KOHTUJURISTI ETTEPANEK

JULIANE KOKOTT

esitatud 20. jaanuaril 2005( )

Kohtuasi C-467/03

Ikegami Electronics (Europe) GmbH

versus

Oberfinanzdirektion Nürnberg

(Finanzgericht München’i eelotsusetaotlus)

Ühine tollitariifistik – Tariifirubriik – Videovalve teostamiseks välja töötatud digitaalse salvestusseadme klassifitseerimine koondnomenklatuuris – Koondnomenklatuuri grupi 84 5. märkuse punkt E

I. Esialgsed märkused

1. Finanzgericht München esitab eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtule küsimuse, kuidas klassifitseerida koondnomenklatuuris (edaspidi ka „KN”) arvutipõhist videovalvesüsteemi. Vaidluse esemeks olev seade salvestab videovalve otstarbel mitme videokaamera signaalid tihendatult kõvakettale andmetena, mida saab kuvaril taasesitada.

2. Põhikohtuasja hageja Ikegami Electronics (Europe) GmbH (edaspidi „Ikegami”) on seisukohal, et digitaalne salvestusseade tuleks selle osade andmeid töötleva iseloomu ja „arvutina” töötamise viisi tõttu klassifitseerida KN-i alamrubriiki 8471 50 90. Põhikohtuasja kostja Oberfinanzdirektion Nürnberg (edaspidi „OFD Nürnberg”) on seevastu arvamusel, et KN-i grupi 84 5. märkuse punkt E puudutab kogu masina funktsiooni ja seetõttu tuleks seade kui „videoseade pildi ja heli salvestamiseks ja taasesitamiseks” klassifitseerida KN-i alamrubriiki 8521 90 00.

3. Finanzgericht München kahtleb grupi 84 5. märkuse punkti E sellise tõlgenduse õigsuses ja küsib Euroopa Kohtult, kas märkust tuleb tõlgendada nii, et videovalveseade, mis salvestab mitme videokaamera signaalid tihendatult kõvakettale, et neid kuvaril taasesitada, teostab muud funktsiooni kui andmetöötlus.

II. Õiguslik raamistik

4. Lähtuvalt nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrusest (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta( ) sisaldub põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal kehtiv koondnomenklatuur komisjoni 6. augusti 2001. aasta määruse (EÜ) nr 2031/2001( ) I lisas.

5. Nimetatud lisa teine osa hõlmab XVI jaotist pealkirjaga „Masinad ja mehaanilised seadmed; elektriseadmed; nende osad; helisalvestus- ja taasesitusseadmed, telepildi ja -heli salvestus- ja taasesitusseadmed, nende osad ja tarvikud”.

6. Selles jaotises on kaks gruppi, nimelt grupp 84 pealkirjaga „Tuumareaktorid, katlad, masinad ja mehaanilised seadmed; nende osad”, ja grupp 85 pealkirjaga „Elektrimasinad ja seadmed, nende osad; helisalvestus- ja taasesitusseadmed, telepildi ja -heli salvestus- ja taasesitusseadmed, nende osad ja tarvikud”.

7. Grupp 84 sisaldab rubriiki 8471 „Arvutid, nende plokid; optilised ning magnetriiderid, seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele, mujal nimetamata seadmed nende andmete töötlemiseks”.

8. Alamrubriigis 8471 50 on „digitaaltöötlusseadmed peale alamrubriigis 8471 41 või 8471 49 nimetatute, mis sisaldavad või ei sisalda ühes ja samas korpuses ühte või kahte järgmistest seadmetest: salvestusseade, sisendseade, väljundseade”. Alamrubriigis 8471 50 90 on esitatud sellised kaubad, mis ei ole mõeldud kasutamiseks tsiviilõhusõidukites. Määruse nr 2031/2001 kohaselt on need kaubad tollimaksuvabad.

9. KN-i grupp 85 sisaldab rubriiki 8521 pealkirjaga „Videosignaalide salvestus- või taasesitusaparatuur, sisaldab või ei sisalda videotuunerit”. Alamrubriik 8521 90 00 hõlmab kaupu, mis ei ole magnetlindiga. Määruse nr 2031/2001 kohaselt on nende kaupade kokkuleppeline tollimaksumäär 14%.

10. KN-i XVI jaotise märkused 3–5 näevad ette:

„3. Kui ei ole määratud teisiti, tuleb masinad, mis on kombineeritud kahest või enamast eri liiki masinast, mis peavad koos töötama ja moodustavad terviku, samuti masinad, mis oma omaduste järgi on ette nähtud selleks, et teostada kaht või enamat erinevat, vaheldumisi toimivat või üksteist täiendavat tegevust (funktsioone), klassifitseerida tervikut iseloomustava põhitegevuse (põhifunktsioonide) alusel.

4. Kui masin, sealhulgas masinate kombinatsioon, koosneb eraldi (kas sõltumatutest või torustike, ülekandeseadmete, elektrikaablite või muude seadmete kaudu ühendatud) komponentidest, mis on mõeldud mõne grupi 84 või 85 rubriigis täpselt määratletud funktsiooni ühildatud täitmiseks, siis klassifitseeritakse masin tervikuna rubriiki, mis vastab sellele funktsioonile.

5. XIV jaotise märkuste kohaldamisel hõlmab mõiste „masinad” ka gruppides 84 või 85 nimetatud liiki aparaate, seadmeid ja seadeldisi.”

