sellest, kas komisjon tõendab, et esineb põhjendatud huvi see tuvastusotsus teha. Sellest tuleneb, et komisjon ei pea tõendama õigustatud huvi varem toime pandud rikkumise tuvastamiseks, kui ta selle rikkumise eest karistuseks trahvi määrab. (vt punktid 76–78)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 90–92)

Lissaboni lepingu jõustumine, millega kaasnes põhiõiguste harta kehtima hakkamine liidu esmase õiguse aktina, ei muutnud oluliselt õiguse õiglasele kohtumenetlusele sisu, nagu see on sätestatud muu hulgas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 6 ja nagu seda tunnustatakse liidu tasandil liidu õiguse üldpõhimõttena. Neid kaalutlusi saab kohaldada ka õigusele olla ära kuulatud ja laiemalt kaitseõigustele nende kogumis, kuna nimetatud õigused aitavad tagada, et kohtumenetlus toimuks õiglaselt. (vt punkt 95)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 109 ja 176)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 110–113)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 163)

Liidu konkurentsiõigust rikkuva turgu valitseva seisundi kuritarvitamise uurimisel tuleb arvesse võtta asjaolu, et turgu valitsev seisund on tekkinud varem seadusega kehtestatud monopolist. Sideettevõtja toime pandud kuritarvitamise eest määratud trahvi proportsionaalsuse, täpsemalt trahvi põhisumma proportsionaalsuse hindamisel on oluline arvesse võtta: — esiteks asjaolu, et hageja turgu valitsev seisund on tekkinud varem seadusega kehtestatud monopolist, — teiseks asjaolu, et toime pandud rikkumine koosnes mitmest ilmsest, pidevast ja tahtlikust niisuguste kohaldatavate õigusnormide rikkumisest, mis kohustasid seda ettevõtjat turul märkimisväärset turujõudu omava operaatorina võimaldama alternatiivsetele operaatoritele eraldatud juurdepääsu tema kliendiliinile ja seotud teenustele tingimustel, mis on läbipaistvad, õiglased ja mittediskrimineerivad, — kolmandaks asjaolu, et see ettevõtja oli teadlik oma tegevuse õigusvastasusest nii valdkonna õigusnormide aspektist, sest tema suhtes oli algatatud uurimine ja tema õigusvastane tegevus oli tuvastatud siseriikliku reguleeriva asutuse otsustega, mis olid jäetud siseriiklike kohtute lõplike otsustega muutmata, kui ka konkurentsiõiguse aspektist, sest tema tegevuse eesmärk oli takistada või aeglustada uute ettevõtjate sisenemist asjassepuutuvatele kaubaturgudele, ja — neljandaks asjaolu, et asjassepuutuvad kaubaturud, mida selle ettevõtja kuritarvitamine mõjutas ja mis on suure ulatusega, kuna need hõlmasid liidu ühe suurima liikmesriigi kogu territooriumi, on nii majanduslikust kui sotsiaalsest aspektist väga olulised turud, kuna kiire internetiühendus on teabeühiskonna arengu võtmetegur. Nendest asjaoludest piisab, et tuvastada, et nimetatud ettevõtjale süüks pandud turgu valitseva seisundi kuritarvitamine, mis seisnes teenuse osutamisest keeldumises, oli raske rikkumine. Eeltoodu taustal on juhul, kui koos esinevad esiteks asjaolu, et karistatud ettevõtja ei saanud olla mitte teadlik oma tegevuse õigusvastasusest, ja teiseks asjaolu, et selle tegevusega tegeleti tahtlikult ning lõpuks see, et pikaajalisel operaatoril oli praktiliselt monopoolne seisund lairibaühenduse hulgiturul ja väga tugev turgu valitsev seisund jaeturgudel, komisjon õigesti määratlenud selle rikkumise selgeks kuritarvitamiseks ja eriliselt raskeks. Arvestades seda rikkumise erilist raskust, ei rikkunud komisjon proportsionaalsuse põhimõtet sellega, et ta määras kooskõlas suuniste määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punktidega 19‐22 selle ettevõtja trahvi põhisumma kindlaksmääramisel aluseks võetavaks müügiväärtuse osakaaluks 10%. (vt punktid 177–183, 185 ja 186)

Konkurentsiõiguse rikkumise eest määratava trahvi kindlaksmääramisel võib rikkumise lõpetamine kohe pärast komisjoni sekkumist loogiliselt olla kergendav asjaolu vaid siis, kui on põhjust arvata, et just see sekkumine pani ettevõtjad oma konkurentsivastast tegevust lõpetama. Teisisõnu selleks, et rikkumise lõpetamist saaks käsitada kergendava asjaoluna, peab esinema põhjuslik seos komisjoni sekkumise ja asjassepuutuva rikkumise lõpetamise vahel. (vt punkt 213)