ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjades ei ole õiguskindluse põhimõttega põhimõtteliselt vastuolus see, kui nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta kindlaks määratud liidu finantshuvide kaitse kontekstis ning selle määruse artikli 3 lõike 3 alusel kohaldavad liikmesriigi ametiasutused ja kohtud põhjendamatult makstud eksporditoetuste tagasimaksmise nõuetele „analoogia alusel” siseriiklikus üldnormis sätestatud aegumistähtaega, tingimusel et niisugune kohtupraktikast tulenev kohaldamine oleks olnud piisavalt ettenähtav, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne. 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav vaidluse puhul, milles äriühing tugineb asjaolule, et temalt ei saa nõuda lepingu täitmist, kuna tema organite otsused, mille alusel see leping sõlmiti, on vastuolu tõttu põhikirjaga väidetavalt kehtetud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 186/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 5. mai 2011. aasta otsus (Conseil d'État’ (Belgia) eelotsusetaotlus) — Euroopa ühendused versus Région de Bruxelles-Capitale

(Kohtuasi C-137/10) (1)

(EÜ artikli 207 lõige 2 ja artikkel 282 - Euroopa Ühenduste esindamine siseriiklikes kohtutes - Komisjonile antud pädevus - Esinduspädevuse delegeerimine ühenduse teistele institutsioonidele - Tingimused)

2011/C 186/10

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Euroopa ühendused

Kostja: Région de Bruxelles-Capitale

Ese

Eelotsusetaotlus — Conseil d’État — EÜ artikli 282 ja artikli 207 lõike 2 esimese lõigu tõlgendamine — Tingimused, mille alusel komisjon võib teisele institutsioonile delegeerida oma õiguse esindada ühendusi kohtus — Volituse kehtivus juhul, kui ei ole nimeliselt määratud füüsilist isikut, kellel on õigus esindada volitatud institutsiooni — Asja menetleva siseriikliku kohtu pädevus seda asjaolu kontrollida — Kahtlus, kas nõukogu peasekretariaadi juhtimisega tegelev nõukogu asepeasekretär võib nõukogu kohtus kehtivalt esindada — Institutsioonide organisatsioonilise autonoomia põhimõtte austamine

Resolutsioon

Volikiri, millega Euroopa Komisjon delegeeris teisele ühenduse institutsioonile EÜ artiklist 282 tuleneva pädevuse esindada Euroopa ühendusi siseriiklikus kohtus seda institutsiooni puudutavas vaidluses, oli nõuetekohaselt antud sõltumata asjaolust, kas see volikiri määras nimeliselt füüsilise isiku volitatud institutsiooni esindama või mitte. Sellistes olukordades võisid nii see institutsioon kui ka füüsiline isik, kui ta oli määratud, anda volikirja advokaadile, et ühendusi esindada.

(1) ELT C 148, 5.6.2010.
3.

Sellised siseriiklikud sätted nagu on sätestatud põhikohtuasjas vaidlusalustes õigusnormides seoses lemmikloomapassiga ja mis näevad esiteks selle kasutamise ette nii koerte identifitseerimise kui registreerimise tõendina, kui seda, et muudatuste tegemiseks looma omaniku nimes kasutatakse isekleepuvaid etikette, ning teiseks sellised õigusnormid, mis on seotud kasside ja valgetuhkrute unikaalse numbri koostamisega, ei kujuta endast tehnilisi eeskirju Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/48/EÜ, artikli 1 tähenduses, millest tuleks kooskõlas selle direktiivi artikliga 8 eelnevalt Euroopa Komisjonile teatada.
2.

