Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Haldusmenetlus – Aegumine uurimismenetluses – Peatumine

(Nõukogu määrus nr 2988/74, artikkel 3)

2. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Mõistliku aja nõude järgimine – Kohaldamisala – Konkurents – Haldusmenetlus – Kohtumenetlus – Eristamine mõistliku aja nõude järgimise hindamise eesmärgil

(Nõukogu määrus nr 17)

3. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustused – Mõistliku aja nõude järgimine

(Nõukogu määrus nr 17)

4. Menetlus – Üldkohtu menetluse kestus – Mõistlik aeg – Hindamiskriteeriumid

5. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Kohaldamisala – Konkurents – Haldusmenetlus – Põhimõtte ulatus pärast komisjoni esimese otsuse tühistamist

(EÜ artiklid 81, 82 ja 233; nõukogu määrus nr 17)

6. Komisjon – Kollegiaalsuspõhimõte – Ulatus – Otsus konkurentsi valdkonnas

7. Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Ulatus – Seadusjõud

8. Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Mõju

(EÜ artiklid 82, 230 ja 233)

9. Konkurents – Turgu valitsev seisund – Määratlemine väga suure turuosa kaudu

(EÜ artikkel 82)

10. Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Hinnaalandus, mille tagajärjeks on turu suletus – Püsikliendi hinnaalandus

(EÜ artikkel 82)

11. Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Koguseline hinnaalandus – Lubatavus – Tingimused – Hinnaalanduste süsteemi kuritarvitav laad

(EÜ artikkel 82)

12. Konkurents – Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Ainuõiguslikud tarnelepingud – Püsikliendi hinnaalandus

(EÜ artikkel 82)

13. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Komisjoni kaalutlusõigus

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 2988/74)

14. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus – Rikkumise tuvastamise ja trahvi määramise otsus – Tühistamine menetlusnormide rikkumise tõttu

(Nõukogu määrus nr 17)

15. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Eriti rasked rikkumised

(EÜ artikkel 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

16. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Raskendavad asjaolud – Korduvus – Mõiste „sama liiki rikkumised” – Ühelt poolt EÜ artikli 81 ja teiselt poolt EÜ artikli 82 rikkumine – Välistamine

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

17. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Kohustus arvata trahvisummast maha kulud, mis tekkisid seoses hiljem tühistatud otsuse kohaldamise tagamisega – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

18. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Tahtlus – Mõiste

(Nõukogu määrus nr 17, artikkel 15)

19. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

20. Konkurents – Trahvid – Määramine – Nõue, et ettevõtja peab saama rikkumisest kasu – Puudumine – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Kergendavad asjaolud – Tulu puudumine – Välistamine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

21. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Raskendavad asjaolud – Kartelli varjamine – Salajase iseloomu puudumine, mis ei kujuta endast kergendavat asjaolu

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

Summary

1. Vastavalt määruse nr 2988/74 konkurentsieeskirjades ettenähtud menetluste ja sundtäitmise rakendamise aegumistähtaegade kohta artiklile 3 peatub menetluste aegumistähtaja kulgemine komisjoni otsuse „Euroopa Ühenduste Kohtus läbivaatamise ajaks”. Seda viidet tuleb Esimese Astme Kohtu loomisest alates käsitada nii, et sellega peetakse silmas eeskätt nimetatud kohtus toimuvat menetlust, kuna hagid konkurentsiõiguse valdkonnas määratud sanktsioonide või trahvide peale kuuluvad tema pädevusse.

Aegumine peatub ka Euroopa Kohtus toimuva apellatsioonimenetluse ajaks. Kuna Euroopa Kohtu põhikirja artikli 60 ja määruse nr 2988/74 artikli 3 kohaldamisalad on erinevad, ei jäta apellatsioonkaebuse peatava toime puudumine selle määruse artiklilt 3 ilma kogu mõjust olukordades, kus komisjon peab ootama ühenduste kohtu otsust. Lisaks kaitseb määruse nr 2988/74 artikkel 3 komisjoni aegumise eest olukordades, kus ta peab ootama ühenduste kohtu otsust menetlustes, mille kulgu ta ei juhi, enne kui ta saab teada, kas vaidlustatud akt on õigusvastane või mitte.

