ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2010 :164 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS (esimene ko da)
14. detsember 2010
Kohtuasi F-74/09
Werner Siegfried Go witzke
versus
Euroopa Po litseiamet (Europol)
Avalik teenistus — Europoli töötajad — Europoli personalieeskirjade artikkel 27 — Europoli töötajate 
palgaastme j a -järgu kindlaksmääramise poliitika ar tikkel 4 — Ametikoha ümberhindamisel palgaastme 
muutmine kõ rgemaks palgaastmeks — Palgajärgu määramine
Ese: Euroopa Liidu lepingu ar tiklil K.3 põhineva kon ventsiooni Euroopa Politseiameti kohta 
(Europoli kon ventsioon) artikli 40 lõike 3 ja Europoli personalieeskirjade artikli 93 lõike 1 
alusel esitatud hagi, millega W. S. Gowitzke p alub ee lkõige tühistada t ema töölepingu lisa, 
mille Europol koo stas 16. veebruaril 2009 j a millega tema ametikoha palgaaste 6 muudeti 
palgaastmeks 5, määrates tema töötasu esialgseks tasemeks selle palgaastme e simese järgu.
Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta ko htukulud hageja kanda.
Kokkuvõte
Ametnikud — Europoli töötajad — Ametikoha ümberhindamisel palgaastme m uutmine kõ rgemaks 
palgaastmeks — Palgajärgu määramine
Ei Europoli personalieeskirjade artikkel 27 e ga Europoli dir ektori 26. augusti 2008 . aasta dokument 
„Europoli töötajate palgaastme j a -järgu kindlaksmääramise poliitika” („palgajärkude poliitika”) ei näe 
ette, milline palgaaste ja -järk tuleb määrata ametikoha ümberhindamisel.
Sellega seoses tuleb analoogia alusel ko haldada kä esoleva juhuga kõ ige tihedamalt seotud olukorda 
reguleerivat sätet ehk palgajärkude poliitika ar tikli 4 lõike 2 esimeses taanet. K uigi on t õsi, et 
asjaomane säte m äärab ki ndlaks p algajärgud, mis tuleb m äärata asutusesisestele ka ndidaa tidele, kes 
asutusesisese valikumenetluse tulemusel nimetatakse kõ rgema palgaastmega ametikohale, saab seda 
sätet ko haldada s amuti juhul, ku i asjaomasele isikule m ääratud uu s palgaaste ei ole seotud sellise 
asutusesiseses valikumenetluses edukalt osalemisega, mille tulemusel oleks temale pakutud erinevat 
ametikohta, vaid t ema ametikoha ümberhindamisel palgaastme m uutmisega kõ rgemaks palgaastmeks.
Selle sätte ko haselt määrataks a ga asutusesisene ka ndidaa t, ke s nimetatakse kõ rgema palgaastmega 
ametikohale, ko he selle palgaastme kõ rgemasse palgajärku v õrreldes tema varasema põhipalgaga. 
Täpsuse huvides on s elles sättes aga märgitud, et tuleb teha võrdlus asjaomase ametniku v arasema 
põhipalgaga. Palgajärgu määramiseks on s eega vaja võrrelda v arasemat põhipalka kõ rgema palgaastme 
põhipalgaga ning määrata isik palgajärku, mis kü ll ei ole nii kõ rge, kuid m is võrreldes tema endises 
palgaastmes saadud põhipalgaga annab tulemuseks s uurema põhipalga. Seega selleks, et vältida
2 ECLI:EU:F:2010 :164KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-74/09
GOWITZKEVS.EUROPOL
 põhipalgas kaotamist ametniku kõ rgemale palgaastmele määramisel, ei määrata teda automaatselt mitte 
temale m ääratud kõ rgema palgaastme e simesse palgajärku, vaid e simesse palgajärku a sjaomase 
palgaastme kõ ikidest palgajärkudest, m ille tulemusel on t ema põhipalk suurem s ellest põhipalgast, 
mida t a sai oma endisel palgaastmel.
(vt punktid 31, 32, 34 j a 36)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Vaidlustatud akti põhjenduste asendamine menetluse käigus – Lubamatus – Erand

