ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 199/41

26. juunil 2007 esitatud hagi — Ungari Vabariik versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-221/07)

(2007/C 199/77)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari Vabariik (esindaja: J. Fazekas)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 16. aprilli 2007. aasta otsus K(2007) 1689 (lõplik) kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise siseriikliku kava kohta, millest Ungari teavitas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 16. aprilli 2007. aasta otsuse kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise siseriikliku kava kohta, millest Ungari teavitas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (1) kohaselt. Vaidlustatud otsuse kohaselt ei vasta Ungari siseriiklik saastekvootide eraldamise kava direktiivi 2003/87/EÜ III lisa teatud tingimustele.

Hageja põhjendab oma hagi asjaoluga, et direktiiv 2003/87/EÜ ja eelkõige selle artikli 9 lõige 3 ei anna komisjonile pädevust kehtestada ise riikide poolt eraldatavate saastekvootide kogust täiesti sõltumatult liikmesriikide poolt selle direktiivi artikli 9 lõike 1 ja artikli 11 lõike 2 alusel koostatud ja teatatud saastekvootide eraldamise kavadest ning nende liikmesriikide poolt neis kavades kehtestatud saastekvootide kogusest.

Juhul kui Esimese Astme Kohus peaks tuvastama, et komisjon tegutses oma pädevuse piirides, mille annab talle direktiiv 2003/87/EÜ, on hageja arvamusel, et komisjon on teinud siseriiklikus saastekvootide eraldamise kavas esitatud eraldatavate saastekvootide koguse hindamisel ilmse hindamisvea. Ungari leiab, et komisjon ei ole oma hinnangus esiteks arvesse võtnud saastekvootide eraldamise siseriiklikus kavas esitatud arvutusi ja andmeid, rikkudes nii proportsionaalsuse põhimõtet, ning on teiseks kasutanud valesid arvutusi ja ilmselgelt ekslikke andmeid, mis viisid kindlalt saastekvootide vale koguse kehtestamiseni.

Lisaks väidab hageja, et kostja on menetluse käigus rikkunud lojaalse koostöö põhimõtet, kuna ta määratles esiteks eraldatavate saastekvootide kehtestamiseks kasutatud arvutusviisid ja andmed, ilma et ta oleks sisuliselt konsulteerinud liikmesriikidega, s.h Ungariga, ega võtnud teiseks arvesse hageja esitatud lisateavet, mida ta oli menetluse käigus ise nõudnud.

Lõpetuseks arvab hageja, et kostja ei ole täitnud põhjendamiskohustust selles osas, milles ta esiteks ei ole piisavalt põhjendanud asjaolu, et ta ei ole arvesse võtnud Ungari teatatud siseriiklikku saastekvootide eraldamise kava või selles esitatud arvutusi ja andmeid, teiseks ei ole piisavalt põhjendanud tema kasutatud arvutuste ja andmete õigsust, kolmandaks ei ole absoluutselt piisavalt põhjendanud, miks ta ei ole arvesse võtnud Ungari esitatud täiendavat teavet, mida ta oli menetluse käigus ise nõudnud.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61 (ELT L 275, lk 32, ELT eriväljaanne 15/07, lk 631).
ET Euroopa Liidu Teataja C 155/24

16. aprillil 2007 esitatud hagi — P.P.TV versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Rentrak (PPT)

(Kohtuasi T-118/07)

(2007/C 155/49)

Hagiavaldus esitati portugali keeles.

Pooled

Hageja: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Lissabon, Portugal) (esindajad: advokaadid I. de Carvalho Simões ja J. Conceição Pimenta)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: RENTRAK Corp.

