KOHTUJURISTI ETTEPANEK

PRIIT PIKAMÄE

esitatud 20. oktoobril 2022 ( 1 )

Kohtuasi C‑393/21

Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH

menetluses osalesid:

Arik Air Limited,

Asset Management Corporation of Nigeria (AMCON),

antstolis Marekas Petrovskis

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu kõrgeim kohus))

Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Määrus (EÜ) nr 805/2004 – Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta – Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täitmise peatamine – Tingimused – Erakorralised asjaolud – Mõiste – Täitemenetluse piiramise meetmed – Euroopa täitekorralduse tõendi toime – Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täidetavuse peatamine päritoluliikmesriigis

1. Õigusnormi väljatöötamise protsess on – ükskõik kas riigisisesel või (eriti) liidu tasandil – sageli keerukas ja töömahukas. Nõnda ei tule just harva ette, et lõpuks vastuvõetud õigusaktides leitakse sätteid, mille ebamäärane sõnastus peaks lahendama õigusnormi üle läbirääkimiste pidamise probleemid ja jätab kohtu hooleks teha otsus seal, kus seadusandja ei suutnud seda teha.

2. Käesolevas kohtuasjas peab Euroopa Kohus seega tõlgendama „kõikehõlmavat“ mõistet „erakorralised asjaolud“, mida on kasutatud määruse (EÜ) nr 805/2004 ( 2 ) artiklis 23 ning millest sõltub, kas täitmise liikmesriigi pädeval kohtul või asutusel on võimalik peatada päritoluliikmesriigis Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täitemenetlus.

I. Õiguslik raamistik

3. Käesolevas kohtuasjas on asjakohased määruse nr 805/2004 artiklid 6, 10, 11, 21 ja 23.

II. Faktilised asjaolud, põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused

4. Amtsgericht Hünfeld (Hünfeldi esimese astme kohus, Saksamaa) tegi 14. juunil 2019 Arik Air Ltd-le teatavaks maksekäsu summas 2292993,32 eurot koos intressiga Lufthansa Technik AERO Alzey GmbH kasuks ning andis seejärel, 24. oktoobril 2019 välja osalise täitemääruse, mille alusel võttis see kohus vastu ja andis 2. detsembril 2019 välja Euroopa täitekorralduse tõendi.

5. Leedu kohtutäiturile esitati vastavalt sellele tõendile täitmistaotlus ja 24. jaanuaril 2020 arestiti Arik Airile kuuluv tsiviilõhusõiduk.

6. Arik Air esitas Landgericht Frankfurt am Mainile (Frankfurdi apellatsioonikohus, Saksamaa) määruse nr 805/2004 artikli 10 alusel edasikaebuse, milles palus tühistada Euroopa täitekorralduse tõend ja lõpetada nõude sundkorras sissenõudmine, ( 3 ) tuginedes asjaolule, et Amtsgericht Hünfeld (Hünfeldi esimese astme kohus) ei olnud menetlustoimingutest teatanud nõuetekohaselt, mis tõi kaasa selle, et nimetatud kohtu maksekäsule vastuväite esitamise tähtaega ei järgitud.

7. Võlgnikust äriühing esitas ka täitvale kohtutäiturile taotluse peatada täitemenetlus seniks, kuni Saksamaa kohus, kes peab võtma seisukoha Euroopa täitekorralduse tõendi tagasivõtmise ja nõude sundkorras sissenõudmise lõpetamise küsimuses, teeb lõpliku otsuse. Kohtutäitur keeldus 25. märtsi 2020. aasta dokumendiga selle taotluse rahuldamisest, asudes seisukohale, et asjasse puutuvates riigisisestes õigusnormides ei ole ette nähtud sellist peatamise võimalust niisugusel alusel, et päritoluliikmesriigi kohtule on esitatud tühistamiskaebus algse kohtuotsuse peale.

8. Landgericht Frankfurt am Main (Frankfurdi apellatsioonikohus) seadis 9. aprilli 2020. aasta kohtumäärusega Amtsgericht Hünfeldi (Hünfeldi esimese astme kohus) Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse sundtäitmise peatamise tingimuseks 2000000 euro suuruse tagatise ( 4 ) ning tuvastas, et Arik Air ei ole tõendanud, et täitekorraldus ei ole nõuetekohane, ega ka seda, et vastuväite esitamise tähtaegu ületati, ilma et see oleks olnud tema süü.

9. Arik Air esitas kohtutäituri keeldumise peale menetlus peatada hagi Kauno apylinkės teismasele (Kaunase esimese astme kohus, Leedu) ning palus määrata kaitsemeetmed. Nimetatud kohus jättis selle hagi 11. juuni 2020. aasta kohtumäärusega rahuldamata.

10. Kauno apygardos teismas (Kaunase piirkondlik kohus, Leedu), kes pidi tegema otsuse määruskaebuse kohta, mille Arik Air selle kohtumääruse peale esitas, tühistas 25. septembri 2020. aasta kohtumäärusega esimese astme kohtu otsuse ning määras täitemenetluse peatamise seniks, kuni oodatakse Saksamaa kohtu lõplikku otsust Arik Airi taotluste kohta. Apellatsioonikohus leidis, et arvestades ohtu, et täitemenetlus võib põhjustada ebaproportsionaalselt suurt kahju, on Euroopa täitekorralduse tõendi peale selle tõendi välja andnud riigi kohtule esitatud edasikaebus piisav põhjus täitemenetluse peatamiseks. Ta asus ka – vastupidi esimese astme kohtule – seisukohale, et kuna Saksamaa kohtu määratud tagatist ei ole menetluse selles etapis tasutud, ei ole alust, mis võimaldaks sellel kohtul võtta seisukoha täitetoimingute peatamise taotluse põhjendatuse kohta.

11. Lufthansa Technik AERO Alzey esitas selle kohtumääruse peale kassatsioonkaebuse Lietuvos Aukščiausiasis Teismasele (Leedu kõrgeim kohus), kes otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kuidas tuleb tõlgendada määruse nr 805/2004 artikli 23 punktis c sisalduvat mõistet „erakorralised asjaolud“, võttes arvesse määruse nr 805/2004 eesmärke, muu hulgas eesmärki kiirendada ja lihtsustada liikmesriikide kohtuotsuste täitmist ning tagada tõhusalt õigus õiglasele kohtumõistmisele? Milline on täitmise liikmesriigi pädevate asutuste kaalutlusõigus [selle] mõiste […] tõlgendamisel? 2. Kas määruse nr 805/2004 artikli 23 punkti c kohaldamise üle otsustamisel tuleb pidada asjakohaseks selliseid asjaolusid, nagu on kõne all käesolevas asjas, mis on seotud päritoluriigis toimuva kohtumenetlusega, milles on lahendamisel küsimus Euroopa täitekorralduse väljastamise aluseks oleva kohtuotsuse tühistamise kohta? Milliste kriteeriumide alusel tuleb hinnata edasikaebemenetlust päritoluliikmesriigis ja kui põhjalikult peavad täitmise liikmesriigi pädevad asutused hindama päritoluliikmesriigis toimuvat menetlust? 3. Mis on hindamise ese määruse nr 805/2004 artiklis 23 sisalduva mõiste „erakorralised asjaolud“ kohaldamise üle otsustamisel – kas päritoluriigi otsuse vaidlustamisel päritoluriigis tuleb hinnata vaidluse asjaolude mõju, kas tuleb analüüsida määruse artiklis 23 ette nähtud meetme võimalikku kasu või kahju või võlgniku majanduslikku suutlikkust kohtuotsust täita või muid asjaolusid? 4. Kas määruse nr 805/2004 artikli 23 kohaselt on võimalik kohaldada samal ajal mitut selles artiklis ette nähtud meedet? Kui vastus sellele küsimusele on jaatav, siis millistele kriteeriumidele peavad täitmise riigi pädevad asutused mitme meetme kohaldamise põhjendatuse ja proportsionaalsuse üle otsustamisel tuginema? 5. Kas [määruse (EÜ) nr 1215/2012 ( 5 )] artikli 36 lõikes 1 ette nähtud kord on kohaldatav päritoluriigi otsuse suhtes, mis käsitleb täidetavuse peatumist (või tühistamist), või on kohaldatav selle määruse artikli 44 lõikes 2 ette nähtuga sarnane kord?“

III. Menetlus Euroopa Kohtus

12. Põhikohtuasja kassaator, Leedu valitsus ja Euroopa Komisjon esitasid kirjalikud seisukohad. Põhikohtuasja pooled, Leedu valitsus ja komisjon esitasid suulised seisukohad 8. septembri 2022. aasta kohtuistungil.