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Ülalpeetava lapse toetus – Õigus toetuse maksmise jätkamisele ilma vanusepiiranguta, kui laps ei suuda endale elatist teenida – Administratsiooni kohustused – Kaalutlusõiguseta pädevus

(Personalieeskirjad, VII lisa artikli 2 lõige 5)

1. Administratsioon ei või asendada või lisada otsuse põhjendust menetluse käigus, välja arvatud siis, kui tal on kaalutlusõiguseta pädevus nii, et vaidlustatud otsuse võimalikul tühistamisel ei saaks olla muud mõju kui kohustada administratsiooni võtma tühistatud otsusega sisu poolest identne uus otsus.

(vt punkt 39)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: 17. juuni 2008, kohtuasi F‑97/07: De Fays vs. komisjon (punkt 70); 14. aprill 2011, kohtuasi F‑113/07: Šimonis vs. komisjon (punkt 93 ja seal viidatud kohtupraktika).

2. Personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõikes 5 ette nähtud toetuse maksmise jätkamine toimub vanusepiiranguta, kui laps ei suuda endale elatist teenida raske haiguse või töövõimetuse tõttu, ning seda kogu selle haiguse või töövõimetuse vältel. See säte ei anna pädevale asutusele vähimatki kaalutlusõigust asjaomase toetuse määramise osas, kuid annab talle kaalutlusõiguseta pädevuse, kuivõrd selle sätte imperatiivsest sõnastusest ilmneb, et ametiasutus on kohustatud ülalpeetava lapse toetust andma, kui on kindel, et selles nimetatud tingimused on täidetud, ning vastupidisel juhul selle andmata jätma.

(vt punkt 40)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 21. oktoober 2003, kohtuasi T‑302/01: Šimonis vs. komisjon (punkt 38).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS (esimene koda)

14. detsember 2010

Kohtuasi F-74/09

Werner Siegfried Gowitzke

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli personalieeskirjade artikkel 27 – Europoli töötajate palgaastme ja -järgu kindlaksmääramise poliitika artikkel 4 – Ametikoha ümberhindamisel palgaastme muutmine kõrgemaks palgaastmeks – Palgajärgu määramine

Ese: Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva konventsiooni Euroopa Politseiameti kohta (Europoli konventsioon) artikli 40 lõike 3 ja Europoli personalieeskirjade artikli 93 lõike 1 alusel esitatud hagi, millega W.S. Gowitzke palub eelkõige tühistada tema töölepingu lisa, mille Europol koostas 16. veebruaril 2009 ja millega tema ametikoha palgaaste 6 muudeti palgaastmeks 5, määrates tema töötasu esialgseks tasemeks selle palgaastme esimese järgu.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta kohtukulud hageja kanda.

Kokkuvõte

Ametnikud – Europoli töötajad – Ametikoha ümberhindamisel palgaastme muutmine kõrgemaks palgaastmeks – Palgajärgu määramine

Ei Europoli personalieeskirjade artikkel 27 ega Europoli direktori 26. augusti 2008. aasta dokument „Europoli töötajate palgaastme ja -järgu kindlaksmääramise poliitika” („palgajärkude poliitika”) ei näe ette, milline palgaaste ja -järk tuleb määrata ametikoha ümberhindamisel.

Sellega seoses tuleb analoogia alusel kohaldada käesoleva juhuga kõige tihedamalt seotud olukorda reguleerivat sätet ehk palgajärkude poliitika artikli 4 lõike 2 esimeses taanet. Kuigi on tõsi, et asjaomane säte määrab kindlaks palgajärgud, mis tuleb määrata asutusesisestele kandidaatidele, kes asutusesisese valikumenetluse tulemusel nimetatakse kõrgema palgaastmega ametikohale, saab seda sätet kohaldada samuti juhul, kui asjaomasele isikule määratud uus palgaaste ei ole seotud sellise asutusesiseses valikumenetluses edukalt osalemisega, mille tulemusel oleks temale pakutud erinevat ametikohta, vaid tema ametikoha ümberhindamisel palgaastme muutmisega kõrgemaks palgaastmeks.