11. KN-i grupi 84 5. märkus sisaldab järgmisi juhiseid:

„A. Rubriigis 8471 tähistab termin „arvutid”:

a) digitaalarvuteid, mis on võimelised:

1) säilitama tööprogrammi või tööprogramme ja vähemalt programmi täitmiseks vajalikku informatsiooni;

2) olema vabalt programmeeritavad vastavalt kasutaja nõudmisele;

3) sooritama kasutaja määratud aritmeetikatehteid ning

4) täitma ilma inimese sekkumiseta töötlusprogrammi, olles võimelised töötsükli käigus vastu võetud loogiliste otsustustega modifitseerima töötlusprotsessi;

?...?

E. Masinad, mis täidavad muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus ja mis sisaldavad arvutit või töötavad koos arvutiga, klassifitseeritakse nende funktsioonidele vastavatesse rubriikidesse või selliste puudumisel jääkrubriikidesse.”

III. Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus

12. Ikegami taotles 6. detsembril 2001 Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt München’ilt (edaspidi „ZPLA München”) siduvat tariifiinformatsiooni seadmele nimega „Digital Recorder SDR G 8000 8”.

13. Seade sisaldab lisaks klaviatuurile ja hiirele neljale videokaardile mõeldud analoog-digitaalkonverterit, millega võib ühendada kuni kaheksa telekaamerat, kaamera pildi juhtimise kontrollpulti, emaplaati koos protsessori ja kolme kõvaketta sahtliga, videomälu, modemikaarti, graafikakaarti, LAN-kaarti, helikaarti, kõvaketast ja CD-RW seadet samas korpuses. Kõvakettale on eelnevalt installeeritud Windows ME operatsioonisüsteem, digitaalsalvestustarkvara ja CD-RW seadme tarkvara.

14. Samal ajal kui Ikegami taotles seadme kui „arvuti” klassifitseerimist KN-i alamrubriiki 8471 50 90, väljastas ZPLA München 14. jaanuaril 2002 siduva tariifiinformatsiooni numbriga DE M/119/02-1, milles seade klassifitseeriti kui „videoseade pildi ja heli salvestamiseks või taasesitamiseks” KN-i alamrubriiki 8521 9000.

15. Pärast tagajärjeta jäänud kaebuse esitamist esitas Ikegami siduva tariifiinformatsiooni kohta kaebuse Finanzgericht München’isse. Ta leidis, et vaidluse esemeks olev seadet tuleb lugeda arvutiks, kuna nii selle üksikute osade kui ka töötamisviisi ainus eesmärk on andmetöötlus: kõik seadme osad üksikult võetuna tuleks klassifitseerida KN-i rubriiki 8471, mitte ühtegi KN-i rubriiki 8521; lisaks eelnevalt installeeritud funktsioonipõhisele kasutajatarkvarale on võimalik igal ajal installeerida muid kasutajaprogramme, nii et seadet saaks kasutada täiesti tavalise personaalarvutina. Lisaks eeldab grupi 84 5. märkuse punkt E, et seadmel peab olema vähemalt kaks funktsiooni, nimelt andmeid töötlev funktsioon ja veel üks funktsioon; see aga käesoleval juhul puudub, kuna seade on ette nähtud ainult andmete töötlemiseks.

16. OFD Nürnberg taotles kaebuse rahuldamata jätmist. Ta oli viidates KN-i grupi 84 5. märkuse punktile E arvamusel, et arvutipõhist masinat ei tuleks klassifitseerida mitte selle üksikute osade funktsioonide alusel, vaid masina kui terviku tegeliku funktsiooni alusel. Käesoleval juhul on seade selle erivarustuse tõttu ette nähtud ainult digitaalse pildi ja heli salvestamiseks videovalve otstarbel, nii et see tuleks klassifitseerida KN-i rubriiki 8521.

17. Finanzgericht München märgib eelotsusetaotluses, et vaidluse esemeks olev seade küll vastab arvutile esitatud tingimustele KN-i grupi 84 5. märkuse punkti A alapunkti a tähenduses ja seda on võimalik kasutada tavalise standardse personaalarvutina, aga erivarustuse tõttu loetakse seda digitaalseks videosalvestiks ning seda turustatakse ja kasutatakse sellisena. Andmetöötluse eesmärk on üksnes videosignaalide salvestamine ja taasesitamine ning seadme varustusse kuuluv tark- ja riistvara on mõeldud vaid selleks otstarbeks. Seadme kasutamist muul otstarbel kui videosalvestina ei ole ette nähtud, kuna puudub muu tarkvara.. Finanzgericht München’i arvates on seadmel seetõttu pildi ja heli salvestamise funktsioon, mida on nimetatud KN-i rubriigis 8521, ja see võib kohtupraktika kohaselt kujutada endast KN-i grupi 84 5. märkuse punkti E tähenduses muud funktsiooni kui andmetöötlus.

IV. Eelotsusetaotlus ja menetlus Euroopa Kohtus

18. Finanzgericht München otsustas seetõttu 24. juuni 2003. aasta otsusega menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:

„Kas määruse (EÜ) nr 2031/2001 (EÜT L 279, 23.10.2001) (millega muudetakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa) I lisas sisalduva koondnomenklatuuri 5. märkuse punkti E tuleb tõlgendada nii, et videovalveseadmel, mis salvestab erinevate kaamerate signaale tihendatult kõvakettale, et neid kuvaril taasesitada, on muu funktsioon kui andmetöötlus?”

