ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Liidu õiguse piisavalt selge rikkumine – Tingimus, et institutsioon on ilmselgelt ja oluliselt eiranud oma kaalutlusõiguse piire – Komisjoni poolt sellise õigusnormi rikkumine, millega talle on antud kaalutlusruum keemiliste ainete ja segude klassifitseerimisel – Teaduslikult keerukas olukord – Piisavalt selge rikkumise puudumine (ELTL artikli 340 teine lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1272/2008, mida on muudetud määrustega nr 286/2011 ja nr 944/2013, I lisa punkt 4.1.3.5.5) (vt punktid 80‑116)
4.

Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Liidu õiguse piisavalt selge rikkumine – Tingimus, et institutsioon on ilmselgelt ja oluliselt eiranud oma kaalutlusõiguse piire – Komisjoni poolt sellise õigusnormi rikkumine, millega talle on antud kaalutlusruum keemiliste ainete ja segude klassifitseerimisel – Teaduslikult keerukas olukord – Piisavalt selge rikkumise puudumine (ELTL artikli 340 teine lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1272/2008, mida on muudetud määrustega nr 286/2011 ja nr 944/2013, I lisa punkt 4.1.3.5.5.) (vt punktid 80–116)
5.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Iraani vastu suunatud piiravad meetmed – Selliste isikute, üksuste või asutuste rahaliste vahendite külmutamine, kes on tuumarelvade levikusse kaasatud või toetavad seda – Kohustus esitada põhjenduses selliste meetmete aluseks olevad individuaalsed ja konkreetsed põhjused – Otsus, mis on tehtud huvitatud isikule teadaolevas kontekstis, mis võimaldab tal mõista tema suhtes võetud meetme ulatust (ELTL artikkel 296; nõukogu otsus 2010/413/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2018/833; nõukogu määrus 2018/827) (vt punktid 73 ja 86–89)
1.

Ametnike hagid – Euroopa Investeerimispanga teenistujad – Huve kahjustav akt – Mõiste – Administratsiooni teade, milles on täpsustatud vähendusi, mida on mainitud varasemas otsuses, milles on kindlaks määratud teenistuja rahalised õigused tema täielikult töövõimetuks tunnistamise järgselt – Teade, mis on otsusega võrreldes kinnitav – Välistamine (Ametnike personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91) (vt punktid 30–33)
Üldkohtu (kümnes koda laiendatud koosseisus) 24. veebruari 2021. aasta otsus –

Universität Koblenz-Landau vs. EACEA

(kohtuasi T-606/18)

Vahekohtuklausel – „Tempus“ programmid – Toetusleping – Toetuskõlblikud kulud – Maksete peatamine – Ülekantud summade tagasimaksmine – Põhjendamiskohustus

1. Kohtumenetlus – Pöördumine Üldkohtusse vahekohtuklausli alusel – Üldkohtu pädevus, mis on määratletud ammendavalt ELTL artiklites 256 ja 272, ning vahekohtuklausel – Pädevus lahendada lepingu täitmisega seotud tuvastushagi – Hinnang (ELTL artiklid 256 ja 272) (vt punkt 22)

2. Euroopa Liidu ametid – Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Rakendusamet (EACEA) – Toetusleping – Tagastamise nõue – Otsuste põhjendamise kohustus – Ulatus (Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõike 2 punkt c ja artikli 51 lõige 1) (vt punktid 27–31)

3. Euroopa Liidu ametid – Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Rakendusamet (EACEA) – Toetusleping – Tagastamise nõue – Otsuste põhjendamise kohustus – Ulatus – Põhjendamiskohustuse hindamine juhtumi asjaolude alusel (Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõike 2 punkt c) (vt punktid 35 ja 46)

4. Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Selge ja täpne kokkuvõte esitatud väidetest – Väide, et põhjendus puudub või ei ole piisav – Osaliselt vastuvõetamatu ja osaliselt põhjendamatu nõue (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d) (vt punktid 61 ja 67)

Ese

ELTL artikli 272 alusel esitatud hagi, milles palutakse, et Üldkohus tuvastaks esiteks, et puudub nõue 22454,22 euro maksmiseks, mis on EACEA väitel tekkinud toetuslepingu nr 2012-3075 täitmisel seoses programmi „Qualification Frameworks in Central Asia: Bologna-Based Principles and Regional Coordination“ elluviimisega, ja teiseks kohustada EACEA-d maksma sama lepingu alusel hagejale 41408,15 eurot, millele lisandub viivitusintress.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
6.

