Pooled

Resolutiivosa



Pooled

Kohtuasjas T‑383/14 R,

Europower SpA, asukoht Milano (Itaalia), esindajad: advokaadid G. Cocco ja L. Salomoni,

hageja,

versus

Euroopa Komisjon, esindajad: L. Cappelletti, L. Di Paolo ja F. Moro,

kostja,

keda toetab

CPL Concordia Soc. coop., asukoht Concordia Sulla Secchia (Itaalia), esindaja: advokaat A. Penta,

menetlusse astujad,

mille ese on nõue sisuliselt peatada komisjoni 3. aprilli 2014. aasta otsuse, millega komisjon lükkas tagasi pakkumuse, mille Europower esitas hankemenetluses JRC IPR 2013 C04 0031 OC gaasiturbiiniga kolmiktootmisjaama ehitamise ja hoolduse kohta Teadusuuringute Ühiskeskuse asukohas Ispras (Itaalia) (ELT 2013/S 137‑237146) ja otsuse, millega komisjon otsustas sõlmida lepingu CPL Concordiaga, ning sellest tulenevalt kõigi järgnevate otsuste täitmine,

ÜLDKOHTU PRESIDENT

on teinud järgmise

määruse (1)

Vaidluse taust

1. Euroopa Komisjon avaldas 17. juuli 2013. aasta Euroopa Liidu Teatajas avatud hankemenetluse hanketeate viitenumbriga JRC IPR 2013 C04 0031 OC gaasiturbiiniga kolmiktootmisjaama ehitamiseks ja hoolduseks Teadusuuringute Ühiskeskuse asukohas Ispras (Itaalia). Pakkumuste esitamise tähtpäev ja pakkumuste avamise kuupäev olid Euroopa Liidu Teatajas avaldatud paranduse kohaselt vastavalt 15. ja 21. november 2013. Pakkumuste esitamise ettepanekule lisatud dokumendis „Halduslisa” oli täpsustatud, et leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel, mis määratakse kindlaks pakkumuse kogumaksumusest ja tehnilistest näitajatest lähtudes, ning et pakkumuse kogumaksumust võib hinnata maksimaalselt 80 punktiga ja tehnilisi näitajaid maksimaalselt 20 punktiga.

2. Pakkumused avas avamiskomisjon 21. novembril 2013. Pärast seda, kui oli kindlaks tehtud, kas pakkumused vastavad nõuetele, hindas neid selleks määratud komisjon, kes esitas oma aruande 21. märtsil 2014.

3. Komisjon teatas hagejale Europower SpA‑le 3. aprilli 2014. aasta kirjas, et tema pakkumus on tagasi lükatud, kuna lõplik punktisumma, mis pakkumusele anti, oli väiksem kui punktisumma, mis anti menetlusse astuja CPL Concordia Soc. coopi pakkumusele.

4. Hageja palus 7. aprilli 2014. aasta kirjas luba tutvuda järgmiste dokumentidega: hankelepingu sõlmimise otsus, hindamise protokollid, edukas pakkumus, eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised ning eduka pakkujaga sõlmitud või sõlmimisel olev leping.

5. Komisjon meenutas 11. aprilli 2014. aasta kirjas, et leping otsustati sõlmida menetlusse astujaga, ja tegi selles kirjas teatavaks eduka pakkumuse tunnused ning sellele antud punktisumma.

6. Hageja esitas 15. aprillil 2014 taotluse muu hulgas 7. aprilli 2014. aasta dokumentidega tutvumise taotluses nimetatud dokumentidest koopia saamiseks ning märkis, et ta esitas dokumentidega tutvumiseks korduvtaotluse.

7. Komisjon vastas 17. aprillil 2014 hagejale, meenutades et talle ei ole võimalik hankemenetluse käigus muud teavet esitada ja et talle saab hankedokumentidega tutvumiseks loa anda alles pärast hankemenetluse lõppu, kui edukaks tunnistatud ettevõtja on lepingu allkirjastanud.

