ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kaupade sarnasuse hindamisel tuleb arvesse võtta kõiki nendevahelist suhet iseloomustavaid olulisi tegureid. Sellisteks teguriteks on eelkõige nende laad, otstarve, kasutusviis ning samuti see, kas kaubad on omavahel konkureerivad või üksteist täiendavad. Arvesse võib võtta ka muid tegureid, näiteks asjaomaste kaupade turustuskanaleid.

Üksteist täiendavad kaubad on omavahel tihedalt seotud, nii et üks on teise kasutamiseks möödapääsmatult vajalik või oluline, mistõttu tarbijad võivad arvata, et mõlemaid kaupu valmistab või mõlemaid teenuseid osutab üks ja seesama ettevõtja. Lähtuvalt sellest määratlusest ei saa erinevale avalikkusele suunatud kaubad olla üksteist täiendavad.

Lisaks võib asjaolu, et kaubad esteetiliselt täiendavad üksteist, kaasa tuua teatud sarnasuse määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses. Niisugune esteetiline üksteise täiendamine peab seisnema tõelises esteetilises vajaduses, mis tähendab, et üks kaup on teise kasutamisel möödapääsmatult vajalik või oluline ning tarbijad leiavad olevat harjumuspärase ja tavalise kõnealuseid kaupu koos kasutada. Esteetiline üksteise täiendamine on subjektiivne ning selle määravad kindlaks tarbijate harjumused või eelistused, mida võib mõjutada tootjate turustustegevus või ka lihtsalt moesuund.

Siiski tuleb rõhutada, et kaupade sarnasuse tuvastamiseks ei piisa ainuüksi sellest, et need üksteist esteetiliselt täiendavad. Selleks on vaja, et tarbijad leiaksid selle olevat tavalise, et neid kaupu turustatakse ühe ja sama kaubamärgi all, mis tavapäraselt tähendab, et suur osa nende kaupade vastavaid tootjaid või turustajaid on ühed ja samad.

Kuigi esteetiliselt harmoonilise rõivastuse taotlemine iseloomustab üldiselt kogu moe‑ ja rõivasektorit, on siiski tegemist liiga üldise kriteeriumiga, et ainuüksi sellega oleks võimalik põhjendada järeldust, et sellised kaubad nagu ühelt poolt väärisehted ja käekellad ning teiselt poolt rõivad on üksteist täiendavad.

(vt punktid 36, 58–60 ja 65)
Kui komisjon uurib kõiki vaidlusaluse tehingu asjassepuutuvaid osasid ja selle konteksti, eelkõige siis, kui kohaldatakse erainvestori kriteeriumi ning kui tegu on erainvestori kriteeriumi kohaldamisega mitmele riigi järjestikusele sekkumisele, tuleb tal alati analüüsida, kas nende sekkumiste vahel on sedavõrd tihedad seosed, et neid on võimatu lahutada ning et seetõttu tuleb neid sekkumisi käsitada ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamise eesmärgil ühe sekkumisena.

Kui otsuse teatud põhjendused on iseenesest oma olemuselt sellised, et nende alusel võib otsuse õiguslikult piisavalt põhjendatuks lugeda, siis ei mõjuta otsuse ülejäänud põhjendustes tehtud vead mingil juhul otsuse resolutiivosa. Lisaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et kui väide, isegi kui see on põhjendatud, ei võimalda saavutada tühistamist, mida soovib hageja, tuleb see ainetuse tõttu tagasi lükata.

(vt punkt 73)
Mis puudutab sarnaste ravimite turuleviimist määruse nr 847/2000, millega kehtestatakse ravimi harva kasutatavaks ravimiks nimetamise kriteeriumi rakendussätted ja mõistete „sarnane ravim” ning „kliiniline paremus” määratlused, tähenduses, siis ei mõjuta määruse nr 141/2000 harva kasutatavate ravimite kohta artikli 8 lõige 3 seda, mis tingimustel võib anda sellisele ravimile müügiloa, vaid näeb erandina määruse artikli 8 lõikest 1 ette, et sellele ravimile võib nimetatud loa anda kolmel juhul. Midagi ei ole sätestatud selle kohta, kas see luba annab sarnasele ravimile turul ainuõiguse või mitte.