19. Eelotsusetaotlus registreeriti Euroopa Kohtu kantseleis 6. novembril 2003. Ikegami ja Euroopa Ühenduste Komisjon on Euroopa Kohtu põhikirja artikli 23 lõike 2 kohaselt esitanud kirjalikud märkused.

V. Menetlusosaliste märkused

A. Ikegami märkused

20. Ikegami rõhutab, et Euroopa Kohus peab erinevalt senistest asjakohastest otsustest( ) käesoleval juhul otsustama mitte ühe arvuti üksikute osade tariifse klassifitseerimise üle, vaid tervikliku, mõningate täiendavate lisakomponentidega varustatud personaalarvuti üle.

21. Seadme tariifsel klassifitseerimisel on Euroopa Kohtu praktika( ) kohaselt määravad objektiivsed iseloomulikud tunnused ja omadused, mis on kindlaks määratud KN-i rubriikide kirjeldustes või ühises tollitariifistikus ning jaotiste või gruppide kohta käivates reeglites, mitte mingil juhul aga muutuvad tunnused. Ikegami arvates ei ole tariifsel klassifitseerimisel mitte mingil juhul määravad seadme kasutamisvõimalused, sest vastasel korral võiks kontrollimisel arvesse võtta puhtsubjektiivseid kriteeriume, mis ei ole aga kohtupraktika kohaselt lubatud ja mis oleksid vastuolus õiguskindluse nõudega. Ainsa objektiivse iseloomuliku tunnusena nimetatakse KN-i grupi 84 5. märkuses andmetöötlust, nii et määrav saab olla ainuüksi see omadus või ka mõni muu andmetöötlusest sõltumatu funktsioon. Selline „muu funktsioon” peaks olema mõni teine tehnoloogiline protsess kui andmetöötlus ja sellega on tegemist näiteks keevitusmasina puhul, mida arvuti ainult juhib, mitte aga masina puhul, mis ei soorita midagi muud peale andmetöötluse.

22. Kuna vaidluse esemeks oleva seadme ükski osa ei ole võimeline täitma oma andmetöötlusfunktsiooni väljaspool arvutit ja seetõttu ei saa seda omaette vaadelduna grupi 84 5. märkuse punkti E kohaselt selle enda funktsiooni alusel tariifselt klassifitseerida, tuleb nende asjaolude alusel hinnata, kas osadest moodustatud tervik täidab muud funktsiooni kui andmetöötlus. Nii see aga käesoleval juhul ei ole: osade kombineerimisest tulenevad küll tehniliselt keerukamad funktsioonid, ent siiski ei kujuta ka need keerukamad funktsioonid endast muud kui andmetöötlust ja ei seadme üksikud osad ega seade kui tervik ei täida muud funktsiooni kui andmetöötlus.

23. Viidates märkuste koostamise momendil kehtivatele harmoneeritud süsteemi selgitavate märkuste punktidele 83.0 ja 83.5, mis käivad XVI jaotise 4. märkuse kohta, väidab Ikegami, et vaidluse esemeks oleval seadmel selliseid funktsioone ei ole ja see tuleb eraldi tariifselt klassifitseerida, isegi kui see koos telekaameratega võiks olla valvesüsteemi osa. Kõnealuses seoses viitab Ikegami sellele, et vaidluse esemeks olev seade ei võimalda pilti ja heli paralleelselt salvestada.

24. Neil põhjustel teeb Ikegami Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuse küsimusele järgmiselt:

„Määruse (EÜ) nr 2031/2001 (EÜT L 279, 23.10.2001) (millega muudetakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa) I lisas sisalduva koondnomenklatuuri 5. märkuse punkti E ei tule tõlgendada nii, et videovalveseadmel, mis salvestab erinevate kaamerate signaale tihendatult kõvakettale, et neid ekraanil taasesitada, on muu funktsioon kui andmetöötlus.”

B. Komisjoni märkus

25. Komisjon viitab esmalt andmetele, mis on esitatud rubriigi 8521 kohta harmoneeritud süsteemi selgitavate märkuste kolmandas täiendatud redaktsioonis (2002), mis tuleneb harmoneeritud süsteemi komitee otsusega 32. istungil (november 2003) vastuvõetud muudatustest.

26. KN-i klassifitseerimise üldreeglist 1. tuleneb, et kauba klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldusest ja vastavate jaotiste või gruppide märkustest. Sellest järeldub, et kaupade klassifitseerimisel on esmalt määravad rubriikide kirjeldused, seejärel enne muude üldreeglite vaatlemist märkused jaotiste või gruppide kohta. Seejuures tuleb KN-i klassifitseerimisel vastavalt üldreeglite punkti 3 alapunktile a pidada silmas seda, et täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisema kirjeldust sisaldavate rubriikide ees.

27. Käesoleval juhul on otsustav klassifitseerimistunnus mõiste „funktsioon”, mida tuleb mõista teleoloogiliselt ja mis tähistab kauba otstarvet või täpsemalt kasutamist. Nii kuulub kauba otstarve selle kauba definitsiooni puudumisel kauba iseloomulike objektiivsete tunnuste hulka. Seejuures ei ole oluline, et videosalvestamise ja taasesitamise selline „muu funktsioon” saavutatakse andmetöötluse teel, kuna igal juhul on tegemist seadme enda funktsiooniga, mida võib saavutada ka ilma andmetöötluseta, kuigi „vaevalisel moel”. Kuna vaidluse esemeks oleva seadme täpne otstarve ehk funktsioon on nüüd esitatud KN-i rubriigis 8521, seega on olemas funktsiooni ja otstarbe täpsem tähistus kui KN-i rubriigis 8471, ei tuleks enam üldse KN-i grupi 84 5. märkuse punkti E arvestada.