Selle sätte kohaselt määrataks aga asutusesisene kandidaat, kes nimetatakse kõrgema palgaastmega ametikohale, kohe selle palgaastme kõrgemasse palgajärku võrreldes tema varasema põhipalgaga. Täpsuse huvides on selles sättes aga märgitud, et tuleb teha võrdlus asjaomase ametniku varasema põhipalgaga. Palgajärgu määramiseks on seega vaja võrrelda varasemat põhipalka kõrgema palgaastme põhipalgaga ning määrata isik palgajärku, mis küll ei ole nii kõrge, kuid mis võrreldes tema endises palgaastmes saadud põhipalgaga annab tulemuseks suurema põhipalga. Seega selleks, et vältida põhipalgas kaotamist ametniku kõrgemale palgaastmele määramisel, ei määrata teda automaatselt mitte temale määratud kõrgema palgaastme esimesse palgajärku, vaid esimesse palgajärku asjaomase palgaastme kõikidest palgajärkudest, mille tulemusel on tema põhipalk suurem sellest põhipalgast, mida ta sai oma endisel palgaastmel.

(vt punktid 31, 32, 34 ja 36)
Niisiis, kui huvitatud isik ei loobu apellatsioonikomiteele esitatud kaebusest, rikub asjaolu, et apellatsioonikomitee loobub nimetatud A lisa punkte 10 ja 20 järgimata pädevusest, automaatselt huvitatud isiku õigust olla oma erinevate väidetega ära kuulatud, see aga jätab ta ilma ühest kontrollinstantsist.

Kaebuse puhul, mille Euroopa Investeerimispanga töötaja on esitanud teda puudutava iga-aastase hindamise tulemuste peale, võib Euroopa Investeerimispanga apellatsioonikomitee vastavalt teatisele 2007. aasta tulemuslikkuse hindamise kohta A lisa punktile 20 oma pädevusest loobuda ainult erandjuhtudel, ja ta peab pooli teavitama pädevusest loobumise põhjustest, eriti kui see olukord on tingitud ühe poole käitumisest, pidades seejuures kinni sama lisa punktis 10 sätestatud õigust olla ära kuulatud.

Kui sama hageja poolt sama kostja vastu suunatud kahes eraldi hagis esitatud kahe hüvitisenõude aluseks olevate samade faktiliste asjaoludega seotud faktilisi ja õiguslikke elemente ja väiteid on mõlemad pooled nimetatud hagidest ühe raames käsitlenud üksikasjalikumalt ja põhjendatumalt, siis on liidu kohtul paremini võimalik tuvastada ja hinnata hüvitisenõude aluseks olevaid fakte just selle kohtuasja raames. Seeläbi on tal selles kohtuasjas võimalik paremini tagada korrakohane õigusemõistmine ja tõhus kohtulik kaitse. Seetõttu ei ole vajadust lahendada teises kohtuasjas esitatud hüvitisenõuet.

(vt punktid 68, 70 ja 71)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus De Nicola vs. EIP, F-52/11, EU:F:2014:243
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

20. september 2011

Kohtuasi F-117/10

Barry Van Soest

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Töölevõtmine – Konkurss – Konkursile lubamise tingimused – Nõutav diplom – Mõiste „keskharidust tõendav diplom, mis annab õiguse kõrghariduse omandamiseks” – Konkursikomisjoni otsused – Ametisse nimetava asutuse teostatava kontrolli olemus

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega B. Van Soest palub esimese võimalusena tühistada komisjoni otsus, millega ta jäeti hoolimata konkursi EPSO/AST/41/07 läbimisest tööle võtmata.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja B. Van Soesti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Konkurss – Konkursikomisjon – Sõltumatus – Piirid – Õigusvastaste otsuste tegemine – Ametisse nimetava asutuse kohustused