IV. Õiguslik analüüs

A. Esimene, teine, kolmas ja neljas eelotsuse küsimus

13. Nende nelja küsimusega – mida tuleb analüüsida koos – küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult, missugune on määruse nr 805/2004 artikli 23 tähendus ja ulatus nii osas, mis puudutab arusaamist täitemenetluse peatamist õigustavast mõistest „erakorralised asjaolud“ ja täitva kohtu pädevust sellega seoses (esimene, teine ja kolmas küsimus), kui ka osas, mis puudutab võimalust kohaldada seda meedet kombineeritult täitemenetluse piiramisega (neljas küsimus).

14. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt tuleneb nii liidu õiguse ühetaolise kohaldamise nõudest kui ka võrdsuse põhimõttega seotud nõuetest, et sellise liidu õigusnormi sõnastust, mis ei viita sõnaselgelt liikmesriikide õigusele õigusnormi tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramiseks, tuleb tavaliselt kogu liidus tõlgendada autonoomselt ja ühetaoliselt ning sellise tõlgenduse andmisel tuleb lisaks õigusnormi sõnastusele arvesse võtta selle konteksti ja asjaomase õigusakti eesmärki. ( 6 )

15. Tuleb märkida, et määruse nr 805/2004 artikkel 23 ei sisalda mingit viidet liikmesriikide õigusele. Selle määruse artikli 20 lõikes 1 on mainitud, et täitemenetlust reguleerib selle liikmesriigi seadus, kus otsus täitmisele pööratakse, kuid see ei piira IV peatüki ja eelkõige artikli 23 kohaldamist – artikkel, milles on sõnaselgelt kindlaks määratud täitmisele pööramise edasilükkamise või piiramise tingimused sel konkreetsel juhul, kui võlgnik on otsuse päritoluliikmesriigis enne seda kohtus vaidlustanud. ( 7 )

16. Viide täitva liikmesriigi õigusele määruse nr 805/2004 artikli 20 lõikes 1 ei puuduta minu arvates seda, mis kuulub mõistesse „erakorralised asjaolud“, mis on liidu õiguse autonoomne mõiste. See viide ei kujuta endast ka täitemenetluse piiramise ja peatamise vahelise suhte küsimust.

17. Tuleb meenutada, et liidu õiguse ühetaoline kohaldamine on üks liidu õiguskorra põhinõudeid ( 8 ) ning sellest sõltub käsitletaval juhul see, kas saavutatakse Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuste vaba ringluse eesmärk vastavalt määruse nr 805/2004 artiklile 1. See ühetaoline kohaldamine eeldab seega, et niisugust otsust puudutava täitemenetluse peatamise suhtes, millele kohaldatakse küll riigisiseseid menetlusnorme, mis puudutab eelkõige menetluse algatamist käsitleva dokumendi vormi, menetluses osalevaid organeid ja kohaldatavaid tähtaegu, kehtivad kõikides liikmesriikides ühetaolised peatamise tingimused.

1. Sõnasõnaline tõlgendamine

18. Ainuüksi määruse nr 805/2004 artikli 23 sõnasõnaline tõlgendamine võimaldab esitada mitu selgitust selle sätte tähenduse ja ulatuse kohta.

19. Esimesena on täitemenetluse peatamine või piiramine, mis toimub täielikult võlgniku initsiatiivil, ette nähtud ühel konkreetsel juhul selles mõttes, et see on lahutamatult seotud kohtumenetluse olemasoluga, kusjuures selle menetluse peab olema algatanud seesama võlgnik päritoluliikmesriigis ja see peab puudutama Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsust või selle tõendit ennast ja selle eesmärk peab olema saavutada selle õiend või tagasivõtmine vastavalt määruse nr 805/2004 artiklile 10. Tegemist on eeltingimusega, mis peab olema täidetud, kuid millest siiski ei piisa.

20. Teisena on määruse nr 805/2004 artiklis 23 sätestatud, et täitva liikmesriigi pädev kohus või asutus „võib“ täitemenetlust piirata või selle peatada. Selle tegusõna kasutamine näitab, et tegemist on võimalusega, mille kasutamine sõltub ulatuslikust kaalutlusruumist, mis on asjaomasele üksusele jäetud, sest ainuüksi Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse vaidlustamine päritoluliikmesriigis või päritoluliikmesriigis esitatud Euroopa täitekorralduse tõendi õiendi või tagasivõtmise taotlus ei saa iseenesest ja tingimata kaasa tuua täitemenetluse piiramist või peatamist. Sellegipoolest on see kaalutlusõigus piiratud osas, mis puudutab peatamismeedet, mille võtmine sõltub erakorraliste asjaolude tuvastamisest.

21. Kuigi määruse nr 805/2004 artikkel 23 ei anna mingit teavet, millest oleks mõiste „erakorralised asjaolud“ määratlemisel kasu, tuleb märkida, et igapäevakeeles on omadussõna „erakorraline“ sõna „harukordne“ sünonüüm. Erakorralist laadi olukorra esinemise eeltingimus eeldab, et peatamist nähti reeglist kõrvalekalduva meetmena, mis on ise erandlik. Kuna liidu seadusandja on soovinud piirata täitemenetluse peatamist erandlike olukordadega, tuleb määruse nr 805/2004 artiklit 23 tingimata tõlgendada kitsalt. ( 9 )

22. Kolmandana on nende kolme otsuse nimetused, ( 10 ) mille täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus võib teha, eraldatud rinnastava sidesõnaga „või“, mis võib keeleliselt ühendada kas alternatiivseid või kumuleeruvaid elemente. ( 11 ) Märgin veel, et määruse nr 805/2004 artikli 23 pealkiri on „Täitmisele pööramise edasilükkamine või piiramine“ ( 12 ).

2. Teleoloogiline tõlgendamine

23. Määruse nr 805/2004 artikli 1 sõnastusest ilmneb, et selle määruse eesmärk on tagada vaidlustamata nõuete puhul kohtuotsuste vaba ringlus kõikides liikmesriikides ilma mis tahes vahemenetlusteta, mida oleks täitmise liikmesriigis vaja kehtestada enne kohtuotsuse tunnustamist ja täitmisele pööramist. Liikmesriikide vastastikuse usalduse põhimõte, mis rajaneb eelkõige vastastikusel usaldusel õigusemõistmisse liikmesriikides ja millele on viidatud selle määruse põhjenduses 18, leiab määruse nr 805/2004 artikli 5 alusel väljenduse teistes liikmesriikides nende kohtuotsuste tunnustamises ja täitmisele pööramises, mis on päritoluliikmesriigis kinnitatud Euroopa täitekorraldusena. ( 13 )

24. Seega, vastavalt määruse nr 805/2004 artiklile 5 tunnustatakse kohtuotsust ja pööratakse see otsus, mis on päritoluliikmesriigis kinnitatud Euroopa täitekorraldusena, täitmisele teistes liikmesriikides täitmisotsuse vajaduseta ning võimaluseta esitada selle tunnustamisele vastuväiteid.