28. Sellist analüüsi kinnitab Esimese Astme Kohtu 30. septembri 2003 otsus, kus kohus selgitas, et ainuüksi asjaolu, et seade vastab KN-i grupi 84. 5. märkuse punkti A tingimustele ja ei teosta mingit muud seadme enda funktsiooni kui andmetöötlus nimetatud grupi 5. märkuse punkti E tähenduses, ei võimalda veel välistada vaidluse esemeks oleva seadme klassifitseerimist muusse rubriiki.( ) Lisaks viiks hageja arvamus selleni, et gruppide 85 ja 90 mõned tariifirubriigid muutuksid sisutuks, kuna tehnoloogilise arengu tulemusena teostab enamik gruppides loetletud seadmetest veel ainult andmetöötlust laiemas tähenduses; nimetatud rubriikidesse saaks siis klassifitseerida veel ainult teatavaid täiesti vananenud tehnoloogial põhinevaid seadmeid.

29. Nimetatud põhjustel teeb komisjon Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuse küsimusele järgmiselt:

„Kauba tariifseks klassifitseerimiseks on nõutav, et juba enne jaotiste ja gruppide märkuste (sealhulgas käesoleval juhul KN-i grupi 84 5. märkuse punkti E) analüüsimist tuleb kõigepealt arvesse võtta rubriikide sõnastust ja koondnomenklatuuri klassifitseerimise üldreegleid. Vastavalt KN-i klassifitseerimise 1. üldreeglile ühelt poolt ja 3. üldreegli punktile a teiselt poolt on klassifitseerimisel seega määravad rubriikide mõisted, kusjuures kauba täpsema kirjeldusega rubriiki tuleb eelistada üldisemale rubriigile. Kui rubriigi sõnastuses sisaldub kauba funktsioon või otstarve, on see rubriik täpsem kui teine rubriik, mille sõnastus kirjeldab kaupa või selle funktsiooni üldisemalt. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima, kas käesolevate juhiste valguses kirjeldab KN-i rubriigi 8521 sõnastus siinkohal vaidluse esemeks olevat kaupa täpsemalt kui rubriigi 8471 sõnastus.”

VI. Õiguslik hinnang

30. Eelotsusetaotluse esitanud kohus tahab vaidluse esemeks oleva seadme koondnomenklatuuri klassifitseerimiseks sisuliselt teada, kuidas tõlgendada grupi 84 5. märkuse punkti E. Komisjon viitab siiski õigusega sellele, et nimetatud märkus ei ole klassifitseerimisel ainumäärav. Samuti tuleb arvestada rubriikide sõnastust ja samuti muid märkusi. Järgnevalt esitatakse seetõttu esmalt klassifitseerimise õiguslikud alused ja seejärel antakse juhised nende kohaldamiseks käesolevale juhule. Seejuures tuleb vastata eelotsusetaotluse küsimusele.

A. Õigusnormid ja õiguspõhimõtted

31. Koondnomenklatuur põhineb „harmoneeritud süsteemil”, mille Maailma Tolliorganisatsioon on kehtestanud rahvusvahelise konventsioonina. Kuna ühendus on konventsiooniga liitunud, on selle sätted talle siduvad. EÜ artikli 300 lõike 7 kohaselt on ühenduse rahvusvahelistel kohustustel „vahepealne staatus”, alludes seega küll esmasele õigusele, olles aga ülimuslik ühenduse teisese õiguse suhtes. Ühenduse teisest õigust, sealhulgas määrusel põhinevat koondnomenklatuuri, tuleb järelikult tõlgendada kooskõlas harmoneeritud süsteemi nõuetega.

32. Harmoneeritud süsteem on multifunktsionaalne nomenklatuur, mille struktuur võimaldab hõlmata kõiki rahvusvahelises kaubanduses esinevaid kaupu. Koondnomenklatuur on üle võtnud harmoneeritud süsteemi struktuuri, sisaldab aga täiendavat jaotust, mis vastab EÜ tariifse klassifitseerimise ja statistika vajadustele. Harmoneeritud süsteemil põhinevad üldreeglid, jaotised ja vastavad märkused, grupid ja vastavad märkused, rubriigid ja esimesed alamrubriigid kuni tollitariifi üheteistkümnekohalise koodi kuuenda numbrini.( ) Järgnevad alajaotused põhinevad ainult ühenduse teisesel õigusel.

33. Esimene üldreegel (edaspidi „ÜR 1”) sisaldab iga kauba koondnomenklatuuri klassifitseerimise põhireeglit. Selle kohaselt peab klassifitseerimine toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest. Rubriikide kirjeldused ja märkused on seejuures võrdse kaalukusega: rubriigi kirjeldus moodustab teatud mõttes aluskoosseisu, mida täiendavad ja täpsustavad vastavad jaotiste ja gruppide märkused. Ainult tingimusel, et need rubriigid ei näe ette muud, võib toetavalt kohaldada järgnevaid teist kuni viiendat üldreeglit (edaspidi „ÜR 2–5”). Seega enne kui saab pöörduda ÜR 2–5 poole, peab kontrollima, kas mingi rubriigi kirjeldus hõlmab asjaomast kaupa või kas mingi märkus annab kauba klassifitseerimiseks spetsiaalseid juhiseid. Jaotiste, gruppide ja alagruppide pealkirjad on seevastu üksnes viited, mida tuleb kasutada ainult abivahendina; sama kehtib harmoneeritud süsteemi ja koondnomenklatuuri selgitavate märkuste ja teatiste kohta, mis samuti ei ole siduvad, vaid ainult täiendavad, kuigi sageli siiski olulised allikad, eriti rubriikide kirjelduste tõlgendamisel.