2. Menetlus – Kohtukulud – Kandmine – Õigluse nõuete arvessevõtmine

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 88)

1. Ametisse nimetaval asutusel tuleb oma ülesandeid täites hoiduda õigusvastaste otsuste tegemisest. Ta ei peaks seega olema seotud konkursikomisjoni otsustega, mille õigusvastasus võib tagajärjena kaasa tuua ka tema enda otsuste õigusvastasuse. Kui konkursikomisjon lubab ekslikult kandidaadil konkursil osaleda ja kannab ta seejärel sobivate kandidaatide loetellu, tuleb ametisse nimetaval asutusel järelikult keelduda selle kandidaadi nimetamisest põhistatud otsusega, mis võimaldab liidu kohtul hinnata selle põhjendatust.

Kuna konkursikomisjon kandis seega ebaõigesti reservnimekirja kandidaadi, kes ei ole tõendanud konkursiteatega nõutud diplomi olemasolu, siis peab konkursikomisjon lõpetama asjaomase isiku töölevõtmise menetluse.

(vt punktid 24 ja 25)

Viited:

Euroopa Kohus: 23. oktoober 1986, kohtuasi 142/85: Schwiering vs. kontrollikoda (punktid 19 ja 20).

Esimese Astme Kohus: 16. märts 2005, kohtuasi T-329/03: Ricci vs. komisjon (punkt 35); 15. september 2005, kohtuasi T-306/04, Luxem vs. komisjon (punkt 23).

2. Vastavalt kodukorra artiklile 88 võidakse poolelt, isegi kui asi lahendatakse tema kasuks, kohtukulud tervikuna või osaliselt välja mõista, kui see on õigustatud tema käitumise tõttu, sealhulgas käitumise tõttu enne kohtumenetlust, eriti juhul, kui ta on kohtu arvates tekitanud teisele poolele kulusid põhjendamatult või pahatahtlikult.

Nimetatud artikli kohaldamine ei ole siiski piiratud ainult selle juhuga. Seega juhul, kui hageja kanti esialgu konkursikomisjoni poolt selle konkursi reservnimekirja enne, kui ametisse nimetav asutus teatas talle ligikaudu aasta hiljem, et teda ei saa tööle võtta, kuna ta ei vasta konkursiteates kehtestatud kvalifikatsioonidel või diplomitel põhinevale konkursile lubamise tingimustele, siis asjaolu, et konkursikomisjon leidis, et hageja vastab neile tingimustele, selgitab seda, et asjaomane isik võis heas usus kahelda vaidlusaluse otsuse õiguspärasuses ning esitas seetõttu hagi. Neil asjaoludel tuleb hageja kohtukulud välja mõista institutsioonilt, kes on kohtuasja võitnud.

(vt punktid 29 ja 30)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

28. juuni 2011

Kohtuasi F-128/10

Aurora Mora Carrasco ja teised

versus

Euroopa Parlament

Avalik teenistus – Ametnikud – Institutsioonidevaheline üleviimine edutamise ajal, mil ametnikku oleks tema endises koduinstitutsioonis edutatud – Institutsioon, kes on pädev otsustama üleviidud ametniku edutamise üle

Ese: ELTL artikli 270, mida kohaldatakse Euratomi asutamislepingule vastavalt selle artiklile 106a, alusel esitatud hagi, milles A. Mora Carrasco, C. Serrano Jimenez ja N. Görlitz paluvad tühistada Euroopa Parlamendi otsus jätta nad 2009. aastal vastavalt palgaastmetele AST 8, AST 5 ja AD 7 edutamata.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta parlamendi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja hagejate kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Institutsioonidevaheline üleviimine edutamise ajal – Koduinstitutsiooni pädevus otsustada edutamise üle

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

Personalieeskirjade artiklis 45 sätestatud nõuete kohaselt on juhul, kui ametnikku on võimalik edutada tema üleviimise aastal, tema edutamise üle otsustavaks pädevaks ametisse nimetavaks asutuseks koduinstitutsioon.