25. Seejuures tuleb määruse nr 805/2004 artiklit 23, mis kujutab endast selle määruse põhieesmärgi – milleks on määruse põhjenduse 8 järgi kiirendada ja lihtsustada kohtuotsuse täitmist muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus otsus on langetatud – takistust, tõlgendada kitsalt, nagu kinnitab selle sõnasõnaline tõlgendamine.

3. Kontekstuaalne tõlgendamine

26. Määruse nr 805/2004 artikli 23 kontekstuaalne tõlgendamine, mille käigus võetakse arvesse selle määruse tekkelugu ja teisi sätteid, kuid ka muid õigusakte, mis kuuluvad tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonda, on selle artikli mõtte ja ulatuse kindlaksmääramisel minu arvates kõige tähtsam.

a) Pädevuse jaotumine päritoluliikmesriigi ja täitmise liikmesriigi asutuste vahel

27. Mis puudutab määruse nr 805/2004 üldist ülesehitust, siis seda iseloomustab vaieldamatult asjaolu, et on kaotatud igasugune vahemenetlus liikmesriigis enne vaidlustamata nõuet puudutava kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist selles riigis, teiste sõnadega on lihtsalt kaotatud välisriigi kohtuotsuste täidetavaks tunnustamise menetlus. Vastavalt määruse nr 805/2004 artikli 20 lõikele 1 pööratakse Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsus täitmisele samadel tingimustel kui kohtuotsus, mis on langetatud täitmise liikmesriigis. ( 14 ) Kuigi see uus kohtuotsuste otsese täitmise süsteem on ilmselgelt soodne oma nõuet sisse nõudvale sissenõudjale, ei anna see sugugi vähem tunnistust soovist saavutada õiglane tasakaal sissenõudja ja võlgniku või vähemalt võlgnikuks peetava huvide vahel.

28. Esiteks peab kohtumenetlus, mille tulemusel tehti päritoluliikmesriigis kohtuotsus, vastama määruse nr 805/2004 III peatükis sätestatud miinimumstandarditele, mille eesmärk on tagada võlgniku kaitseõiguste järgimine. ( 15 ) Teiseks annab määrus nr 805/2004 võlgnikule võimaluse kutsuda esile algse kohtuotsuse ja sellega kaasas oleva Euroopa täitekorralduse tõendi hilisem kontroll, jaotades sellega seoses pädevuse päritoluliikmesriigi asutuste ja täitmisele pööramise liikmesriigi asutuste vahel.

29. Kuigi viimastel on õigus menetleda täitmisest keeldumise taotlust või täitemenetluse peatamise või piiramise taotlust, ( 16 ) on määruse nr 805/2004 artikli 21 lõikes 2 selgelt sätestatud, et „[m]itte mingitel asjaoludel ei vaadata kohtuotsust või selle kinnitamist Euroopa täitekorraldusena sisuliselt uuesti läbi liikmesriigis, kus otsus täitmisele pöörati“ ( 17 ). Selles riigis ei saa võlgnik kuidagi vastu vaielda nõude olemasolule või põhjendatusele või kinnitamise tingimuste järgimisele ning see riik ei saa seda vaidlustust hinnata.

30. Niisugune täpsustus on väga oluline, et teha kindlaks mõiste „erakorralised asjaolud“ tähendus, st mulle tundub, et see välistab ilmselt igasuguse viite sellele, et pädev kohus või asutus hindab täitmise liikmesriigis – kas või prima facie – niisuguste võlgniku päritoluliikmesriigis esitatud edasikaebuste põhjendatust, nagu on viidatud määruse nr 805/2004 artiklis 23. ( 18 )

31. Selline pädevuse jaotus tuleneb asjaolust, et nõue ja täitedokument põhinevad abi taotleva asutuse asukohaliikmesriigi õigusnormidel. ( 19 ) Lisaks peab menetluse raames, mis viib kohtuotsuse kinnitamiseni Euroopa täitekorraldusena, see kinnitav organ kindlaks tegema, kas kohtumenetlus päritoluliikmesriigis, mis viis algse kohtuotsuse tegemiseni, vastas määruse nr 805/2004 III peatükis sätestatud tingimustele. Peale selle menetluse nõuetekohasuse kontrolli ja pädevusreeglite järgimise kohustab selle määruse artikkel 6 eelkõige tegema kontrolli selle üle, kas tehtud kohtuotsus on täitmisele pööratav ja missugune on nõude laad. ( 20 )

32. Kontroll selle kohtuotsuse üle, millega tehti vaidluse lahendamisega lõpp menetlusele, ja Euroopa täitekorralduse tõendi üle on usaldatud päritoluliikmesriigi kohtule, kes tunneb kõige paremini vaidluse õiguslikku raamistikku ning oskab kinnitada selle kohtuotsuse ja sellega kaasas oleva tõendi kehtivust sisulistes küsimustes. Pealegi on määruse nr 805/2004 artikli 19 tähenduses mõistetud kohtuotsuse läbivaatamise taotluse ja selle määruse artiklis 10 ette nähtud Euroopa täitekorralduse tõendi õiendi või tagasivõtmise taotluse korral pädev päritoluliikmesriigi seesama kohus, kes need kaks akti andis.

33. Nendel asjaoludel ei saa minu arvates nõustuda, et mõiste „erakorralised asjaolud“ hõlmab seda, kui täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus peab tuvastama määruse nr 805/2004 artiklis 23 nimetatud võlgniku esitatud edasikaebuste fumus boni juris’e. Niisugune järeldus vastab vajadusele tagada kohtuotsuste kiire täitmine – sest selle fumus’e hindamine on menetluse objektiivse keerukaks ajamise sünonüüm – ja sellega kaitstakse samas õiguskindlust, millel rajaneb vastastikune usaldus õigusemõistmise vastu liidus, millele on viidatud selle määruse põhjenduses 18. Teiste sõnadega ei tundu mulle õiguslikult ja praktiliselt mõistlik nõuda, et täitmise liikmesriigi pädev asutus tunneks päritoluliikmesriigi õigust selleks, et teha kindlaks, kas väited, mille võlgnik on oma selles liikmesriigis esitatud edasikaebustes esitanud, on tõsiseltvõetavad. ( 21 )

34. Lisaks näib mulle, et seda tõlgendust kinnitab määruse nr 805/2004 artikli 23 tekkelugu. Tuleb märkida, et selles sättes niisugusena, nagu see on määruse ettepanekus sõnastatud, ( 22 ) oli esimese võimaliku meetmena mainitud täitemenetluse peatamist ilma mingi täpsustuseta. Seletuskirjas oli märgitud, et „hinnang võlgniku edasikaebuse perspektiivikusele […] ning tõenäosusele, et tingimusteta täitmine põhjustab korvamatut kahju“ peaks olema nende oluliste asjaolude hulgas, mida tuleb selle sätte kohaldamisel arvesse võtta. [Siin ja edaspidi on määruse ettepanekut tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]

35. Tuleb tõdeda, et määruse nr 805/2004 artikkel 23 ei sisalda samuti – nagu ka selle õigusakti preambul – mingit viidet nendele kahele asjaolule ning et peale kavandatavate meetmete järjekorra ümberpööramise sõltub peatamise määramine „erakorralistest asjaoludest“. See muudatus tekstis väljendab minu arvates ühtlust, mida seadusandja taotles esiteks täitmise liikmesriigi asutuste rolli range piiritlemisega ( 23 ) selle määruse artikli 21 lõikes 2, ning teiseks eesmärki tagada kohtuotsuste vaba ringlus kõikides liikmesriikides, käsitletaval juhul nende asutuste kaalutlusõiguse piiramisega osas, mis puudutab kõige suurema mõjuga meedet. ( 24 )

b) Määruse nr 805/2004 artikli 6 lõike 2 kohaldamine koostoimes selle määruse artikliga 11

