ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Kuna Kreeka Vabariik — võimaldas majade ehitamist Agiannaki (Kreeka) piirkonda 2010. aastal, võimaldas 2006. aasta ehitatud muude majade kasutamist Agiannaki piirkonnas ilma piisava raamistikuta ning võimaldas Agiannaki ja Elaia (Kreeka) vahele 50 luksuselamu ehitamiseks tööde alustamist, ja andis 2012. aastal loa ehitada Vounaki (Kreeka) piirkonda kolm puhkemaja; — võimaldas Kyparissía (Kreeka) luitealal asuvasse randa viiva taristu arendamist, täpsemalt viie uue, Agiannaki randa viiva ligipääsutee avamist ja teatavate olemasolevate ligipääsuteede bituumeniga katmist; — ei võtnud piisavalt meetmeid, et tagada Kalo Nero (Kreeka) ranna ja Elaia lähedal ebaseadusliku vabas looduses ööbimise keelu järgimine; — ei võtnud vajalikke meetmeid, et piirata baaride pidamist Elaia ja Kalo Nero vahel randades, kus paljunevad merikilpkonnad Caretta caretta, ega taganud, et baaride põhjustatud häiringud neid liike ei segaks; — ei võtnud vajalikke meetmeid, et piirata Kyparissía luiteala neis randades, kus paljunevad merikilpkonnad Caretta caretta, rannamööbli ja erinevate rajatiste olemasolu, ja lubas hotelli „Messina Mare“ lähedale ehitada veel ühe platvormi; — ei võtnud vajalikke meetmeid, et piirata piisaval määral valgusreostust Kyparissía luiteala randades, kus paljunevad merikilpkonnad Caretta caretta, ja — ei võtnud vajalikke meetmeid, et piirata piisaval määral kalastamist piki Kyparissía luitealal asuvaid randu, kus paljunevad merikilpkonnad Caretta caretta, siis on ta rikkunud talle nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/105/EÜ, artikli 6 lõikest 2 tulenevaid kohustusi.
2.

Direktiivi 2005/29 artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kaubandustava on eksitav, kui toote hind jagatakse mitmeks osaks, rõhutades ühte neist, kui see tava võib esiteks jätta keskmisele tarbijale ebaõige mulje, et talle pakutav hind on soodne, ning teiseks ajendada teda tegema tehinguotsust, mida ta muidu ei oleks teinud, kusjuures eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kõiki põhikohtuasjas olulisi asjaolusid silmas pidades seda kontrollida. Ajalisi piiranguid, millele võivad olla allutatud teatud kommunikatsioonivahendid nagu televisiooni reklaamiklipid, ei saa siiski arvesse võtta hindamaks, kas kaubandustava on eksitav direktiivi artikli 6 lõike 1 tähenduses.
1.

ELTL artikli 267 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et Euroopa Liidu Kohus on pädev tõlgendama eelotsusemenetluses ühtlustatud standardit nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/106/EMÜ ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (muudetud nõukogu 22. juuli 1993. aasta direktiiviga 93/68/EMÜ) artikli 4 lõike 1 tähenduses, mille viited on Euroopa Komisjon avaldanud Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
5.

Otsuse 2013/448 artikli 4 ja II lisa kehtetuse tuvastamise mõju on ajaliselt piiratud, nii et esiteks on sellel tuvastusel mõju alles pärast kümne kuu möödumist 28. aprilli 2016. aasta kohtuotsuse Borealis Polyolefine jt (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 ja C-391/14–C-393/14, EU:C:2016:311) kuulutamisest, et võimaldada Euroopa Komisjonil teha vajalikud kohandused, ning teiseks ei saa vaidlustada kehtetuks tunnistatud sätete alusel kuni selle tähtpäevani vastu võetud meetmeid.
1.

Nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsuse 2008/909/JSK vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta kriminaalasjades tehtud otsuste suhtes, millega määratakse vabadusekaotuslikud karistused või vabadust piiravad meetmed, nende Euroopa Liidus täideviimise eesmärgil (muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK) artikli 17 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, mida tõlgendatakse selliselt, et see lubab täidesaatval riigil lühendada süüdimõistetu karistust tulenevalt sellest, et ta väljaandjariigis kinnipidamise ajal töötas, kuigi viimati nimetatud riigi pädevad asutused ei ole selle riigi õiguse kohaselt seda karistust lühendanud.
1.

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis (EÜT 1997, L 28, lk 1; ELT eriväljaanne 05/03, lk 3)), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005, artikli 94 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei võta vanadushüvitiste saamise õiguse kindlaksmääramisel arvesse kindlustusperioodi, mis on välismaisel töötajal väidetavalt täitunud selle riigi õigusnormide alusel, kui riik, mille kodanik on see töötaja, on liitunud Euroopa Liiduga pärast selle perioodi täitumist.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta artikli 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et elektrooniliste teabe- ja sideteenuste pakkuja poolt dünaamilise IP-aadressi salvestamine hetkel, kui isik külastab veebilehte, mille see teenusepakkuja teeb üldsusele kättesaadavaks, kujutab selle teenusepakkuja suhtes nimetatud sätte tähenduses isikuandmeid, kui tal on seaduslikud vahendid, mis võimaldavad kõnealust isikut tuvastada tänu täiendavale teabele, mis on selle isiku internetiühenduse pakkuja valduses.
Põhik ohtuasja pooled
Hage ja: Senatex GmbH
Kostja: Finanzamt Hanno ver-Nord
Resolutsioon
Nõukogu 28. novembr i 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemak susüsteemi, artiklit 167, artikli 178 
punkti a, artiklit 179 ja artikli 226 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et nendeg a on vastuolus niisugused siser iiklikud õigusnor mid nagu 
põhikohtuasjas käsitletav ad, mille kohaselt ei ole arve parandamisel kohustuslike andmete, nimelt käibemaksukohustuslasena 
registreerimis e numbr i osas tagasiulatuva t jõudu, mistõttu saab parandatud arve alusel käibemaksu mahaar vamise õigust kasutada 
ainult aasta puhul, mil esialgset arvet parandati, mitte aasta puhul, mil see arve esialgu koostati. 
(1) ELT C 34, 2.2.2015.
Euroopa Kohtu (teine koda) 22. septembr i 2016. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Tšehhi 
Vabar iik
(Kohtuasi C-525/14) (1)
(Liikmesr iigi kohustuste rikkumine — Kaupade vaba liikumine — ELTL artikkel 34 — Koguselised 
impor dipiir angud — Samav äärse toimeg a meetmed — Väär ismetall, millele on kant ud kolmandas riigis 
Madalmaade õiguse kohaselt märgis — Impor t Tšehhi Vabar iiki pärast vabasse ringlusesse laskmist — 
Märgise tunnustamisest keeldumine — Tarbijak aitse — Proport sionaalsus — Vastuvõe tavus)
(2016/C 419/08)
Kohtumenetluse keel: tšehhi
Pooled
Hage ja: Euroopa Komisjon (esinda jad: P. Němečk ová, E. Manhaeve ja G. Wilms)
Kostja: Tšehhi Vabar iik (esinda jad: M. Smolek, T. Müller , J. Vláčil ja J. Očk ová)
Kostja toetusek s menetlusse astuja: Prantsuse Vabar iik (esindajad: D. Colas ja R. Coesme)
Resolutsioon
1.Tšehhi Vabar iik on vääri smetalli proovi tõendaja WaarborgHollandi märgiseid tunnustamast keeldudes rikkunud temal ELTL 
artikli 34 alusel lasuva id kohustusi.
2.Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
3.Jätta Euroopa Komisjoni, Tšehhi Vabar iigi ja Prantsuse Vabar iigi kohtukulud nende endi kanda.
(1) ELT C 46, 9.2.2015.14.11.2016 ET Euroopa Liidu Teata ja C 419/7
1.