Menetlus ja poolte nõuded

8. Üldkohtu kantseleisse 30. mail 2014 saabunud hagiavalduses palub hageja sisuliselt tühistada esiteks 3. aprilli 2014. aasta otsuse, millega komisjon lükkas tagasi tema poolt hankemenetluses esitatud pakkumuse [...], otsuse, millega komisjon otsustas sõlmida lepingu menetlusse astujaga [...] ja lepingu enda [...].

9. Üldkohtu kantseleisse samal 22. juulil 2014 esitatud eraldiseisva dokumendiga esitas hageja käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise taotluse, milles ta palub Üldkohtu presidendil sisuliselt:

– peatada otsuse, millega hageja pakkumus tagasi lükati, otsuse sõlmida leping menetlusse astujaga ning sellest tulenevalt kõigi järgnevate otsuste täitmine;

– võtta kõik vajalikud meetmed ajutiste meetmete kohaldamise taotluses soovitud kaitse tagamiseks.

10. Ajutiste meetmete kohaldamise taotluse kohta 7. augustil 2014 Üldkohtu kantseleisse esitatud märkustes palub komisjon Üldkohtu presidendil sisuliselt:

– jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;

– jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus igal juhul põhjendamatuse tõttu rahuldamata;

– teha kohtukulude kohta otsus edaspidi.

11. Üldkohtu president rahuldas 9. septembri 2014. aasta määrusega käesolevas asjas komisjoni nõuete toetuseks menetlusse astumise taotluse. Menetlusse astuja esitas oma märkused 23. septembril 2014 ja teised pooled esitasid selle kohta oma märkused vastavalt 1. oktoobril 2014 (komisjon) ja 3. oktoobril 2014 (hageja).

Õiguslik käsitlus

Üldised kaalutlused

12. ELTL artiklite 278 ja 279 ning ELTL artikli 256 lõike 1 koostoime tõlgendamisest tuleneb, et ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik võib juhul, kui tema arvates asjaolud seda nõuavad, määrata, et selle akti, mille peale Üldkohtule on esitatud hagi, kohaldamine tuleb peatada, või näha ette vajalikud ajutised meetmed.

13. Kodukorra artikli 104 lõige 2 näeb ette, et ajutiste meetmete kohaldamise taotluses tuleb nimetada hagi ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti- ja õigusväited, mis esmapilgul õigustavad taotletava ajutise meetme kohaldamist. Nii võib ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik määrata kohaldamise peatamise ja muude ajutiste meetmete kohaldamise, kui on tõendatud, et nende kohaldamine on esmapilgul faktiliselt ja õiguslikult põhjendatud ( fumus boni iuris ) ning et ajutiste meetmete küsimus on kiireloomuline, kuna selleks, et hoida ära olulist ja hüvitamatut kahju, mida nende meetmete taotlejale võidakse põhjustada, on vaja, et ajutiste meetmete kohaldamine määrataks ja neid kohaldataks enne põhimenetluses lahendatava hagi kohta otsuse tegemist. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata jätta, kui üks neist tingimustest ei ole täidetud (kohtumäärus, 14.10.1996, SCK ja FNK vs . komisjon, C‑268/96 P(R), EKL, EU:C:1996:381, punkt 30).

[ ... ]

15. Võttes arvesse ajutiste meetmete kohaldamise menetluse erilist tähtsust riigihankeid käsitlevates asjades ja Euroopa Liidu seadusandja poolt liikmesriikide hankijatele riigihankemenetluste läbiviimiseks kehtestatud õiguslikku raamistikku (vt kohtumäärus, 4.12.2014, Vanbreda Risk & Benefits vs . komisjon, T‑199/14 R, EKL (väljavõtted), EU:T:2014:1024, punktid 16–20 ja 157–162 ning seal viidatud kohtupraktika), tuleb käesolevas asjas esiteks analüüsida, kas hageja on esitanud fumus boni iuris olemasolu kohta piisavaid tõendeid.