36. Tuleb rõhutada, et terminit „tõend“ on vaja kasutada ettevaatlikult, sest määruses nr 805/2004 on ette nähtud vähemalt kolm tõendit eri eesmärkidega. Esimene on see, mis on ette nähtud selle määruse artikli 6 lõikes 1 ja vastab I–III lisale pealkirjaga „Euroopa täitekorralduse tõend“. ( 25 ) Selleks et tõendi võiks artikli 6 alusel Euroopa täitekorraldusena kinnitada, peab see puudutama vaidlustamata nõuet ja vastama teatavatele selles artiklis nimetatud tingimustele. Üks kinnitamise tingimusi on ette nähtud artikli lõike 1 punktis a ja selleks on tingimus, et kohtuotsus on päritoluliikmesriigi õiguse kohaselt täitmisele pööratav. ( 26 ) Kohtuotsus, mis ei ole täitmisele pööratav, ei saa seega olla aluseks Euroopa täitekorralduse väljaandmisele ning seda õigusnormi täiendavas määruse nr 805/2004 artiklis 11 on sätestatud, et Euroopa täitekorralduse tõend jõustub ainult kohtuotsuse täitmise tagamise piires.

37. Teine tingimus on nimetatud määruse nr 805/2004 artikli 6 lõikes 2 ja vastab määruse IV lisale „Täitmisele pööratavuse puudumise või piirangute tõend“. Kui Euroopa täitekorraldusena kinnitatud algne kohtuotsus on kaotanud täidetavuse või on päritoluliikmesriigi kohus selle täidetavuse peatanud või seda piiranud, antakse võlgnikule tema avalduse põhjal, mille ta võib esitada esialgse täitekorralduse välja andnud kohtule mis tahes ajal, välja kõnealune tõend.

38. Kolmas tingimus on ette nähtud määruse nr 805/2004 artikli 6 lõikes 3, mis vastab määruse V lisale „Euroopa täitekorralduse asendustõend pärast vaidlustamist“. Selle sätte eesmärk on võimaldada sissenõudjal oma seisund ajakohastada selle saavutamisega, et kohtuotsus, mis on tehtud pärast vaidlustamist päritoluliikmesriigis ja kinnitab esialgset kohtuotsust, kinnitatakse samuti Euroopa täitekorraldusena.

39. Märgin, et selles kontekstis väidab põhikohtuasja kassaator, et määruse nr 805/2004 artiklis 23 ette nähtud kohtuotsuse täitmise peatamise või piiramise põhjusi tuleb analüüsida määruse artikli 6 lõike 2 ja artikli 11 raames. Nimetatud poole sõnul annab ainuüksi määruse artikli 6 lõikes 2 ette nähtud tõendi esitamine kohtuotsust täitvas kohtus alust selleks, et kohus teeks täitmise peatamise või piiramise otsuse.

40. Niisuguse tõlgenduse puhul on minu meelest segi aetud kaks määruses nr 805/2004 selgelt silmas peetud juhtumit. Selle määruse artikkel 23 puudutab esialgset ja ebakindlat olukorda, käsitletaval juhul edasikaebusi, mille võlgnik on esitanud päritolukohtus esialgse kinnitatud kohtuotsuse või tõendi enda peale, millel on endiselt kogu nende toime, sest ei ole sätteid, mis näeksid ette nende edasikaebuste edasilükkava toime. Oodates nende menetluste tulemust, mis oma olemuselt ei ole ette teada, võib täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus oma kaalutlusruumi kasutades võtta täitemenetluse peatamise või piiramise meetmeid.

41. Tegemist ei ole olukorraga, mida on silmas peetud määruse nr 805/2004 artikli 6 lõikes 2, tõlgendatuna koostoimes selle määruse artikliga 11, mis puudutab täitekorralduse täidetavuse kinnitust leidnud kahjustumist, mis avaldub selles, et on antud välja uus tõend, mis vastab selle määruse IV lisale. Võttes arvesse selles teises õigusnormis imperatiivsena väljendatud seost kohtuotsuse täidetavuse ja Euroopa täitekorralduse vahel, kahjustab selle täidetavuse igasugune hilisem kahjustumine (täidetavuse lõplik või ajutine lõppemine selle peatamise tulemusena või selle ulatuse piiramine) tingimata täitemenetlust. Nagu rõhutab komisjon, peab täitmise liikmesriigi kohus, kellele see tõend on adresseeritud, tagama oma riigisisese õiguse kohaldamisel määruse nr 805/2004 artikli 11 tegeliku kohaldamise.

42. Nendel asjaoludel leian, et sellega, kui määruse nr 805/2004 artiklis 23 ette nähtud täitemenetluse peatamise või piiramise meetmete võtmist piiratakse ainult juhtumiga, mil esitatakse tõend selle kohta, et kohtuotsus ei ole enam täidetav või on selle täidetavust piiratud, võetaks sellelt sättelt soovitav toime – millega ei saa nõustuda.

c) Täitmise liikmesriigi avaliku korra rikkumine

43. Liidu seadusandjale ei saa ette heita, et ta ei ole püüdnud hõlbustada nõuete piiriülest sissenõudmist tsiviil‑ ja kaubandusasjades: Euroopa täitekorraldus, Euroopa maksekäsk ( 27 ) ja väiksemate kohtuvaidluste menetlus ( 28 ) – nii palju õiguslikke vahendeid, mille eesmärk on kohtuotsuste vaba ringlus nende vastavates valdkondades ning millele tuleb lisada üldnorm, mille moodustab määrus nr 1215/2012. Niisugune õigusloome, mis on märkimisväärne ja mõne arvates koguni inflatsiooniline, ( 29 ) ei jäta tekitamata küsimusi, kas see süsteem on tervikuna ühtlane.

44. Nii on see võlgniku võimalusega lasta kontrollida algset kohtuotsust etapis, mil täitmise liikmesriigi asutused seda täitmisele pööravad. Kuigi kõikide eespool nimetatud õiguslike vahenditega on ette nähtud nii täitemenetluse peatamise või piiramise kui ka täitmisest keeldumise menetlus, tuleb tõdeda, et nende meetmete kohaldamise tingimused ei ole ühtlased. ( 30 )

45. Määruse nr 805/2004 artiklis 21 on ette nähtud, et liikmesriigi, kus otsus täitmisele pööratakse, pädev kohtuasutus keeldub otsust täitmisele pööramast, kui Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsus on vastuolus liikmesriigis või kolmandas riigis vastu võetud varasema otsusega. Tegemist on ainsa selles määruses ette nähtud keeldumisalusega, samas kui määruses nr 1215/2012 on neid vähemalt viis, sh taotluse saanud liikmesriigi avaliku korra rikkumine. Märgin aga, et Leedu valitsus väidab, et mõistet „erakorralised asjaolud“ määruse nr 805/2004 artikli 23 punktis c tuleks tõlgendada nii, et see hõlmab olukordi, kus Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täitmine võib rikkuda täitmise liikmesriigi menetluslikku avalikku korda.

46. Niisuguse tõlgendusega ei saa minu arvates nõustuda, sest sellega eiratakse pädevuse selget jaotumist päritoluliikmesriigi asutuste ja täitmise liikmesriigi asutuste vahel. Need viimased ei pea võtma ükskõik missugusel viisil seisukohta algse otsuse õiguspärasuse küsimuses. Õiguskindluse põhimõttest lähtudes ei saa siin lubada mingit vastuoluliste kohtuotsuste ohtu.