Ametnikud – Euroopa Keskpanga teenistujad – Teenistuse lõpetamine – Abi seoses ühelt töölt teisele üleminekuga – Saamise tingimused – Minimaalne nõutav teenistusstaaži aastate arv samal palgaastmel – Kohaldamatus töötajatele, kes on hierarhiliselt kõrgematel ametikohtadel – Naissoost teenistujate erinev kohtlemine seeläbi, et hierarhiliselt kõrgematel ametikohtadel on rohkem mehi – Objektiivne põhjendus – Lubatavus – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine (ELL artikkel 2 ja artikli 3 lõike 3 teine lõik; ELTL artiklid 8 ja 157; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 21 ja artikli 51 lõige 1; Euroopa Keskpanga personalieeskirjad) (vt punktid 75–79 ja 84–97)
4.

Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Liidu õiguse piisavalt selge rikkumine – Tingimus, et institutsioon on ilmselgelt ja oluliselt eiranud oma kaalutlusõiguse piire – Komisjoni poolt sellise õigusnormi rikkumine, millega talle on antud kaalutlusruum keemiliste ainete ja segude klassifitseerimisel – Teaduslikult keerukas olukord – Piisavalt selge rikkumise puudumine (ELTL artikli 340 teine lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1272/2008, mida on muudetud määrustega nr 286/2011 ja nr 944/2013, I lisa punkt 4.1.3.5.5) (vt punktid 80–116)
4.

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Üldkohaldatavad aktid – Aktid, mis ei vaja rakendusmeetmeid ja puudutavad hagejat otseselt – Mõiste „rakendusmeetmed“ – Kriteeriumid – Komisjoni otsus, milles tuvastatakse, et tegemist ei ole riigiabiga – Akt, mis ei vaja rakendusmeetmeid sellisest liikmesriigi meetmest abisaajate konkurentide suhtes, mille puhul on tuvastatud, et tegemist ei ole riigiabiga (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 78–88)
10.

Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi, mille suhtes võib kohaldada ELTL artikli 107 lõike 3 punktis c ette nähtud erandit – Tingimused – Abi ergutav mõju ja vajalikkus – Lennujaamateenuste lepingud ja turundusteenuste lepingud, mis annavad lennuettevõtjale teatud eelise – Lepingud, mis parandavad abi saanud ettevõtja rahalist olukorda, kuid mis ei ole vajalikud ELTL artikli 107 lõike 3 punktis c ettenähtud eesmärkide saavutamiseks – Välistamine (ELTL artikli 107 lõike 1 punkt c) (vt punktid 186–196)
26

Hageja väidab, et väljendis „upgrade your personality“ sisalduv üleskutse ei ole lihtsasti mõistetav. Tema väitel on mõiste „isiksus“ puhul, mis tähistab indiviidi isikuomaduste kogumit, tegemist iseenesest neutraalse mõistega ja seega on see tõlgendusele suurel määral avatud. Kuna sõna „upgrade“, mis tähistab tehnilist ajakohastamist, on elusolendi ja tema isikuomaduste kontekstiga põhimõtteliselt kokkusobimatu, on taotletavas kaubamärgis sisemine kontseptuaalne vastuolu. Sihtgruppi julgustatakse seega andma taotletavale lõpptulemusele oma tõlgendus ja see etapp nõuab ka sisevaatlust, et teadvustada oma tugevaid ja nõrku külgi. Konkreetselt arvutimängude kohta rõhutab hageja, et mängutegelase isiksust on mängu edenedes võimalik täiustada ning see väljend viitab sellele, et mänguedu kajastub ka sihtrühma päriselus. Ta mainib teisi sarnaseid kaubamärke, mille EUIPO on registreerinud. Viimaseks toob ta esile, et apellatsioonikoda ei esitanud objektiivseid põhjendusi, mis selgitaks, miks mõnede kaupade ja teenuste jaoks saab taotletava kaubamärgi registreerida, kuid teiste jaoks mitte.
112