ELTL artiklit 107 ja ELL artikli 4 lõiget 3 koostoimes komisjoni 25. septembri 2007. aasta otsuse 2009/287/EÜ riigiabi kohta, mida Poola andis osana elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingutest, ja riigiabi kohta, mida Poola kavatseb anda seoses elektrienergia pika kehtivusajaga ostulepingute vabatahtliku lõpetamise hüvitamisega, artikli 4 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus, et kui Euroopa Komisjon analüüsis riigiabi programmi komisjoni 26. juuli 2001. aasta teatise (luhtunud kuludega seotud riigiabi analüüsimise metoodika kohta) alusel ja tunnistas programmi enne selle rakendamist siseturuga kokkusobivaks, siis kontrollivad siseriiklikud ametivõimud ja kohtud kõnealuse abiprogrammi rakendamisel omakorda, kas see on kooskõlas nimetatud metoodika põhimõtetega.
1.

Kuna Belgia Kuningriik ei ole vastu võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et nõuda tagasi riigiabi, mis on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks komisjoni 27. juuli 2011. aasta otsuse 2011/678/EL, mis käsitleb Belgia riigiabi veiste transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate (TSE) testimise rahastamiseks (riigiabi C 44/08 (ex NN 45/04)), artikli 1 lõigetes 3 ja 4, ega ole teavitanud Euroopa Komisjoni selle otsuse täitmiseks võetud meetmetest, siis on see liikmesriik rikkunud ELTL artikli 288 neljandast lõigust ning nimetatud otsuse artiklitest 2-4 tulenevaid kohustusi.
1.

Kuna Saksamaa Liitvabariik ei võtnud kõiki vajalikke meetmeid selleks, et raamatupidamisarvestus võimaldaks kontrollida, kas on järgitud keeldu kanda raudteeinfrastruktuuri majandamiseks eraldatud riiklikke vahendeid üle raudteeveoteenuste valdkonda, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/440/EMÜ ühenduse raudteede arendamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiiviga 2001/12/EÜ, artikli 6 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
4.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 2 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et see säte ei ole kohaldatav niisuguste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on nendes õigusnormides ette nähtud keeld – maksta samal ajal netovanaduspensioni ja tasu töötamise eest avaliku sektori asutuses, kui netovanaduspension on riigi sotsiaalkindlustuseelarve koostamise aluseks olevast riigi keskmisest brutopalgast suurem – kohaldatav kutselistele kohtunikele, mitte aga Rumeenia põhiseaduses ette nähtud ametikohtadele nimetatud isikutele.
2.

Direktiivi 2004/18 artiklit 44 koosmõjus artikli 48 lõike 2 punktiga a ning artiklis 2 sätestatud ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et ettevõtja ei või tugineda artikli 48 lõikes 3 viidatud mõne teise ettevõtja pädevusele, nii et teadmised ja kogemused kahe ettevõtja puhul, kellel hankija nõutud teadmised ja kogemused eraldi võttes puuduvad, summeeritakse, kui hankija arvates on riigihange jagamatu selles mõttes, et see tuleb ellu viia ühe ettevõtja poolt ning et selline mitme ettevõtja kogemusele tuginemise välistamine on seotud asjaomase hankelepingu – mille peab täitma üks ettevõtja – objektiga ja on selle suhtes proportsionaalne.
ET Euroopa Liidu Teataja C 112/2

Euroopa Kohtu (viies koda) 16. veebruari 2017. aasta otsus (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia eelotsusetaotlus – Hispaania) – IOS France EFC SA versus Servicio Murciano de Salud

