ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 292/50

24. juunil 2014 esitatud hagi – Holistic Innovation Institute versus komisjon

(Kohtuasi T-468/14)

2014/C 292/61

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Holistic Innovation Institute, SLU (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat R. Muñiz García)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul tühistada otsus, millega ei lubatud hagejaks oleval äriühingul osaleda projektis eDIGIREGION, ja mõista tema kasuks välja hüvitis tekitatud kahju eest, mõistes kostjalt välja 3 0 55 000 eurot, või teise võimalusena kohtu poolt kohaseks loetav summa, koos intressidega vastavalt hagiavalduses esitatule, ja mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud otsuse peale, millega lükati tagasi hageja, peamiselt telekommunikatsioonile, innovatsioonile ja arendusele, telekommunikatsiooni konsultatsiooniteenustele ning teadus- ja arendustegevusele spetsialiseerunud äriühingu, taotlus osaleda projektis eDIGIREGION, mida rahastatakse seitsmendast raamprogrammist.

Seoses sellega väidab hageja, et ta osales alates selle loomisest projekti eDIGIREGION väljatöötamises tihedas koostöös teiste üksustega, osaledes mitmel koosolekul Brüsselis ja paljudel audiokonverentsidel ajavahemikul juulist 2011 kuni jaanuarini 2012, mille tagajärjel loodi Euroopa konsortsium, kes tegi ettepaneku projektiks eDIGIREGION (Realizing the Digital Agenda Through Transnational Cooperation Between Regions). Nimetatud projekti ettepanekus on hageja konsortsiumi liige nr 5, eelarvega 4 91 400 eurot ja komisjoni osalusega 4 38 165 eurot (14,61 % kogu taotletavast summast).

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et Euroopa Komisjoni argumendid on täielikult põhjendamata, rikkudes peamist tingimust selleks, et ta saaks otsustada lõpetada ühe äriühingu osalemine positiivse hinnangu saanud projektis; argumendid peavad olema selged, täpsed ja piisavalt põhjendatud.

Hageja väidab eelkõige, et ta on tehniliselt ja organisatsiooniliselt valmis konsortsiumis eDIGIREGION osalemiseks, et tal on olemas rahalised vahendid kaasrahastatavast projektist oma osa katmiseks ja et tal on piisav samasisuliste projektide juhtimise kogemus.

Seoses sellega leiab hageja, et esineb ilmne vastuolu peadirektoraadi poolt alla kirjutatud kirja, milles teatati projektis osalemise lõpetamisest, ja samale kirjale lisatud argumentide vahel.
—

Hagejad väidavad, et täidetud on kostja lepinguvälisest vastutusest tekkiva hüvitise tasumise tingimused, nagu need on kehtestatud väljakujunenud kohtupraktikas.
ET Euroopa Liidu Teataja C 292/54

1. juulil 2014 esitatud hagi – Seven for all mankind versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Kohtuasi T-505/14)

2014/C 292/66

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Seven for all mankind LLC (Vernon, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: advokaat A. Gautier-Sauvagnac)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Seven SpA (Leinì, Itaalia)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 9. aprilli 2014. aasta otsus asjas R 1277/2013-1;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk SEVEN FOR ALL MANKIND klassidesse 14 ja 18 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 4 4 43 222

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnalist osa „Seven” sisaldavad ühenduse kujutismärgid

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause osaliselt tagasi

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada kaebus osaliselt

Väited: määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine
ET Euroopa Liidu Teataja C 292/55

6. juulil 2014 esitatud hagi – Gas Natural versus komisjon

(Kohtuasi T-508/14)

2014/C 292/67

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Gas Natural SDG, SA (Barcelona, Hispaania) (esindajad: advokaadid F. Seijo Pérez, R. García Gómez de Zamora ja M. Troncoso Ferrer)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus,

— tühistada vaidlustatud otsus osas, milles sellega kohustatakse abi tagasi nõudma ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud Euroopa Komisjoni 17. juuli 2013. aasta otsuse peale (teatavate kapitalirendilepingute suhtes kohaldatava maksukorra kohta, mida tuntakse ka kui Hispaania maksu tasaarvelduse süsteemi (riigiabi SA.21233, ex NN/2011, ex CP 137/2006)).