Määruse nr 2913/92, muudetud määrusega nr 82/97, artikli 12 lõikeid 2 ja 5 ning artikli 217 lõiget 1 ja määruse nr 2454/93, muudetud määrusega nr 12/97, artiklit 11 koostoimes määruse nr 2913/92, muudetud määrusega nr 82/97, artikliga 243 tuleb tõlgendada nii, et tollimaksu sissenõudmise menetluses võib huvitatud pool sissenõudmise vaidlustada, esitades tõendina siduva tariifiinformatsiooni, mis sama kauba kohta on väljastatud teises liikmesriigis, ilma et niisugusele siduvale tariifiinformatsioonile omistataks selle dokumendi olemusest tulenevat õigusjõudu. Siseriiklik kohus peab otsustama, kas asjaomase liikmesriigi kohased menetlusnormid näevad ette sellise tõendi esitamise võimaluse.
Nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/80/EÜ soolise diskrimineerimise juhtude tõendamiskohustuse kohta artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see säte ei anna kutseõppesse kandideerinud isikul, kes leiab, et ta on kutseõppesse vastu võtmata jäetud võrdse kohtlemise põhimõtet rikkudes, õigust saada kõnealuse õppe korraldaja valduses olevat teavet teiste samasse õppesse kandideerinute kvalifikatsiooni kohta, selleks et tal oleks vastavalt nimetatud sättele võimalik tõendada „asjaolu[si]d, mille põhjal võib eeldada, et on toime pandud otsene või kaudne diskrimineerimine”.

Ei saa siiski välistada, et kostja keeldumine teabe esitamisest niisuguste faktiliste asjaolude tõendamise raames võib takistada selle direktiivi eesmärgi saavutamist ning seeläbi jätta eelkõige kõnealuse sätte ilma selle kasulikust mõjust. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas see on nii ka põhikohtuasjas.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/15

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. juuli 2011. aasta otsus (Finanzgericht Düsseldorfi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Paderborner Brauerei Haus Cramer KG versus Hauptzollamt Bielefeld

(Kohtuasi C-196/10) (1)

(Ühine tollitariifistik - Kombineeritud nomenklatuur - Tariifne klassifitseerimine - Rubriigid 2203 ja 2208 - Linnaseõlu ekstrakt, mis on mõeldud segujoogi valmistamiseks)

2011/C 269/23

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Paderborner Brauerei Haus Cramer KG

Kostja: Hauptzollamt Bielefeld

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Düsseldorf — Kombineeritud nomenklatuuri, mida on muudetud komisjoni 6. augusti 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 2031/2001 (EÜT L 279, lk 1) ja 1. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1832/2002 (EÜT L 290, lk 1), tõlgendamine — Linnaseõlu ekstrakt („malt beer base”, mille alkoholisisaldus on 14 % ja mis on toodetud tugevalt kääritatud õllest selitamisest ja ultrafiltreerimisest koosneva spetsiaalse töötluse abil ning mis on mõeldud õllest valmistatud segujoogi tootmiseks — Klassifitseerimine kas kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2203 või rubriiki 2208?

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud komisjoni 26. juuli 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 2587/91) tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas kõne all olev vedelik nimetusega „malt beer base”, mille alkoholisisaldus on 14 % mahust ning mis on toodetud pruulitud ja selitatud õllest, millest on ultrafiltreerimise teel osaliselt eemaldatud mõruained ja proteiinid, tuleb klassifitseerida nimetatud määruse, mida on muudetud, I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2208.

(1) ELT C 161, 19.6.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 21. juuli 2011. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia eelotsusetaotlus — Itaalia) — Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica de Altamura Srl versus Regione Puglia

(Kohtuasi C-2/10) (1)

(Keskkond - Direktiiv 92/43/EMÜ - Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse - Direktiiv 79/409/EMÜ - Loodusliku linnustiku kaitse - Ökoloogilisse võrgustikku Natura 2000 kuuluvad erikaitsealad - Direktiivid 2009/28/EÜ ja 2001/77/EÜ - Taastuvad energiaallikad - Siseriiklikud eeskirjad - Keeld rajada muuks kui oma tarbeks mõeldud tuulegeneraatoreid - Projekti keskkonnamõju hindamata jätmine)

2011/C 269/12

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Azienda Agro-Zootecnica Franchini sarl, Eolica de Altamura Srl

Kostja: Regione Puglia

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivi 2001/77/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul) (EÜT L 283, lk 33; ELT eriväljaanne 12/02, lk 121); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta) (ELT L 140, lk 16); nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta) (EÜT L 103, lk 1; ELT eriväljaanne 15/01, lk 98) ja nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) (EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102) tõlgendamine — Riiklikud ja maakondlikud õigusnormid, millega on keelatud muuks kui oma tarbeks mõeldud tuulegeneraatorite paigutamine Natura 2000 võrgustikku kuuluvatele ühenduse tähtsusega aladele ja erikaitsealadele — Keskkonnamõjude hindamise teostamata jätmine.

