Vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkuleppe, mis on lisatud nõukogu 8. märtsi 2010. aasta direktiivile 2010/18/EL, millega rakendatakse Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkulepet ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/34/EÜ, klausli 5 punkte 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on avaliku teenistuse juhtivale ametikohale lõpliku edutamise eelduseks tingimus, et valitud kandidaat läbib sel ametikohal edukalt eelneva kaheaastase katseaja, ja mille kohaselt niisuguses olukorras, kus kandidaat oli suurema osa katseajast ja on ka edaspidi vanemapuhkusel, lõpeb katseaeg seaduse alusel selle kaheaastase perioodi lõppemisel ilma pikendamise võimaluseta, nii et puudutatud isik viiakse seetõttu vanemapuhkuselt tagasi tulles tema eelmisele, nii staatuse kui ka palga poolest madalama tasemega ametikohale, mis tal oli enne katseaja algust. Kõnealuse klausli rikkumist ei saa põhjendada katseaja eesmärgiga, mis seisneb isiku juhtival ametikohal töötamise sobivuse hindamise võimaldamises.

Jättes vajaduse korral põhikohtuasjas kõnealused liikmesriigi õigusnormid kohaldamata, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus vastavalt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkuleppe (mis on lisatud direktiivile 2010/18) klausli 5 punktis 1 nõutule kontrollima, kas niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasja asjaolud oli asjaomasel liidumaal tööandjana objektiivselt võimatu lubada huvitatud isikul naasta pärast vanemapuhkuse lõppemist oma ametikohale, ja kui see oli nii, siis tagama, et puudutatud isikule antaks võrdne või samasugune ametikoht, mis vastab tema töölepingule või -suhtele, ilma et uue ametikoha saamise tingimus oleks uue konkursi läbimine. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab ka tagama, et puudutatud isik saaks pärast vanemapuhkuse lõppemist kas töökohal, mille ta sai tagasi, või uuel töökohal läbida katseaja tingimustel, mis on kooskõlas muudetud raamkokkuleppe klausli 5 punktis 2 nõutuga.

Samuti piisab muudetud raamkokkuleppe klausli 5 punktide 1 ja 2 rakendamiseks sellest, et konkursi ja edutamise tulemusena oli H oma vanemapuhkuse võtmise kuupäeval juba nimetatud katseajal ametnikuna kõnealusele ametikohale ning ta sai ühtlasi palka, mis vastas kõrgemale palgaastmele, kuhu see ametikoht kuulus. See, et ametikohale määramise ajal oli puudutatud isik raseduse tõttu haiguslehel, ei mõjuta seevastu üldse asjaolu, et kõnealusest hetkest alates oli see ametikoht muutunud H omaks, nii et tuleb asuda seisukohale, et kui puudutatud isik jäi seejärel vanemapuhkusele, töötas ta juba kõnealusel ametikohal ning tal olid ametikohaga seotud õigused, mis ta oli saanud või võis olla saamas.

Muudetud raamkokkuleppe klausli 5 punktiga 1 vanemapuhkusel olevale töötajale antud õiguste kohta, see tähendab õiguse kohta naasta vanemapuhkuse lõppemisel oma töökohale või kui see pole võimalik, siis oma töölepingust või -suhtest lähtuvalt sellega võrdsele või samasugusele töökohale, nähtub eelotsusetaotlusest esiteks, et LBG § 97 tagajärg on välistada automaatselt see, et ametnik, kes on niisuguses olukorras nagu põhikohtuasja kaebaja, saaks vanemapuhkuse lõppedes naasta katseajal ametniku ametikohale, mis tal oli enne vanemapuhkuse võtmist. Kuna puudutatud isik oli katseaja lubatud kestuse jooksul vanemapuhkusel ega täitnud seetõttu kõnealuse ametikohaga seotud ülesandeid ega saanud seega näidata oma sobivust kõnealusele ametikohale lõplikuks nimetamiseks, on selge, et vanemapuhkuselt tulles ei saanud ta naasta samale ametikohale.

Nagu ilmneb eelotsusetaotlusest, on kõnealuste liikmesriigi õigusnormide tagajärjel välistatud automaatselt ka see, et puudutatud isikule saaks vanemapuhkuse lõppedes pakkuda tema ametikohaga enne vanemapuhkusele jäämist võrdset või samasugust katseajal ametniku kohta, sest kaheaastane periood, mille vältel tal oli lubatud läbida katseaega, et näidata oma sobivust juhtival ametikohal töötamiseks, oli möödunud ja seda ei saanud pikendada.

Teiseks tuleb meenutada muudetud raamkokkuleppe klausli 5 punkti 2 esimese lause puhul, mis sätestab „õiguste, mis on saanud või on saamas“ säilimise, et see väljend hõlmab kõiki töösuhtest otse või kaudselt tulenevaid rahalisi või muus vormis õigusi ja soodustusi, mida töötajal on õigus tööandjalt nõuda vanemapuhkuse alguspäeval (vt selle kohta kohtuotsus, 22.10.2009, Meerts, C‑116/08, EU:C:2009:645, punkt 43).

Nende õiguste ja soodustuste hulka kuuluvad ka need, mis tulenevad sätetest, mis kehtestavad tingimused kõrgemale ametiastmele üleviimiseks – nimelt tulenevad niisugused õigused ja kohustused töösuhtest (vt selle kohta kohtuotsus, 18.11.2004, Sass, C‑284/02, EU:C:2004:722, punkt 31). Käesolevas kohtuasjas on see nii ametniku õigusega – mida reguleerib LBG § 97 – saada võimalusel lõplikult edutatud juhtivale ametikohale, läbides selleks eelneva konkursi ja seejärel teenistussuhtes Land Berliniga teatava kestusega katseaja.

(vt punktid 45, 48, 49, 51, 52, 63 ja 82 ning resolutsiooni punktid 1 ja 2)