Argumendiga, mille kohaselt ei saa komisjon pärast komisjoni otsuse tühistamist kasu saada omaenda veast, määrates trahvi pärast aegumistähtaja möödumist, ei saa nõustuda. Nimelt on komisjoni vastuvõetud akti mis tahes tühistamine tingimata komisjonile süüks pandav, kuna see väljendab tema tehtud viga. Järelikult, kui välistada menetluste aegumise peatumine juhul, kui hagi tulemusel tunnistatakse komisjonile süükspandavat viga, jätaks see määruse nr 2988/74 artikli 3 ilma igasugusest mõttest. Peatumist õigustab asjaolu, et hagi on Üldkohtus või Euroopa Kohtus menetlemisel, mitte järeldused, milleni need kohtud oma kohtuotsuses jõuavad.

Viimaseks, kui komisjon peaks Üldkohtu poolt otsuse tühistamise tõttu vastu võtma uue otsuse, ootamata ära Euroopa Kohtu otsust, esineks oht, et samal ajal kehtivad kaks sama esemega otsust, juhul kui Euroopa Kohus tühistaks Üldkohtu otsuse. Haldusmenetluse ökonoomia nõuetega on vastuolus see, kui komisjoni kohustatakse ainuüksi eesmärgil vältida aegumistähtaja möödumist võtma vastu uus otsus enne, kui ta on saanud teada, kas algne otsus on õigusvastane või mitte.

Kuna määruse nr 2988/74 artiklis 3 ette nähtud aegumine on peatunud terveks Üldkohtus ja Euroopa Kohtus toimuva menetluse ajaks, ei saa komisjonile ette heita mõistliku aja põhimõtte rikkumist seetõttu, et ta ootas enne uue otsuse vastuvõtmist, et Üldkohus ja Euroopa Kohus teeksid lahendi, kuna see on õigustatud kohtumenetluse ja tulevaste kohtuotsuste respekteerimisega.

(vt punktid 73 ja 74, 77, 82, 85 ja 86, 88 ja 89, 132)

2. Mõistliku aja põhimõtte rikkumist puudutava etteheite analüüsimisel tuleb eristada määruse nr 17 alusel konkurentsiasjades läbi viidavat haldusmenetlust ja komisjoni otsuse peale esitatud hagi korral toimuvat kohtumenetlust. Ajavahemikku, mil ühenduste kohus kontrollib otsuse ja apellatsioonkaebuse korral ka esimeses astmes tehtud kohtuotsuse õiguspärasust, ei saa arvesse võtta komisjoni menetluse kestuse kindlaksmääramisel.

(vt punkt 102)

3. Komisjoni otsuse tühistamine mõistliku aja põhimõtte rikkumise tõttu konkurentsi valdkonnas haldusmenetluse tulemusel tehtud otsuse vastuvõtmisel on õigustatud vaid juhul, kui see otsus toob kaasa ka asjaomase ettevõtja kaitseõiguste rikkumise. Kui ei ole tuvastatud, et ülemäära pikk aeg on mõjutanud asjaomaste ettevõtjate võimalust end tõhusalt kaitsta, siis ei mõjuta mõistliku aja põhimõtte järgimata jätmine haldusmenetluse õiguspärasust.

(vt punkt 109)

4. Ühenduse õiguse üldpõhimõtet, mis lähtub Euroopa inimõiguste konventsiooni artikli 6 lõikest 1 ja mille kohaselt on igaühel õigus õiglasele kohtulikule arutamisele ning eelkõige õigus menetlusele mõistliku aja jooksul, kohaldatakse kohtumenetluses, milles vaidlustatakse komisjoni otsust ettevõtjale konkurentsiõiguse rikkumise eest trahvi määramise kohta.

Menetluse kestuse mõistlikkust hinnatakse vastavalt iga kohtuasja konkreetsetele asjaoludele ning eelkõige vaidluse olulisusele huvitatud isiku jaoks, kohtuasja keerukusele ning hageja ja pädevate ametivõimude käitumisele.

