29

Selles olukorras otsustas Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas käesoleva juhtumi asjaolusid arvestades kuulub hankelepingu sõlmimine sisetehinguna direktiivi 2004/18 või direktiivi 2014/24 kohaldamisalasse, kui vaidlusaluse sisetehingust (in-house) hankelepingu sõlmimise menetlust, sealhulgas haldusmenetlust alustati ajal, mil direktiiv 2004/18 oli veel kehtiv, kuid leping ise sõlmiti 19. mail 2016, mil [nimetatud] direktiiv oli juba kehtetuks tunnistatud? 2. Eeldades, et sisetehingust hankelepingu sõlmimine kuulub direktiivi 2004/18 kohaldamisalasse: a) Kas direktiivi artikli 1 lõike 2 punkti a (sellega piirdumata) tuleb Euroopa Kohtu praktikat ja muu hulgas 18. novembri 1999. aasta kohtuotsust Teckal (C‑107/98, EU:C:1999:562), 18. jaanuari 2007. aasta kohtuotsust Auroux jt (C‑220/05, EU:C:2007:31) ja 6. aprilli 2006. aasta kohtuotsust ANAV (C‑410/04, EU:C:2006:237) arvesse võttes mõista ja tõlgendada nii, et sisetehingust hankelepingu sõlmimine kuulub EL õiguse kohaldamisalasse ja et selle mõiste sisu ja kohaldamist ei mõjuta liikmesriikide riigisisene õigus, sealhulgas selliste lepingute sõlmimise piirangud, näiteks tingimus, et hankemenetlust korraldades sõlmitud riigihankelepingud ei suuda tagada osutatavate teenuste kvaliteeti, kättesaadavust ja järjepidevust? b) Kas juhul, kui vastus [teise] küsimuse[punktile a] on eitav, see tähendab kui sisetehingust hankelepingu mõiste kuulub osaliselt või täielikult liikmesriikide õiguse kohaldamisalasse, tuleb direktiivi 2004/18 eespool viidatud sätet tõlgendada nii, et liikmesriikidel on kaalutlusõigus kehtestada sisetehingust hankelepingute sõlmimisele piiranguid või lisatingimusi (võrreldes EL õiguse ja seda õigust tõlgendava Euroopa Liidu Kohtu praktikaga), kuid seda kaalutlusõigust võivad nad kasutada üksnes riigihankeid reguleerivate konkreetsete ja selgete positiivse õiguse normide alusel? 3. Eeldades, et sisetehingust hankelepingu sõlmimine kuulub direktiivi 2014/24 kohaldamisalasse: a) Kas Euroopa Kohtu praktikat ja muu hulgas 18. novembri 1999. aasta kohtuotsust Teckal (C‑107/98, EU:C:1999:562), 18. jaanuari 2007. aasta kohtuotsust Auroux jt (C‑220/05, EU:C:2007:31) ja 6. aprilli 2006. aasta kohtuotsust ANAV (C‑410/04, EU:C:2006:237) arvesse võttes tuleb direktiivi artikli 1 lõike 4 ja artikli 12 sätteid ning põhiõiguste harta artikli 36 sätteid üheskoos või eraldi (nendega piirdumata) mõista ja tõlgendada nii, et mõiste „sisetehingust hankeleping“ kuulub EL õiguse kohaldamisalasse ja et selle mõiste sisu ja kohaldamist ei mõjuta liikmesriikide riigisisene õigus, sealhulgas selliste lepingute sõlmimise piirangud, näiteks tingimus, et hankemenetlust korraldades sõlmitud riigihankelepingud ei suuda tagada osutatavate teenuste kvaliteeti, kättesaadavust ja järjepidevust? b) Kas juhul, kui vastus [kolmanda] küsimuse[punktile a] on eitav, see tähendab kui sisetehingust hankelepingu sõlmimine kuulub osaliselt või täielikult liikmesriikide õiguse kohaldamisalasse, tuleb direktiivi 2014/24 neid sätteid tõlgendada nii, et liikmesriikidel on kaalutlusõigus kehtestada sisetehingust hankelepingute sõlmimisele piiranguid või lisatingimusi (võrreldes EL õiguse ja seda õigust tõlgendava Euroopa Liidu Kohtu praktikaga), kuid seda kaalutlusõigust võivad nad kasutada üksnes riigihankeid reguleerivate konkreetsete ja selgete positiivse õiguse normide alusel? 4. Kas olenemata sellest, millise direktiiviga on hõlmatud vaidlusalune sisetehingust hankelepingu sõlmimine, tuleb hankelepinguid täitvate ettevõtjate võrdsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet, läbipaistvuse põhimõtet (direktiivi 2004/18 artikkel 2 ja direktiivi 2014/24 artikkel 18), üldist kodakondsuse alusel diskrimineerimise keeldu (ELTL artikkel 18), asutamisvabadust (ELTL artikkel 49) ning teenuste osutamise vabadust (ELTL artikkel 56), võimalust anda ettevõtjatele ainuõigusi (ELTL artikkel 106) ja Euroopa Kohtu praktikat (muu hulgas [18. novembri 1999. aasta kohtuotsus Teckal, C‑107/98, EU:C:1999:562; 6. aprilli 2006. aasta kohtuotsus ANAV, C‑410/04, EU:C:2006:237; 10. septembri 2009. aasta kohtuotsus Sea, C‑573/07, EU:C:2009:532; 8. detsembri 2016. aasta kohtuotsus Undis Servizi, C‑553/15, EU:C:2016:935]) mõista ja tõlgendada nii, et sisetehingust hankeleping, mille sõlmis hankija temast õiguslikult eraldiseisva üksusega, mille üle teostab ta samasugust kontrolli nagu omaenda struktuuriüksuste üle ja mis tegutseb põhiliselt hankija huvides, on iseenesest õiguspärane ja muu hulgas ei riku teiste ettevõtjate õigust ausale konkurentsile, ei diskrimineeri teisi ettevõtjaid ega anna kontrollitavale üksusele, kellega sõlmiti sisetehinguna hankeleping, mingeid eeliseid?“