[ ... ]

Fumus boni iuris

17. Mis puutub fumus boni iuris tingimust, siis olgu meenutatud, et see tingimus on täidetud, kui ajutiste meetmete kohaldamise menetluses on tegemist sellise olulise õigusliku vaidlusega, mille lahendus ei ole algusest peale selge, mistõttu esmapilgul ei puudu vaidlusel arvestatavad alused (vt selle kohta kohtumäärused, 13.6.1989, Publishers Association vs . komisjon, 56/89 R, EKL, EU:C:1989:238, punkt 31, ja 8.5.2003, komisjon vs . Artegodan jt, C‑39/03 P‑R, EKL, EU:C:2003:269, punkt 40). Kuna ajutiste meetmete kohaldamise menetluse eesmärk on tagada lõpliku otsuse täielik toime, et vältida liidu kohtu tagatavas õiguskaitses olevaid lünki, peavad ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustavad kohtunikud piirduma sellega, et hindavad, kas esitatud väited on sisulistes küsimustes „esmapilgul” põhjendatud, et teha kindlaks, kas asjaomase nõude rahuldamise tõenäosus on piisavalt suur (kohtumäärused, 19.12.2013, komisjon vs . Saksamaa, C‑426/13 P(R), EKL, EU:C:2013:848, punkt 41, ja 8.4.2014, komisjon vs . ANKO, C‑78/14 P‑R, EKL, EU:C:2014:239, punkt 15).

18. Käesolevas asjas esitab hageja otsuste täitmise peatamise taotluse põhjendamiseks viis väidet. Esimeses väites leiab ta, et edukas pakkuja ei täitnud hankedokumentides esitatud tehnilisi nõudeid, kuna ta ei võinud nende täimiseks tugineda teiste isikute suutlikkusele. Teises väites leiab hageja, et edukale pakkumusele selles esitatud elektritootmise garantii kohta antud punktisumma on õigusvastane. Kolmandas väites leiab hageja sisuliselt, et lepingu sõlmimiseks tehtud toimingud leidsid aset üheainsa kokkusaamise käigus, mis on vastuolus hankemenetlust käsitlevate põhimõtetega. Neljandas väites heidab hageja komisjonile ette seda, et viimane keeldus talle edastamast teatavaid dokumente ja mõningat teavet. Lõpuks seab ta viiendas väites sisuliselt kahtluse alla selle, et pakkumuste avamiseks ette nähtud komisjoni koosseisu ja hindamiskomisjoni määramisel tegutseti nõuetekohaselt.

[ ... ]

Hageja teine, kolmas, neljas ja viies väide

[ ... ]

– Neljas ja viies väide hankedokumentidega tutvumise lubamisest keeldumise kohta

[ ... ]

46. Niisiis tuleneb hageja teise, kolmanda, neljanda ja viienda väite analüüsist, et need väited ei võimalda fumus boni iuris olemasolu tuvastada.

Esimene väide, mille kohaselt ei olnud eduka pakkuja puhul täidetud hankedokumentides esitatud tehnilised nõuded

47. Hageja väidab, et edukas pakkumus ei vastanud hankedokumentides esitatud minimaalsetele tehnilistele nõuetele. Eeskätt ei olnud menetlusse astuja puhul täidetud hanketeate punkti III.2.3 alapunktis c esitatud valikukriteeriumid, kuna esiteks ei olnud see ettevõtja ise ehitanud kahte vähemalt 8MW elektrivõimsusega koostootmisjaama ja teiseks ei võinud ta nende kriteeriumide täitmiseks tugineda teiste isikute suutlikkusele. Hageja sõnul oli pakkuja tehnilise kirjelduse kohaselt kohustatud esitama loetelu hanke esemeks olevate rajatistega analoogsetest rajatistest, mille ta on ise ehitanud.

48. Selles küsimuses tuleb kõigepealt mainida, et hanketeates hankemenetluses osalemiseks ette nähtud tingimused näevad sõnaselgelt ette võimaluse viidata teiste ettevõtjate suutlikkusele. Sellise olukorra puhul on hanketeates täpsustatud, et valikukriteeriumide täitmiseks tuleb omaenda olukorra kohta esitamisele kuuluvad dokumendid ja teave esitada igal ettevõtjal.

[...]