Sellega seoses, nende kriteeriumide loetelu ei ole ammendav ja menetluse kestuse mõistlikkuse hindamine ei nõua kohtuasja asjaolude süstemaatilist uurimist iga asjaolu seisukohast, kui menetluse kestus tundub olevat põhjendatud ka juba ühe asjaolu alusel. Seega võib kohtuasja keerukus õigustada kestust, mis esmapilgul tundub liiga pikk.

Kuna puuduvad igasugused viited sellele, et menetluse kestus oleks mõjutanud kohtuasja lahendust, ei mõjutaks käesolevas asjas kohtu poolt mõistliku aja võimalik ületamine – isegi kui eeldada, et see on tuvastatud – mingil viisil vaidlustatud otsuse õiguspärasust. See võiks õigustada hüvitise maksmist, kui ettevõtja seda nõuaks.

(vt punktid 114, 116 ja 117)

5. Ühenduse akti tühistamine ei mõjuta ilmtingimata ettevalmistavaid akte, sest tühistatud akti asendamise menetlust võib üldjuhul jätkata täpselt sellest punktist, milles tekkis tuvastatud õigusvastasus.

Kuna menetlusnormi rikkumine tuvastati sellise otsuse vastuvõtmise viimases staadiumis, millega karistati ettevõtjat ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest, siis ei mõjuta selle otsuse tühistamine nende ettevalmistavate meetmete õiguspärasust, mis on varasemad staadiumist, milles rikkumine tuvastati. Kui komisjon teeb uue otsuse, mille sisu on enamjaolt identne ja mis põhineb samadel etteheidetel, ei ole komisjon kohustatud seega uusi menetlustoiminguid läbi viima.

Eelkõige ei saa talle ette heita seda, et ta ei kuulanud enne uue otsuse vastuvõtmist asjaomast ettevõtjat uuesti ära, et ta ei andnud talle võimalust esitada uuesti oma argumendid või et ta ei saatnud talle uut vastuväiteteatist.

Mis puudutab õigusküsimusi, mis võivad EÜ artikli 233 kohaldamisel tekkida – nagu aja möödumise, menetluse uuesti alustamise võimaluse, menetluse uuesti alustamisega lahutamatult seotud õiguse tutvuda toimikuga, ärakuulamiste eest vastutava ametniku ja nõuandekomitee sekkumisega ning määruse nr 17 artikli 20 võimaliku mõjuga seotud küsimused –, siis ka need ei nõua uusi ärakuulamisi, kuna need ei muuda etteheidete sisu ja nende üle teostatakse vajaduse korral hiljem üksnes kohtulikku kontrolli.

Lisaks, kuna uus ärakuulamine ei olnud nõutud, ei olnud ka ärakuulamiste eest vastutava ametniku sekkumine vajalik. Nimelt nähtub ärakuulamiste eest vastutava ametniku ülesannete sisust, et tema sekkumine on tingimata seotud ettevõtjate ärakuulamisega, pidades silmas võimalikku otsust.

Peale selle, kuna uus otsus ei sisalda olulisi muudatusi võrreldes tühistatud otsusega, siis ei olnud komisjon, kes ei ole kohustatud asjaomast ettevõtjat uuesti ära kuulama, kohustatud ka konkurentsi piiravat tegevust ja turgu valitsevat seisundit käsitleva nõuandekomiteega uuesti konsulteerima.

Samadel põhjustel ei pea komisjoni liikmete kolleegiumile esitatud toimik sisaldama muu hulgas ärakuulamiste eest vastutava ametniku uut aruannet või nõuandekomiteega konsulteerimise uut protokolli.

(vt punktid 125 ja 126, 134 ja 135, 151, 153 ja 154, 161 ja 162, 168, 174)

6. Kollegiaalsuse põhimõtte aluseks on komisjoni liikmete võrdväärne osalemine otsuste vastuvõtmisel ning ennekõike tuleneb sellest põhimõttest, et otsuseid tuleb ühiselt kaaluda ja et kõik kolleegiumi liikmed kannavad kollektiivset poliitilist vastutust kõikide vastu võetud otsuste eest. Selle põhimõtte järgimine ja eelkõige vajadus, et otsuseid tuleb ühiselt kaaluda, huvitab tingimata õigussubjekte, keda otsuste õiguslikud tagajärjed puudutavad, mistõttu peab neile olema tagatud, et need otsused tegi tõepoolest kolleegium ja need vastavad viimase tahtele täpselt. Selline on olukord eriti aktide puhul, mis on sõnaselgelt kvalifitseeritud otsusteks ja mida komisjon peab tegema ettevõtjate või nende ühenduste suhtes konkurentsieeskirjade järgimise tagamiseks ning milles tuvastatakse kõnealuste eeskirjade rikkumine, tehakse ettevõtjatele ettekirjutusi ning määratakse neile rahalisi karistusi.