Väited ja peamised argumendid on sarnased nendega, mis esitati kohtuasjades T-401/14: Duro Felguera vs. komisjon, T-700/13: Bankia vs. komisjon ja T-500/14: Derivados del Flúor vs. komisjon.

Täpsemalt väidetakse, et on rikutud ELTL artikleid 107 ja 108, sest ei ole tõendatud, et väidetav abi oli valikuline ning et see kahjustas liikmesriikidevahelist kaubavahetust; et on rikutud ELTL artikli 107 lõiget 1 ja aktide põhjendamise kohustust, sest majandushuviühingud (AIE) ja nende investorid määratleti kui väidetava abi saajad; et on rikutud ELTL artikleid 107 ja 108 ning võimu kuritarvitamise keelu põhimõtet, sest vaidlustatud otsuses tehakse otsus eraõiguslike isikute vaheliste lepingute õiguspärasuse kohta; samuti, et on rikutud õiguskindluse, õiguspärase ootuse ja võrdsuse põhimõtet ning määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklit 14.
1.

Esimene väide, et määruse nr 1367/2006 (1) artikkel 10 koostoimes artikli 2 lõike 1 punktiga g on õigusvastane. Hageja väidab, et vaidlustatud meedet võttes rikkus komisjon Århusi konventsiooni artikli 9 lõiget 3, kuna komisjoni kohaldatud sätted – määruse nr 1367/2006 artikkel 10 koostoimes artikli 2 lõike 1 punktiga g – ei ole kooskõlas Århusi konventsiooni artikli 9 lõikega 3. Nende määruse nr 1367/2006 sätete vastuolu oleks pidanud viima komisjoni selleni, et ta tunnistaks vaide vastuvõetavaks.
8.

Kaheksas väide, et komisjon rikkus määruse nr 1/2003 artikli 23 lõiget 2, võrdse kohtlemise põhimõtet ja proportsionaalsuse põhimõtet seoses trahvi põhisumma kindlaksmääramisega ja eriti seoses rikkumise raskusega. Hagejad väidavad, et trahvi põhisumma ja samuti sisenemistasu on ebaproportsionaalsed ja et neid oleks tulnud kohandada, arvestades rikkumise piiratud ulatust, mõju puudumist hindadele, väidetava koostöö lõdvenemist pärast 2004. aastat ning toorainekulude arvestatavat mõju müügiväärtusele. Hagejad väidavad veel, et komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet, sest ta kohaldas sarnases olukorras olevate adressaatide suhtes erinevaid raskuse alusel kohaldatavaid kordajaid ja sisenemistasusid.
3.

Kolmanda väite kohaselt, mis on esitatud kolmanda võimalusena, on valesti kohaldatud määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimeses lõigus kasutatud ülekaaluka üldise huvi kriteeriumi ning ei ole esitatud põhjendusi. Hageja väidab, et isegi kui artikli 4 lõike 3 esimene lõik oleks kohaldatav, eksis komisjon ülekaaluka üldise huvi kriteeriumi kohaldamisel ja tõlgendamisel ega tõendanud, et ei esinenud ülekaalukat üldist huvi, mis põhjendaks taotletud dokumentide avalikustamisest. Veel väidab hageja, et komisjon ei esitanud selles küsimuses piisavaid põhjendusi.
1.

Esimene väide, et komisjon tegi vea, kui ta hõlmas trahvi kindlaksmääramise alusena kasutatud müügiväärtuses Viscas’e emaettevõtjate 2004. aasta sõltumatu müügitegevuse. Hageja väidab, et ta üksnes osales väidetavas kartellis kuni 30. septembrini 2001 ja et tema sõltumatu müügitegevus 2004. aastal ei olnud kartelli osa.
ET Euroopa Liidu Teataja C 303/45

25. juunil 2014 esitatud hagi – Stavytskyi versus nõukogu

(Kohtuasi T-486/14)