Mis puudutab hageja soovi, et temaga oleks registreeritud assistentide erinõuandekomitees tema ärakuulamisel kaasas tema nõustaja, siis parlament väidab, et hageja roll haldusjuurdluse menetluses on asjaoludest oma versiooni esitamine selleks, et sellel komiteel oleks võimalik teha kindlaks, kas need asjaolud kujutavad endast psühholoogilist ahistamist, mitte alustada süüdistavat menetlust väidetava ahistaja suhtes. Tegelikult oleks registreeritud assistentide erinõuandekomitees süüdistaja rollis registreeritud assistent ja parlamendi liige, vastupidi, olukorras, kus ta peab ennast kaitsma. Seega, võttes arvesse, et psühholoogilise ahistamise väidetaval ohvril on süüdistava isikuga võrreldes piiratumad menetlusõigused, siis ei ole hagejal alust nõuda oma advokaadi abi registreeritud assistentide erinõuandekomitees ärakuulamisel. Sellega seoses ei ole tähtsust asjaolul, et registreeritud assistentidega seotud ahistamisalaseid sise-eeskirju muudeti alles 6. juulil 2015 nii, et väidetav ohver tuleb ära kuulata üksi, kuna ühest küljest kujutas see muudatus endast lihtsalt varasema praktika kodifitseerimist, ja teisest küljest on 16. detsembri 1976. aasta otsusest Perinciolo vs. nõukogu (124/75, EU:C:1976:186, punktid 35–37) tuleneva kohtupraktika kohaselt ametnikul või teenistujal alust nõuda advokaadi abi haldusmenetluses üksnes tingimusel, et kehtivates õigusnormides on see sõnaselgelt ette nähtud. Mis puudutab parlamendi õigusnõuniku kohalolekut hageja ärakuulamisel, siis sellel ei olnud mingeid tagajärgi, kuna õigusnõunik oli üksnes vaatleja staatuses. Lisaks oli tema kohalolek põhjendatud, selleks et tagada haldusjuurdluse läbiviimine nii, et see oleks kooskõlas personalieeskirjadealase õigusega. Seevastu ei olnud tema kohalolek mõeldud X‑i huvide kaitseks hageja vastu, kuna igal juhul ei ole registreeritud assistentide erinõuandekomitee menetlus kohtumenetlus.
Üldkohtu (kuues koda) 19. jaanuari 2022. aasta otsus – Koinopraxia Touristiki Loutrakiou vs. komisjon

(kohtuasi T‑757/18)

Riigiabi – Kreeka kasiinod – Kord, mis näeb ette 80% maksu erineva suurusega sissepääsutasudelt – Avalik-õiguslike ja eraõiguslike kasiinode eristamine – Kaebus – Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobimatuks ja õigusvastaseks ning kohustatakse abi tagasi nõudma – Otsuse tühistamine Üldkohtu otsusega – Otsus, milles tuvastatakse riigiabi puudumine – Tühistamishagi – Vaidlustatav akt – Vastuvõetavus – Kaitseõigused

1. Kohtumenetlus – Menetlusse astumine – Vastuvõetamatuse vastuväide, mida kostja ei esitanud – Vastuvõetamatus – Asja läbivaatamist takistavad avalikul huvil põhinevad asjaolud – Uurimine kohtu algatusel (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 40 neljas lõik; Üldkohtu kodukord, artikkel 129 ja artikli 142 lõige 3) (vt punkt 32)

2. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Aktid, mille eesmärk on tekitada õiguslikke tagajärgi – Mõiste – Komisjoni otsus, milles tuvastatakse riigiabi puudumine ja mis võeti vastu pärast seda, kui tühistati esimene otsus, millega tunnistati abi siseturuga kokkusobimatuks – Tühistatud otsus, millega ei lõpetatud ametlikku uurimismenetlust kõigi algses kaebuses väidetud asjaolude osas – Hõlmamine (ELTL artikli 108 lõige 3 ja artikkel 263) (vt punktid 44–55)