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 7. veebruari 2007. aasta otsus R. 1040/2005-1 (vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti vastulausete osakonna 28. juuni 2005. aasta otsus nr 2254/2005);

— kohustada seetõttu Siseturu Ühtlustamise Ametit keelduma ühenduse kaubamärgi nr 1758382 registreerimisest kõigis nimetatud teenuste klassides;

— mõista kohtukulud välja menetlusse astujalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: RENTRAK Corp.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk PPT (Kuludejaotuse või käsitlemistasu alusel videosalvestiste turustamise teenus; videosalvestiste ja DVD-de üürimine, laenutus; videokaamerate ja DVD-lugejate üürimine, rentimine, laenutus; videolintide turustamine; videosalvestiste, DVD-de, videokaamerate ja DVD-lugejate on-line üürimine, rentimine ja laenutus ülemaailmse internetivõrgu abil, klass 41).

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Portugali siseriiklik kaubamärk nr 330.375, mida iseloomustab sõnaline element „PPTV” (teenused klassis 41: „haridus, väljaõpe, meelelahutus; spordi- ja kultuurialane tegevus”).

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause ja keelduda taotletud ühenduse kaubamärgi registreerimisest.

Apellatsioonikoja otsus: Tühistada vastulausete osakonna otsus ja jätta vastulause rahuldamata.

Väited:

Teenuste sarnasus: apellatsioonikoja tõlgendus, mille kohaselt, kuna kõnealuse märgiga seonduvaid teenuseid üksnes turustatakse, ei ole need suunatud samadele tarbijatele ja seetõttu ei ole neil mingit seost hageja poolt osutatavate teenustega, on liiga kitsas.

Visuaalne sarnasus ja segiajamise tõenäosus: mõlema märgi esimesed kolm tähte on täpselt samad. Kummalgi märkidest ei ole Portugali tarbija jaoks otsest tähendust, mistõttu märki tajutakse fantaasia viljana ja seetõttu originaalsena.

Segiajamise tõenäosus hõlmab seostamise tõenäosust.

Isegi kui Portugali tarbijatel õnnestub teha märkidel vahet, ei saa välistada võimalust, et nad seostavad märke sama päritoluga ja arvavad, et märkide omanikest äriühingute vahel esinevad kaubanduslikud, majanduslikud või organisatsioonilised suhted; see võib tekitada kõlvatu konkurentsi olukorra, mis küll tekib sõltumatult kõnealuse märgi taotleja tahtest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 155/35

8. mail 2007 esitatud hagi — ThyssenKrupp Liften versus komisjon

(Kohtuasi T-154/07)

(2007/C 155/64)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: ThyssenKrupp Liften BV (Krimpen aan den IJssel, Madalmaad) (esindajad: advokaadid O. W. Brouwer ja A. C. E. Stoffer)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada vaidlustatud otsus hagejat puudutavas osas,

— teise võimalusena vähendada otsuses hagejale määratud trahvi,

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni otsuse K(2007) 512 lõplik (juhtum nr COMP/E-1/38.823-PO/Elevators and Escalators).

Hageja tugineb oma hagis samadele väidetele nagu hageja kohtuasjas T-144/07: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs vs. komisjon.

Peale selle väidab hageja, et komisjon on rikkunud määrust nr 1/2003 (1) ja sellele tuginevaid suuniseid määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (2) ning proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid, kuna ta suurendas trahvi lähtesummat 100 % hoiatamise kordaja võrra. Hageja lisab ka, et vastuolus määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikega 1 ja määratavate trahvide arvutamise meetodit käsitlevate suunistega suurendas komisjon uue sarnase rikkumise tõttu trahvi 50 % võrra.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(2) Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (EÜT 1998, C 9, lk 3; ELT eriväljaanne 08/01, lk 171).
ET Euroopa Liidu Teataja C 283/37

22. septembril 2007 esitatud hagi — Pachtitis versus Euroopa Ühenduste Komisjon ja EPSO

(Kohtuasi T-374/07)

(2007/C 283/68)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Demetrios Pachtitis (Ateena, Kreeka) (esindajad: advokaadid P. Giatagantzidis; V. Niagkou)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon ja Euroopa Personalivaliku Amet (EPSO)