2014/C 303/53

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Edward Stavytskyi (Belgia) (esindajad: solicitor J. Grayston, advokaadid P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta ja M. Gambardella)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/216/ÜVJP, millega rakendatakse otsust 2014/119/ÜVJP teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 91), ja nõukogu 14. aprilli 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 381/2014, millega rakendatakse määrust (EL) nr 208/2014 teatavate isikute, üksuste ja asutuste vastu suunatud piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Ukrainas (ELT L 111, lk 33), osas, milles vaidlustatud õigusaktidega lisati hageja selliste isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kuus väidet, mis puudutavad olulise menetlusnormi rikkumist ning aluslepingute ja nende rakendusnormide rikkumist: ärakuulamisõiguse rikkumine, teatamiskohustuse rikkumine, ebapiisav põhjendamine, kaitseõiguse rikkumine, vale õiguslik alus ja ilmne hindamisviga.

Hageja leiab, et nõukogu ei ole teda ära kuulanud ja vastupidised põhjendused ei saa seda õigustada. Lisaks ei teavitanud nõukogu hagejat vaidlusalustest õigusaktidest ja igal juhul olid need ebapiisavalt põhjendatud. Nõukogu ei vastanud teabele ja dokumentidele juurdepääsu taotlustele. Sellise tegevusetusega rikkus nõukogu hageja kaitseõigust, kuivõrd hagejale ei antud võimalust esitada tõhusalt vastuväiteid komisjoni järeldustele, sest hagejale ei tehtud neid teatavaks. Peale selle ei ole nõukogu võetud meetmed välispoliitika meetmed, vaid kujutavad endast hoopis rahvusvahelist koostööd kriminaalasjades ja on seega vastu võetud valel õiguslikul alusel. Lõpetuseks võeti nõukogu meetmed vastu ilma et oleks nõuetekohaselt võetud arvesse nii olulisi asjaolusid kui ka Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktikat Ukrainaga seotud kriminaalasjade osas, eeskätt seoses endiste valitsusametnike vastutuselevõtmisega.
6.

Kuues väide: ilmne hindamisviga, kuna trahvisumma on arvutatud valesti. — Suuniste trahvide arvutamise meetodi kohta punktis 13 esitatud üldreeglist kõrvalekaldumine viiteaasta kindlaksmääramisel on meelevaldne, kuna seda ei ole piisavalt põhjendatud. — Lisaks on see vastuoluline ja rikub ne bis in idem keeldu, kuna ühesuguse ja korduva või ühe ja vältava rikkumise eest trahvi põhisumma määramisel ei võetud arvesse rikkumise raskust, milleks määrati ühtselt 15 %, ja sellest hoolimata määrati kogu kartelli teatud osades osalemise eest täiendavalt veel 2 %. Kostja oleks juba trahvi põhisumma määramisel pidanud arvestama asjaolu, et hagejad ei vastuta kogu kartelli eest tervikuna. — Kui kostja otsustas, et hagejad osalesid rikkumises kõrvalosalistena, ei oleks ta juhuslike ja tähtsusetute tõendite alusel tohtinud asuda seisukohale, et hagejad osalesid kogu kartellis. — Hagejad väidavad veel, et trahvi vähendamine 5 % võrra on liiga vähene ega võta arvesse kartelli korraldajate ja põhiosaliste ning üksnes vähesel määral kartellis osalenud hagejate erinevat rolli.
—

tühistada osaliselt otsuse artikkel 1, milles on tuvastatud, et hagejad osalesid ühes ja vältavas rikkumises maa ja/või veealuste (üli)kõrgepinge kaablite sektoris, osas, milles see tuvastus laieneb kõigile 110 kV või kõrgema pingega maa-aluste elektrikaablite projektidele (mitte üksnes 220 kV ja kõrgema pingega maa-aluste elektrikaablite projektidele);
ET Euroopa Liidu Teataja C 303/42

13. juunil 2014 esitatud hagi – Pannonhalmi Főapátság versus Euroopa Parlament

(Kohtuasi T-453/14)

2014/C 303/50

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (Pannonhalma, Ungari) (esindaja: ügyvéd D. Sobor)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada 16. aprilli 2014. aasta otsus MS/sd[IPOL-COM-PETI D (2014) 14486], millega Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon kandis Rusovces (Slovakkia) asuva Lónyay lossi asjas esitatud petitsiooni arhiivi;

— kohustada Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjoni petitsiooni läbi vaatama ja võtma kõik õigusnormides nõutud meetmed;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et petitsioonikomisjon on rikkunud menetlusnorme, kuna vaidlustatud otsuse põhjendused on puudulikud.