52. Niisiis näib esmapilgul, et hanketeade lubas menetlusse astujal selleks, et tehnilise suutlikkuse osas ette nähtud tingimused oleksid täidetud, viidata teisele ettevõtjale, ilma et ta oleks pidanud esitama tõendeid niisuguste tööde kohta, mille ta on ise teostanud.

53. Samas, nagu hageja rõhutab, on tehnilise kirjelduse punkti 12 viiendas lõigus öeldud, et „[t]ehnilisele pakkumusele tuleb lisada ka pakkujale saadetud pakkumuse esitamise ettepanekus sõnaselgelt nõutud üldine ja tehniline teave, mis hõlmab vähemalt loetelu pakkuja enda poolt ehitatud analoogsetest rajatistest [...], kus on ära toodud iga rajatise peamised tunnused”.

54. Selles osas tuleb märkida, et tehnilise kirjelduse punkti 12 viienda lõigu, milles tehtud viitele hageja näib tuginevat, eesmärk ei paista olevat kitsendada valikukriteeriumide lisamisega asjaomases hankemenetluses osalemiseks ette nähtud tingimusi. Vastupidi, selle sättega näikse rõhutatavat, kui oluline on pakkuja tehnilise suutlikkuse hindamisel see, et tehnilisele pakkumusele lisatakse teatavad andmed, mille esitamist on hanketeates juba sõnaselgelt nõutud.

[ ... ]

57. Tegurit, millel hageja esimene väide põhineb, tuleb hinnata eeltoodud kaalutlustest lähtudes. Tehnilise kirjelduse punkti 12 viiendas lõigus esimesena nõutud teave, st „loetelu pakkuja enda poolt ehitatud analoogsetest rajatistest, sealhulgas tsiviilehitusseadmed ning mehaanilised ja elektroonilised lisaseadmed, kus on ära toodud iga rajatise peamised tunnused” näib viitavat hanketeate punkti III.2.3 alapunktile c, kus on nimetatud „loetelu viimase kümne aasta jooksul teostatud peamistest hankemenetluse esemeks olevate töödega analoogsetest ehitustöödest, kus on välja toodud kulud, paigaldatud elektrivõimsus, tööde teostamiseks ette nähtud kuupäevad või tähtajad ja avalik-õiguslikud või eraõiguslikud tööde tellijad”. Selles lõigus on esiteks täpsustatud, et „iga teostatud töö kohta tuleb esitada lõpliku vastuvõtmise sertifikaat või mis tahes muu dokument, mis tõendab töö nõuetekohast lõpetamist (näiteks lõplik arve)” ja teiseks, et „vähemalt kaks selliselt lõpetatud töödest peavad hõlmama vähemalt 8MW elektrivõimsusega koostootmisjaama ehitamist”. Kahe viimati esitatud täpsustuse omavaheline võrdlus näib lubavat jätta a priori kõrvale tõlgenduse, millest hageja lähtub ja mis tugineb lex generalise ja lex specialise vahelisele seosele, kuna – kuigi tehnilises kirjelduses on kasutatud mõistet „enda”, mida võib pidada täpsustuseks – nende sõnastus on muus osas oluliselt ebamäärasem kui hanketeate sõnastus. Nimelt ei ole esimeses täpsustuses välja toodud ajalist viidet. Lisaks näib see täpsustus võimaldavat teistsugust tõlgendust kui see, millele tugineb hageja. Viidatud täpsustusest võib aru saada nii, et kõnealune loetelu tuleb esitada juhul, ja ainult juhul, kui pakkuja teeb seda liiki töid ise. Muul juhul ei tule loetelu esitada, kuna seda ei saa olemas olla, mis aga siiski ei takista pakkujal hankemenetluses osalemast, kui ta vastab hanketeates hankemenetluses osalemiseks ette nähtud tingimustele, viidates kolmandatele isikutele.

58. Sellest analüüsist nähtub, et tehnilise kirjelduse punkti 12 viiendas lõigus ette nähtud teavet võib ühelt poolt tõlgendada nii, et selles meenutatakse hanketeate punkti III.2.3 alapunktides c, d ja e esitatud teavet, ja teiselt poolt nii, et selle teabe näol on tegemist nõutava teabe täpsustamisega (analoogsus, täpsustus selle kohta, kas rajatised on ehitatud pakkuja enda poolt).