Pelk asjaolu, et pressiteates, mida ei ole avaldanud komisjon ja mis ei ole mingilgi määral ametlik, on mainitud komisjoni pressiesindaja avaldust, milles on täpselt esitatud konkurentsi valdkonnas tehtava otsuse kuupäev ja sisu, ei saa olla piisav leidmaks, et komisjon rikkus kollegiaalsuse põhimõtet. Kuna volinike kolleegium ei ole sellise avaldusega seotud, võib ta ühise kaalumise tulemusel otsustada jätta niisuguse otsuse vastu võtmata.

(vt punktid 175–178)

7. Selleks et tagada nii õiguse ja õigussuhete stabiilsus kui ka korrakohane õigusemõistmine, on oluline, et kohtulahendeid, mis on muutunud lõplikeks pärast olemasolevate edasikaebevõimaluste ammendamist või selleks sätestatud tähtaegade möödumist, ei oleks enam võimalik vaidlustada.

Kohtuotsuse seadusjõud võib olla hagi vastuvõetavuse takistus, kui hagi, mille alusel kõnealune otsus tehti, vastandas samu pooli, selle ese oli sama ja see põhines samadel alustel, kusjuures need tingimused on tingimata kumulatiivsed. Seadusjõud puudutab vaid asjaomase kohtulahendiga tegelikult või vältimatult ära otsustatud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid.

(vt punktid 196–198)

8. Institutsioonil, kellelt tühistatud akt pärineb, on kohustus vaid ulatuses, mis on vajalik tühistava kohtuotsuse täitmise tagamiseks. Seega võib niisuguse akti asendamise menetlust jätkata täpselt sellest punktist, milles tekkis õigusvastasus.

Kui komisjoni otsus, milles karistatakse ettevõtjat turgu valitseva seisundi kuritarvitamise tõttu, tühistatakse põhjusel, et nimetatud otsus kinnitati pärast selle teatavakstegemist, mille puhul on tegemist olulise menetlusnormi rikkumisega EÜ artikli 230 tähenduses, võib komisjon jätkata oma analüüsi kinnitamise staadiumis, ilma et ta peaks kontrollima, kas esimese otsuse vastuvõtmisel tehtud järeldused asjaomase turu kohta peavad veel paika teise otsuse vastuvõtmise ajal esinenud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid arvestades. Kaalutlus, mille kohaselt tuleneb turgu valitseva seisundi olemasolu tuvastamine turu struktuuri ja selle konkurentsi analüüsist, mis seal valitseb hetkel, kui komisjon vastava otsuse vastu võtab, ei tähenda, et komisjon peab igal juhul vaidlustatud otsuse vastuvõtmise hetkel tegema uue asjaomase turu analüüsi. Komisjon ei ole eelkõige kohustatud niisugust analüüsi tegema, kuna see ei ole otsust tühistava kohtuotsuse täitmise tagamiseks vajalik.

(vt punktid 243–245)

9. EÜ artiklis 82 käsitletud turgu valitsev seisund puudutab olukorda, kus ettevõtjal on majanduslikult tugev seisund, mis võimaldab tal pärssida tõhusa konkurentsi säilimist asjaomasel turul sel teel, et ta saab tegutseda arvestataval määral sõltumatult oma konkurentidest, klientidest ja lõpuks ka tarbijatest. Erinevalt monopoolsest või sisuliselt monopoolsest seisundist ei välista selline seisund teatud konkurentsi esinemist, kuid annab seda seisundit omavale ettevõtjale võimaluse kui mitte otsustada tingimuste üle, milles konkurents toimub, siis neid vähemalt märkimisväärselt mõjutada, ning igal juhul tegutseda enamjaolt konkurentsi arvesse võtmata, ilma et selline hoiak teda kahjustaks.