47. Lisaks näitab ettevalmistavate materjalidega tutvumine, et justiits‑ ja siseasjade nõukogu 5. ja 6. juunil 2003 toimunud 2515. istungil oli arutluse all täitmise liikmesriigis täitmisest keeldumise võimalus, sh „avaliku korra“ kriteeriumi alusel, mida on käsitletaval juhul mainitud juba määruses (EÜ) nr 44/2001 ( 31 ), mis eelneb ajaliselt määrusele nr 805/2004. Määruse nr 805/2004 lõplikust tekstist nähtub, et seda kriteeriumi ei valitud. Seega näib mulle, et on raske nõustuda sellega, et täitmise liikmesriigi avaliku korra rikkumise küsimuse saab taas sisse tuua mõiste „erakorralised asjaolud“ tõlgendamise kaudu – mõiste, mis õigustab täitemenetluse peatamist määruse nr 805/2004 artikli 23 alusel.

48. Lõpuks tundub mulle, et niisugune peatamisalus, nagu on täitmise liikmesriigi avaliku korra – olgu siis materiaal‑ või menetlusõigusliku korra – rikkumine, on vastuolus asjaoluga, et eespool viidatud artiklis nimetatud meetmed on esialgsed, nende ainsaks õiguslikuks ja ajaliseks piiriks on tingimata kohtuotsus, mis tehakse päritoluliikmesriigis võlgniku edasikaebuste kohta. Kohtuotsus, millega kinnitatakse algse kohtuotsuse kehtivust, tähistab piiri, millest alates ei ole täitemenetluse peatamisel enam toimet, kuid see jätab puutumata täitmise liikmesriigi avaliku korra rikkumise probleemi, mis selle meetme võtmiseni viis. Seda probleemi ei saa aga lahendada määruse nr 805/2004 raames, sest selles puuduvad vastavad sätted – olukord, mis ei ole vastuvõetav ka õiguskindluse põhimõtte kohaselt, mis on üks liidu õiguse üldpõhimõtteid.

d) Määruse nr 805/2004 artiklis 23 nimetatud meetmete kohaldamine kombineeritult

49. Eespool nimetatud küsimuses tuleb arvesse võtta määruste nr 1896/2006, 861/2007 ja 1215/2012 täitemenetluse peatamise või piiramise võimalust käsitlevate sätete redaktsioonilist arengut.

50. Seega, kui määruse nr 1896/2006 artikli 23 sõnastus on identne määruse nr 805/2004 artikli 23 sõnastusega ja kõikide võimalike meetmete vahel on kasutatud kaks korda sidesõna „või“ – mis väljendab mõtet, et need võimalused on alternatiivsed –, ei ole see sama viidatud hilisemates teisestes õigusnormides. Määruse nr 861/2007 artiklis 23 ja määruse nr 1215/2012 artiklis 44 on see sidesõna olemas ainult teise ja kolmanda mõeldava meetme vahel, mis lubab arvata, et esimest ja teist meedet võib omavahel kombineerida.

51. Mulle näib, et niisugune areng õigusloomes väljendab ja kinnitab seda, kui erandlik on peatamine – rangeim meede, mis toob kaasa selle, et sissenõudja ei saa teha mingisugust täitmistoimingut. Selles küsimuses märgin, et erinevalt määruse nr 1215/2012 artiklist 44 ei ole määruse nr 805/2004 artiklis 23 ette nähtud, et täitemenetluse võib „täielikult või osaliselt“ peatada. Ainult niisugune sõnastus, et täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus võib selle menetluse „peatada“, saab minu arvates tähendada ainult selle täieliku seiskamise juhtumit.

52. Piiramismeetmete kumuleerumine peatamismeetmetega näidatud tähenduses tundub mulle loogiliselt ja praktiliselt mõeldamatu – järeldus, mille võimaldab teha juba määruse nr 805/2004 artikli 23 pealkiri, sest selles on kasutatud sidesõna „või“, mis katkestab ühenduse kahe elemendi vahel. ( 32 ) Küll aga on teoreetiliselt mõeldav – ehkki konkreetselt vähe tõenäoline –, et täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus võib kohustada oma nõuet sisse nõudvat sissenõudjat pakkuma tagatist kui eranditult kaitsemeetmetena võetavate täitmismeetmete kohaldamise tingimust. See kombinatsioon asetub ulatuslikku kaalutlusruumi, mis nendel asutustel on, ning seda tuleb kasutada, võttes arvesse asjaomase juhtumi konkreetseid asjaolusid.

4. Vahejäreldus

53. Mulle näib, et mõiste „erakorralised asjaolud“ eri tähendused, mille asjast huvitatud isikud on välja pakkunud ja mida eespool on analüüsitud, kalduvad tegelikult kõrvale määruse nr 805/2004 artikli 23 loogilisest ja mõistlikust tõlgendusest.

54. Kuna tegemist on täitetoimingute peatamisega, on selge, et silmas peetakse selle täitmise toimet, kusjuures „erakorralised asjaolud“ on asjaolud, mis seonduvad kahjuga, mida kohtuotsuse viivitamatu täitmine võib võlgnikule põhjustada. Arvestades, et need asjaolud peavad olema erandlikud, peab neid iseloomustama asjaolu, et selle täitmisega kaasnev kahju on tõsine ja korvamatu esialgse ja ebakindla olukorra kontekstis, mille tekitavad võlgniku päritoluliikmesriigis esile kutsutud menetlused. Need asjaolud peavad seega väljendama erakorralist olukorda, mis õigustab vajadust teha esialgne otsus, vältimaks seda, et poolele, kes peatamismeetme võtmist taotleb, tekib kahju. ( 33 )

55. Mis puudutab eespool kirjeldatud kahju tõlgendust, siis võib lähtuda Euroopa Kohtu praktikast, mis käsitleb ELTL artiklis 278 ette nähtud õigusakti kohaldamise peatamist.

56. Vastavalt kohtupraktikale peab see pool, kes taotleb ajutise meetme kohaldamist – st käsitletaval juhul võlgnik –, alati selgitama ja tõendama olulise ning korvamatu kahju tekkimise tõenäosust. ( 34 ) Kuigi on tõsi, et sellise kahju olemasolu tuvastamiseks ei ole vaja nõuda kahju tekkimise ja vältimatuse absoluutse kindlusega tõendamist ning piisab sellest, kui kahju tekkimine on piisava tõenäosusega ette nähtav, on ajutisi meetmeid taotlev pool siiski kohustatud tõendama asjaolusid, millest nähtub, et sellise kahju tekkimine on tõenäoline. ( 35 )

57. Kahju laadi küsimuses on Euroopa Kohus korduvalt otsustanud, et puhtalt rahalist kahju ei saa üldjuhul või erakorraliste asjaolude puudumisel pidada korvamatuks, sest rahaline hüvitis suudab kahju kandnud isikule reeglina taastada kahjule eelnenud olukorra vajaduse korral kahju hüvitamise hagi teel. ( 36 ) Täitmise liikmesriigi pädev asutus peab hindama asjaolusid, mis võimaldavad teha kindlaks, kas selle kohtuotsuse viivitamatu täitmine, mille kohta on esitatud peatamistaotlus, võib tuua võlgnikule kaasa pöördumatut kahju, mida ei saa korvata juhul, kui see kohtuotsus tunnistatakse päritoluliikmesriigis kehtetuks või kui Euroopa täitekorralduse tõend, millest sõltub teises riigis otsese täitmise võimalus, võetakse tagasi.