Hageja nõuded

— Tühistada EPSO 27. juuni 2007. aasta otsus ja EPSO vaikimisi tehtud otsus, millega lükati tagasi hageja poolt 10. juulil 2007 esitatud kinnitav taotlus, mis puudutas tema õigust tutvuda EPSO dokumentidega;

— Kohustada EPSO-t saatma hagejale (i) kinnitatud koopia talle kreeka keele jurist-lingvistide, palgaastme A5 administraatorite reservnimekirja moodustamiseks korraldatud avaliku konkursi EPSO/AD/77/09 (ELT C 277 A, lk 1) eelvaliku eksamitel a ja b esitatud küsimustest ja hageja poolt neile küsimustele antud vastustest; ning (ii) kinnitatud koopia eelnimetatud eelvaliku eksamite õigetest vastustest;

— mõista kohtukulud välja EPSO-lt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) keeldumine väljastada hagejale kinnitatud koopia talle kreeka keele jurist-lingvistide, palgaastme A5 administraatorite reservnimekirja moodustamiseks korraldatud avaliku konkursi EPSO/AD/77/09 (ELT C 277 A, lk 1) eelvaliku eksamitel a ja b esitatud küsimustest ja hageja poolt neile küsimustele antud vastustest; ning keeldumine väljastada hagejale kinnitatud koopia eelnimetatud eelvaliku eksamite õigetest vastustest, on õigusvastane ja põhjendamatu otsus esiteks seetõttu, et see rikub hagejale EÜ artiklist 255 ning määruse nr 1049/2001 (1) artiklitest 2 ja 4 tulenevat õigust tutvuda dokumentidega, ning teiseks seetõttu, et selle otsuse põhjendused on segased ja see on vastuolus EÜ artikliga 253. Samuti on EPSO keeldumine ülalmainitud dokumentide väljastamisest hageja sõnul vastuolus läbipaistvuse, hea halduse, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõttega.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).
ET Euroopa Liidu Teataja C 283/33

17. septembril 2007 esitatud hagi — Traxdata France versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Ritrax (TRAXDATA; TEAM TRAXDATA)

(Kohtuasi T-365/07)

(2007/C 283/61)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Traxdata France SARL (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: F. Valentin)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Ritrax Corp. Ltd (London, Ühendkuningriik)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 23. mai 2007. aasta otsus liidetud asjades R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 ja R 1340/2005-1 ning sellest tulenevalt tunnistada kaubamärgid TRAXDATA CTMs nr 000007393, nr 000877779, nr 001252725 ja TEAM TRAXDATA nr 000877910, mis on registreeritud klassidesse 9, 16 ja 42 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks, 20. detsembri 1993. aasta määruse nr 40/94 artikli 52 lõike 1 punkti c alusel kehtivaks;

— tunnistada kehtetuks kaubamärk TEAM TRAXDATA CTM nr 000877910, mis on registreeritud järgmiste teenuste jaoks klassis 36: „spordi- ja vabaajategevuste finantssponsorlus; spordivõistluste, -ürituste ja -võistkondade finantssponsorlus; sportlaste finantssponsorlus, […] kõigi nimetatud teenustega seotud nõustamine ja konsultatsioonid”;

— tunnistada kehtetuks kaubamärk TRAXDATA CTMs nr 000877779 ja kaubamärk TEAM TRAXDATA nr 000877910, mis on registreeritud järgmiste teenuste jaoks klassis 41: „meelelahutus- ja õppeteenused; konverentside, kongresside, seminaride ja sümpoosionite korraldamine ja läbiviimine, […] Interneti vahendusel pakutavate elektrooniliste mängude teenused; raamatute, ajakirjade ja väljaannete avaldamine; […] meelelahutuskeskuste teenused; […] videokassettide, helikassettide, laserplaatide ja kinofilmide laenutus; kõigi nimetatud teenustega seotud nõustamine ja konsultatsioonid.”