Turgu valitsev seisund tuleneb üldjuhul mitme sellise teguri koosesinemisest, mis eraldi võetuna ei oleks tingimata määrava tähtsusega. Asjaomasel turul esineva valitseva seisundi uurimine peab toimuma kõigepealt turu struktuuri ja seejärel kõnealuse turu konkurentsiolukorda analüüsides.

Äärmiselt suured turuosad kujutavad erandlikke asjaolusid kõrvale jättes endast tõendit turgu valitseva seisundi kohta. Ettevõtja, kes omab teatava perioodi jooksul äärmiselt olulist turuosa, seatakse tema toodangu- ja pakkumismahu tõttu – ilma et ettevõtjad, kellele kuuluvad tunduvalt väiksemad turuosad, suudaksid kiiresti rahuldada nõudlust, mis sooviks loobuda kõige suurema turuosaga ettevõtja kauba ostmisest – jõupositsioonile, mis teeb temast kohustusliku partneri ja mis juba sellest faktist tulenevalt kindlustab talle vähemalt suhteliselt pikaks ajaks turgu valitsevale seisundile omase sõltumatu tegutsemise võimaluse.

Seega on 70–80% suurune turuosa iseenesest selge viide turgu valitsevale seisundile. Samuti kujutab 50% suurune turuosa iseenesest tõendit turgu valitseva seisundi kohta, kui just ei esine erandlikke asjaolusid.

(vt punktid 254–257)

10. Hinnaalanduste süsteemi, mille tagajärjeks on turu suletus, peetakse EÜ artikliga 82 vastuolus olevaks, kui seda rakendab turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja. Niisuguse olukorraga on tegemist püsikliendi hinnaalanduse korral, mis tehakse vastutasuks kliendi võetud kohustuse eest hankida ainult või peaaegu ainult ettevõtjalt, kes on turgu valitsevas seisundis. Niisuguse hinnaalandusega püütakse nimelt rahaliste soodustuste tegemise teel takistada seda, et kliendid hangiksid konkureerivatelt tootjatelt. Takistades konkurentide turuletulekut, võib niisuguse ettevõtja tegevusel olla mõju kaubavoogudele ja konkurentsile ühisturul.

(vt punktid 296 ja 297, 337)

11. Kvantitatiivsete hinnaalanduste süsteeme, mis on seotud ainult turgu valitsevat seisundit omavalt ettevõtjalt ostetud kogusega, ei peeta üldjuhul EÜ artikliga 82 vastuolus olevat turu sulgemist põhjustavaks. Kui tarnitud koguse suurenemine tähendab tarnija jaoks väiksemaid kulusid, on viimasel õigus lasta oma kliendil kulu vähenemisest osa saada soodsama hinna kohaldamise teel. Koguselisi hinnaalandusi peetakse seega niisugusteks, mis peegeldavad turgu valitsevat seisundit omava ettevõtja tõhususkasu ja mastaabisäästu.

12. Sellest tuleneb, et hinnaalanduste süsteem, mille soodustusmäär suureneb vastavalt ostetud kogusele, ei riku EÜ artiklit 82, välja arvatud juhul kui hinnaalanduse tegemise kriteeriumidest ja korrast ilmneb, et süsteem ei põhine majanduslikult õigustatud vastutasul, vaid sellega püütakse sarnaselt püsikliendi- ja eesmärgihinnaalandusega takistada seda, et kliendid hangiksid konkureerivatelt tootjatelt.

Selleks et teha kindlaks kvantitatiivsete hinnaalanduste süsteemi võimalik kuritarvitav laad, tuleb seega hinnata kõiki asjaolusid, eelkõige hinnaalanduse tegemise kriteeriume ja korda, ning analüüsida, kas hinnaalanduse eesmärk on soodustuse abil, mis ei põhine mingil seda õigustaval majanduslikul sooritusel, võtta ostjalt võimalus valida oma tarneallikaid või seda võimalust piirata, tõkestada konkurentide turuletulekut, kohaldada äripartneritele võrdväärsete soorituste korral ebavõrdseid tingimusi või tugevdada turgu valitsevat seisundit moonutatud konkurentsi abil.