34. ÜR 1 puudutab siiski ainult rubriike ja kehtib seega ka ainult koodi esimese nelja numbri suhtes. Alamrubriikide järgmiste alajaotuste suhtes kehtib 6. üldreegel( edaspidi „ÜR 6”), mis sisuliselt näeb ette analoogilise protseduuri nagu rubriikidesse klassifitseerimisel. Selle najal saab selgeks, et koondnomenklatuuri struktuur on rangelt hierarhiline, klassifitseerimine peab seega toimuma sammhaaval, liikudes ühelt tasandilt teisele, üldiselt üksikule, alustades harmoneeritud süsteemi rubriigist, liikudes edasi harmoneeritud süsteemi alamrubriiki ja lõpuks koondnomenklatuuri alamrubriiki.

35. Kaks määravat jaotuskriteeriumi kaupade klassifitseerimisel on nende koostismaterjal ja kasutusotstarve. Kauba kasutusotstarve tuleb seejuures kindlaks teha objektiivsete tunnuste alusel.

36. Selle kohaselt tuleb kaupade klassifitseerimisel koondnomenklatuuri toimida järgmiselt: esmalt 1) tuleb täpselt registreerida klassifitseeritavate kaupade kasutusotstarve ja koostismaterjal; seejärel 2) asjakohaste jaotiste ja gruppide a) rubriikide kirjelduste alusel viia läbi esialgne klassifitseerimine vastavalt kasutusotstarbele ja seejärel b) ajutine klassifitseerimine koostismaterjali järgi; siis 3) kontrollida, kas rubriikide sõnastuse ning asjakohaste jaotiste ja gruppide märkuste koosvaatlemine võimaldab selget klassifitseerimist; kui see ei õnnestu, tuleb 4) normide kollisiooni lahendamiseks pöörduda ÜR 2–5 (siinkohal eriti ÜR 3) poole; lõpuks järgneb siis 5) klassifitseerimine a) harmoneeritud süsteemi alamrubriiki ja b) koondnomenklatuuri alamrubriiki. Eelotsuse küsimuse jaoks on eriti oluline kolmas etapp.

B. Kohaldamine käesoleval juhul

37. Nimetatud õigusnormide ja olemasolevate andmete alusel peaks eelotsusetaotluse esitanud kohus järelikult kontrollima järgmisi punkte.

1. Kauba määratlemine

38. Vaidluse esemeks olev seade on kombinatsioon koostisosadest, mis on omavahel ühendatud juhtmete, ülekandeseadmete, elektrikaablite või muude seadeldiste kaudu ning mis peavad töötama koos ja moodustama terviku. See koosneb peamiselt personaalarvuti standardosadest, kuid omab lisaks sellele ka osi, mis on ette nähtud spetsiaalselt videoandmete töötlemiseks.

39. Personaalarvuti standardosadena võib nimetada emaplaati (tüüp Asus CUV4x-E) standardprotsessorit (Intel Pentium III taktsagedusega 866 MHz), standardset põhimälu (128 MB), kõvaketast ja kolme kõvaketta pesa, graafikakaarti (ühendamiseks tavaliste monitoridega), helikaarti, võrgukaarti, modemikaarti, CD/RW-ajamit, klaviatuuri ja hiirt. Kõvakettale on eelnevalt installeeritud Windows ME operatsioonisüsteem ja CD/RW-ajami tarkvara, mis kuulub personaalarvutite standardvarustuse hulka. Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus on tuvastanud, on vaidluse esemeks oleval seadmel seega kõik koostisosad, mis võimaldavad selle kasutamist tavalise standardse personaalarvutina.

40. Videoandmete töötlemise erivarustusena saab klassifitseerida neljale videokaardile mõeldud analoog-digitaalkonverterit, millega võib ühendada kuni kaheksa telekaamerat, kaamera pildi juhtimise kontrollpulti ja digitaal­salvestustarkvara. Seejuures on iga osa ka personaalarvuti osa ja tarkvara.

41. Mis puudutab seadme tööviisi, siis täidavad vaieldamatult niihästi üksikud osad kui kogu seade ainuüksi andmetöötluse ülesandeid. Videoandmete töötlemiseks ei toimu eraldi midagi muud kui kõigepealt muundavad videokaardid telekaameratelt saabuvad analoogandmed digitaalseteks ja suunavad need siis analoog-digitaalkonverterisse, mis koordineerib erinevate videokaartide andmeid. Analoog-digitaalkonverter edastab koordineeritud andmed emaplaadile, mis tagab tihedalt kokkupakitud salvestamise kõvakettale. Sealt saab andmeid kuvaril nähtavaks teha, üle kanda või töödelda. Olemasolev varustus ei võimalda seadmel siiski salvestada üheaegselt heli ja pilti, samuti ei ole võimalik salvestada „liikuvaid kaadreid”; salvestada saab ainult „seisvaid kaadreid” sagedusega 2–15 kaadrit sekundis.( )