Hageja väidab seoses sellega, et Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 201 lõike 8 kohaselt kantakse petitsioonikomisjoni poolt vastuvõetamatuks tunnistatud petitsioonid arhiivi ning teatatakse petitsiooni esitajale otsusest ja selle põhjendustest. Hageja väidab lisaks, et sellest sättest hoolimata ei ole kostja põhjendanud, miks petitsiooni sisu tema arvates ei kuulu liidu pädevuse valdkonda. Hageja tugineb ka 14. septembri 2011. aasta otsusele kohtuasjas T-308/07: Tegebauer versus Euroopa Parlament (EKL 2011, lk II-00279).
—

teise võimalusena rahuldada esitatud nõuded ja jätta õigusmõjuta otsuse artikli 4 lõike 1 lõpus antud korraldus nõuda väidetav abi tagasi, sest see on vastuolus õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetega, kuna abi tagasimaksmist ei saa mitte mingil juhul nõuda enne 21. septembri 2011. aasta menetluse algatamise otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas; lisaks sellele tuvastada, et on vaja kaitsta selliste majandushuviühingute õiguspärast ootust, kes vastasid enne 2006. aasta otsuse Euroopa Liidu Teatajas avaldamist objektiivsetele tingimustele, mille esinemisel kohaldatakse vaidlusaluseid maksusoodustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 303/33

11. juunil 2014 esitatud hagi – Wine in Black versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Quinta do Noval – Vinhos (Wine in Black)

(Kohtuasi T-420/14)

2014/C 303/41

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Wine in Black GmbH (Berlin, Saksamaa) (esindajad: advokaadid A. Bauer ja V. Ahmann)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Quinta do Noval – Vinhos, SA (Pinhão, Portugal)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tervikuna tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 6. märtsi 2014. aasta otsus asjas R 1601/2013-1;

— mõista kohtukulud välja kostjalt ja apellatsioonikoja menetluse teiselt menetluspoolelt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „Wine in Black” kaupadele ja teenustele klassides 33, 35 ja 42 – Ühenduse kaubamärgistaotlus nr 1 0 9 49 071

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Quinta do Noval – Vinhos, SA

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Sõnamärk „NOVAL BLACK” kaupadele klassis 33

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: Määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine
ET Euroopa Liidu Teataja C 303/44

24. juunil 2014 esitatud hagi – Österreichische Post versus komisjon

(Kohtuasi T-463/14)

2014/C 303/52

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Österreichische Post AG (Viin, Austria) (esindajad: advokaadid H. Schatzmann, J. Bleckmann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni rakendusotsus asjas C (2014) 2093 osas, milles direktiiv 2004/17/EÜ kehtib endiselt hankelepingute sõlmimise suhtes rakendusotsuse artiklis 1 nimetamata postiteenuste osas, mille suhtes hageja oli taotlenud erandi tegemist vastavalt direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõikele 6;

— teise võimalusena, kui Üldkohtu arvates ei ole seda otsust võimalik vaidlustada osaliselt, tühistada rakendusotsus täies ulatuses;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab enda hagi alusena, et vaidlustatud otsus on selle artiklis 1 hõlmamata jäetud postiteenuste tõttu vastavalt ELTL artikli 263 teisele lõigule õigusvastane, kuna komisjon on direktiivi 2004/17/EÜ väära kohaldamise ja tõlgendamise läbi rikkunud liidu õigust. Seejuures väidab hageja sisuliselt, et tema osutatavad postiteenused on piisavalt avatud otsesele konkurentsile, mistõttu on täidetud tingimused erandi kohaldamiseks direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõike 1 järgi. Ka väidab hageja, et komisjon kohaldas ebaõigesti liidu õiguses ja kohtupraktikas kindlaksmääratud kriteeriume ja meetodeid turu kindlaksmääramiseks.

