Kohtuasi T‑138/14

Randa Chart

versus

Euroopa välisteenistus (SEAE)

„Lepinguväline vastutus — Kohalik teenistuja, kes töötab liidu delegatsioonis Egiptuses — Lepingu lõpp — Asjaolu, et delegatsioon ei esitanud Egiptuse sotsiaalkindlustusasutusele teenistuja teenistussuhte lõppemise tõendit ja jättis hiljem teenistuja olukorra sellega seoses korrigeerimata — Aegumine — Jätkuv kahju — Osaline vastuvõetamatus — Hea halduse põhimõte — Mõistlik aeg — Põhiõiguste harta artikkel 41 — Üksikisikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine — Kindel kahju — Põhjuslik seos”

Kokkuvõte – Üldkohtu (kuues koda) 16. detsembri 2015. aasta otsus

Lepinguväline vastutus — Tingimused — Põhjuslik seos — Institutsiooni tegevusetusest tulenev kahju — Kahju, mis on tekitatud endisele kohalikule teenistujale sellega, et liidu delegatsioon ei täitnud asjaomase isiku teenistussuhte lõppemisest tulenevaid haldusformaalsusi — Kahju tekkimise määrav põhjus ei ole liidu delegatsiooni tegevus — Põhjusliku seose puudumine

Vt otsuse tekst. (vt punktid 49 ja 50)

Liidu lepinguvälise vastutuse puhul nõuab tingimus, mis puudutab asjaomasele liidu institutsioonile või organile etteheidetavat õigusvastast tegevust, et tõendatud oleks isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine. Sellega seoses ei saa kolmanda riigi siseriikliku normi järgimata jätmine sellisena üksinda kujutada endast liidu õiguse rikkumist, mis toob kaasa liidu lepinguvälise vastutuse. Seevastu kui selline järgimata jätmine kujutab endast samal ajal liidu õigusnormi, eelkõige liidu õiguse üldpõhimõtte rikkumist, võib sellega kaasneda liidu lepinguväline vastutus. Seega mis puudutab liidu delegatsiooni poolt kolmanda riigi õiguse järgimata jätmist seoses teenistussuhte lõppemise tõendite koostamisega oma töötajate jaoks tuleb tõdeda, et rikutud on hea halduse põhimõtet Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 tähenduses ja eelkõige mõistliku aja põhimõtet. Hea halduse põhimõtet, kui see on niisuguse erinormi väljendus nagu õigus sellele, et asja käsitletaks erapooletult, õiglaselt ja mõistliku aja jooksul põhiõiguste harta artikli 41 tähenduses, tuleb aga lugeda liidu õigusnormiks, mille eesmärk on anda üksikisikutele õigusi. Pealegi puudub liidu institutsioonidel, organitel ja asutustel kaalutlusruum, kas konkreetsel juhul on järgitud hea halduse põhimõtet. Järelikult ei piisa järeldamisest, et liidu delegatsioon on pelgalt rikkunud seda põhimõtet, selleks et tuvastada piisavalt selge rikkumise olemasolu. (vt punktid 51, 108, 109 ja 113–115)

Liidu lepinguväline vastutus tekib ainult siis, kui hagejal on tõepoolest tekkinud tegelik ja kindel kahju. Kindla kahju olemasolu tingimus on täidetud siis, kui kahju on vahetu ja piisava kindlusega ettenähtav, isegi kui selle suurust ei saa veel täpselt välja arvutada. Mis puudutab jätkuvat kahju, siis hüvitamisele kuuluvaks kahjuks tuleb lugeda kahju, mis uueneb järgnevatel perioodidel ja suureneb proportsionaalselt mööduva ajaga. Vastav määratlus ei hõlma varalist kahju, mis koosneb endise kohaliku teenistuja administratiivkuludest ja advokaadikuludest, et pikendada oma elamis- ja tööluba liikmesriigis ning saada selle riigi kodakondsus, ning mille põhjuseks on see, et liidu delegatsioon jättis pärast tema teenistuse lõppemist tema olukorra kolmandas riigis korrigeerimata, kusjuures see tegemata jätmine väidetavalt takistas asjaomasel isikul sinna maale tagasi pöördumast. Nimelt on need kulud – isegi kui need paaril korral tekkisid mitme aasta jooksul – ühekordsed, kuna need on tegelikult tekkinud iga kõnealuse haldusmenetluse alustamise kuupäeval ning kuna nende summad ei suurenenud proportsionaalselt möödunud ajaga. Jätkuvaks ei saa samuti lugeda ka kahju, mis koosneb reisikuludest, mida asjaomane isik väidetavalt kandis sinna kolmandasse riiki reisimisel, kus liidu delegatsioon asub. Oma laadilt tekivad sellised kulud tegelikult iga kõnealuse reisi ajal ning need ei suurene proportsionaalselt möödunud ajaga. (vt punktid 52, 81, 82 ja 86)

Liidu lepinguvälise vastutuse puhul nõuab tingimus, et esineb põhjuslik seos selle tegevuse ja viidatud kahju vahel, seda, et osutatud kahju tuleneb etteheidetavast tegevusest piisavalt otseselt, see tähendab et tegevus peab olema kahju tekkimise määrav põhjus; samas ei esine kohustust heastada kõiki, isegi kaudselt ebaseaduslikust olukorrast tulenevaid kahjustavaid tagajärgi. Juhul kui käitumine, mis väidetavalt on põhjustanud kahju, seisneb tegevusetuses, on eriti tarvis olla kindel, et nimetatud kahju tekitas tõesti etteheidetav tegevusetus ja seda ei saanud tekitada kostjaks olevatele institutsioonidele ette heidetavast käitumisest erinev käitumine. Seega mis puudutab endise kohaliku teenistuja hagi sellise varalise kahju hüvitamiseks, mis tekkis väidetavalt seetõttu, et liidu delegatsioon jättis pärast tema teenistussuhte lõppemist tema olukorra kohalikes ametiasutustes korrigeerimata, kui selle tegemata jätmise tõttu ei saanud asjaomane isik pöörduda tagasi töötama ja elama riiki, kus asub asjaomane liidu delegatsioon, siis tuleb tõdeda, et asjaomase isiku otsus osta oma elukohaliikmesriigis korter ja võtta selleks hüpoteegiga tagatud laen tuleneb määravas osas tema isiklikust valikust, mitte etteheidetavast teost. Parimal juhul esineb selle teo ning ostmise ja laenu võtmise otsuse vahel üksnes kaudne põhjuslik seos. (vt punktid 53, 132 ja 133)