Resolutsioon

Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivi 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta tuleb tõlgendada selliselt, et nendega ei ole vastuolus sellised õigusnormid, mis keelavad muuks kui oma tarbeks mõeldud tuulegeneraatorite rajamise Natura 2000 võrgustikku kuuluvatele aladele ilma, et eelnevalt hinnataks projekti keskkonnamõju konkreetsele alale, tingimusel et järgitakse diskrimineerimiskeelu ja proportsionaalsuse põhimõtteid.

(1) ELT C 63, 13.3.2010.
—

niisugune olukord, nagu teises eelotsuse küsimuses on käsitletud ja kus geograafilist tähist või sellist tähist üldnimetuse ja tõlke kujul sisaldav kaubamärk on registreeritud piiritusjookide jaoks, mis ei vasta selle tähise puhul nõutavatele spetsifikaatidele, kuulub määruse nr 110/2008 artikli 16 punktides a ja b osutatud olukordade hulka, ilma et see mõjutaks artiklis 16 sätestatud muude normide võimalikku kohaldamist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 252/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 30. juuni 2011. aasta otsus (Raad van State van België (Belgia) eelotsusetaotlus) — Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) versus Belgische Staat

(Kohtuasi C-271/10) (1)

(Direktiiv 92/100/EMÜ - Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused - Üldsusele laenutamine - Autoritasu - Piisav tulu)

2011/C 252/07

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State van België

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA)

Kostja: Belgische Staat

Ese

Eelotsusetaotlus — Raad van State van België — Nõukogu 19. novembri 1992. aasta direktiivi 92/100/EMÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas (EÜT L 346, lk 61; ELT eriväljaanne 17/01, lk 120) artikli 5 lõike 1 (nüüd Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/115/EÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas (ELT L 376, lk 28) artikli 6 lõige 1) tõlgendamine — Autorite tasu üldsusele laenutamise eest — Piisav tasu

Resolutsioon

Nõukogu 19. novembri 1992. aasta direktiivi 92/100/EMÜ rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas artikli 5 lõikega 1 on vastuolus õigusnormid — nagu need, mis on kõne all põhikohtuasjas —, millega on kehtestatud kord, mille kohaselt üldsusele laenutamise korral autoritele makstav tasu arvutatakse ainult avalikes asutustes registreeritud laenajate arvu alusel kindla summa põhjal, mis on kehtestatud laenaja kohta aastas.

(1) ELT C 234, 28.8.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 232/8

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 16. juuni 2011. aasta otsus (Højestereti (Taani) eelotsusetaotlus) — Unomedical A/S versus Skatteministeriet

(Kohtuasi C-152/10) (1)

(Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Üksnes dialüsaatorites (tehisneerud) kasutatavad plastist dialüüsi kogumiskotid - Üksnes kateetrites kasutatavad plastist uriinikogumiskotid - Rubriigid 9018 ja 3926 - Mõisted „osad” ja „tarvikud” - Muud plasttooted)

2011/C 232/13

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Højesteret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Unomedical A/S

Kostja: Skatteministeriet

Ese

Eelotsusetaotlus — Højesteret — Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa tõlgendamine — Üksnes tehisneerude juures kasutamiseks mõeldud plastist kogumiskotid — Klassifitseerimine alamrubriiki 9018 90 30 või 3926 90 99 — Üksnes kateetrites kasutatavad plastist kogumiskotid — Klassifitseerimine alamrubriiki 9018 39 00 või 3926 90 99 — Mõiste „osad ja tarvikud”

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta põhikohtuasja asjaolude ilmnemise ajal kehtinud redaktsiooni I lisas sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et plastist toodetud dialüüsikott, mis on spetsiaalselt ette nähtud ja mida saab üksnes dialüsaatori (tehisneeru) juures kasutada, oleks ajavahemikus mai 2001 kuni detsember 2003 tulnud klassifitseerida selle nomenklatuuri alamrubriiki 3926 90 99 kui „plastid ja plasttooted”, ning plastist toodetud uriinikogumiskott, mis on spetsiaalselt ette nähtud ja mida saab üksnes kateetri juures kasutada, oleks samal ajavahemikul tulnud klassifitseerida nimetatud nomenklatuuri alamrubriiki 3926 90 99 kui „plastid ja plasttooted”.