59. Siiski ei näi, et siinkohal võib hageja pakutud tõlgenduse täielikult kõrvale jätta, kuna oma märkustes ei anna komisjon mingeid selgitusi selle kohta, mida on sõnaga „enda” mõeldud ja miks seda sõna kasutatud on.

60. Nii võib selgusetus, kuidas tõlgendada selle sõna kasutamist ja selle mõju asjaomase menetluse õiguspärasusele, viia ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku järeldusele, et tegemist on niisuguse õigusliku vaidlusega, mille lahendus ei ole algusest peale selge, mistõttu esmapilgul ei puudu vaidlusel arvestatavad alused (vt selle kohta kohtumäärus, 10.9.2013, komisjon vs . Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EKL, EU:C:2013:558, punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika).

61. Selles osas olgu siiski meenutatud, et hankemenetlusega seotud kohtuvaidlustele eriomases kontekstis tuleb asuda seisukohale, et kui tagasilükatud pakkumuse esitaja toob välja olulise tõendi, mis viitab fumus boni iurise olemasolule, ei või talt nõuda, et ta tõendaks, et tema pakkumuse tagasilükkamine võib talle põhjustada hüvitamatut kahju, vastasel korral kahjustataks ülemääraselt ja põhjendamatult talle Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklist 47 tulenevat õigust tõhusale õiguskaitsele. Nii on fumus boni iuris tingimus täidetud olukorras, kus ilmneb, et tegemist on piisavalt ilmse ja tõsise õigusvastase olukorraga, mille tagajärgede tekkimist või nende edasist kestmist tuleb võimalikult kiiresti takistada, välja arvatud juhul, kui olemasolevaid huve on võimalik kohe lõplikult tasakaalustada. Niisugustel erandlikel asjaoludel piisab kiireloomulisuse tingimuse täitmiseks üksnes sellest, kui tõendatakse, et otsuse täitmise peatamata jätmine võib põhjustada olulist kahju, võttes arvesse vajadust tagada, et sellisel õigusvastasel olukorral ei oleks tagajärgi (kohtumäärus, Vanbreda Risk & Benefits vs . komisjon, eespool punkt 15, EU:T:2014:1024, punkt 162).

62. Käesolevas asjas siiski ei luba teise, kolmanda, neljanda ja viienda väite analüüs järeldada, et fumus boni iuris on olemas […]. Samuti tuleneb esimese väite analüüsist vaid see, et antud olukorras tekkinud ebaselgus võib viia ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku järeldusele, et kõnealune väide ei ole täielikult asjassepuutumatu.

63. Sellest tuleneb, et antud juhtumil ei saa komisjoni tegutsemisviisi ja otsuseid käesolevas menetluses pidada liidu õiguse piisavalt selgeks ja tõsiseks rikkumiseks, mistõttu oleks vaja ära hoida nende tagajärgede tekkimist tulevikus, ilma et hagejalt nõutaks, et ta tõendaks, et vaidlustatud otsuse täitmise peatamata jätmisega põhjustataks talle hüvitamatut kahju.

64. Seega, kuna otsuse täitmise peatamise taotluse põhjenduseks esitatud väidete analüüs ei võimalda järeldada eriti olulise fumus boni iurise olemasolu, tuleb selleks, et teha kindlaks, kas hageja on tõendanud, et talle võidakse põhjustada tõsist ja hüvitamatut kahju, analüüsida kiireloomulisuse tingimust.

Kiireloomulisus

65. Väljakujunenud kohtupraktika järgi tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotluse kiireloomulisust hinnata selle järgi, kas ajutine meede on vajalik, et hoida ära esialgset õiguskaitset taotlevale poolele olulise ja hüvitamatu kahju tekkimist. Nimetatud pool peab tõendama, et ta ei saa oodata sisulises menetluses otsuse tegemiseni, ilma et tal tekiks sellist laadi kahju (vt kohtumäärus, 19.9.2012, Kreeka vs . komisjon, T‑52/12 R, EKL, EU:T:2012:447, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).