42. Seade on lisaks kasutamisele iseseisva süsteemina ette nähtud ka võrgus kasutamiseks, mis võimaldab paigaldada sadu kaameraid ning lubab kuni kolmekümne kahel kasutajal võrgu kaudu samaaegselt vaadelda kaadreid reaalajas ja salvestatuna. Sel moel saab seadet kasutada nn kliendina, mis võimaldab näidata mitte selle seadmes, vaid ka mujal selles võrgus salvestatud kaadreid. Lisaks sellele on seadmel kujutise liikumisdetektor, mis niipea, kui see on registreerinud kujutise liikumise, suurendab salvestussagedust ja parandab pildi kvaliteeti, näitab hoiatussignaali ning võib isegi saata automaatselt hoiatussignaale mobiiltelefonidele ja sarnastele seadmetele. Lõpuks võimaldab seadme kujutise liikumisdetektor väljavõtteid kaadritest suurendada ja vähendada ning vajadusel vastavat kaamerat pöörata.( )

43. Pildiliste andmete salvestamiseks ilma heliandmeteta ettenähtud erivarustuse tõttu on seade mõeldud kasutamiseks videovalvesüsteemi osana. Seda arvamust toetavad nii seadme varustuse objektiivsed tunnused kui ka tootekirjeldus,( ) mida kasutatakse kauba pakkumiseks turul. Muu või täiendav kasutus on igal ajal võimalik, nõudes siiski osaliselt täiendavat tarkvara. Seadme varustustunnuste tõttu on lisaks videoandmete kodeeritud, tihendatud salvestamisele kõvaketastele ja nende kuvamiseks kuvaril vahetult või hõlpsalt võimalik ka Windows ME-ga varustatud personaalarvuti standardfunktsioonide kasutamine, andmete kopeerimine või nende ülekandmine CD-le, andmete edastamine võrgu kaudu nagu ka (pildiliste) andmete töötlemine ja salvestamine muudes formaatides. Järelikult on näiteks seadmel üheaegselt pildi salvestamisega võimalik tekstitöötluse või tabelarvutuse abil kergesti pidada nimekirja isikute kohta, kes hoonesse sisenevad või sealt lahkuvad.

44. Seega on seadme esmane kasutusotstarve videovalvesüsteemi osana kasutamine. Selles funktsioonis kasutatakse seadet kaamerasüsteemi juhtimiseks, üksikute pildiliste andmete ruumi kokkuhoidvaks salvestamiseks, turvamiseks, edastamiseks, kuvamiseks ja ülekandmiseks, samuti hoiatussignaalide ja -nendele saadud vastuste pildiliste andmete analüüsimiseks; lisaks sellele võimaldab see ka muid valve puhul olulisi funktsioone nagu (külastajate) nimekirjade pidamine. Seadme koostismaterjal on seejuures klassikalise arvuti oma koos pildiliste andmete töötlemise lisavarustusega.

2. Rubriikide kirjeldused

a) Esialgne klassifitseerimine kasutusotstarbe järgi

45. Kui uurida vaidluse esemeks oleva seadme kasutusotstarvet, tuleb esmalt arvesse niihästi KN-i rubriik 8521 „Videosignaalide salvestus- või taasesitusaparatuur ?…?” kui ka KN-i rubriik 8471 „Arvutid ?…? seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele ?…? seadmed nende andmete töötlemiseks”, kuna seade on eelkõige ette nähtud kujutise salvestamiseks andmekandjal olevate kodeeritud andmete kujul ja pakub lisaks võimalust neid andmeid töödelda.

46. Siiski on KN-i rubriik 8521 ette nähtud esiteks „pildi ja heli salvestamiseks või taasesitamiseks”: kuivõrd saab järeldada harmoneeritud süsteemi( ) ja koondnomenklatuuri( ) selgitavatest märkustest, tähendab see, et salvestus- ja taasesitusseadmega peab saama samaaegselt pilti ja heli salvestada või taasesitada. Teiseks näitab mõiste „videoseadmed”, et samuti peab võimalik olema vähemalt liikuvate kaadrite salvestamine. See peaks nõudma kaadrite salvestus- või taasesitussagedust ligikaudu 23–25 kaadrit sekundis, nagu see on tavaline ka kinos (24 kaadrit sekundis).

47. Käesoleval juhul ei võimalda seadme varustatus üheainsa helikaardiga vähemalt kaheksa videokaamera kaadrite juurde samaaegselt heli salvestada, mis räägib seadme videosalvestina rubriiki 8521 klassifitseerimise vastu. Siiski ei saa olemasolevate andmete alusel välistada, et võimalik vähemalt on samaaegne pildi ja heli taasesitamine, mis võiks lubada klassifitseerimist taasesitusseadmena KN‑i rubriiki 8521. Siiski jäävad kahtlused nimetatud rubriigi õigsuse suhtes, kuna seade ei pea ju olema puhas taasesitusseade, vaid on ette nähtud salvestamiseks, töötlemiseks ja taasesitamiseks. Kahtlusi tugevdab asjaolu, et maksimaalne kaadrisagedus 15 kaadrit sekundis, mis on pealegi saavutatav ainult erandjuhtudel, ei taga jooksvat pildiesitust. Järelikult ei ole tegemist sellega, mida tavaliselt videosalvestuseks nimetatakse, vaid seisvate piltide salvestusega. Lõpuks ei piirdu seadme funktsionaalsus piltide salvestamisega, vaid seade ka analüüsib pildilisi andmeid näiteks muutuste suhtes, et oleks võimalik väljastada hoiatussignaale, ja võimaldab juhtida valvesüsteemi kaameraid. See läheb „pilti ja heli salvestava videoseadme” funktsioonidest tunduvalt kaugemale. Arvestades seadme kasutusotstarvet ning pildi salvestamise ja taasesitamise funktsiooni, ei tohiks KN-i rubriiki 8521 siiski juba algusest peale vaatluse alt välja jätta.