(1) ELT C 148, 5.6.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 232/9

Euroopa Kohtu (neljas koda) 16. juuni 2011. aasta otsus (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach eelotsusetaotlus — Poola Vabariik) — Logstor ROR Polska Sp z o.o. versus Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

(Kohtuasi C-212/10) (1)

(Maksustamine - Kapitalimaks - Direktiiv 69/335/EMÜ - Kapitali koondumise kaudne maksustamine - Sellise isiku poolt kapitaliühingule antud laenu maksustamine, kellel on õigus protsendile selle kapitaliühingu kasumist - Liikmesriigi õigus taaskehtestada maks, mida liikmesriigi Euroopa Liiduga ühinemisel enam ei kohaldatud)

2011/C 232/14

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Logstor ROR Polska Sp z o.o.

Kostja: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

Ese

Eelotsusetaotlus — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Nõukogu 17. juuli 1969. aasta direktiivi 69/335/EMÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta (EÜT L 249, lk 25; ELT eriväljaanne 09/01, lk 11), muudetud 10. juuni 1985. aasta direktiiviga 85/303/EMÜ (EÜT L 156, lk 23; ELT eriväljaanne 09/01, lk 122), artikli 4 lõike 2 tõlgendamine — Liikmesriigi õigus kehtestada uuesti selline maks, millest ta oli loobunud Euroopa Liiduga ühinemise päevaks — Kapitalimaks — Sellise laenu maksustamine, mille kapitaliühing sai füüsiliselt või juriidiliselt isikult, kellel on õigus protsentuaalselt osa saada selle kapitaliühingu kasumist

Resolutsioon

Nõukogu 17. juuni 1969. aasta direktiivi 69/335/EMÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta (muudetud nõukogu 10. juuni 1985. aasta direktiiviga 85/303/EMÜ) artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriik kehtestab uuesti kapitalimaksu äriühingu poolt võetud laenule, kui võlausaldajal on õigus teatud osale äriühingu kasumist, juhul kui liikmesriik on varem loobunud selle maksu nõudmisest.

(1) ELT C 209, 31.7.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 226/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 9. juuni 2011. aasta otsus (Tribunale Ordinario di Vicenza (Itaalia) eelotsusetaotlus) — Electrosteel Europe sa versus Edil Centro SpA

(Kohtuasi C-87/10) (1)

(Kohtualluvus, kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Valikuline kohtualluvus - Artikli 5 punkti 1 alapunkti b esimene taane - Asjaomase lepingulise kohustuse täitmise paiga kohus - Kauba müük - Üleandmise koht - Leping, mis sisaldab tingimust „hangitud tehasest”)

2011/C 226/09

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Ordinario di Vicenza

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Electrosteel Europe sa

Kostja: Edil Centro SpA

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Ordinario di Vicenza — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 lõike 1 punkti b tõlgendamine — Valikuline kohtualluvus — Mõiste „koht, kus lepingu kohaselt kaubad üle anti või kus need oleks tulnud üle anda” — Lepingu esemeks oleva kauba lõplik sihtkoht või koht, kus müüja täidab oma üleandmiskohustuse

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 1 alapunkti b esimest taanet tuleb tõlgendada nii, et kaugmüügi puhul peab koha, kus lepingu kohaselt kaubad üle anti või kus need oleks tulnud üle anda, kindlaks määrama lepingutingimuste põhjal.

Kontrollimaks, kas üleandmise koht on kindlaks määratud „lepingu kohaselt”, peab siseriiklik kohus arvesse võtma kõiki selle lepingu asjaomaseid mõisteid ja tingimusi, mille abil on võimalik seda kohta selgelt määratleda, kaasa arvatud selliseid rahvusvahelises kaubanduses üldtunnustatud ja üldkasutatavaid mõisteid ja tingimusi nagu Rahvusvahelise Kaubanduskoja koostatud Incoterms („international commercial terms”) aastal 2000 avaldatud versioonis.

Kui kaupade üleandmise kohta on võimatu selle alusel kindlaks määrata ilma lepingu suhtes kohaldatavale materiaalõigusele tuginemata, on kõnealuseks kohaks see, kus toimus kauba füüsiline üleandmine, millest tulenevalt ostja sai või oleks pidanud saama müügitehingu lõppsihtkohas nende kaupade käsutusõiguse.