Personalieeskirjade artiklis 45 täpsustatakse, et edutamine toimub pärast edutamiseks kõlblike ametnike teenete võrdlevat hindamist ning et teenete võrdlemisel võtab ametisse nimetav asutus eelkõige arvesse aruandeid, mis ametnike kohta on koostatud.

Seega et otsustada, kas ametnikku tuleb tagasiulatuvalt 1. jaanuarist aastal X edutada (või siis üldisemalt aasta X jooksul), võib ametisse nimetav asutus praktikas viia läbi vaid ametnike varasemate teenete võrdleva hindamise, eelkõige aastal X‐1 (ning võttes arvesse ametnike hindamisaruandeid aastal X‐1 ja varasematel aastatel). Siinjuures on vaja võrrelda üleviidud ametnike teeneid nende ametnike teenetega, kes olid veel nende kolleegid üleviimisele eelnenud aastal, ning sellise hindamise saab tulemuslikult läbi viia üksnes koduinstitutsioon.

(vt punktid 34, 35 ja 39)
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

5. juuni 2012

Kohtuasi F‑84/10

Efstratios Chatzidoukakis

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Õppetoetus – Määramise tingimused – Mujalt saadava samalaadse toetuse mahaarvamine

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega E. Chatzidoukakis esitas käesoleva nõude, millega ta eelkõige palub tühistada komisjoni 26. veebruari 2010. aasta otsus vähendada hagejale määratud õppetoetust ning pidada enammakstud summa kinni tema töötasu teatistel, kuna tema poeg saab liikmesriigi poolt antavat rahalist toetust stipendiumi vormis.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Mõista komisjoni kohtukulud välja hagejalt.

Kokkuvõte

Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Õppetoetus – Personalieeskirjade artikli 67 lõikes 2 ettenähtud kattumise välistamise normi kohaldamise tingimused mujalt saadava samalaadse toetuse maksmise korral – Kohaldamine Luksemburgis makstavale õppijatele mõeldud rahalisele hüvitisele – Lubatavus

(Personalieeskirjad, artikli 67 lõike 1 punkt c ja artikkel 2)

Samalaadsete toetustena personalieeskirjade artikli 67 lõikes 2 ettenähtud kattumise välistamise normi kohaselt on käsitletavad ainult sellised toetused, mis on võrreldavad ja mida makstakse samal eesmärgil. Samalaadse toetusena kvalifitseerimisel on otsustav tegur asjaomaste toetustega taotletud eesmärk.

Sellega seoses on personalieeskirjade artikli 67 lõike 1 punktis c ettenähtud õppetoetus ja Luksemburgis stipendiumi ja laenu vormis makstav rahaline hüvitis, mille eesmärk on anda õppijatele rahalist abi, mis võimaldab neil oma õpinguid ja elamiskulusid rahastada, sama eesmärgiga, kuna nendega kaetakse ametniku ülalpeetava lapse koolituskulusid.

Seda järeldust ei lükka ümber asjaolu, et nende kahe toetuse saajad ei ole samad. Nimelt see, et personalieeskirjade alusel saadav toetus määratakse ametnikule ja siseriiklik toetus makstakse lapsele või määratakse ametlikult talle, ei ole otsustav selle hindamisel, kas toetused on personalieeskirjade artikli 67 lõike 2 tähenduses samalaadsed. Samuti ei ole otsustav asjaolu, et personalieeskirjade alusel saadav toetus makstakse ametniku palgale lisaks, mistõttu see on seotud töösuhtega, erinevalt lapsele makstavast Luksemburgi rahalisest hüvitisest.

(vt punktid 29, 31, 32, 37 ja 38)

Viited:

Euroopa Kohus: 13. oktoober 1977, kohtuasi 106/76: Gelders-Deboeck vs. komisjon (punkt 16); 13. oktoober 1977, kohtuasi 14/77: Emer-van den Branden vs. komisjon (punkt 15); 18. detsember 2007, kohtuasi C‑135/06 P: Weiβenfels vs. parlament (punkt 89).

Esimese Astme Kohus: 10. mai 1990, kohtuasi T‑117/89: Sens vs. komisjon (punkt 14); 11. juuni 1996, kohtuasi T‑147/95: Pavan vs. parlament (punkt 41).

Avaliku Teenistuse Kohus: 13. veebruar 2007, kohtuasi F‑62/06: Guarneri vs. komisjon (punktid 39, 40 ja 42).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

22. mai 2012

Kohtuasi F‑109/10

AU

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Lepingulised töötajad – Pensionid – Lahkumistoetus

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega AU palub esimese võimalusena tühistada komisjoni otsus, millega keelduti talle lahkumistoetust maksmast.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta AU kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnikud – Lepingulised töötajad – Lahkumistoetus – Saamise tingimused

(Personalieeskirjad, VIII lisa artikkel 12)

Personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõike 2 sõnastusest tuleneb selgelt, et lahkumistoetuse saamise tingimuseks on see, et lepinguline töötaja on teenistusse asumisest saadik teinud pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks sissemakseid riiklikusse pensioniskeemi või omal valikul eraõiguslikku kindlustusskeemi või pensionifondi, mis vastab selle artikli lõikes 1 sätestatud nõuetele. Seega juhul kui lepinguline töötaja ei ole selliseid sissemakseid teinud, siis pelk asjaolu, et ta jätkuvalt omandas pensioniõigusi liikmesriigis, ei anna talle õigust lahkumistoetusele. Nimelt tuleb liidu õiguse sätteid, mis annavad õiguse finantshüvitistele, tõlgendada täht‑tähelt.

Pealegi saavad personalieeskirjade VIII lisa artikli 12 lõike 1 punkti b alusel need lepingulised töötajad, kes on pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks teinud sissemakseid eraõiguslikku kindlustusskeemi või pensionifondi, lahkumistoetust ainult siis, kui see kindlustusskeem või pensionifond vastab mitmele tingimusele, mille hulgas on ka tingimus, et asjaomastele teenistujatele ei saa kapitali tagasi maksta.

(vt punktid 24 ja 25)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 16. detsember 2004, kohtuasi T‑11/02: Pappas vs. komisjon (punkt 53).
Euroopa institutsioonide jaoks administraatorite reservnimekirja koostamiseks korraldatud avalikul konkursil tuleb hoiatust, milles täpsustatakse, et pärast registreerimistaotluse kinnitamist ei ole võimalik seda muuta, mõista mitte ainult nii, et sellega antakse konkursil registreerunud kandidaatidele teada, et registreerimisel esitatud informatsiooni ei saa enam muuta. Sellest hoiatusest tuleb samuti aru saada nii, et see takistab kandidaadil, kes ei ole õigeaegselt valinud eelvalikutestide tegemise kuupäeva, uuesti ennast registreerida.

(vt punkt 40)
Seetõttu juhul, kui tegemist on pelgalt sellega, et nende omaduste ülesnäitamisega otseselt ja ilmselt seotud küsimust ei esitata, isegi kui see on tuvastatud, siis ei saa see näidata, et konkursikomisjonil ei olnud võimalik neid omadusi hinnata.

Konkursikomisjonil on konkursi raames ette nähtud katsete laadi ja täpse sisu osas ulatuslik kaalutlusõigus. Kohus võib kritiseerida katsete laadi üksnes niivõrd, kui see on vajalik kandidaatide võrdse kohtlemise ja nende vahel objektiivse valiku tegemise tagamiseks. Kohtul puudub seda enam õigus kritiseerida katsete täpset sisu, välja arvatud juhul, kui see väljub konkursiteates kindlaks määratud raamidest või kui sel puudub seos katse või konkursi eesmärkidega.

Hinnangud, mis konkursikomisjon kandidaatide teadmisi ja võimeid hinnates annab, ei kuulu Avaliku Teenistuse Kohtu poolt kontrollimisele.

Lisaks hinnatakse konkursil kandidaatide sooritusi võrdlevalt. Seega isegi siis, kui on tuvastatud, et kandidaat on tegelikult üles näidanud omadusi konkursiteates esitatud kriteeriumide alusel, ei võimalda see näidata, et konkursikomisjon on hindamisel teinud ilmse vea.

Katsete hindamisel on konkursikomisjonil ulatuslik kaalutlusõigus ning tema otsuseid saab kohtulikult kontrollida ainult siis, kui on ilmselt rikutud konkursikomisjoni tööd reguleerivaid norme.

(vt punktid 39, 42 ja 52)

Euroopa Kohus: 9. oktoober 1974, liidetud kohtuasjad 112/73, 144/73 ja 145/73: Campogrande jt vs. komisjon (punkt 53); 16. juuni 1987, kohtuasi 40/86: Kolivas vs. komisjon (punkt 11); 4. juuli 1996, kohtuasi C-254/95 P: Parlament vs. Innamorati (punkt 32).

Avaliku Teenistuse Kohus: 11. september 2008, kohtuasi F-127/07: Coto Moreno vs. komisjon (punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika).
ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2011 :188 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS
(kolmas koda)
29. november 2011
Kohtuasi F-119/10
Roberto Di Tullio
versus
Euroopa Komisjon
Avalik teenistus — Ajutised teenistujad — Puhkus sõjaväeteenistuseks — Muude teenistujate 
teenistustingimuste artikkel 18 — Elukutseline sõjaväelane — Teenistusperiood piirkondliku 
sõjaväeüksuse juhina — Keeldumine
Ese: ELTL ar tikli 270 a lusel esitatud h agi, m ida v astavalt Euratomi asutamislepingu 
artiklile 106a ko haldatakse Euratomi asutamislepingule, m illega R. Di Tullio palub 
põhiliselt t ühistada o tsus, m illega ko misjon kee ldus t alle a ndmast p uhkust 
sõjaväeteenistuseks.
Otsus: Jätta hageja hagi rahuldamata. Jätta ko htukulud hageja kanda.
Kokkuvõte
Ametnikud — Ajutised t eenistujad — Puhkus sõjaväeteenistuseks — Sõjaväeteenistus — Mõiste
(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 18 es imene lõik)
Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 18 e simese lõigu ko haselt määratakse ajutisele töötajale, 
kes ku tsutakse ajateenistusse, asendusteenistusse, õppekogunemisele või tagasi tegevteenistusse, 
töövabastus sõjaväeteenistuseks.
Teenistustingimuste artikli 18 e simeses lõigus ette nähtud olukord p uudutab muidugi ainult olukorda, 
kus ajutine teenistuja pe ab sõjaväeteenistust puudutavate siseriiklike õ igusnormide alusel olema 
liikme sriigis, m ille ko danik t a on , piiratud a javahemiku j ooksul sõjaväeteenistuses n äiteks 
reservohvitserina. Need sätted aga ei käsitle olukorda, kus liikme sriigi ametnik pe ab pärast Euroopa 
Liidu institutsioonides ajutise teenistuja lepingu alusel lähetuse lõppu naasma oma ad ministratsiooni 
oma kar jääri ku lgemisega seotud ko hustuste täitmiseks, isegi kui see ametnik kuu lub ametkonda, mille 
liikme tele kehtivad sõjaväe-eeskirjad ja -distsipliin.
Pealegi saab ajutist teenistujat pidada i sikuks, ke da „kutsutakse tagasi tegevteenistusse” m uude 
teenistujate teenistustingimuste ar tikli 18 e simese lõigu tähenduses, ainult siis, ku i üks v õi mitu 
vanuserühma ku tsutakse tagasi näiteks relvastatud kon flikti ohu ko rral.
(vt punktid 35, 38 j a 40)