48. Lisaks sellele on siiski olemas ka kasutusotstarve KN-i rubriigi 8471 tähenduses, kuna seade on ette nähtud kodeeritud pildiliste andmete salvestamiseks andmekandjatele ja võimaldab samas niisuguste andmete edasist töötlemist.

b) Esialgne klassifitseerimine koostismaterjali järgi

49. Seadme koostismaterjal lubab seadme koostisosade ja töötamisviisi alusel vaatluse alla võtta ainult KN-i rubriigi 8471 „Arvutid ?…? seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele ?…? seadmed nende andmete töötlemiseks”.

3. Rubriikide kirjeldused ja märkused

50. Seoses mõlema võimaliku KN-i rubriigiga 8471 ja 8521 on olulised vaatluse all olevad KN-i XVI jaotise 3. märkus ja grupi 84 5. märkuse punktid A ja E. Seevastu XVI jaotise 4. märkust ei saa kohaldada, kuna vaidluse esemeks olev seade on küll kombinatsioon omavahel ühendatud üksikutest osadest, ent kasutusotstarbe osas ei saa kindlaks teha selget, täpselt määratletud funktsiooni, mis sisalduks KN-i gruppide 84 või 85 rubriikides, vaid seadme kasutusotstarbe alusel tuleb kõne alla kaks rubriiki.

51. XVI jaotise 3. märkuse järgi tuleks seade kui kokkupandud seade klassifitseerida tervikut iseloomustava põhifunktsiooni järgi. See oleks siinkohal kasutamine videovalvesüsteemi osana üksikute ilma helita pildiliste andmete salvestamiseks ja süsteemi juhtimiseks. See räägib KN-i rubriiki 8471 klassifitseerimise poolt.

52. KN-i grupi 84 5. märkuse punkti A kohaselt tuleks seade klassifitseerida samuti KN-i rubriiki 8471, kuna see on digitaalarvuti, mis on võimeline säilitama tööprogrammi või tööprogramme ja vähemalt programmi täitmiseks vajalikku informatsiooni; on vabalt programmeeritav vastavalt kasutaja nõudmisele, sooritab kasutaja määratud aritmeetikatehteid ning on võimeline täitma ilma inimese sekkumiseta töötlusprogrammi, olles võimeline töötsükli käigus vastu võetud loogiliste otsustustega modifitseerima töötlusprotsessi.

53. Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus õigusega küsib, võiks KN-i grupi 84 5. märkuse punktist E tuleneda siiski midagi muud, kui seadmed täidavad muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus ja mis sisaldavad arvutit või töötavad koos arvutiga.

54. Ikegami on seisukohal, et „muu funktsioon” KN-i grupi 84 5. märkuse punkti E tähenduses peab olema muu tehnoloogiline protsess kui andmetöötlus ja sellega on tegemist näiteks keevitusmasina puhul, mida arvuti üksnes juhib, kuid mitte masina puhul, mis ei tee midagi muud peale andmete töötlemise. Komisjon ja eelotsusetaotluse esitanud kohus on seevastu seisukohal, et „muu funktsiooni” võib saavutada ka andmetöötluse teel, kuna igal juhul on tegemist spetsiifilise funktsiooniga, mida on võimalik saavutada ka ilma andmetöötluseta.

55. Komisjoni ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvamuse järgi tuleb lähtuda sellest, et KN-i grupi 84 5. märkuse punkti E „muud funktsiooni” võib saavutada ka andmetöötluse teel, ja konkreetselt järgmistel põhjustel: ei saa kahelda selles, et näiteks klassikalist magnetlindiga („videokassetid”) videosalvestit, mis enamasti töötab „VHS-süsteemis”, tuleks klassifitseerida KN-i rubriiki 8521. Nüüd tõrjuvad seda vananenud tehnoloogiat järjest enam kõrvale DVD-salvestid, mis töötlevad pilti ja heli integreeritud arvuti abil digitaalselt ja salvestavad andmevood kas otse DVD-le või esialgu sisseehitatud kõvakettale, kust on võimalik nii mahamängimine kui ülekandmine DVD-le. Sellise seadme kõik funktsioonid on ette nähtud pildiliste ja heliliste andmete salvestamiseks ja taasesitamiseks ning arvuti on lisatud ainult selleks, et võimaldada teha digitaalselt seda, mida seni tegid analoogselt klassikalised videosalvestid samamoodi, kuigi halvema kvaliteediga. Sisseehitatud arvuti on spetsiaalselt ette nähtud seadme teise funktsiooni täitmiseks ja seda ei saa kasutada mujal. Eelkõige ei ole reeglina võimalik vaba programmeerimine. Kuna juba sellega ei ole täidetud KN-i grupi 84 5. märkuse punkti A tingimused, oleks niisuguse DVD-salvesti klassifitseerimine KN-i rubriiki 8471 vaatamata seadme ainuüksi andmetöötlust teostavale „sisemusele” väär. Õige rubriik oleks sel juhul KN-i rubriik 8521.( )