Sarnane ravim võib nimelt olla ise harva kasutatav ravim või mitte. Kui see ei ole harva kasutatav ravim, siis ei kaasne selle müügiloaga määruse nr 141/2000 artikli 8 lõikest 1 tulenevat ainuõigust turul. Kui aga ravim on ise harva kasutatav ravim, siis ei saa sellele määruse nr 141/2000 artikli 8 lõike 1 alusel antavat 10‑aastast turustamise ainuõigust lühendada põhjusel, et olemas on harva kasutatav ravim, millele anti müügiluba samade näidustuste jaoks ja millel on nende näidustuste jaoks turul ainuõigus.

Seega kaasneb harva kasutatavale ravimile müügiloa andmisega samade näidustuste jaoks, milleks anti müügiluba algsele harva kasutatavale ravimile, isegi kui luba antakse ühel määruse nr 141/2000 artikli 8 lõikes 3 nimetatud põhjustest, automaatselt määruse artikli 8 lõikes 1 ette nähtud 10‑aastane turustamise ainuõigus. Kuid just nimetatud määrusega taotletud eesmärgi tagamiseks – nimelt innustada investeerimist harva kasutatavate ravimite teadus‑ ja arendustegevusse ning nende turustamist – peab andma müügiloa saanud harva kasutatavale ravimile alati turustamise ainuõiguse. Seetõttu ei saa määruses nr 141/2000 ette nähtud 10-aastast ainuõigust turul, kui harva kasutatavate ravimite arendamist ja turustamist ergutavat meedet, pidada samaväärseks andmete kaitsmise perioodidega, mis on igal müügiloa saanud ravimi toimikul, kuna nende mehhanismide mõju ja ulatus on erinevad.

(vt punktid 73, 74, 78, 80 ja 81)
Kohtupraktikat, mille kohaselt kaubamärgi taotleja, kes soovib vaidlustada vastulause aluseks oleva kaubamärgi kehtivuse, peab seda tegema kehtetuks tunnistamise menetluse raames, ei saa üle kanda selle kaubamärgi prioriteedinõudele. Nimelt ei saa ühenduse kaubamärgi prioriteedikuupäeva registrikannet kehtetuks tunnistamise menetluse raames – vähemalt tulemuslikult – vaidlustada. Teiseks puudub muu erimenetlus, mis võimaldaks kolmandal isikul vaidlustada ühenduse kaubamärgi registrisse kantud prioriteedikuupäeva ja mis oleks samaväärne kehtetuks tunnistamise menetlusega, mille üks erijoon on, et seda ei saa Siseturu Ühtlustamise Amet algatada omal algatusel.

Kontrollija poolt vanemuskuupäev registrisse kandmine ei välista seda, et vastulausemenetluses kontrollib Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), kas prioriteedinõude tingimused on täidetud.

Kui Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) juhataja otsuse EX‑05‑5 artiklites 1 ja 2 nõutav teave ei ole liikmesriigi siseriikliku intellektuaalomandi keskameti veebisaidil kättesaadav, siis tuleb see põhimõtteliselt esitada määruse nr 2868/95 eeskirja 6 lõikes 1 ette nähtud dokumendi kujul, st ärakirjana, mille täpse vastavuse varasemale taotlusele on kinnitanud selle taotluse vastu võtnud ametiasutus ja millele on lisatud selle asutuse tõend varasema taotluse esitamise kuupäeva kohta. Sellisele nõudele ei vasta täidetud registreerimistaotluse blanketi koopia. Nimelt peab isegi sel juhul, kui prioriteedidokumendi ärakiri ei pea olema kinnitatud taotluse vastu võtnud ametiasutuse poolt, olema siiski tegemist dokumendiga, mille põhjal kontrollijal on võimalik kindlaks teha, kas ja millal sai asjaomane ametiasutus kaubamärgitaotluse kätte.

Seega välja arvatud juhul, kui nõutav teave on kättesaadav taotluse vastu võtnud siseriikliku ametiasutuse veebisaidil, peab nõutavad prioriteeti tõendavad dokumendid esitama taotleja, kes soovib tugineda kaubamärgi prioriteediõigusele.

(vt punktid 77, 78 ja 82)
Nimelt võttis komisjon selle määruse vastu oma rakenduspädevust kasutades kontrolliga regulatiivmenetluse raames ja seetõttu ei ole tegu seadusandliku aktiga. Lisaks on määrus nr 432/2012 üldkohaldatav, kuna seda kohaldatakse objektiivselt määratletud olukordadele ja see tekitab õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale.

