Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Hagi esitamise tähtaeg – Apellatsioonkaebus

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõike 2 teine lõik ja artikli 100 lõike 2 teine lõik)

2. Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Ulatus

3. Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Esimese Astme Kohtule esitatud faktiliste asjaolude hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik)

4. Apellatsioonkaebus – Väited – Vastuvõetavus – Õigusküsimused

(EÜ artikli 88 lõige 3)

5. Riigiabi – Abiprojektid – Komisjonile teatamine

(EÜ artikli 88 lõige 3; nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 2 lõige 1)

6. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tunnistatakse teatamata jäetud riigiabi ühisturuga kokkusobimatuks – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(EÜ artikli 88 lõige 3)

Summary

1. Juhul kui Esimese Astme Kohtu kantselei ei ole faksi või muu tehnilise sidevahendi teel vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 100 lõike 2 teisele lõigule teavitanud adressaati, kelle kohtudokumentide kättetoimetamise aadress ei olnud Esimese Astme Kohtus toimunud menetluse ajal Luksemburgis ning kes on andnud vastavalt nimetatud kodukorra artikli 44 lõike 2 teisele lõigule oma nõusoleku kohtuotsuse või määruse kättetoimetamiseks sel moel, siis ei saa eeldada, et kõnealune kohtuotsus või määrus on selle adressaadile nõuetekohaselt kätte toimetatud kümnendal päeval pärast selle postitamist Luksemburgi postkontoris. Sellisel juhul on kohtuotsuse või määruse kättetoimetamise kuupäevaks, millest alates hakkab kulgema apellatsioonkaebuse esitamise tähtaeg, päev, mil adressaat on alla kirjutanud posti teel saadetud talle adresseeritud tähtkirja vastuvõtuteatisele või kõnealuse kohtuotsuse või määruse allkirja vastu isikliku kättetoimetamise päev, ning arvesse ei saa võtta asjaolu, et see adressaat võis otsusest, mis on Euroopa Kohtu Interneti-saidil kättesaadav, teada saada palju varem.

(vt punktid 26 ja 27)

2. Komisjoni otsuse, mille kohaselt liikmesriigi teatud tegevust ei saa käsitleda riigiabina, tühistanud ühenduse kohtu kohtuotsuse õigusjõud ei ole vaid suhteline, takistades ainuüksi selliste uute hagide esitamist, millel on sama ese, mis vastandavad samu pooli ja mis põhinevad samadel alustel. Selles sedastatud tagasiulatuv tühistamine kehtib erga omnes kõigi õigussubjektide suhtes, millest tulenevalt on tal seadusjõud; see takistab seega selles lahenduse leidnud õigusküsimuste uut esitamist Esimese Astme Kohtule ja nende küsimuste uurimist viimase poolt. Seda õigusjõudu ei oma mitte ainuüksi kohtuotsuse resolutiivosa, vaid see laieneb ka selle põhjendustele, mis on selle resolutiivosa toetamiseks vajalikud ja viimasest seetõttu lahutamatud. Kohtuotsuse seadusjõu küsimus kuulub avaliku korra valdkonda ja kohtunik peab selle tõstatama omal algatusel.

(vt punktid 41–45)

3. Asjaolude hindamine Esimese Astme Kohtu poolt, v.a juhul, kui Esimese Astme Kohus on moonutanud talle esitatud tõendeid, ei kujuta endast apellatsioonkaebuse raames Euroopa Kohtu kontrollile alluvat õigusküsimust. Euroopa Kohus võib seega parandada Esimese Astme Kohtule esitatud tõendite moonutamise viimase poolt ja seda eriti juhul, kui viimane asendab vaidlusaluse otsuse põhjenduse enda omaga.

(vt punktid 60 ja 67)

4. Selline faktilise asjaolu või toimingu õiguslik kvalifitseerimine Esimese Astme Kohtu poolt nagu küsimus teatud kirja määratlemisest teatamisena EÜ artikli 88 lõike 3 tähenduses, on õigusküsimus, mille võib apellatsioonimenetluses tõstatada.

(vt punktid 89 ja 90)

5. EÜ artikli 88 lõike 3, millega kehtestatakse kahepoolne suhe komisjoni ja liikmesriigi vahel, ülesehitusest endast tuleneb, et plaanidest riigiabi määramise või muutmise kohta teatamise kohustus on vaid liikmesriikidel. Seda kohustust ei saa seega lugeda täidetuks abi saava ettevõtja poolse teatamisega. EÜ artikliga 88 sätestatud riigiabi kontrollimise süsteem ei pane abisaajale mingeid konkreetseid kohustusi. Esiteks on riigiabiprojektidest teatamise kohustus ja keeld neid enne seda rakendada suunatud liikmesriigile. Teiseks on liikmesriik selle otsuse adressaat, millega komisjon tuvastab riigiabi ühisturuga kokkusobimatuse ja palub liikmesriigil see komisjoni määratud tähtaja jooksul lõpetada.

Tähtsust ei oma seetõttu asjaolu, et päeval, mil lepingu eelnõu komisjonile edastati, ei näinud ükski õigusakt ette, et teatamine on nõuetekohane vaid siis, kui teatajaks on asjaomane valitsus. Ehkki nõuet, mille kohaselt teatamise kohustus lasub asjaomasel valitsusel, korrati ühenduse õiguses määruse nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 88 kohaldamiseks, artikli 2 lõikes 1, siis see artikkel kirjutas vaid seadusesse ümber Euroopa Kohtu praktika ja ei lisanud midagi kohaldatavasse õigusesse.

(vt punktid 102 ja 103)

6. Riigiabi puhul, mida on antud komisjoni sellest eelnevalt teavitamata, ei ole komisjon kohustatud oma otsuses tõendama nende tegelikku mõju. Sellise kohustuse asetamine komisjonile viiks olukorrani, kus soodustataks liikmesriike, kes rikuvad abi väljamaksmisel EÜ artikli 88 lõikes 3 ette nähtud teatamiskohustust.

(vt punkt 109)