(vt punktid 298–300)

13. See, kui ettevõtja, kes omab turgu valitsevat seisundit ning seob ostjaid, isegi kui ta teeb seda viimaste nõudel, kohustuse või lubadusega katta kogu oma vajadus või märkimisväärne osa sellest ainult turgu valitsevat seisundit omavalt ettevõtjalt hangitava kogusega, kujutab endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist EÜ artikli 82 tähenduses, sõltumata sellest, kas kõnealune kohustus kehtib ilma täiendavate tingimusteta või tehakse selle eest vastutasuks hinnaalandus. Sama kehtib ka juhul, kui kõnealune ettevõtja kohaldab ostjatega sõlmitud kokkulepete alusel või ühepoolselt ilma nimetatud ostjaid ametliku kohustusega sidumata püsikliendi hinnaalanduste süsteemi, see tähendab hinnaalandusi, mis on seotud tingimusega, et klient katab kogu oma vajaduse või sellest olulise osa ainult turgu valitsevat seisundit omavalt ettevõtjalt hangitava kogusega. Niisugused ainuõigusliku hankimise kohustused, olenemata sellest, kas nende eest antakse vastutasuks hinnaalandus või püsikliendisoodustus, selleks et kallutada ostjaid hankima ainult turgu valitseva seisundiga ettevõtjalt, ei ole kooskõlas eesmärgiga tagada ühisturul kahjustamata konkurents, kuna need ei põhine majanduslikul sooritusel, mis õigustaks seda kohustust või soodustust, vaid nende eesmärk on võtta ostjalt võimalus valida oma tarneallikaid või seda võimalust piirata ning tõkestada tootjate turuletulekut.

(vt punkt 315)

14. Konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratavate trahvide summa kindlaksmääramisel peab komisjon arvesse võtma mitte üksnes rikkumise raskust ja juhtumi eripäraseid asjaolusid, vaid ka rikkumise toimepanemise konteksti, ja tagama, et tema tegevus oleks hoiatav eelkõige sellist liiki rikkumiste puhul, mis eriti takistavad ühenduse eesmärkide saavutamist. Lisaks, kui komisjon teeb otsuse, järgides määrust nr 2988/74 konkurentsieeskirjades ettenähtud menetluste ja sundtäitmise rakendamise aegumistähtaegade kohta ning mõistliku aja põhimõtet, ei saa talle ette heita, et ta viivitas nimetatud otsuse vastuvõtmisega. Sellises olukorras ei tule tühistada trahvi, mis määrati esimese otsuse tühistamise tulemusel tehtud otsusega, ajavahemiku tõttu, mis nende kahe otsuse vastuvõtmise vahel möödus.

(vt punktid 354 ja 355)

15. Kui konkurentsi valdkonnas tehtud komisjoni otsus tühistatakse menetlusnormi rikkumise tõttu, on komisjonil õigus võtta vastu uus otsus uut haldusmenetlust alustamata. Kui uue otsuse sisu on peaaegu identne varasema otsuse sisuga ja kui need kaks otsust rajanevad samadel põhjendustel, kehtivad uues otsuses trahvi suuruse kindlaksmääramise suhtes normid, mis kehtisid varasema otsuse vastuvõtmise ajal. Komisjon alustab nimelt menetlust uuesti staadiumist, milles menetlusnormi rikuti, ning teeb uue otsuse, hindamata juhtumit uuesti normide alusel, mida esimese otsuse vastuvõtmise ajal veel olemas ei olnud.