Otsese puutumuse tingimus ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses nõuab esiteks, et vaidlusalune meede avaldaks otsest mõju hageja õiguslikule olukorrale, ja teiseks seda, et see ei jätaks meedet rakendama kohustatud adressaatidele mingit kaalutlusõigust, kuna akti rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid liidu õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme.

Mis puudutab määrust nr 432/2012 (mis kehtestab nimekirja tervisealastest väidetest, mida on lubatud esitada toidu kohta, välja arvatud haigestumise riski vähendamisele ning laste arengule ja tervisele viitavad väited), siis peab hageja selleks, et tõendada, et ta on otseselt puudutatud ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses, osutama neile väidetele, mida see määrus puudutab ja mis riivavad tema õiguslikku olukorda. Täpsemalt peab hageja tõendama, et hagi esitamise hetkel kasutas ta oma kaubanduslikes teadaannetes oma toodete kohta väiteid, mis on pärast määruse nr 432/2012 vastuvõtmist keelatud. Sellega seoses ei pea liidu kohus välja otsima ja osutama neile väidetele, mis võivad olenevalt olukorrast olla aluseks hagi vastuvõetavusele, eelkõige kui tegu on ligi 2000 tervisealase väitega, milles 222 said loa ja 1719 keelati.

Lisaks, isegi kui oletada, et hagejat puudutavad väited on osaks menetluses olevatest väidetest, kuna neid veel hinnatakse ja kuna komisjon ei ole veel teinud lõplikku otsust nende lubamise või keelamise kohta, ei saa nende alusel tühistamishagi esitada. Nimelt kehtib menetluses olevate väidete suhtes see õiguslik kord, mida neile kohaldati enne määruse nr 432/2012 vastuvõtmist. Seetõttu võivad ettevõtjad, keda need väited puudutavad, jätkata nende kasutamist oma toiduainete turustamistegevuse raames kooskõlas määruse nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) artikli 28 lõigetega 5 ja 6.

(vt punktid 28, 30, 32 ja 36)
2.

Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Yuanping Changyuan Chemicals Co. kohtukulud, välja arvatud need kulud, mis on viimasel tekkinud seoses Euroopa Komisjoni menetlusse astumisega.
Üldkohtu (teine koda) 19. mai 2015. aasta otsus – Diputación Foral de Bizkaia vs. komisjon

(kohtuasi T‑397/12)

„Riigiabi — Ehitus — Hispaania ametiasutuste abi äriühingule Habidite — Ehitusmooduleid tootva tehase ehitamise ja selles tehases toodetud moodulmajade tarnimise kokkulepped — Otsus, millega abi tunnistatakse ebaseaduslikuks — Otsus, millega abi tunnistatakse osaliselt siseturuga kokkusobivaks ja osaliselt siseturuga kokkusobimatuks — Eelnevalt teatamata jätmine — Kaitseõigused — Põhjendamiskohustus”

1. Riigiabi — Mõiste — Riigi ressurssidest antav abi (ELTL artikli 107 lõige 1 ja ELTL artikkel 108) (vt punktid 31 ja 32)

2. Riigiabi — Komisjoni poolt heakskiidetud üldine abikava — Selle kava ajalisse kohaldamisalasse kuuluv individuaalne abi — Kindlaksmääramine — Sellise õiguslikult siduva akti kuupäev, millega pädev siseriiklik ametiasutus kohustub abi andma (ELTL artikli 107 lõige 1) (vt punktid 33, 42 ja 43)

3. Riigiabi — Komisjonipoolne läbivaatamine — Haldusmenetlus — Komisjoni kohustus nõuda huvitatud isikutelt ja seega ka abi andvatelt territoriaalüksustelt märkuste esitamist — Piirid (ELTL artikli 108 lõige 2) (vt punktid 53–57, 63 ja 64)

4. Riigiabi — Komisjoni otsus algatada riikliku meetme osas ametlik uurimismenetlus, kvalifitseerides selle ühteaegu esialgselt uue abina — Põhjendamiskohustus — Ulatus (ELTL artikli 108 lõige 2; nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 6) (vt punkt 58)