58. Tuleb märkida, et võttes arvesse määruse nr 805/2004 kohaldamisala, puudutab see nii tsiviil‑ kui ka kaubandussuhetest tekkinud nõudeid ning võlgnikeks võivad seega olla füüsilised või juriidilised isikud. Ettevõtjate puhul on selge, et võimalus, et tekib olukord, mis seab ohtu nende rahandusliku elujõulisuse enne algse kohtuotsuse või tõendi vastu suunatud menetluste tulemust, võib viidata nõutavale kahjule. ( 37 ) Kui võlgnik on füüsiline isik, tuleb teha kindlaks, kas kohtuotsuse täitmine tooks kaasa tema vara osalise või täieliku arestimise, mis võib tõsiselt kahjustada asjaomase isiku ja tema pere eksistentsi materiaalseid tingimusi, näiteks perekonna eluaseme sundmüük. ( 38 )

59. Kui võlgniku esitatud asjaolud kirjeldavad majanduslikku või ühiskondlikku laadi raskusi, mis ei ole oma omadustelt tõsised ja pöördumatud, on täitmise liikmesriigi pädeval asutusel võimalus kasutada määruse nr 805/2004 artikli 23 punktides a ja b ette nähtud piiramismeetmeid tingimusel, et võlgnik taotleb nende võtmist, vastaval juhul teise võimalusena. Selles küsimuses tuleb rõhutada, et selle artikli kohaldamise suhtes kehtib dispositiivsuse põhimõte, mille kohaselt määravad vaidluse eseme ära pooled.

60. Tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt kaalub kohus, kes peab otsustama kaitsemeetmete määramise üle, ka asjas esinevaid huve, kui täitmise peatamise kaks ülejäänud tingimust ( 39 ) on täidetud. ( 40 ) Mulle tundub, et see lahendus tuleb käsitletaval juhul üle võtta, arvestades täitmise liikmesriigi pädeva asutuse ulatuslikku kaalutlusruumi, mis on nähtud ette määruse nr 805/2004 artiklis 23 ja mille eesmärk on leida õiglane tasakaal sissenõudja huvi, st kohtuotsuse kiire täitmise tagamise ning võlgniku huvi, s.o võimalike tõsiste ja korvamatute kahjude vältimise vahel, kui viivitamatu täitmisega põhjustatud kahju ei ole võimalik heastada. Selle huvide kaalumise raames võivad vastustaja ja sissenõudja väita, et see, et neil ei ole võimalik saavutada kohtuotsuse täitmist otsekohe ja saada asjaomased summad kätte viivitamata, võib võtta neilt lõplikult õigused juhul, kui võlgniku edasikaebused hiljem rahuldamata jäetakse.

61. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on seega hinnata võlgnikust äriühingu täitemenetluse peatamise taotluse analüüsimise raames põhikohtuasja kõiki asjasse puutuvaid asjaolusid arvesse võttes, kas võlgnikule võib tekkida tõsine ja korvamatu kahju eespool näidatud tähenduses juhul, kui algne kohtuotsus otsekohe täidetakse, ning kui see on nii, kaaluda asjas esinevaid huve. ( 41 )

B. Viies eelotsuse küsimus

62. Viienda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas juhul, kui Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täidetavus peatatakse päritoluliikmesriigis, peatub täitmise liikmesriigis algatatud täitemenetlus automaatselt kooskõlas määruse nr 1215/2012 artikli 36 lõikes 1 kindlaks määratud regulatsiooniga või peab selle riigi pädev asutus tegema eraldi otsuse, mis vastab selle määruse artikli 44 lõikes 2 ette nähtud otsusele.

1. Vastuvõetavus

63. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt eeldatakse, et liidu õiguse tõlgendamist puudutavad küsimused, mis liikmesriigi kohus on esitanud õiguslikus ja faktilises raamistikus, mille ta on määratlenud omal vastutusel ja mille paikapidavuse kontrollimine ei ole Euroopa Kohtu ülesanne, on asjakohased. ELTL artiklis 267 sätestatud menetlus on Euroopa Kohtu ja liikmesriikide kohtute koostöö vahend, mille abil Euroopa Kohus annab liikmesriikide kohtutele liidu õiguse tõlgenduse, mida need kohtud vajavad nende menetluses olevate vaidluste lahendamiseks. Eelotsusetaotluse esitamist ei õigusta mitte nõuandvate arvamuste saamine üldiste või hüpoteetiliste küsimuste kohta, vaid asjaolu, et see on vaidluse tõhusaks lahendamiseks olemuslikult vajalik. Nagu ilmneb ELTL artikli 267 sõnastusest enesest, peab esitatud eelotsusetaotlus olema „vajalik“ selleks, et eelotsusetaotluse esitanud kohus saaks tema menetluses olevas kohtuasjas „teha otsuse“. ( 42 )

64. Käsitletaval juhul on selge, et kuupäeval, mil eelotsusetaotluse esitanud kohus selle eelotsusetaotluse Euroopa Kohtule esitas, oli tõesti arutluse all, mille raames pidi ta tegema otsuse, milles võib võtta arvesse tulevikus tehtavat kohtuotsust, ( 43 ) kusjuures tuleb märkida, et kuigi päritoluliikmesriigis ei olnud selle kuupäeva seisuga tehtud mingit kohtuotsust, millega oleks algse kohtuotsuse täidetavus kaotatud või ajutiselt peatatud, ( 44 ) võis niisugune sündmus – ja võib ka veel praegu – toimuda edasikaebemenetluse raames, mis on ikka veel pooleli ja mille võlgnik on selles riigis esile kutsunud, ning see võib viia tema uue taotluseni.

65. Tuleb ka meenutada, et kuigi väljendit „otsuse tegemine“ ELTL artikli 267 teise lõigu tähenduses hõlmab kogu menetlust, mille tulemusel teeb eelotsusetaotluse esitanud kohus otsuse, tuleb seda tõlgendada laialt, et vältida seda, et paljusid menetlusküsimusi käsitatakse vastuvõetamatuna ja sellistena, mida Euroopa Kohus ei saa tõlgendada, ning et Euroopa Kohtul oleks võimalik tõlgendada kõiki liidu õiguse menetlusnorme, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus peab oma otsuse tegemiseks kohaldama. ( 45 )

2. Sisulised küsimused

66. Vastupidi sellele, mida võib järeldada viienda eelotsuse küsimuse sõnastusest – mis, tõsi küll, on mitmeti mõistetav –, ei pea eelotsusetaotluse esitanud kohus silmas võimalust rakendada määruse nr 1215/2012 sätteid täitemenetluses, mis kuulub määruse nr 805/2004 kohaldamisalasse. ( 46 ) Teda huvitab, missugused õiguslikud tagajärjed sellele menetlusele on niisugusel kohtuotsusel päritoluliikmesriigis, millega peatatakse algse kohtuotsuse täidetavus, lähtudes seisukohast, et määrus nr 805/2004 ei reguleeri sõnaselgelt seda küsimust – erinevalt määrusest nr 1215/2012 – ükskõik kas tegemist on selle artikli 36 lõike 1 või artikli 44 lõikega 2. ( 47 )

67. See eeldus on minu arvates ekslik, sest määruse nr 805/2004 artikkel 6 ja täpsemalt selle lõiked 1 ja 2 ning artikkel 11 moodustavad asjakohase õigusliku raamistiku, mida on käesolevas ettepanekus juba tutvustatud. ( 48 ) Sellest tuleneb, et juhul, kui päritolukohus on selle määruse artikli 6 lõikes 2 ette nähtud tõendi juba välja andnud ja täiesti loogiliselt isik, kelle suhtes täitmist taotletakse, on seejärel edastanud selle täitmise liikmesriigi pädevatele asutustele, peavad need asutused tegema sellest kõik vastavad järeldused täitemenetluse käigu kohta, sest määruse nr 805/2004 artikli 11 sõnastus välistab igasuguse kaalutlusruumi.