(vt punktid 366–368)

16. Selleks et hinnata ettevõtjale süükspandavate ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumiste raskust, et määrata kindlaks talle proportsionaalne trahvisumma, võib komisjon arvesse võtta teatud rikkumiste eriti pikka kestust, nende rikkumiste arvu ja mitmekesisust, mis puudutasid asjaomase ettevõtja kõiki või peaaegu kõiki tooteid ja millest mõni mõjutas kõiki liikmesriike, niisuguste rikkumiste erilist raskust, mis on osa tahtlikust ja järjepidevast strateegiast, mille eesmärk on mitmesuguste konkurente kõrvaldavate tegevuste ja klientide püsiklientidena sidumise poliitika abil säilitada kunstlikult või tugevdada ettevõtja valitsevat seisundit turgudel, kus konkurents oli juba piiratud, kuritarvituse tagajärgi, mis on konkurentsi seisukohast eriti kahjulikud, ning eeliseid, mida ettevõtja tänu oma rikkumistele sai.

Komisjon võib õigusega kvalifitseerida eriti raskeks sellise turgu valitsevas seisundis ettevõtja tegevuse, kes oma klientidele lisakoguselt hinnaalandusi tehes ja nendega püsikliendina sidumise kokkuleppeid sõlmides teeb pika aja vältel kõikidel konkurentidel müümise võimatuks ja kahjustab püsivalt turu struktuuri tarbijate kahjuks.

(vt punktid 370, 372, 374)

17. Ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise raskuse analüüsimisel tuleb arvesse võtta võimalikku korduvust. Korduvuse mõiste – nii nagu seda mõistetakse teatavates siseriiklikes õiguskordades – tähendab, et isik on pannud toime uusi rikkumisi pärast seda, kui teda on sarnaste rikkumiste eest karistatud. Suunised määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta lähtuvad samast käsitlusest, viidates „sama liiki rikkumisele”. Seega ei saa komisjon võtta korduvust raskendava asjaoluna arvesse ettevõtja puhul, kes kuritarvitab valitsevat seisundit, mis tal on turul EÜ artikli 82 tähenduses, varasema salajase tegevuse eest, mis on seotud EÜ artikliga 81 ja mis on pealegi väga erinev sellest, mille tõttu rikutakse EÜ artiklit 82.

(vt punktid 377–381)

18. Konkurentsi valdkonnas ei ole komisjon juhul, kui ettevõtjal tekkisid kulud, et anda tagatisi trahvide maksmiseks, mis määrati otsuses, mille ühenduse kohus seejärel tühistas, ja et tõendada, et see otsus oli õigusvastane, kohustatud neid kulusid arvesse võtma, kui ta määrab tühistamisotsuse tulemusel vastu võetud otsuses trahvi, kuna hagejal oli võimalik nõuda nende hüvitamist kahju hüvitamise hagi raames.

(vt punkt 383)

19. Selleks et asutamislepingu konkurentsieeskirjade rikkumist saaks pidada tahtlikuks, ei ole vaja, et ettevõtja oleks olnud teadlik nendes eeskirjades sätestatud keelu rikkumisest, vaid piisab sellest, kui talle ei saanud olla teadmata, et etteheidetava käitumise eesmärk või tagajärg oli piirata konkurentsi ühisturul.

(vt punkt 412)

20. Käitumise eesmärgiga seonduvad asjaolud võivad trahvisumma kindlaksmääramisel omada suuremat tähtsust kui käitumise tagajärgedega seonduvad asjaolud.

(vt punkt 435)

21. Kuigi ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratud trahvisumma peab olema proportsionaalne rikkumise kestuse ja rikkumise raskusastme hindamisel arvesse tulevate teiste asjaoludega, sh asjaomase ettevõtja tegevusest tekkida võinud tuluga, siis ei ole asjaolu, et ettevõtja ei saanud rikkumisest mingit tulu, takistuseks sellele, et talle määrataks trahv, sest vastasel juhul kaotaks trahv oma hoiatava iseloomu. Sellest tulenevalt ei ole komisjon kohustatud trahvisummade kindlaksmääramisel arvesse võtma seda, et asjaomasest rikkumisest ei saadud kasu. Lisaks ei saa rikkumisega seotud rahalise eelise puudumist pidada kergendavaks asjaoluks.

(vt punkt 443)

22. Komisjon võib salajast iseloomu EÜ artiklite 81 või 82 rikkumise raskuse hindamisel raskendava asjaoluna arvesse võtta. Sellegipoolest ei saa väita, et salajase iseloomu puudumine kujutab endast kergendavat asjaolu.

(vt punktid 446 ja 447)