(1) ELT C 100, 17.4.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 226/6

Euroopa Kohtu (esimene koda) 9. juuni 2011. aasta otsus (Fővárosi Bíróság'i (Ungari Vabariik) eelotsusetaotlus) — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt. versus Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

(Kohtuasi C-115/10) (1)

(Ühine põllumajanduspoliitika - Määrus (EÜ) nr 1782/2003 - Täiendav siseriiklik otsetoetus - Saamise tingimused)

2011/C 226/10

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt.

Kostja: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

Ese

Eelotsusetaotlus — Fővárosi Bíróság — Nõukogu 27. novembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3508/92, millega kehtestatakse ühenduse teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem (EÜT L 355, lk 1; ELT eriväljaanne 03/13, lk 223), artikli 1 lõike 4 ja nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EMÜ) nr 1259/1999, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühised eeskirjad (EÜT L 160, lk 113; ELT eriväljaanne 03/25, lk 424), artikli 1 ja artikli 10 punkti a tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ei saa ühtse pindalatoetusega seotud riiklikku lisatoetust tootjad, kelle suhtes käib likvideerimismenetlus — Liikmesriikide õigus kehtestada riikliku lisatoetuse saamiseks tingimusi, mida ei ole ette nähtud ühenduse asjaomase toetuse saamiseks

Resolutsioon

Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001 (muudetud nõukogu 22. märtsi 2004. aasta otsusega 2004/281/EÜ), tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ei ole asjaomase liikmesriigi territooriumil põllumajandusliku tegevusega tegelevatel juriidilistel isikutel õigust saada täiendavat siseriiklikku toetust seetõttu, et nende suhtes on käimas vabatahtliku lõpetamise menetlus, kui Euroopa komisjon ei ole seda menetlust välistavat tingimust eelnevalt heaks kiitnud.

(1) ELT C 134, 22.5.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 226/7

Euroopa Kohtu (neljas koda) 16. juuni 2011. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus — Austria) — Zollamt Linz Wels versus Laki DOOEL

(Kohtuasi C-351/10) (1)

(Ühenduse tolliseadustik - Tolliseadustiku rakendusmäärus - Artikli 555 lõike 1 punkt c ja artikli 558 lõige 1 - Sõiduk, mis on tolliterritooriumile sisenemisel suunatud ajutise impordi protseduurile täieliku vabastusega imporditollimaksust - Siseliikluses kasutatav sõiduk - Ebaseaduslik kasutamine - Tollivõla tekkimine - Siseriiklikud ametiasutused, kellel on õigus sisse nõuda tollimaksu)

2011/C 226/12

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Zollamt Linz Wels

Kostja: Laki DOOEL

Ese

Eelotsusetaotlus — Verwaltungsgerichtshof — Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), artikli 204 lõike 1 punkti a ja artikli 215 ning komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92 (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), artikli 558 lõike 1 ja nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, 11.12.2006, lk 1), artikli 61 tõlgendamine — Kauba maanteevedu Euroopa Liidu territooriumil — Sõiduki, mille kasutamiseks ei ole antud luba, kasutamine kauba sihtliikmesriigis — Tollivõla tekkimise koht — Lähteliikmesriigi või sihtliikmesriigi pädevus

Resolutsioon

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud komisjoni 4. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 993/2001)) artikli 555 lõiget 1 ja artikli 558 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et rikkumist, mis pannakse toime niisuguse sõiduki kasutamisel, mis imporditakse Euroopa Liidu territooriumile tolliprotseduuri alusel, mis võimaldab täielikku vabastust imporditollimaksust, ja mida kasutatakse siseliikluses, tuleb pidada aset leidnuks hetkel, kui ületatakse selle liikmesriigi piir, kus sõiduk liikleb siseriiklikke kaubaveo õigusnorme rikkudes, mis tähendab, et kui liikmesriigis, kus kaup maha laaditakse, puudub kauba mahalaadimise luba, on selle liikmesriigi ametiasutused pädevad asjaomast tollimaksu sisse nõudma.

(1) ELT C 274, 9.10.2010.