3. Riigiabi – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustused – Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse see tagasi nõudma – Tühistamine õigusnormide rikkumise ja ilmselgete hindamisvigade tõttu – Tühistava otsusega ette nähtud uus analüüs, mida komisjon saab teha ilma, et peaks asja uurimist uuendama – Õigus olla ära kuulatud, mida järgiti juba tühistatud otsuse tegemisel – Uue otsuse vastuvõtmine ilma ametlikku uurimismenetlust uuendamata – Lubatavus (ELTL artikli 108 lõige 2 ja artikkel 266) (vt punktid 66–72, 79–89 ja 91–101)

4. Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Kohaldamine komisjoni poolt algatatud haldusmenetlusele – Ebaseadusliku abimeetme kontrollimine – Õigused, mis kuuluvad ainult liikmesriikidele, välja arvatud asjaomastele isikutele (ELTL artikli 108 lõige 2) (vt punktid 90 ja 91)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 9. augusti 2018. aasta otsus (EL) 2018/1575 meetmete SA.28973 – C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009) kohta, mida Kreeka rakendas teatavate Kreeka kasiinode suhtes (ELT 2018, L 262, lk 61).

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
37

Käesolevas asjas tuleb esiteks märkida, et taotletava kaubamärgi eristusvõime sõltub üksnes taotletavast kaubamärgist, mitte faktilistest asjaoludest, millele hageja tugines. Seega võis apellatsioonikoda piirduda selgitusega, et hageja ei saa tugineda EUIPO varasematele otsustele, et lükata ümber järeldus, mille kohaselt on määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud registreerimisest keeldumise alus taotletavale kaubamärgile kohaldatav. Lisaks ei ole võimalik vaidlustada asjaolu, et apellatsioonikoda on igal juhul selgelt põhjendanud, miks ta kaldus hageja osutatud varasemas otsuses võetud lähenemisviisist kõrvale. Nimelt märkis ta sisuliselt, et varasemas otsuses käsitletud kaubad ei olnud konkreetselt seotud kardioloogiaga, mistõttu need kaubad ei olnud vastandina käesolevas menetluses kõne all olevatele teenustele „otsesel ja vahetult äratuntaval viisil seotud inimsüdamega“.
15

Apellatsioonikoda täpsustas, et kõnealuses 16. veebruari 2018. aasta dokumendis oli hageja piirdunud viitamisega lisale, mis sisaldas taotlust piirata nende kaupade ja teenuste loetelu, mille jaoks oli taotletud asjaomase kaubamärgi registreerimist, selgitamaks asjaolu, et see piiramise taotlus hõlmas kõiki kaupu ja teenused, mille registreerimisest kontrollija oli keeldunud ja mis moodustasid kaebuse ainsa eseme, ja et seetõttu oli ta otsustanud esitada taotluse tuvastada, et otsuse tegemise vajadus on ära langenud. Nende kaalutluste alusel leidis apellatsioonikoda, et kõnealune dokument ei sisalda ühtegi argumenti, mis põhjendaks kontrollija otsuse tühistamist, ja seetõttu tuleb kaebus tunnistada vastuvõetamatuks. Kui nelja kuu jooksul pärast kontrollija otsuse teatavakstegemist ei olnud esitatud ühtegi nõuetekohast selgitust edasikaebuse aluste kohta, tõdes apellatsioonikoda sellest tulenevalt, et kõnealune otsus on jõustunud.
79

