Kohtuasi T‑91/11

InnoLux Corp.

versus

Euroopa Komisjon

„Konkurents — Keelatud kokkulepped — Vedelkristallkuvarite (LCD) ülemaailmne turg — Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus hindade ja tootmiskoguste alal — Territoriaalne pädevus — Sisemüük — Kartelli esemeks olevaid tooteid sisaldavate valmistoodete müük — Üks ja vältav rikkumine — Trahvid — Ümardamismeetod — Täielik pädevus”

Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (kuues koda), 27. veebruar 2014

Vt otsuse tekst. (vt punktid 36–48 ja 53)

Konkurentsi valdkonnas, kui ettevõtjad, mis on asutatud väljaspool Euroopa Majanduspiirkonda (EMP), kuid mis toodavad kolmandatele isikutele EMP‑s müüdavaid kaupu, lepivad kokku EMP‑s asuvatelt klientidelt küsitavas hinnas ja täidavad seda kokkulepet tõesti kooskõlastatud hindadega müües, osalevad nad kooskõlastatud tegevuses, mille eesmärk ja tagajärg on konkurentsi piiramine siseturu piires ELTL artikli 101 tähenduses, ning komisjonil on territoriaalne pädevus asja menetleda. Nimelt hõlmab ELTL artikli 101 rikkumine kaht käitumiselementi – keelatud kokkuleppe sõlmimine ja selle täitmine. Kui konkurentsiõiguses kehtestatud keeldude kohaldatavus panna sõltuma keelatud kokkuleppe sõlmimise kohast, annaks see selgelt ettevõtjatele kerge viisi nendest keeldudest kõrvale hoida. Seega omab tähtsust koht, kus keelatud kokkulepet täidetakse. Lisaks selleks, et kindlaks teha, kas see koht asub EMP‑s, ei ole suurt tähtsust asjaolul, kas keelatud kokkuleppe pooled kasutasid oma EMP‑s asuvaid tütarettevõtjaid, agente, allagente või filiaale enda ja EMP‑s asuvate ostjate vaheliste suhete loomiseks. Kui kokkuleppe täitmise tingimus on täidetud, laieneb komisjoni pädevusele kohaldada niisuguse tegevuse suhtes liidu konkurentsiõiguse norme territoriaalsuspõhimõte, mida tunnustatakse üldiselt rahvusvahelises avalikus õiguses. Kui ülemaailmsel kokkuleppel on konkurentsivastane eesmärk, siis seda täidetakse siseturul juba ainuüksi asjaolu tõttu, et keelatud kokkuleppe esemeks olevaid tooteid turustatakse sellel turul. Nimelt keelatud kokkuleppe täitmine ei tähenda tingimata, et sellel on reaalsed tagajärjed. Tegelikult on see, kas keelatud kokkuleppel oli konkreetne mõju selle poolte hindadele, asjassepuutuv ainult trahvi väljaarvutamise raames keelatud kokkuleppe raskuse kindlaksmääramisel, kui komisjon otsustab tugineda sellele kriteeriumile. Täitmise kontseptsioon põhineb sisuliselt ettevõtja mõistel konkurentsiõiguse tähenduses, millel on määrav roll selle õiguse kohaldamiseks komisjoni territoriaalse pädevuse piiride kindlaksmääramisel. Täpsemalt, kui ettevõtja oli EMP‑st väljaspool sõlmitud keelatud kokkuleppe pool, peab komisjon saama käsitleda tagasilööke, mille tekitas selle ettevõtja tegevus konkurentsile siseturul ja määrata talle trahvi, mis on proportsionaalne selle kokkuleppe kahjulikkusega sellele turule. (vt punktid 58–60, 66, 67, 69, 70 ja 75)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 78–80 ja 88)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 93 ja 142)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 95 ja 96)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 101–103, 126 ja 128)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 129–134)

Konkurentsi valdkonnas, kuigi ühe ja vältava rikkumise tõlgendus lubab komisjonil ühe menetluse ja ühe otsuse kaudu menetleda ühel ajal mitut tegu, mida saaks menetleda individuaalselt, ei tähenda see, et komisjon on kohustatud nii toimima. Nimelt on komisjonil oma menetluse ulatuse üle otsustamisel kaalutlusõigus. Ta ei saa olla kohustatud tuvastama kogu konkurentsivastast tegevust ega määrama selle eest karistusi; samuti ei saa liidu kohus – isegi ainult trahvi vähendamise eesmärgil – järeldada, et komisjon oleks tema käsutuses olevaid tõendeid arvestades pidanud tuvastama teatud ettevõtja poolt teatud perioodil toime pandud rikkumise. Selle pädevuse kasutamise üle teostab kontrolli kohus. Siiski võib tema valikut pidada võimu kuritarvitamiseks ainul juhul, kui on tõendatud, et komisjon algatas ilma objektiivse põhjenduseta ühe faktilise olukorra suhtes kaks eraldi menetlust. Kui komisjonil ei ole või ei ole veel piisavaid tõendeid teatud ettevõtjate kohta, keda kahtlustatakse samas ühes rikkumises osalemises, on see objektiivne põhjus, mis õigustab komisjoni valikut uurida erinevate ettevõtjate tegevust eraldiseisvates menetlustes, kuivõrd komisjon on kohustatud vajadusel järgima ne bis in idem põhimõtet. (vt punktid 136–139)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 141)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 144)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 150 ja 151)