66. Käesolevas asjas esitab hageja vaevalt enam kui ühel ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lehel põhjused, miks ta leiab, et talle põhjustatakse vaidlustatud meetmetega olulist ja hüvitamatut kahju. Hageja leiab esiteks, et asjaomasel hankel on tema tegevuse jätkumise seisukohalt oluline tähtsus ja märgib teiseks, et tema ettevõttes on sarnaste ehitustöödega seoses käimas töötajate koondamine ja et sellises olukorras tuleb tal tööleping üles öelda neljale isikule (ja näha ette veel kahe isiku koondamine), kuna neid ei ole võimalik muudele ehitustöödele suunata. Selles osas rõhutab hageja, et töötajate ümberpaigutamise vajadus viitab raskustele, millega ta lepingu sõlmimata jätmisel silmitsi seisab.

67. Selles osas tuleb märkida, et hageja ei esita oma väite kohta, et asjaomane hange on tema tegevuse jätkamiseks oluline, ühtegi konkreetset ja selget tõendit ega üksikasjalikke ja tõestatud dokumente. [...] Seega tuleb asuda seisukohale, et hageja ei ole oma finantsolukorra kohta esitanud vähimaidki konkreetseid tõendeid, mis võimaldaks ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul kindlaks teha, kas väidetav kahju on oluline ja hüvitamatu, samas kui niisugused tõendid on kiireloomulisuse hindamiseks vältimatult vajalikud ja need oleks tulnud esitada juba ajutiste meetmete kohaldamise taotluses.

68. Mis puutub töötajate ümberpaigutamist puudutavasse väitesse, siis olgu esiteks mainitud, et sarnaste ehitustöödega seoses koondas hageja töötajaid 17. märtsil 2014, ehk enne kõnealuse pakkumuse esitamist. Väljakujunenud kohtupraktikast aga tuleneb, et väidetavalt olulise ja hüvitamatu kahju ohu olemasoluga seotud kiireloomulisus peab tulenema vaidlustatud aktide tagajärgedest, millega käesolevas asjas niisiis tegemist ei ole, kuna töötajate koondamist ei põhjustanud vaidlustatud aktide täitmine. Selles küsimuses olgu märgitud, et hageja täpsustas menetlusse astuja märkuste kohta esitatud märkustes, et koondamine viidi lõplikult läbi alles pärast seda, kui ta sai teada oma pakkumuse tagasilükkamisest. Samas nähtub toimikust, et töötajatele 18. juunil 2014 saadetud kirjad, millele hageja oma argumentide põhjenduseks tugineb, on vaid selle koondamise tulemus, mis viidi läbi enne lepingu sõlmimise kohta otsuse tegemist ja et seetõttu puudub sellel koondamisega igasugune seos.

[ ... ]

70. Igal juhul, isegi eeldades, et hageja poolt täitmise peatamise taotluse põhjenduseks esitatud esimese väite analüüs lubab järeldada eriti olulise fumus boni iurise olemasolu, tuleb märkida, et hageja ei ole selles menetluses esitanud ühtegi tõendit, mis tõendaks, et kahju, mida ta väidab talle põhjustatud olevat, on oluline ja hüvitamatu.

71. Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb asuda seisukohale, et hageja poolt kiireloomulisuse tõendamiseks esitatud argumendid on ilmselgelt põhjendamatud.

72. Järelikult tuleb käesolev ajutiste meetmete kohaldamise taotlus jätta kõigil eespool toodud põhjustel rahuldamata, ilma et oleks vaja tasakaalustada olemasolevaid huvisid ja teha otsust komisjoni tõstatatud küsimuses, kas hageja poolt järgnevate otsuste täitmise peatamise taotluse põhjenduseks esitatud väited on vastuvõetavad.

(1) .

(1) – Esitatud on vaid need käesoleva kohtumääruse punktid, mille avaldamist Üldkohus otstarbekaks peab.

Resolutiivosa

Esitatud põhjendustest lähtudes

ÜLDKOHTU PRESIDENT

määrab:

1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

2. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

24. märtsil 2015 Luxembourgis.