Nii väitis hageja haldusmenetluse algusest peale, et datashops-süsteemi esitleti talle veenvalt kui nõuetekohast ja heakskiidetut, et ta tegutses heauskselt, ta ei osalenud vaidlusaluses korralduses kunagi teadlikult, ta teavitas rikkumisest kiiresti, ja lõpuks, et talle seati lõks. Selle veendumuse tõttu, mida toetasid Prantsuse kriminaalkohtute positiivsed otsused, taotles ta komisjonilt, et viimane võtaks enda kanda tema kaitsekulud liikmesriigi kriminaalmenetluses ning samuti hüvitaks mittevaralise kahju, mis tuleneb ebaõiglusest, mida ta tundis komisjoni kaitse puudumisel, olgugi et oli tegutsenud Eurostati asjas rikkumisest teatajana. See oli ka põhjus, miks ta palus, et tema toimikusse tehtaks märkus, millega tunnustataks tema rolli rikkumisest teatajana, et taastada tema ametialane maine.
105

Need andmed võimaldasid hagejal juba aru saada, et tema pakkumus asetus paremusjärjestuses finantshinde osas 11. kohale, kuid et nii ei olnud see tehnilise hinde puhul. Hagejal oli võimalik sellest järeldada, et tema pakkumuse teiste pakkujate pakkumustega võrreldes kõrgem hind mängis tema pakkumuse tagasilükkamisel otsustavat rolli. Lisaks sellele sai hageja tänu sellele, et talle edastati hinded iga tehnilise hindamise kriteeriumi kohta, mõista – küll abstraktselt –, milliseid tema pakkumuse aspekte pidas hankija nõrgemaks.
7

Teiseks märkis apellatsioonikoda taotletud kaubamärgi kirjeldavuse osas kõigepealt, et tähis vita on sõna „vit“ mitmuse kui ka määrav vorm, mis tähendab rootsi keeles „valge“. Seejärel leidis ta, et määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamise seisukohast ei ole otsustava tähtsusega, kas valge värvus on nende kaupadega seoses tavaline, vaid piisab sellest, et need tooted võivad olla valget värvi ja tähis võib olla neid kirjeldav. Apellatsioonikoda märkis, et kuigi valge ei ole „elektrooniliste ja mitteelektrooniliste“ [täpsemini: elektriliste ja mitteelektriliste] pottide ja muude majapidamistarvete puhul kõige tavapärasem värv, on see siiski piisavalt tavaline, ning leidis selle põhjal, et keskmine tarbija seostab asjaomaseid kaupu valge värvusega ja peab taotletud kaubamärki seega kirjeldavaks. Lisaks märkis apellatsioonikoda, et teatavaid köögitarbeid ja kodumasinaid nimetatakse inglise keeles („white goods“) ja rootsi keelses („vitvaror“) sageli „valgeteks toodeteks“. Ta järeldas aadressil http://www.vitvara.n.nu/vad-ar-vitvaror kättesaadava veebisaidi väljavõtte alusel, et teatavaid asjaomaseid kaupu, nagu elektrilisi toidutöötlusmasinaid või elektrilisi survekeetjaid, võidakse ühiselt nimetada „valgeteks toodeteks“. Ta märkis, et isegi kui see ei ole võimalik, sest „valgeteks toodeteks“ nimetatakse eelkõige suuri kodumasinaid, nagu pesumasinad ja nõudepesumasinad, näitab see selgelt, et valget värvust seostatakse üldiselt majapidamistarvetega. Lõpetuseks järeldas ta, et taotletud kaubamärk on puhtalt kirjeldavat laadi.
27