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: Sõna- ja kujutismärgid „TRAXDATA” ja „TEAM TRAXDATA” kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 9, 16, 36, 41 ja 42 — ühenduse kaubamärgid nr 877910, 877779, 7393 ja 1252725

Ühenduse kaubamärgi omanik: Ritrax Corp. Ltd

Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: Hageja

Kehtetuks tunnistamise taotleja õiguste aluseks olev kaubamärk: Registreerimata ärinimi „TRAXDATA FRANCE SARL” ja kaubamärk „TRAXDATA” järgmistele kaupade ja teenuste jaoks: „arvutitarvikute, riistvara ja seadmete alased konsultatsioonid, tarnimine ja müük”

Tühistamisosakonna otsus: Jätta hageja tühistamistaotlus rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: Jätta apellatsioonkaebus läbi vaatamata

Väited: Apellatsioonikoda rikkus nõukogu määruse nr 40/94 artikli 52 lõike 1 punkti c, koostoimes artikli 8 lõikega 4, kuna ta leidis, et hageja ei olnud esitanud tõendit selle kohta, et ta kasutab tähist „TRAXDATA” ning kuna ta kohaldas vastandatud kaubamärkide võrdlemisel segiajamise tõenäosuse kriteeriumi vääralt.
2.1.

Direktiivi 2003/87/EÜ eesmärkide arvestamata jätmine: kinnitades vaidlustatud otsuses siseriikliku heitkoguste taseme ajavahemikuks 2008-2012, mis on madalam, kui Leedule Kyoto protokollist ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsionist tulenevaid kohustusi arvestades vajalik, jättis komisjon arvestamata eesmärgid, mis on seatud direktiivis 2003/87, mis on majanduslikust perspektiivist vaadatuna rakendusmeede, tagamaks Kyoto protokollist pooltele kasvuhoonegaaside heitkoguste osas tulenevate kohustuste täitmine.
—

Tühistada vaidlustatud otsus nii, et hageja ei ole kohustatud maksma tagasi talle programmi LIFE97/ENV/GR/000380 raames makstud summasid, või teise võimalusena muuta vaidlustatud otsust nii, et hageja on kohustatud maksma 93 795,32 eurot, mis vastab abikõlbmatute kulutuste raamatupidamisliku määratlemise alusel saadud summale, nagu komisjon ise sedastas;
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/49

16. augustil 2007 esitatud hagi — Tegebauer versus parlament

(Kohtuasi T-308/07)

(2007/C 269/89)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt R. Nieporte)

Kostja: Euroopa Parlament

Hageja nõuded

— Tühistada petitsioonikomisjoni 20. juuni 2007. aasta otsus petitsiooni nr 0095/2007 kohta;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni 20. juuni 2007. aasta otsuse, millega hageja esitatud petitsioon ilma edasise arutamiseta Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 191 lõike 6 alusel arhiveeriti. Hageja petitsioon puudutab Braunschweigi linnas üldhaldusosakonnas tema ettevalmistava praktika ajal makstud hüvitise osalist tagasinõudmist.

Oma hagi põhjenduseks väidab hageja, et vaidlustatud otsus on ebapiisavalt põhjendatud. Lisaks sellele leiab hageja, et petitsiooni eeldused, eeskätt küsimuse kuulumine ühenduse tegevusvaldkonda, on EÜ artikli 194 kohaselt täidetud.
—