Lisaks leiab hageja, et oluliselt on rikutud menetlusõiguse norme, kuna komisjon ei põhjendanud enda otsust piisavalt.

Lõpuks väidab hageja, et komisjon on rikkunud menetluses kehtivaid olulisi põhiõigusi, kuna hageja väidete ja tema esitatud tõendite arvestamata jätmisega rikkus komisjon hageja õigust olla ärakuulatud.
—

lugeda tühiseks või teise võimalusena tühistada osaliselt otsuse artikli 4 lõikes 1 sisalduv keeld „panna tagasimaksmise kohustus teistele isikutele”, sest see kätkeb endast otsust selle kohta, et on keelatud või eeldatavasti tühised lepingutingimused, mille kohaselt kolmandatelt isikutelt võib sisse nõuda summad, mida investorid peavad Hispaania riigile maksma, ja
—

tühistada otsuse artikli 1 lõike 9 punkt a niivõrd, kuivõrd selles on tuvastatud, et ajavahemikul 18. veebruar 1999 kuni 30. september 2001 oli Furukawa seotud ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumisega. Alternatiivselt, tühistada otsuse artikli 1 lõike 9 punkt a niivõrd, kuivõrd selles on tuvastatud, et mis tahes rikkumine, millega oli seotud Furukawa, algas 18. veebruaril 1999 ja/või et Furukawa otsene seotus mis tahes rikkumisega jätkus pärast 11. juunit 2001;
—

apellatsioonikoda on õigusnormi rikkunud, leides, et Inditexi frantsiisivõtjad on lahutamatu osa äriühingu sisemisest ülesehitusest, ehkki tegelikult on tegu Inditexist sõltumatute juriidiliste isikutega;
—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 7. mai 2014. aasta otsus asjas R 1735/2012-1 ja seetõttu jätta rahuldamata Aucar Trailer S.L. esitatud vastulause ning tunnistada, et jätkuks registreerimismenetlus seoses ühenduse kaubamärgitaotlusega nr 9 6 90 314„Polycart A Whole Cart Full of Benefits” kaupadele, mis olid märgitud 16. novembri 2012. aasta piirangutaotluses, ning jättes rahuldamata selle vastu esitatud vastulause;
—

Hageja väidab, et komisjon ei ole tunnustanud hageja juurdepääsuõigust, mis tuleneb määruse (EÜ) nr 1367/2006 (1) artikli 6 lõike 1 esimesest lausest. Selle sätte kohaselt tuleb institutsioonide dokumentidele tagada juurdepääs alati, kui need dokumendid on seotud heitmetega keskkonda. Määruse nr 1367/2006 artikli 6 lõike 1 esimene lause sisaldab õiguslikku eeldust, et üldsuse huvi keskkonnainfo levitamise vastu on ülekaalukam kui ettevõtjate kaitsehuvi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 329/21

14. juulil 2014 esitatud hagi – Squeeze Life versus Siseturu Ühtlustamise Amet – Evolution Fresh (SQUEEZE LIFE)

(Kohtuasi T-523/14)

2014/C 329/29

Hagiavalduse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Squeeze Life, SL (Alicante, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Devaureix)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Evolution Fresh, Inc. (San Bernardino, Ühendriigid)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 14. aprilli 2014. aasta otsus ja seejärel otsustada, et: — Siseturu Ühtlustamise Ameti vastulausete osakonna 20. detsembri 2013. aasta otsuse peale esitas apellatsioonikojale kaebuse Squeeze Life, S.L., mitte aga taotleja Evolution Fresh Inc.; — eelnevast tulenevalt kinnitada Siseturu Ühtlustamise Ameti vastulausete osakonna 20. detsembri 2013. aasta otsus ning seega ka keeldumine registreerida ühenduse kaubamärk nr 1 1 1 70 966„SQUEEZE LIFE” klassi 32 kaupade jaoks ja osaliselt klassi 35 teenuste jaoks;