Apellatsioonikoda asus vaidlustatud otsuse punktides 17–22 seisukohale, et kehtetuks tunnistamise taotluse lisas B esitatud dokument oli müügikataloogi originaal ja et küsimus, kas selle kataloogi esikaas kuulus tegelikult sama kataloogi ülejäänud lehtede juurde, ei olnud faktide hindamisel asjakohane. Apellatsioonikoda märkis, et kataloogi leheküljel 2 esines võrdluseks kasutatud disainilahendus, mis on ära toodud eespool punktis 4, ja et kataloogi juhtkirjas, mis asus leheküljel 1 ja seega samal leheküljel, kus näidispilt, oli selgitatud, et kataloog „lasti välja aegsasti spetsiifilise messi „Automechanika 2010“ jaoks“. Apellatsioonikoda järeldas sellest, et kataloog avaldati 2010. aastal, kuid täpsustas samas, et avaldamise täpset kuupäeva ei ole vaja tuvastada, kuna vaidlustatud disainilahenduse registreerimist taotleti novembris 2013. Lisaks leidis ta, et juhtkirjas viidati asjaolule, et „uus, parendatud veebileht www.easyfix.at on veebis üleval“, ja et see seletas ka ebakõla esikaanel kasutatud domeeninime ja leheküljel 2 mainitud domeeninime vahel. Peale selle lisas apellatsioonikoda, et tal ei ole ka kahtlusi, et kehtetuks tunnistamise taotluse lisas C esitatud dokument, st kataloogi osaline koopia pärines aastast 2011; et taotluse lisas E esitatud dokumendis sisaldunud skemaatiline kirjeldus kasuliku mudeli kohta avaldati veebruaris 2012 Saksa patendiväljaandes ja tehti seega avalikkusele kättesaadavaks hiljemalt sellel kuupäeval; et sõidukitele mõeldud sildihoidjad, mis on ära toodud eespool punktis 4, puudutasid kõik sama disainilahendust; ning et taotluse lisades A–D esitatud näidispildid sisaldasid kõik sama BMW 520i Touringu andmelehte. Ta järeldas sellest, et kehtetuks tunnistamise taotluse lisades A–E esitatud dokumendid olid sobilikud, et tõendada varasema disainilahenduse avalikustamist määruse nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 tähenduses.
76

Teiseks nähtub 19. märtsi 2003. aasta teatises kajastatud süütegudele viitavatest asjaoludest, et hageja oli oma ülesannete ja ametiseisundi tõttu Eurostatis kahtluse all, ning seda toetab kriminaalmenetluse lõpetamise määrus. 19. märtsi 2003. aasta teatise punkti 2.3 „Juurdluse käigus tuvastatud asjaolud“ lõikes 4 on märgitud, et „selles asjas läks oluline osa nende kolme datashop’i poolt deklareeritud käibest (50–55%) musta kassasse, mille kasutamine oli seatud sõltuvusse [Eurostati] ametniku nõusolekust“. Kriminaalmenetluse lõpetamise määruse leheküljelt 9 nähtub aga, et „MESSAGERIES DU LIVRE kommertsdirektor küsis esitatud arvete välja maksmiseks luba Eurostatilt, keda esindasid hr […] või hr DE ESTEBAN“. Tuleb märkida, et nagu kohtuasja toimikust nähtub, said sellise loa anda ainult viis isikut, kellest ühele on teatises nimeliselt osutatud ja teine on hageja. Lisaks on kriminaalmenetluse lõpetamise määruse leheküljel 15 selgitatud, et „rahareservi vahendite kasutamine toimus kuni 1998. aastani […], D. Byki juhiks olnud [hageja] kontrolli all“. Seetõttu ei saanud OLAFi saadetud teatises kirjeldatud tegudega tõttu kahtluse alla sattunud isikute isikusamasuse osas jääda mingisugust kahtlust. Samale seisukohale tuleb asuda ka väidete osas, mille kohaselt „teatud ühenduse ametnikud lõid sellise ettevõtjate võrgustiku, mille üks eesmärke on varjata komisjoni eest üht osa tulust“ ning „kasutasid need samad ühenduse ametnikud kõnealuseid summasid“ (19. märtsi 2013. aasta teatise lk 7, punkt 3.1. „Usalduse kuritarvitamine“). Oma kohustuste tõttu Eurostatis tegutsesid seal kirjeldatud kahtluse alla sattunud isikud ettevõtjatena, kellel oli samuti nende ülesannetest tulenevalt võimalik kõnealuseid summasid kasutada. Seetõttu tuleneb 19. märtsi 2013. aasta teatises kirjeldatud asjaoludest selgelt, et kahtluse alla oli sattunud hageja, kes oli informaatika, väljaannete ja välissuhete direktoraadi direktor ning D. Byki otsene ülemus.
60