68. Niisiis saab see, kui eespool nimetatud tõendis on mainitud, et Euroopa täitekorraldusena kinnitatud esialgse kohtuotsuse täidetavus on peatatud, viia ainult samasuguse meetmeni täitmise liikmesriigis. Selle kohtuotsuse kehtetuks tunnistamine ja järgnev tühistamine päritoluliikmesriigis – mis on täidetavuse kadumise sünonüüm – toob ise tingimata kaasa täitemenetluse kadumise. Nagu komisjon õigesti rõhutab, siis kuna artikli 11 rakendamise menetluslikke aspekte ei ole määruses nr 805/2004 kindlaks määratud, reguleerib neid täitva liikmesriigi õigus, mida tuleb kohaldada nii, et tagatakse selle sätte täielik toime.

V. Ettepanek

69. Eelnevate kaalutluste põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Lietuvos Aukščiausiasis Teismase (Leedu kõrgeim kohus) eelotsuse küsimustele järgmiselt: 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta, artiklit 23 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes kasutatud väljend „erakorralised asjaolud“ hõlmab tõsist ja korvamatut kahju, mida võib võlgnikule põhjustada Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse viivitamatu täitmine ning mis kujutab endast erakorralist olukorda, mida peab tõendama võlgnik. Kui see esineb, peab täitmise liikmesriigi pädev kohus või asutus kaaluma asjas esinevaid huve käsitletava juhtumi kõikidest asjasse puutuvatest asjaoludest lähtudes. Kombineeritult võib kohaldada ainult selle määruse artikli 23 punktides a ja b nimetatud täitemenetluse piiramise meetmeid. 2. Määruse nr 805/2004 artikleid 6 ja 11 tuleb tõlgendada nii, et kui päritoluliikmesriigis on peatatud Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse täidetavus ja täitmise liikmesriigi pädevale asutusele on edastatud selle määruse artikli 6 lõikes 2 ette nähtud tõend, peab see asutus riigisiseseid kohaldatavaid õigusnorme rakendades tagama selle määruse artikli 11 täieliku toime nii, et peatab täitemenetluse.

( 1 ) Algkeel: prantsuse.

( 2 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrus, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta (ELT 2004, L 143, lk 15).

( 3 ) See teave eelotsusetaotluses tekitab küsimusi selles mõttes, et määruse nr 805/2004 artikkel 10 käsitleb eranditult Euroopa täitekorralduse tõendi õiendit või tagasivõtmist.

( 4 ) Ka see teave tekitab imestust, võttes arvesse pädevuse jaotust päritoluliikmesriigi asutuste ja täitmise liikmesriigi asutuste vahel, mis puudutab õiguskaitsevahendeid, mida võlgnik võib kasutada. Päritoluliikmesriigis võetud meede puudutab niisuguse kohtuotsuse täitmist, mis ei kuulu selle riigi asutuste pädevusse.

( 5 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2012, L 351, lk 1).

( 6 ) 7. novembri 2019. aasta kohtuotsus K.H.K. (pangakontode arestimine) (C‑555/18, EU:C:2019:937, punkt 38) ja 25. juuni 2020. aasta kohtuotsus Ministerio Fiscal (asutus, mis tõenäoliselt võib saada rahvusvahelise kaitse taotluse) (C‑36/20 PPU, EU:C:2020:495, punkt 53).

( 7 ) Seepärast lisanduvad niisugused Leedu õiguses ette nähtud kohustusliku või vabatahtliku peatamise juhtumid, nagu on mainitud eelotsusetaotluses, täitmise liikmesriigis olukorrale, mida on kirjeldatud määruse nr 805/2004 artiklis 23, milles on sätestatud konkreetne autonoomne õigusnorm täitemenetluse peatamise või piiramise alal.

( 8 ) 21. veebruari 1991. aasta kohtuotsus Zuckerfabrik Süderdithmarschen ja Zuckerfabrik Soest (C‑143/88 ja C‑92/89, EU:C:1991:65, punkt 26).

( 9 ) Vt analoogia alusel 22. oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Thomas Cook Belgium (C‑245/14, EU:C:2015:715, punkt 31).

( 10 ) Peale täitemenetluse peatamise on määruse nr 805/2004 artiklis 23 mainitud täitmise liikmesriigi pädeva kohtu või asutuse võimalust piirata seda menetlust kaitsemeetmetega või määrata täitmise tingimuseks kautsjoni tasumine, määrates kindlaks selle suuruse, kusjuures need kaks viimast otsust kuuluvad minu arvates mõiste „piiramine“ alla, mis on peatamise ainus alternatiiv, nagu näitab selle sätte pealkiri.

( 11 ) 30. jaanuari 2020. aasta kohtuotsus Autoservizi Giordano (C‑513/18, EU:C:2020:59, punkt 24).

( 12 ) Kohtujuristi kursiiv.

( 13 ) Vt selle kohta 9. märtsi 2017. aasta kohtuotsus Zulfikarpašić (C‑484/15, EU:C:2017:199, punktid 38, 40 ja 42).

( 14 ) Samastamise teel laiendatakse esialgse kohtuotsuse toimet kogu Euroopa Liidu territooriumile (peale Taani), mis viib selleni, et Euroopa täitekorralduse tõend kvalifitseeritakse „kohtulikuks läbipääsuloaks“ või „Euroopa passiks“.

( 15 ) Vt selle kohta 28. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Collect Inkasso jt (C‑289/17, EU:C:2018:133, punkt 36) ja 27. juuni 2019. aasta kohtuotsus RD (Euroopa täitekorraldusena kinnitamine) (C‑518/18, EU:C:2019:546, punkt 24). Euroopa Kohus on 9. märtsi 2017. aasta kohtuotsuses Zulfikarpašić (C‑484/15, EU:C:2017:199, punkt 39) sõnaselgelt märkinud, et seda kohtuotsuste kõikides liikmesriikides vabalt ringlemise eesmärki ei saa saavutada, kui kaitseõigusi nõrgendatakse ükskõik missugusel viisil.

( 16 ) Vaidluse taust eelotsusetaotluses annab tunnistust sellest, et ei mõisteta pädevuse päritoluliikmesriigi asutuste ja täitmise liikmesriigi asutuste vahelisi jaotumise põhimõtteid.

( 17 ) Kohtujuristi kursiiv.

( 18 ) Niisugune järeldus tuleb teha ka määruse nr 805/2004 artikli 23 punktides a ja b nimetatud kahe täitemenetluse piiramise meetme kohta.

( 19 ) Vt analoogia alusel 14. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus Kyrian (C‑233/08, EU:C:2010:11, punkt 40).

( 20 ) Vt selle kohta 9. märtsi 2017. aasta kohtuotsus Zulfikarpašić (C‑484/15, EU:C:2017:199, punktid 25 ja 26).

( 21 ) Tuleb märkida, et määrus nr 805/2004 ei sisalda ühtegi sätet, mis näeks ette suhtlemise või täpsemalt infovahetuse päritoluliikmesriigi pädevate asutuste ja täitmise liikmesriigi pädevate asutuste vahel. Asjaolu, et täitmise liikmesriigi pädev asutus võib saada võlgnikult ja sissenõudjalt teavet päritoluliikmesriigi positiivse õiguse seisu kohta, mis sobib kokku nende huvide kaitsega, seda järeldust ei väära.

( 22 ) Ettepanek vastu võtta nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta (COM(2002) 0159 final) (EÜT 2002, C 203 E, lk 86).

( 23 ) Määruse ettepanekus oli artikli 22 lõige 2, mille kohaselt „ei saa täitmise liikmesriigis kohtuotsust või selle kinnitamist Euroopa täitekorraldusena sisuliselt läbi vaadata“. See säte vastab selle määruse artikli 21 lõikele 2, millele on lisatud märkimisväärselt väljend „mitte mingitel asjaoludel“.

( 24 ) Märgin, et komisjon leiab oma seisukohtades siiski, et määruse ettepaneku seletuskiri on määruse nr 805/2004 artikli 23 tõlgendamisel endiselt asjakohane ning need kaks seal mainitud asjaolu on tegurid, mida tuleb selle sätte kohaldamisel kaaluda, võttes arvesse nii võlgniku kui ka sissenõudja huve.