5. Riigiabi — Komisjonipoolne läbivaatamine — Otsus algatada ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametlik uurimismenetlus — Komisjoni seisukoha muutumine menetluse käigus — Erinevused menetluse algatamise otsuse ja lõpliku otsuse vahel — Lubatavus (ELTL artikli 108 lõige 2; nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 7) (vt punktid 59, 60 ja 65)

6. Institutsioonide aktid — Põhjendamine — Kohustus — Ulatus (ELTL artikkel 296) (vt punktid 68 ja 69)

Ese

Nõue tühistada osaliselt komisjoni 27. juuni 2012. aasta otsus C (2012) 4194 final, mis käsitleb riigiabi SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
6.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Valgevene vastu suunatud piiravad meetmed — Teatavate isikute ja üksuste rahaliste vahendite külmutamine seoses olukorraga Valgevenes — Kohustus laiendada see meede niisuguse üksuse omanduses või kontrolli all olevatele üksustele — Tingimused — Piiravaid meetmeid kehtestavad aktid, mis näevad ette nende kohaldamise nimetatud omanduses või kontrolli all olevatele üksustele — Asjaomaseid üksusi omavate või kontrollivate isikute ja üksuste nimed, mis peavad nõuetekohaselt olema kantud nende isikute loetellu, kelle suhtes piiravaid meetmeid kohaldatakse (nõukogu otsused 2012/642/ÜVJP ja 2014/750/ÜVJP; nõukogu määrused nr 765/2006, nr 1014/2012, nr 1017/2012 ja nr 1159/2014) (vt punktid 94–98 ja 112–117)
Riigiabi valdkonnas on juhised ja teatised, mida komisjon vastu võtab, talle kohustuslikud ainult tingimusel, et need ei kaldu kõrvale EL toimimise lepingust ja liikmesriigid on need heaks kiitnud. Seega, sellise kinnisvaraobjekti müügi korral, mille puhul on kasutatud riigi vahendeid, võib komisjon avatud ja tingimusteta hankemenetluse puudumisel tugineda tema käsutuses olevatele hinnangutele vastavalt oma teatise (ametivõimude korraldatavas maa ja hoonete müügis sisalduvate riigiabi elementide kohta) punktile 2a.

(vt punktid 40 ja 41)
Akt, millega komisjon kohtuväliselt tasaarvestab võlad ja nõuded, mis tulenevad erinevatest õigussuhetest ühe ja sama isikuga, on vaidlustatav õigusakt ELTL artikli 263 tähenduses. Sellise tühistamishagi läbivaatamisel on Üldkohtu ülesanne kontrollida tasaarvestamise otsuse õiguspärasust seoses selle tagajärgedega, mis on vaidlusaluste summade hagejale tegelikult maksmata jätmine.

Kui hagiavaldus põhineb otseselt ELTL artiklil 263, ning hagi põhjendamiseks esitatud väidete pealkirjad viitavad sellele, et Üldkohtul palutakse kasutada niisuguse otsuse seaduslikkuse kontrollimise pädevust ‐ millega komisjon kohtuväliselt tasaarvestab võlad ja nõuded ning mille ta on vastu võtnud tuginedes määrusele nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust ‐, esitades väite, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea, tuleb asuda seisukohale, et hagejad paluvad Üldkohtul ELTL artikli 272 alusel tuvastada selle nõude puudumine, mis komisjonil tema väitel on.

Kuna liidu kohus on ELTL artiklist 272 tulenevalt kohus, kes lahendab asju täieliku pädevuse alusel, mis võimaldab tal erinevalt kohtust, kes ELTL artikli 263 alusel kontrollib õiguspärasust, läbi vaadata igat liiki hagisid vahekohtuklausli alusel, kujutab ELTL artikkel 272 endast sobivat õiguslikku alust, et teha otsus hagejate nõude suhtes, milles palutakse tuvastada vaidlusaluse lepingulise nõude puudumine.