— peatada Siseturu Ühtlustamise Ameti registrite osakonnas käimasolev muutmismenetlus nr 8311048 kuni vastuvõetud otsuse jõustumiseni käesolevas menetluses ja edastada kõnealusele osakonnale vajalikud andmed muutmismenetluse peatamiseks;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Evolution Fresh, Inc.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „SQUEEZE LIFE” klassidesse 32, 35 ja 43 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 1 1 70 966

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse ja siseriiklikud kaubamärgid „ZUMIT SQUEEZE LIFE” klassidesse 29, 31, 32 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause osaliselt tagasi

Apellatsioonikoja otsus: apellatsioonikoda on võtnud teadmiseks, et ühenduse kaubamärgi taotlus on tagasi võetud, ning lõpetas apellatsiooni- ja vastulausemenetlused

Väited:

— määruse nr 207/2009 artikli 73 rikkumine;
—

Hageja väidab sellega seoses, et 21. mail 2010 avaldatud importijatele mõeldud teates on viidatud üksnes Colombia ja El Salvadori päritolu tuunikala põhjal valmistatud toodete impordile, ilma et oleks nimetatud Ecuadori, ja seejuures on vaid üldiselt märgitud, et ei ole võimalik välistada päritolu kumuleerumisega seonduvaid eeskirjade eiramisi muudes riikides. Avaldatud teade vastab kõigile Colombia ja El Salvadori suhtes kohaldatava teate eeltingimustele, kuid seda ei saa omavoliliselt laiendada muudele riikidele ainuüksi seetõttu, et see sisaldab üldist viidet pelgale võimalusele, et eeskirju eiratakse.
—

Hageja väidab sellega seoses, et tolliagendil ei ole mingit seost imporditud toote valmistamise protsessiga, mis oli peamiseks aluseks tollimaksu nõudmisel; et importija toimimisviis oli keerukas ning tolliagendile teadmata; et Hispaania tolliamet ei teavitanud teda oma kahtlustest seoses importija käitumisega ning ei kohaldanud mingeid ennetusmeetmeid; et Andorra ametiasutused ratifitseerisid kaks korda impordi kohta EUR-1 sertifikaadid ja et ka Hispaania tolliameti esimeste analüüside kohaselt oli tegemist toodetega, mille puhul tuleb kohaldada sooduskorda.
—

tühistada 26. juuni 2014. aasta otsus: — peamiselt vormilise rikkumise tõttu, kuna puudus presidendi allkiri; — teise võimalusena kaitseõiguste rikkumise tõttu, kuna 17. juuli 1996. aasta otsus, mis oli 26. juuni 2014. aasta otsuse aluseks, jäeti avaldamata; — või võistlevuse põhimõtte rikkumise tõttu; — või seetõttu, et 26. juuni 2014. aasta otsust ei ole piisavalt põhjendatud; — või seetõttu, et rikutud on mõistliku tähtaja põhimõtet, mis mõjutab kaitseõiguste kasutamist; — või seetõttu, et rikutud on omandatud õiguse põhimõtet;
ET Euroopa Liidu Teataja C 351/27

14. augustil 2014 esitatud hagi – Loewe Technologies versus Siseturu Ühtlustamise Amet – DNS International (SoundVision)

(Kohtuasi T-623/14)

2014/C 351/35

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Loewe Technologies GmbH (Kronach, Saksamaa) (esindaja: advokaat J. Pröll)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: DNS International Ltd (Tortola, Briti Neitsisaared)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 12. juuni 2014. aasta otsus asjas R 1625/2013-2.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnalist osa The figurative mark in black and white containing the verbal elements „SoundVision” sisaldav must-valge kujutismärk klassidesse 9, 15 ja 20 kuuluvate kaupade jaoks – ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 0 5 05 519

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: registreeritud ühenduse sõnamärk „LOEWE SOUNDVISION” nr 5 7 98 228

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause osaliselt

Apellatsioonikoja otsus: rahuldada vastulause ja nõustuda vaidlusaluse ühenduse kaubamärgi registreerimisega

Väited: määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine