AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

8. september 2011

Kohtuasi F-89/10

François-Carlos Bovagnet

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Õppetoetus – Koolituskulud – Mõiste

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega F.-C. Bovagnet palub tühistada komisjoni otsus, millega keelduti talle hüvitamast tema poolt tasutud koolituskulude seda osa, mis on seotud selle erakooli, kus tema kaks last käivad, investeerimis- ja käibefondiga.

Otsus: Tühistada Euroopa Komisjoni 17. detsembri 2009. aasta otsus, kuna sellega keelduti hüvitamast F.-C. Bovagnet’le tema poolt tasutud koolituskulude seda osa, mis on seotud selle erakooli, kus tema kaks last käivad, investeerimis- ja käibefondiga. Komisjon on kohustatud hüvitama F.-C. Bovagnet’le talle antud koolituskulude ja selle summa vahe, mis tuleneb nimetatud koolituskulude ja selle erakooli, kus tema kaks last käivad, investeerimis- ja käibefondiga seotud kulude summast, tingimusel et järgitakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade VII lisa artiklis 3 kehtestatud piirmäära. Mõista kõik kohtukulud välja komisjonilt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Õppetoetus – Koolituskulud – Mõiste

(Personalieeskirjad, VII lisa artikli 3 lõige 1)

2. Ametnikud – Hagi – Täielik pädevus – Rahalised vaidlused personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 tähenduses – Mõiste

(Personalieeskirjad, artikli 91 lõige 1)

1. Personalieeskirjade mõiste „koolituskulud” on autonoomne mõiste, mille sisu ei saa sõltuda siseriiklikul tasandil olemasolevatest määratlustest või klassifikatsioonidest, vaid see sõltub sellest, milline on hüvitatavate kulude olemus kui selline ning millest need kulud koosnevad.

Komisjoni vastu võetud personalieeskirjade VII lisa artiklis 3 ette nähtud õppetoetuse andmise üldiste rakendussätete kohaselt hõlmavad koolituskulud õppeasutuste registreerimistasu ja õppemaksu. Nii sõnastatult hõlmavad koolituskulud nii kulu, mis võimaldab õpilasel õppeasutusse pääseda (registreerimistasu), kui ka kulu, mis võimaldab tal samas õppeasutuses õppida ja tõhusalt õppetöös osaleda (õppemaks). Kuna õppetöö saab toimuda ainult kohandatud infrastruktuuri kasutades, millega seonduvad tegevuskulud, siis selle infrastruktuuri ja selle tegevusega seotud kulud võimaldavad õpilasel kõigepealt õppeasutusse pääseda ning seejärel selle õppetöös osaleda. Sellised kulud, mis hõlmavad erakooli investeerimis- ja käibefondis osalemist, on seega eesmärgi ja kasutuse poolest koolituskulud, mida õppetoetuse alusel hüvitatakse osas, milles need ei ületa personalieeskirjade VII lisa artikli 3 lõikes 1 kehtestatud igakuist piirmäära.

(vt punktid 22, 23 ja 32)

2. Nõue, millega taotletakse seda, et institutsioon maksaks teenistujale rahasumma, mis viimase hinnangul tuleb talle personalieeskirjade alusel välja maksta, on hõlmatud mõistega „rahalised vaidlused” personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 teise lause tähenduses, mis eristuvad kahju hüvitamise hagidest, mille teenistujad on esitanud oma institutsiooni vastu ning millega taotletakse kahju hüvitamist. Sama artikli alusel on Avaliku Teenistuse Kohtul neis vaidlustes täielik pädevus, mis annab nimetatud kohtule volitused lahendada lõplikult tema menetluses olevad vaidlused ehk teisisõnu otsustada teenistuja kõigi õiguste ja kohustuste üle, välja arvatud juhul, kui selline kohtuotsuse osa jäetakse asjaomase institutsiooni kontrolli alla täitmiseks tingimustel, mis on kohtuotsuses täpselt määratletud. Sellest tuleneb, et rahalistes vaidlustes on Avaliku Teenistuse Kohtul pädevus, mis võimaldab tal mõista kostjaks olevalt institutsioonilt välja kindlaksmääratud summad, millele vajadusel lisandub viivitusintress.

(vt punkt 35)

Viited:

Euroopa Kohus: 18. detsember 2007, kohtuasi C-135/06 P: Weißenfels vs. parlament (punktid 65, 67 ja 68).

Esimese Astme Kohus: 23. märts 2000, kohtuasi T-197/98: Rudolph vs. komisjon (punktid 33 ja 92 ja seal viidatud kohtupraktika).

Avaliku Teenistuse Kohus: 2. juuli 2009, kohtuasi F-49/08: Giannini vs. komisjon (punktid 39–42); 13. aprill 2011, kohtuasi F-105/09: Scheefer vs. parlament (punkt 68).