Mis puudutab võimalust hagiavaldus osaliselt ümber kvalifitseerida ELTL artikli 272 alusel esitatud hagiks, siis tuleb meelde tuletada, et kui kohtule on esitatud tühistamishagi või kahju hüvitamise nõue, ehkki vaidlus on tegelikult lepinguline, kvalifitseerib Üldkohus hagi ümber, kui on täidetud ümberkvalifitseerimiseks vajalikud tingimused. Seevastu ei saa Üldkohus lepingulist laadi vaidluse menetlemisel tühistamishagi ümber kvalifitseerida juhul, kui hageja selgelt väljendatud tahe, et tema hagi ei põhine ELTL artiklil 272, välistab sellise ümberkvalifitseerimise või kui hagi ei tugine ühelegi väitele, mis puudutaks kõnealust lepingulist suhet reguleerivate sätete rikkumist, olgu siis tegemist lepingutingimustega või lepingus viidatud siseriikliku õiguse sätetega.

Järelikult on hagiavalduse ümberkvalifitseerimine kostjaks oleva institutsiooni kaitseõigusi riivamata võimalik juhul, kui esiteks hageja selgelt väljendatud tahe ei välista seda ning teiseks tuginetakse hagiavalduses kodukorra artikli 44 lõike 1 punkti c kohaselt vähemalt ühele väitele, mis puudutab kõnealust lepingulist suhet reguleerivate sätete rikkumist. Need kaks tingimust on kumulatiivsed.

(vt punktid 53, 54 ja 57–60)
2.

Jätta National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) ja Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt ühtlasi välja Euroopa Liidu Nõukogu kohtukulud.
Mis puutub otsusesse, millega jäeti rahuldamata taotlus registreerida kavandatud Euroopa kodanikualgatus, siis asjaolu, et taotlust ei registreeritud, mõjutab kodanikele ELTL artikli 24 esimeses lõigus antud kodanikualgatuse esitamise õiguse enda tõhusust. Järelikult peavad sellisest otsusest selgelt nähtuma nimetatud keeldumise põhjused. Nimelt peab kodanikul, kes kavandatud kodanikualgatuse algatas, olema võimalik aru saada, mis põhjustel komisjon seda ei registreerinud. Komisjon, kui talle esitatakse kavandatud kodanikualgatus, peab seda hindama, aga ka põhjendama oma keelduvat otsust, arvestades selle mõju aluslepinguga antud õiguse tõhusale kasutamisele. See tuleneb selle õiguse enda olemusest, mille eesmärk määruse nr 211/2011 (Euroopa kodanikualgatuse kohta) kohaselt on tugevdada liidu kodanikuühiskonda ja tõhustada liidu demokraatlikku toimimist, nähes selleks muu hulgas ette, et igal kodanikul on õigus osaleda liidu demokraatias.

ELTL artiklis 296 kehtestatud üksikotsuse põhjendamise kohustuse eesmärk on anda huvitatud isikule piisavalt teavet, et oleks võimalik kindlaks teha, kas otsus on põhjendatud või on selles tehtud viga, mis võimaldab otsuse kehtivuse vaidlustada ja liidu kohtul otsuse õiguspärasust kontrollida.

ELTL artikli 122 lõige 1 ei ole sobiv õiguslik alus, mille alusel kehtestada liidu õiguses hädaolukorra põhimõte, mille kohaselt liikmesriigil on õigus ühepoolselt otsustada, et ta ei tagasta kogu oma võlga või osa sellest, kuna tal esinevad tõsised raskused rahastamisega. Seoses sellega, kuigi on tõsi, et selle sätte sõnastusest ei tulene, et see on tingimata piiratud nõukogu poolt meetmete võtmisega ainult ühel juhul, kui tekib tõsiseid raskusi teatud toodetega varustamisel, eelkõige energeetika valdkonnas, viitab liikmesriikidevaheline solidaarsus, mille vaimus nõukogu peab kehtestama majanduslikule olukorrale vastavad meetmed nimetatud sätte tähenduses, sellele, et need meetmed põhinevad liikmesriikide vastastikusel abistamisel.

Lisaks ei kuulu sellise hädaolukorra põhimõtte kehtestamine ka ilmselgelt selliste rahalise abi meetmete hulka, mida nõukogu on ELTL artikli 122 lõike 2 alusel volitatud võtma. Nimelt, kuigi see säte lubab liidul anda liikmesriigile teatavatel tingimustel sihtotstarbelist finantsabi, ei õigusta see siiski võla kustutamise mehhanismi seadusandlikku kehtestamist, ainuüksi juba seetõttu, et see mehhanism on üldine ja alalist laadi.