(Kohtuasi C-555/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Hilinenud maksmisega võitlemine äritehingute puhul - Direktiiv 2011/7/EL - Eraettevõtjate ja riigiasutuste vahelised äritehingud - Siseriiklikud õigusnormid, mis seavad võla põhisumma viivitamatu sissenõudmise tingimuseks viivise ja võlgade sissenõudmiskulude hüvitamise nõudest loobumise))

(2017/C 112/02)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: IOS France EFC SA

Kostja: Servicio Murciano de Salud

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul, eelkõige selle artikli 7 lõikeid 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ning mis lubavad võlausaldajal loobuda viivise ja sissenõudmiskulude hüvitise nõudmisest, kui sissenõutavate võlgade põhisumma tasutakse viivitamatult, tingimusel, et selline loobumine on vabatahtlik; viimati nimetatud asjaolu tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 56, 16.2.2015.
2.

Direktiivi 2004/83 artikli 12 lõike 2 punkti c ja artikli 12 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et terrorirühmituse tegevuses osalemises seisnevad teod nagu need, milles põhikohtuasja vastustaja süüdi mõisteti, võivad õigustada pagulasseisundi tunnustamata jätmist, isegi kui ei ole tõendatud, et asjassepuutuv isik on toime pannud, üritanud toime panna või ähvardanud toime panna sellise terroriakti, mida on nimetatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonides. Nende asjaolude individuaalsel hindamisel, mis võimaldavad kindlaks teha, kas on kaalukaid põhjusi arvata, et isik on toime pannud ÜRO eesmärkide ja põhimõtetega vastuolus olevaid tegusid, on selliseid tegusid õhutanud või nende toimepanemises muul viisil osalenud, on asjaolul, et liikmesriigi kohtud on selle isiku süüdi mõistnud terrorirühmituse tegevuses osalemises, eriline tähtsus, samamoodi nagu tuvastatud faktil, et isik oli selle rühmituse juhtliige, ilma et oleks vaja tõendada, et isik ise õhutas terroriakti või osales selle toimepanemises muul viisil.
ET Euroopa Liidu Teataja C 104/11

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 9. veebruari 2017. aasta otsus (Supreme Courti eelotsusetaotlus – Iirimaa) – M versus Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

(Kohtuasi C-560/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Direktiiv 2004/83/EÜ - Miinimumnõuded, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase staatus - Täiendava kaitse taotlus - Pärast pagulasseisundi tunnustamise taotluse rahuldamata jätmist esitatud täiendava kaitse taotluse siseriikliku läbivaatamismenetluse nõuetekohasus - Õigus olla ära kuulatud - Ulatus - Õigus suulisele vestlusele - Õigus kutsuda tunnistajaid ja viia läbi nende ristküsitlus))

(2017/C 104/17)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court

Põhikohtuasja pooled

Hageja: M

Kostjad: Minister for Justice and Equality, Ireland, Attorney General

Resolutsioon

Õigus olla ära kuulatud – nii, nagu see on kohaldatav nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta) raames – ei nõua põhimõtteliselt, et juhul, kui sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, näevad vastavalt pagulasseisundi tunnustamise taotluse ja täiendava kaitse taotluse läbivaatamiseks ette kaks eraldiseisvat ja üksteisele järgnevat menetlust, tuleb täiendava kaitse taotlejale võimaldada seoses tema taotlusega suuline vestlus ja anda talle õigus kutsuda selle vestluse käigus tunnistajaid või viia läbi nende ristküsitlus.

Suuline vestlus tuleb siiski korraldada juhul, kui pädeva ametiasutuse valduses olevatest andmetest või isiklikust või üldisest olukorrast, milles täiendava kaitse taotlus on esitatud, tulenevad spetsiifilised asjaolud muudavad selle vajalikuks, et asjaomane taotlus kõiki asjaolusid teades läbi vaadata; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 81, 9.3.2015.
3.