komisjon tegi mitmeid ilmseid hindamisvigu seoses: — kolme erineva hulgimüügituru määratlusega ja mitte ühe ADSL ühenduse hulgimüügituruga, mis hõlmab nii lokaalset liini kui ka riiklikku ja regionaalset ühendust või teise võimalusena vähemalt kahte viimast; — eeldusega, et hagejatel on turgu valitsev seisund nii asjaomase kauba hulgimüügiturul kui ka jaemüügiturul; — EÜ artikli 82 kohaldamisega väidetavalt rikkuva tegevuse suhtes. Esiteks kohaldab komisjon seda artiklit keeldumisele de facto sõlmida lepingut, kui asjaomane hulgikaup ei kujuta endast „olulist infrastruktuuri”, minnes nii vastuollu kohtuotsusest Oscar Bronner tuleneva praktikaga. Teiseks isegi, kui möönda, et EÜ artikkel 82 võib olla hagejate suhtes kohaldatav, quod non, otsus ei järgi kohtuasjas Industrie des Poudres Sphériques kehtestatud nõudeid, mille kohaselt on selleks, et hinnasurvet saaks õigusvastaseks tunnistada, vaja eelnevalt tõendada nii seda, et tootmisahela madalamal astmel asuva toote hind on liiga kõrge kui ka seda, et lõpptoote hind on omahinnast madalam. — väidetavalt rikkuva tegevusega ja selle mõjuga turule; esiteks seetõttu, et komisjon valis võrdlemiseks hulgimüügi sisendid valesti ja teiseks seetõttu, et ta tegi muu hulgas olulisi arvutusvigu ja eksis nii „perioodipõhise” testi kui ka „diskonteeritud rahavoo” testi kohaldamisel. Need eksimused nii eraldi kui üheskoos muudavad otsuses kasutatud metodoloogia ja arvutused kehtetuks. Otsuses ei ole ka piisavalt tõendatud tegevuse väidetavat negatiivset mõju konkurentsile. — komisjoni ultra vires tegevusega, mis igal juhul rikub subsidiaarsuse, proportsionaalsuse, õiguskindluse, lojaalse koostöö ja hea halduse põhimõtteid, sekkudes seal, kus oli juba tegutsenud siseriiklik telekommunikatsioonialane ametiasutus, mis on loodud Euroopa õigusaktide alusel ja mis tegutses kooskõlas talle antud õiguste ja pädevustega ning lähtus ühenduse konkurentsieeskirjadest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/66

26. septembril 2007 esitatud hagi — Läti Vabariik versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-369/07)

(2007/C 269/121)

Kohtumenetluse keel: läti

Pooled

Hageja: Läti Vabariik (esindajad: E. Balode-Buraka, K. Bārdiņa )

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 13. juuli 2007. aasta otsus C(2007) 3409, mis käsitleb kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise riikliku kava muutmist, millest Läti teavitas komisjoni 29. novembri 2006. aasta otsuse K (2006) 5612 (lõplik), mis käsitleb kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise riiklikku kava, millest Läti oli teavitanud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ (1), artikli 3 lõike 3 kohaselt;

— mõista kohtukulud välja kostjalt;

— lahendada kohtuasi kiirendatud menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Hageja leiab, et kuna komisjon tõlgendas direktiivi 2003/87/EÜ artikli 9 lõikes 3 talle antud õigusi liiga laialt, piiras see institutsioon oluliselt Läti Vabariigi suveräänseid õigusi energeetika valdkonnas, eeskätt seoses energiaressursside valikuga ja elektrienergiaga varustamisega, rikkudes nii EÜ artikli 175 lõike 2 punktis c kehtestatud pädevust.

Samuti leiab hageja, et komisjon rikkus mittediskrimineerimise põhimõtet, sest kohaldades selleks välja töötatud arvutusmeetodit lubatud saastekvootide terve koguse arvutamiseks, pani ta halvemasse olukorda liikmesriigid, kelle koguheitmed on väiksemad.

Hageja leiab ühtlasi, et rikuti direktiivi 2003/87/EÜ III lisa esimest kriteeriumi, kuna komisjon ei võtnud otsust tehes arvesse Läti Vabariigi rahvusvahelisi kohustusi Kyoto protokolli alusel.

Lõpuks väidab hageja, et otsus võeti vastu olulisi menetlusnorme rikkudes, kuna ei järgitud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 9 lõikes 3 kehtestatud tähtaega kava tagasi lükkamiseks.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631).
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/37

24. augustil 2007 esitatud hagi — Jones jt versus komisjon

(Kohtuasi T-320/07)

(2007/C 247/61)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Glenn Jones and Daphne Jones (Neah, Wales), FForch-y-Garron Coal Company Ltd (Neath, Wales), Desmond Ivor Evans ja David Raymond Evans (Maesteg, Wales), (esindaja: Solicitor D.I.W. Jeffreys)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada komisjoni 18. juuni 2007. aasta otsus asjas COMP/37.037 hagejate kaebuse kohta, mis esitati Central Electricity Generating Boardi õigusvastase hinnadiskrimineerimise peale;

— mõista hagejate kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

EÜ artikli 230 alusel esitatud hagiga taotletakse, et tühistataks komisjoni 18. juuni 2007. aasta otsus (asi COMP/37.037 — SWSMA), millega jäeti rahuldamata kaebus, mille kohaselt kujutas Central Electricity Generating Boardi poolt ajavahemikul 1984 –1990 söetootjate suhtes kohaldatud hinnapraktika endast õigusvastast hinnadiskrimineerimist eraõiguslike söetootjate, sealhulgas hagejate suhtes, mis oli vastuolus siis kehtinud Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingu artikli 4 lõikega b.

Hagejad väidavad, et viidatud otsuse vastu võtmisel rikkus komisjon mitut õigusnormi ja/või tegi mitu kaalutlusviga, ning järelikult tuleks see otsus tühistada.

Hagejate väitel rikkus komisjon õigusnormi, kui ta uuris hinnadiskrimineerimist üleriigiliselt selle asemel, et hinnata seda seoses kohaliku turuga, kus tegutsesid kaebuse esitajad. Lisaks märgivad hagejad, et komisjon eksis, kui ta väitis, et erakaevandused toodavad vaid piiratud hulga süsi ja lühiajaliselt, kui arvestada kõnealuste kaevanduste suurust ja British Coal Corporationi loakorda. Lõpuks väidavad hagejad, et komisjon tegi vea järeldades, et kuna ESTÜ asutamisleping ei ole enam jõus ja komisjonil ei ole selle rikkumisega seoses enam ainupädevust, siis ei olnud vaja komisjoni otsust enne, kui taotleti kohtulikku kaitset siseriiklikes kohtutes.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/15

19. juuli 2007 esitatud hagi — Zhejiang Harmonic Hardware Products versus nõukogu

(Kohtuasi T-274/07)

(2007/C 223/24)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (Zhejiang, Hiina) (esindaja: solicitor R. MacLean)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu 23. aprilli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 452/2007 artiklid 1 ja 2 hagejat puudutavas osas, ja

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, kes toodab Hiina Rahvavabariigis triikimislaudu ja nende olulisi osi, taotleb nõukogu 23. aprilli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 452/2007, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist ja Ukrainast pärit triikimislaudade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (1) tühistamist osas, milles selle meetmed hagejale laienevad.

Oma hagi toetuseks väidab hageja esiteks, et ühenduse institutsioonid rikkusid algmääruse (2) artikli 2 lõike 7 punkte b ja c, kuna komisjoni poolt nõukogule tehtud ettepanek dumpinguvastaste meetmete võtmiseks põhines ekslikul hinnangul, et hageja puhul ei ole täidetud artikli 2 lõike 7 punktis c kehtestatud turumajanduskriteeriumid.

Teiseks väidab hageja, et ühenduse institutsioonid rikkusid algmääruse artikli 20 lõikeid 4 ja 5 ning hageja õigust olla ära kuulatud, kuna hagejale anti ainult kuus päeva komisjoni lõplikule uuesti läbivaadatud teabekirjale vastamiseks.

Kolmandaks väidab hageja, et ühenduse institutsioonid rikkusid algmääruse artiklit 8, kuna nad ei andnud õiget hinnangut hageja hinnakohustuste võtmise ettepanekule.

Viimasena väidab hageja, et ühenduse institutsioonid rikkusid algmääruse artikli 5 lõike 2 punkti a, kuna nad ei avaldanud vaidlustatud määruse aluseks olnud uurimise algatanud kaebuse esitaja isikuandmeid.

(1) ELT L 109, lk 12.

(2) Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 56, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10, lk 45).