Lisaks, kuna ELTL artikkel 122 käsitleb ainult liidu, mitte liikmesriikide antavat finantsabi, siis hädaolukorra põhimõtte kehtestamine – kui eeldada, et selline põhimõte võib kuuluda nimetatud sätte tähenduses rahalise abi mõiste juurde –, ei kuulu eespool nimetatud sätet kohaldades antud liidu abimeetmete hulka, kuna sellise põhimõtte kehtestamine ei puudutaks nimelt ainult liikmesriigi võlga liidule, vaid ka nimetatud riigi poolt teiste juriidiliste või füüsiliste era- või avaliku sektori isikute ees võetud võlakohustusi ning see olukord ei ole ilmselgelt asjaomase sättega hõlmatud.

(vt punktid 42, 43 ja 48–50)
Otsuse 2011/695/EL ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes artikli 8 lõike 2 kohaselt võib ärakuulamise eest vastutav ametnik otsustada, et teavet võib avalikustada, sest see ei kujuta endast ärisaladust või muud liiki konfidentsiaalset teavet või kui sellise teabe avalikustamiseks on ülekaalukas huvi. Seega peab järeldus, et vaidlustatud otsust võib avalikustada, olema põhjendatud viidetega kaalutlustele, mille põhjal ärakuulamise eest vastutav ametnik otsustas, et see kas ei ole ärisaladus või muud liiki konfidentsiaalne teave, või et isegi kui olukord oleks selline, on teabe avaldamiseks ülekaalukas huvi.

Selles kontekstis ei oma põhjenduse täielikkusele mingit mõju asjaolu, et üks või mitu põhjendust, mis on aluseks keeldumisele tunnistada konfidentsiaalset laadi, esitatakse seoses hulga teabega, millel ärakuulamise eest vastutava ametniku arvates on ühised omadused, kuni vaidlustatud otsus võimaldab mõista ärakuulamise eest vastutava ametniku järelduste aluseid. Kui kõnealused põhjendused ei ole kehtivad üht- või mitut liiki teabe kohta, siis on kahtluse all põhjenduse sisuline põhjendatus, mitte aga selle põhjenduse piisavus kui sisuline vorminõue.

Asjaolu, et ärakuulamise eest vastutav ametnik ei esitanud eraldi hinnangut hageja taotluses käsitletud autoklaasi otsuse iga punkti kohta, ei tähenda seega, et vaidlustatud otsuses puudub põhjendus. Hagejal oli niisiis võimalik tõhusalt vaidlustada ärakuulamise eest vastutava ametniku analüüsi seaduslikkust ja liidu kohtul on vajalikud elemendid, et kujundada oma hinnang selle kohta.

(vt punktid 22, 23 ja 27)
Otsuse 2011/695 ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes artikli 8 lõike 2 kohaselt seisneb ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumine nende eeskirjade kohaldamises, mis kaitsevad ettevõtjaid asjassepuutuva teabe konfidentsiaalsusest tulenevalt. Ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumise eesmärk on seega lisada konkurentsi peadirektoraadist sõltumatu organi täiendav kontrollietapp. See organ on lisaks kohustatud oma otsuse jõustumist edasi lükkama, andes nii asjassepuutuvale ettevõtjale võimaluse pöörduda ajutiste meetmete üle otsustava kohtuniku poole kohaldamise peatamiseks vastavalt sellega seotud tingimustele.

Järelikult tuleb vahet teha esiteks teabe kui sellise konfidentsiaalsust puudutavate õigusnormide kohaldamisel ja teiseks selliste õigusnormide kohaldamisel, millele tuginetakse teabe konfidentsiaalsena käsitlemiseks olenemata küsimusest, kas teave on oma laadilt konfidentsiaalne. Sellega seoses, kui eeldada, et niisuguse teabe avaldamine, mis ei kuulu ametisaladuse alla, võib endast kujutada eespool nimetatud kategooriatest teise kuuluva normi rikkumist, ei muuda see asjaolu kõnealuse saladusega seotud normides antud kaitset illusoorseks. Niisugune rikkumine, kui eeldada, et see on tõendatud, võib kaasa tuua sobivate parandusmeetmete võtmise nagu kahjuhüvitis, kui täidetud on liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimused. Järelikult jääb selle kategooria eeskirjasid puudutavate argumentide sisuline analüüs välja otsuse 2011/695 artiklis 8 ärakuulamise eest vastutava ametniku pädevusega taotletud eesmärkidest.

(vt punkt 59)