Direktiivi 93/13 artikli 3 lõiget 1 ja artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et: — müüja või teenuse osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingu tingimuse võimaliku ebaõigluse hindamine tähendab, et tuleb kindlaks teha, kas see kutsub esile lepinguosaliste õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat. Hindamine tuleb läbi viia siseriiklikest õigusnormidest lähtudes, mida pooltevahelise kokkuleppe puudumise korral kohaldatakse; vahenditest, mis on siseriikliku õiguse kohaselt tarbija käsutuses, et teha lõpp seda tüüpi tingimuste kasutamisele; asjaomase lepingu sõlmimise objektiks oleva kauba või teenuse laadist ning lepingu sõlmimisega kaasnevatest asjaoludest; — kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et selline tavaintressi arvutamise valemit puudutav lepingutingimus, nagu on arutusel põhikohtuasjas, ei ole koostatud lihtsalt ja arusaadavalt direktiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses, peab ta hindama, kas see tingimus on direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses ebaõiglane. Seda hinnates peab eelotsusetaotluse esitanud kohus nimelt võrdlema selles tingimuses ette nähtud tavaintressi määra arvutusvalemit ning sellest tuleneva määra tegelikku summat tavaliselt kasutatava arvutusvalemi ja seadusjärgse intressimääraga ning ka intressimääraga, mida turul kohaldati põhikohtuasjas arutusel oleva lepingu sõlmimise kuupäeval nende laenude puhul, mis summa ja kestuse poolest sarnanesid vaatlusaluse laenulepingu summa ja kestusega, ning — mis puudutab tingimust laenulepingu ülesütlemise ja laenu kohese tagastamise nõudmise kohta piiratud ajavahemikul võlgniku kohustuste täitmata jätmise tõttu, siis peab eelotsusetaotluse esitanud kohus eelkõige hindama, kas kaupleja võimalus nõuda kogu laenu tagasimaksmist sõltub tarbija poolt mingi sellise kohustuse täitmata jätmisest, mis on oluline lepinguline kohustus; kas selline võimalus on ette nähtud juhtudel, mil täitmata jätmine on piisavalt tõsine võrreldes laenulepingu kestuse ja summaga; kas selline võimalus kaldub kõrvale lepinguliste erisätete puudumisel selles valdkonnas kohaldatavatest üldnormidest ning kas siseriiklik õigus näeb ette piisavad ja tõhusad vahendid, mis võimaldavad tarbijal, kelle suhtes sellist tingimust kohaldatakse, leevendada laenu sellise tagasinõudmise mõju.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/3

Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Vestre Landsreti eelotsusetaotlus – Taani) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS versus Skatteministeriet

(Kohtuasi C-593/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Tütarettevõtjate alakapitaliseerimist käsitlevad maksuõigusnormid - Mitteresidendist laenuvõtjast tütarettevõtja poolt tasutud laenuintressi lisamine laenuandjast äriühingu maksustatava kasumi hulka - Residendist laenuvõtjast tütarettevõtja poolt tasutud intressi maksuvabastus - Maksustamispädevuse õiglane jaotamine liikmesriikide vahel - Vajadus hoida ära maksustamise vältimise oht))

(2017/C 053/04)

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vestre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Masco Denmark ApS, Damixa ApS

Vastustaja: Skatteministeriet

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 koostoimes ELTL artikliga 54 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis annavad residendist äriühingule maksuvabastuse intressile, mille on tasunud residendist tütarettevõtja, osas, milles tal puudus võimalus vastavas ulatuses maksu maha arvata õigusnormide tõttu, mis piiravad alakapitaliseerimise korral intressikulu mahaarvamise õigust, kuid välistavad maksuvabastuse, mis tuleneb selle riigi enda õigusnormide kohaldamisest alakapitaliseerimise korral, juhul kui tütarettevõtja on mõne muu liikmesriigi resident.

(1) ELT C 73, 2.3.2015.
2.