( 25 ) Määruse nr 805/2004 I–III lisa vastavad Euroopa täitekorralduse tõenditele „Kohtuotsus“, „Kohtulik kokkulepe“ ja „Ametlik juriidiline dokument“.

( 26 ) 14. detsembri 2017. aasta kohtuotsus Chudaś (C‑66/17, EU:C:2017:972, punkt 28).

( 27 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (ELT 2006, L 399, lk 1), muudetud komisjoni 4. oktoobri 2012. aasta määrusega (EL) nr 936/2012 (ELT 2012, L 283, lk 1) (edaspidi „määrus nr 1896/2006“).

( 28 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus (ELT 2007, L 199, lk 1), muudetud nõukogu 13. mai 2013. aasta määrusega (EL) nr 517/2013 (ELT 2013, L 158, lk 1) (edaspidi „määrus nr 861/2007“).

( 29 ) Õiguslikku raamistikku iseloomustab asjaolu, et oma nõuet sisse nõudvale sissenõudjale on jäetud valik määruse nr 1215/2012 ja määruse nr 805/2004 vahel vastavalt selle viimase määruse artiklile 27, tõlgendatuna selle põhjendusest 20 lähtudes.

( 30 ) Peale selle, et täitemenetluse peatamine ei sõltu „erakorraliste asjaolude“ esinemisest, tuleneb määruse nr 1215/2012 artiklist 44, et taotluse saanud liikmesriigi kohus võib selle menetluse peatada üksnes juhul, kui esitatakse algse kohtuotsuse täitmisest keeldumise taotlus. Lisaks annab määruse nr 861/2007 artikkel 23 võimaluse võtta need meetmed siis, kui üks pooltest on vaidlustanud Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses tehtud kohtuotsuse või „kui vaidlustamine on veel võimalik“. Kuigi need sätted, mis käsitlevad täitmisest keeldumise taotluse läbivaatamise menetluse tähtaja ning algse kohtuotsuse vaidlustamise tähtaja kulumise arvessevõtmist, näivad asjakohased, tundub mulle, et kuna õiguslik raamistik, mis määrab ette ära täitmise liikmesriigi kohtu võimaluse täitmismenetlus peatada või seda piirata, on selgelt kindlaks määratud määruse nr 805/2004 artiklis 23, ei saa neid mõiste „erakorralised asjaolud“ tõlgendamise kattevarjus viimasele lisada.

( 31 ) Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42).

( 32 ) Märgin, et määruste nr 805/2004, 1896/2006 ja 861/2007 artiklite 23 pealkirjad on identsed, st nendeks on kõikidel juhtudel „Täitmisele pööramise edasilükkamine või piiramine“.

( 33 ) Hindamine, mida täitmise liikmesriigi pädevalt asutuselt seega nõutakse, puudutab objektiivset faktilist olukorda, mis vastab mõiste „asjaolud“ tähendusele ja välistab põhikohtuasja kassaatori lähenemise, et võlgniku käitumine ei tohi olla süüline, mida see ei pruugi enam olla päritoluliikmesriigis algatatud menetluste lõpul.

( 34 ) Euroopa Kohtu asepresidendi 3. juuni 2022. aasta kohtumäärus Bulgaaria vs. parlament ja nõukogu (C‑545/20 R, EU:C:2022:445, punkt 32).

( 35 ) Euroopa Kohtu asepresidendi 24. mai 2022. aasta kohtumäärus Puigdemont i Casamajó jt vs. parlament ja Hispaania (C‑629/21 P(R), EU:C:2022:413, punkt 75).

( 36 ) Vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 3. juuni 2022. aasta kohtumäärus Bulgaaria vs. parlament ja nõukogu (C‑545/20 R, EU:C:2022:445, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika).

( 37 ) Vt Euroopa Kohtu asepresidendi 8. aprilli 2014. aasta kohtumäärus komisjon vs. ANKO (C‑78/14 P‑R, EU:C:2014:239, punkt 26).

( 38 ) Vt selle kohta 17. juuli 1997. aasta kohtuotsus Giloy (C‑130/95, EU:C:1997:372, punkt 38).

( 39 ) Need tingimused on kiireloomulisus, mis on tingitud tõenäoliselt tekkivast tõsisest ja korvamatust kahjust, ning fumus boni juris.

( 40 ) Vt eelkõige Euroopa Kohtu asepresidendi 8. aprilli 2014. aasta kohtumäärus komisjon vs. ANKO (C‑78/14 P‑R, EU:C:2014:239, punktid 14 ja 36).

( 41 ) Põhikohtuasja kassaator mainib ohtu, et määruse nr 805/2004 artiklis 23 ette nähtud menetlust kuritarvitatakse. Peale selle, et tema tõlgendus näib mulle tõlgendusena, mis võib piirata peatamismeetme kohaldamisala, on selge, et niisugune oht kaasneb õiguskaitsevahendi loomisega paratamatult ning vaidlustamise õiguse kuritarvitamise eest – st selle eest, et seda tehakse puhtalt viivituse esilekutsumiseks – on liikmesriikide regulatsioonides korrapäraselt ette nähtud kahjuhüvitise väljamõistmine poolele, kes kannatab selle tõttu kahju.

( 42 ) 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punktid 43–45).

( 43 ) Vt selle kohta 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 46) ning 8. juuni 2021. aasta kohtumäärus Centraal Justitieel Incassobureau (C‑699/20, ei avaldata, EU:C:2021:465, punkt 18).

( 44 ) Vt eelotsusetaotluse punkt 6. Niisugust ebakindlat olukorda rõhutab ka komisjon oma seisukohtade punktis 62.

( 45 ) 16. juuni 2016. aasta kohtuotsus Pebros Servizi (C‑511/14, EU:C:2016:448, punkt 28).

( 46 ) Igal juhul tuleneb eelotsusetaotlusest selgelt, et oma nõuet sisse nõudev sissenõudja valis määruse nr 805/2004, pöörates täitmisele Euroopa täitekorraldusena kinnitatud kohtuotsuse, mis tähendab, et käsitletaval juhul kohaldatakse ainult seda regulatsiooni.

( 47 ) Kui viide määruse nr 1215/2012 artikli 44 lõikele 2 tundub asjasse puutuv, sest selles on sätestatud, et täitemenetlus peatatakse, kui kõnealuse kohtuotsuse täidetavus on päritoluliikmesriigis peatunud, siis sama ei ole selle määruse artikli 36 lõikega 1, mis puudutab ühes liikmesriigis tehtud kohtuotsuste tunnustamist teistes liikmesriikides ühegi erimenetluseta.

( 48 ) ELTL artiklis 267 sätestatud liikmesriikide kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses on Euroopa Kohtu ülesanne anda liikmesriigi kohtule vajalik vastus, mis võimaldaks viimasel poolelioleva kohtuasja lahendada. Seetõttu ei takista asjaolu, et formaalselt on eelotsusetaotluse esitanud kohus viidanud ainult määrusele nr 1215/2012, Euroopa Kohut esitamast liikmesriigi kohtule kõiki liidu õiguse tõlgendamise aspekte, millest võib olla kasu liikmesriigi kohtu menetluses oleva kohtuasja lahendamisel, olenemata sellest, kas liikmesriigi kohus on neile oma küsimustes viidanud või mitte. Sellisel juhul on Euroopa Kohtu ülesanne tuletada liikmesriigi kohtu esitatud aspektide kogumist ja eelkõige eelotsusetaotluse põhjendustest need liidu õiguse aspektid, mida on vaidluse eset silmas pidades vaja tõlgendada (18. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Abdida (C‑562/13, EU:C:2014:2453, punkt 37)).