8

Vaidluse aluseks olevad asjaolud on esitatud vaidlustatud määruse punktides 6–17 järgmises sõnastuses: „6 Euroopa Parlamendi liikmete valimistel, mis toimusid 12. ja 13. juunil 2004., kandideeris […] Beniamino Donnici ühisnimekirjas „Società Civile – Di Pietro Occhetto” Lõuna-Itaalia valimisringkonnas. Nimekiri sai kaks mandaati – esimese selles valimisringkonnas ja teise Loode-Itaalia valimisringkonnas. A. Di Pietro, kes sai mõlemas valimisringkonnas enim hääli, otsustas Lõuna-Itaalia valimisringkonna kasuks. 7 A. Occhetto oli valimisnimekirjas teisel kohal, võttes arvesse mõlemas valimisringkonnas saadud häälte arvu, ning edestas [B. Donnicit] Lõuna-Itaalia valimisringkonnas ja G. Chiesat Loode-Itaalia valimisringkonnas. Kuna A. Di Pietro valis Lõuna-Itaalia valimisringkonna mandaadi, oleks A. Occhetto pidanud kuulutatama valituks Loode-Itaalia valimisringkonnas. A. Occhetto, kes tol ajal oli Itaalia senati liige, loobus siiski kirjaliku avaldusega, mille ta allkirjastas 6. juulil 2004. notari juuresolekul ja mis saabus 7. juulil 200. Ufficio elettorale nazionale per il Parlamento europeo presso la Corte di cassazione’sse (Euroopa Parlamendi valimisteks Corte di cassazione juurde moodustatud riiklik valimiskomisjon, edaspidi „Itaalia valimiskomisjon”), „pöördumatult” Euroopa Parlamendi liikme mandaadist kummaski valimisringkonnas. 8 Pärast loobumist edastas Itaalia valimiskomisjon 12. novembril 2004. parlamendile Euroopa Parlamendi valimiste ametlikud tulemused koos valituks osutunud kandidaatide ja nende asendusliikmete nimekirjaga. Itaalia valimiskomisjon kuulutas G. Chiesa valituks Loode-Itaalia valimisringkonnas ja A. Di Pietro Lõuna-Itaalia valimisringkonnas, mistõttu [B. Donnici] oli viimati mainitud valimisringkonnas esimene valimata jäänud kandidaat. 9 Itaalia seadusandliku võimu valimistel 9. ja 10. aprillil 2006 valiti A. Di Pietro Itaalia parlamendi saadikuks ning ta otsustas siseriikliku mandaadi kasuks alates 28. aprillist 2006. Kuna parlamendiliige ei või vastavalt 1976. aasta akti artikli 7 lõikele 2 seda ülesannet täita, tõdes parlament 27. aprillil 2006., et alates järgmisest päevast on kõnealune koht vaba, ning teavitas sellest Itaalia Vabariiki. 10 Itaalia valimiskomisjonile 27. aprillil 2006. saadetud avalduses võttis A. Occhetto oma 7. juuli 2004. aasta loobumise tagasi, väljendades „tahet olla [Lõuna-Itaalia] valimisringkonna esimese valimata jäänud kandidaadina A. [Di] Pietro mantlipärija, mistõttu tuleb mis tahes varem tehtud teistsugune tahteavaldus lugeda kehtetuks, mõjutuks ja igal juhul tagasi võetuks […] ning igal juhul tuleb arvesse võtta kandidaatide valituks kuulutamise päeval väljendatud tahet”. 11 Selle avalduse alusel kuulutas Itaalia valimiskomisjon 8. mail 2006. A. Occhetto parlamendiliikmena valituks. 12 Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Lazio piirkondlik halduskohus, Itaalia) jättis 21. juuli 2006. aasta otsusega kaebuse, mille [B. Donnici] esitas kõnealuse valituks kuulutamise tühistamiseks, põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Tribunale amministrativo regionale del Lazio leidis sisuliselt, et A. Occhetto 7. juuli 2004. aasta loobumine, mis puudutas kandidaatide valituks kuulutamist, ei ole käsitletav loobumisena kohast valimistejärgses järjestuses. Ta põhjendas oma otsust, rõhutades, et rahva tahte austamine sunnib valimistulemusi pidama vääramatuteks ja muutmatuteks, et selline loobumine ei mõjuta võimalike asendamisaktide vastuvõtmist õigustatud isikute ülesannete kokkusobimatuse, mandaadi kehtetuks tunnistamise, valimiskõlbmatuse või ametisse nimetamisest või mandaadist loobumise korral ning et järelikult on valituks osutumisest loobunud kandidaadil õigus juhul, kui on täidetud asendamise tingimused, oma loobumisotsus tagasi võtta, et asuda asendamise teel täidetavale kohale. 