Etteheite kohta, et apellatsioonikoda ei võtnud arvesse kasutatud sõiduki müügipakkumises esitatud illustratsiooni, tuleb märkida, et on oluline, et EUIPO talitustel on varasema disainilahenduse kujutis, mis võimaldab vaadelda selle toote väliskujundust, milles disainilahendus sisaldub, ning võimaldab varasema disainilahenduse täpselt ja kindlalt tuvastada, et vastavalt määruse nr 6/2002 artiklitele 5–7 hinnata vaidlustatud disainilahenduse uudsust ja eristatavust ning sellest lähtuvalt asjaomaseid disainilahendusi omavahel võrrelda. Selleks et kontrollida, kas vaidlusalusel disainilahendusel tõepoolest puudub uudsus või eristatavus, on vaja, et kasutada saaks varasemat disainilahendust täpsel ja konkreetsel kujul (21. septembri 2017. aasta kohtuotsus Easy Sanitary Solutions ja EUIPO vs. Group Nivelles, C‑361/15 P ja C‑405/15 P, EU:C:2017:720, punkt 64).
79

Peale selle ei ole hagejal alust ka väita, et apellatsioonikoda ei võtnud arvesse asjaomasele turule iseloomulikke asjaolusid. Tegelikult on apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse samas punktis 21 samuti täpsustanud, et tuleb asuda seisukohale, et niisugune kasutaja ei saa olla teadlik sellest, et tootjad ei kavanda uusi mudeleid nende kõrge maksumuse tõttu pidevalt, vaid eelistatult ajakohastavad korrapäraselt olemasolevaid mudeleid, ning seda eelkõige juhul, kui asjatundlike kasutajate jaoks on need asjaomasel turul hinnatud, mistõttu niisugune disainilahenduste haldamine võimaldab ühtaegu järgida üldisi moesuundi, ilma et siiski loobutaks asjaomase auto puhul iga mudeli tüüpilistest omadustest.
103

Oletades, et see kohtupraktika kehtib EUIPO menetlustes kasutatavate tõendite suhtes, tuleb aga märkida, et hageja advokaadi e‑kiri, mida on mainitud eespool punktis 84, on adresseeritud ühele menetlusse astuja advokaatidest. Seega ei ole tegemist advokaadi ja kliendi vahelise teabevahetusega eespool punktis 102 viidatud kohtupraktika tähenduses. Kuigi vastab tõele, et see e‑kiri käsitleb teavet, millest andis hageja advokaadile teada hageja, tuleb tõdeda, et hageja ei väida, et ta ei andnud luba kõnealuse teabe avaldamiseks menetlusse astuja esindajatele ega menetlusse astujale endale, ning see ei ilmne ka kõnealusest e‑kirjast. E‑kirja lõpus esitatud hoiatus, mis on ametialases kirjavahetuses tavapärane, välistab ainult selle e‑kirja avaldamise kolmandatele isikutele või selle avalikustamise ning see iseenesest ei takista e‑kirja kasutamist vaidlusaluses kehtetuks tunnistamise menetluses, mis puudutab hagejat ja menetlusse astujat endid.
101

Seetõttu on ebatõenäoline veinisektoris, kus ees- või perekonnanimedest koosnevate tähiste kasutamine on väga levinud, et keskmine tarbija usub majandusliku sideme olemasolu vastandatud tähiste omanike vahel ainuüksi selle tõttu, et neil on ühine Itaalia eesnimi Luciano, mida peetakse vaidlustatud otsuse punkti 47 kohaselt Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias ja Portugalis väga levinud nimeks ning mille osas ei ole kindlaks tehtud, et seda tajutakse liidu teistes riikides haruldasena. Ainuüksi see asjaolu ei anna veini kaubamärkide osas seega alust järeldada, et esineb segiajamise tõenäosus, kuna asjaomane avalikkus ei eelda, et sellist levinud eesnime kasutab kaubamärgi elemendina vaid üks tootja (vt selle kohta 8. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Serendipity jt vs. EUIPO – CKL Holdings (CHIARA FERRAGNI), T‑647/17, ei avaldata, EU:T:2019:73, punkt 71; vt analoogia alusel ka 3. juuni 2015. aasta kohtuotsus GIOVANNI GALLI, T‑559/13, EU:T:2015:353, punkt 117 (ei avaldata)).