56. Antud juhul on vaidluse esemeks oleva seadme puhul asi siiski väga suure tõenäosusega teisiti: esiteks on see oma koostisosade järgi sisuliselt personaalarvuti, mis omab videotöötluse lisavarustust, mille puhul on samuti tegemist personaalarvutite valdkonna andmetöötluskomponentidega. Iseäranis vastab seade seega erinevalt tavalisest DVD-salvestist KN-i grupi 84 5. märkuse punkti A nõuetele. Teiseks ei täida seade olemasolevate andmete kohaselt videosalvesti klassikalisi ülesandeid, nimelt pildi ja heli samaaegse salvestamise ja taasesitamise ülesannet, vaid on ette nähtud kasutamiseks spetsiaalselt videovalvesüsteemis, mis esitab teistsuguseid nõudmisi. Lõpuks kolmandaks piirdub seadme kasutamisotstarve, kuivõrd seda oli võimalik välja selgitada, mitte pildiliste andmete salvestamise ja esitamisega, vaid seade analüüsib andmeid täiendavalt valve otstarbel ja võimaldab valvesüsteemi juhtida. Need on andmetöötlusfunktsioonid, mis lähevad kaugemale KN-i rubriigi 8521 funktsioonikirjeldusest.

57. Arvestades kõike eelnevat, toetab määravate elementide koosvaatlemine vaidluse esemeks oleva seadme klassifitseerimist KN-i rubriiki 8471, kuna see toimub peamiselt andmetöötlusfunktsiooni valve otstarvet aluseks võttes. Seadme funktsioonide täpne määratlemine ja klassifitseerimine funktsioonide alusel on siiski eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

4. Üldreeglid 2–5

58. Tagasipöördumine KN-i üldreeglite 2–5 juurde on pärast eespool esitatud selgitusi liigne: seadme funktsioonide täpne määratlemine koos rubriikide kirjelduste ja märkustega võimaldab eelotsusetaotluse esitanud kohtul klassifitseerida seade selgelt kas KN-i rubriiki 8471 või rubriiki 8521.

5. Alamrubriigid

59. Klassifitseerimiseks harmoneeritud süsteemi alamrubriiki on KN-i rubriigis 8471 alamrubriigid 10 („Analoog- või hübriidarvutid”), 30 („Kantavad digitaalarvutid massiga kuni kümme kilogrammi, mis sisaldavad vähemalt kesktöötlusseadme, klahvistiku ja kuvari”), 41 („Muud digitaalarvutid, mis sisaldavad ühes korpuses vähemalt kesktöötlusseadme ning ühildatud või ühildamata sisend- ja väljundseadmed”), 49 („Muud digitaalarvutid: muud, esitatud tollile süsteemina”), 50 („Digitaaltöötlusseadmed peale alamrubriigis 8471 41 või 8471 49 nimetatute, mis sisaldavad või ei sisalda ühes ja samas korpuses ühte või kahte järgmistest seadmetest: salvestusseade, sisendseade, väljundseade”), 60 („Sisend- või väljundseadmed, samas korpuses mäluseadet sisaldavad või mitte”), 70 („Mäluseadmed”), 80 („Muud arvutite seadmed”), 90 („Muud”).

60. Juba sõnastuse järgi saab seega välistada alamrubriigid 10, 30, 60 ja 70. Ka rubriigid 41 ja 49 tuleb, kuivõrd seda oli võimalik välja selgitada, välja jätta, kuna seadet ilmselt ei tarnita koos väljundseadmega (nt kuvariga) ega ka süsteemina, vaid üksikult. Alles jäävad alamrubriigid 50, 80 ja 90. Kuna siin märkused edasi ei aita, tuleb ÜR 6 kaudu pöörduda ÜR punkti 3 alapunkti a poole, mille alusel tuleb valida kõige täpsem alamrubriik. See on siinkohal alamrubriik 50, kuna see ei puuduta mis tahes liiki „arvuteid” üldiselt, vaid täpsemalt „digitaaltöötlusseadmeid”, mille hulka tuleks käesolev seade lugeda.

61. Klassifitseerimiseks koondnomenklatuuri alamrubriiki jäävad siis alles alamrubriigid 10 („Tsiviilõhusõidukid”) ja 90 („Muud”). Siinkohal oleks järelikult asjakohane alamrubriik 90.

62. Arvestades kõike eelnevat, toetab määravate asjaolude koosvaatlemine vaidluse esemeks oleva seadme klassifitseerimist KN-i rubriiki 8471 50 90. Seadme funktsioonide täpne registreerimine ja klassifitseerimine funktsioonide alusel on siiski eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

VII. Ettepanek

63. Eeltoodud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuseküsimusele järgmiselt:

„Kauba tariifseks klassifitseerimiseks koondnomenklatuuri tuleb esmalt täpselt kindlaks teha klassifitseeritava kauba kasutusotstarve ja koostismaterjal ning seejärel kauba nende omaduste, asjakohaste rubriikide kirjelduste ning asjakohaste jaotiste ja gruppide märkuste najal võimalikult selgelt klassifitseerida. Seejuures tuleb määruse (EÜ) nr 2031/2001 (EÜT L 279, 23.10.2001) (millega muudetakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa) I lisas sisalduva koondnomenklatuuri 5. märkuse punkti E tõlgendada nii, et „muu […]funktsioon kui andmetöötlus” võib olla ka funktsioon, mis on saavutatud andmetöötluse teel. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on tuvastada, kas klassifitseeritav kaup täidab oma omaduste alusel andmetöötluse või mõnd muud funktsiooni”.