13 [B. Donnici] vaidlustas ka parlamendis selle, et A. Occhetto nimetati A. Di Pietro asemel Euroopa Parlamendi liikmeks. Parlamendi õiguskomisjon vaatas vaide läbi oma 21. juuni 2006. aasta koosolekul. Olles tuvastanud, et vastavalt 1976. aasta akti artiklile 12 ei ole vaie vastuvõetav, kuna see tugineb Itaalia valimisseadusele, tegi õiguskomisjon ühehäälselt parlamendile ettepaneku kinnitada A. Occhetto mandaadi kehtivust alates 8. maist 2006. Parlament kinnitas A. Occhetto mandaadi 3. juulil 2006. 14 6. detsembri 2006. aasta lõpliku otsusega, millel on seadusjõud, rahuldas Consiglio di Stato (riiginõukogu, [Itaalia]) [B. Donnici] poolt Tribunale amministrativo regionale del Lazio eespool viidatud otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse, tegi uue otsuse ja tühistas A. Occhetto [Euroopa] parlamendiliikmena valituks kuulutamise, mille Itaalia valimiskomisjon oli 8. mail 2006 läbi viinud. Consiglio di Stato leidis esiteks, et valituks osutumisest loobumise ja järjekohast loobumise eristamine on ebaloogiline, kuna valituks osutumine on järjekoha omamise tagajärg ning valituks osutumisest loobumine tähendab, et asjaomane isik ei ole enam järjestuses koos kõigi sellest tulenevate tagajärgedega. Consiglio di Stato leidis teiseks, et vastuoluline on väide, et valituks osutumisest loobumisel puudub mõju asendamisele ja et Euroopa Parlamendi liikme mandaadist loobuval kandidaadil on asendamise korral õigus loobumine tagasi võtta. Kolmandaks leidis Consiglio di Stato, et valituks osutumisest loobumine on pöördumatu, kui pädev organ või valimiskomisjon, kellele loobumine esitati, on selle teadmiseks võtnud, mille tagajärjel on muudetud valimiskomisjoni koostatud algset järjestust. 15 Itaalia valimiskomisjon võttis 29. märtsil 2007. Consiglio di Stato eespool viidatud otsuse teadmiseks ja kuulutas [B. Donnici] parlamendiliikmena valituks Lõuna-Itaalia valimisringkonnas ning tunnistas ühtlasi A. Occhetto mandaadi kehtetuks. 16 Valituks kuulutamisest teavitati parlamenti, kes tegi selle kohta 23. aprilli 2007. aasta istungi protokolli märke järgmises sõnastuses: „Itaalia pädevad ametivõimud teatasid, et [A. Occhetto] valituks kuulutamine tühistati ja et seetõttu vabaks jäänud koht anti [B. Donnicile]. Parlament võtab need otsused teadmiseks alates 29.3.2007. […] Vastavalt [Euroopa Parlamendi kodukorra] artikli 3 lõikele 2, kuni [B. Donnici] volitusi ei ole kontrollitud või vaidluse kohta pole veel otsust vastu võetud ja tingimusel, et [ta] on eelnevalt alla kirjutanud deklaratsioonile selle kohta, et [tal] ei ole ühtki Euroopa Parlamendi liikme ametiga kokkusobimatut ametit, võtab […] [B. Donnici] täievoliliselt parlamendi ja selle organite istungitest osa.” 17 Vahepeal esitas A. Occhetto 5. aprilli 2007. aasta kirjas, mida ta täiendas 14. aprilli 2007. aasta märkusega, vaide ja palus parlamendil tema mandaat kinnitada ning jätta [B. Donnici] mandaat kinnitamata. Parlament tuvastas [vaidlusaluse otsusega], mille ta võttis vastu õiguskomisjoni 22. mai 2007. aasta raporti (A6-0198/2007) alusel, [B. Donnici] – kelle valituks osutumisest olid liikmesriigi pädevad ametivõimud teatanud – parlamendisaadiku mandaadi kehtetuse ja kinnitas A. Occhetto mandaadi. Parlament tegi ka oma presidendile ülesandeks edastada see otsus liikmesriigi pädevale ametivõimule ning [B. Donnicile] ja A. Occhettole.”