Määruse nr 110/2008 artikli 16 punkti b tuleb tõlgendada nii, et hinnates seda, kas samalaadsete toodete puhul tekitab nimetus „Verlados” selle sätte tähenduses seoseid kaitstud geograafilise tähisega „Calvados”, peab liikmesriigi kohus arvesse võtma nende nimetuste foneetilist ja visuaalset sarnasust ning võimalikke asjaolusid, mis viitavad sellele, et sarnasus ei ole tekkinud juhuslikult, kontrollides nii, kas keskmisel Euroopa tarbijal, kes on piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelik ja arukas, tekib toote nime nägemisel kujutlus kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud tootest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 48/6

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 10. detsembri 2015. aasta otsus (Finanzgericht Düsseldorf’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – TSI GmbH versus Hauptzollamt Aachen

(Kohtuasi C-183/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Alamrubriik 9027 10 10 - Aerodünaamilised osakeste suurust mõõtvad ultraviolettseadmed - Osakeste käsiloendurid))

(2016/C 048/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: TSI GmbH

Vastustaja: Hauptzollamt Aachen

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas (muudetud komisjoni 19. septembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1031/2008) sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et niisugused aerodünaamilised osakeste suurust mõõtvad ultraviolettseadmed ja osakeste käsiloendurid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, ei kuulu KN-i alamrubriiki 9027 10 10.

(1) ELT C 254, 3.8.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 38/10

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 26. novembri 2015. aasta otsus (Bundesfinanzhof’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Hauptzollamt Frankfurt am Main versus Duval GmbH & Co. KG

(Kohtuasi C-44/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tolliliit ja ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Rubriik 9025 - Mõiste „termomeeter” - Ühekordseks kasutamiseks mõeldud piirtemperatuuri indikaatorid))

(2016/C 038/13)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Hauptzollamt Frankfurt am Main

Kostja: Duval GmbH & Co. KG

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas toodud kombineeritud nomenklatuuri, mida on muudetud komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006, rubriiki 9025 tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab paberist välisõhu temperatuurimõõdikuid, mis on teatud juhtudel kaetud plastkilega, mis – nagu põhikohtuasjas kõnealused tooted – annavad värvimuutuse teel pöördumatult ja uuesti kasutamise võimaluseta teada, kas üks või mitu temperatuuripiiri on saavutatud.

(1) ELT C 127, 20.4.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 16/13

Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. novembri 2015. aasta otsus (Varbergs tingsrätt’i eelotsusetaotlus – Rootsi) – P versus Q

(Kohtuasi C-455/15 PPU) (1)

((Eelotsusetaotlus - Eelotsuse kiirmenetlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega - Määrus (EÜ) nr 2201/2003 - Artikli 23 punkt a - Vanemlikku vastutust puudutavate otsuste tunnustamata jätmise põhjused - Avalik kord))

(2016/C 016/15)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Varbergs tingsrätt

Põhikohtuasja pooled

Avaldaja: P

Puudutatud isik: Q

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, artikli 23 punkti a tuleb tõlgendada selliselt, et juhul kui ei ole ilmselgelt rikutud sellist õigusnormi, mida lapse huve silmas pidades loetakse liikmesriigi õiguskorras ülioluliseks, või selles õiguskorras põhiõigusena tunnustatud õigusi, ei luba see säte selle liikmesriigi kohtul, kes leiab, et ta on pädev tegema otsust lapse hooldusõiguse küsimuses, keelduda tunnustamast teise liikmesriigi kohtu otsust selle lapse hooldusõiguse kohta.

(1) ELT C 346, 19.10.2015.
1.

Hagi, millega üks vanematest palub kohtul korvata see, et puudub teise vanema nõusolek nende lapse reisimiseks tema elukohaliikmesriigist väljapoole ja lapse nimele passi väljastamiseks, kuulub nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, esemelisse kohaldamisalasse, ja seda isegi siis, kui selle hagi tulemusel tehtud otsusega peavad passi väljastamise haldusmenetluses arvestama selle liikmesriigi ametiasutused, mille kodanik see laps on.