ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
176

Järgmiseks tuleb meeles pidada, et ettevõtjat võib ülemaailmse kartellikokkuleppe eest vastutusele võtta isegi siis, kui on tuvastatud, et ta osales otseselt üksnes ühes või mõnes rikkumist moodustavas osas ja ta teadis või pidi teadma, et salajane kokkulepe, milles ta osaleb, eriti mitme aasta jooksul korraldatud regulaarsete kohtumiste näol, on osa suuremast plaanist konkurentsitingimuste rikkumiseks, ning et see plaan varjas kartellikokkulepet moodustavaid osi (eespool punktis 71 viidatud II PVC kohtuotsus, punkt 773). Coruse ja Valloureci vahelise eriti tiheda koostöö taustal, millele on viidatud ülalpool (vt samuti vaidlustatud otsuse põhjendused 62, 67, 78 ja 80), on ilmselge, et Corus oli otseselt kaasatud Euroopa-Jaapani klubi raames kokku lepitud ühtse strateegia väljatöötamisse ja et ta teadis karistatavat rikkumist moodustava turgude jagamise kokkuleppe kõiki üksikasju. Seega puudub käesolevas asjas alus tõdemaks, et Corus ei vastuta kartellkokkuleppe kui terviku eest.
281

Eelkõige järeldub eespool esitatust, et trahvi vähendamist ei kohaldata suuniste punkti 3 alusel, mis käsitleb rikkumise lõpetamist esimese kontrolli toimumisel, kui rikkumine on juba lõppenud enne komisjoni esimest sekkumist või kui asjaomased ettevõtjad on juba teinud kindla otsuse selle lõpetamiseks enne vastavat kuupäeva. Kuigi on soovitav, et ettevõtjad lõpetavad rikkumise enne komisjoni sekkumist, tuleneb suuniste punkti 3 sõnastusest, et selles peetakse silmas olukorda, kus ettevõtjad reageerivad positiivselt säärasele sekkumisele ja lõpetavad võimaliku konkurentsivastase tegevuse, ja et asjaomase punkti eesmärgiks on luua ajend, et ettevõtjad reageeriksid nimetatud viisil. Komisjoni poolt oma kaalutlusõiguse teostamisel või Esimese Astme Kohtu poolt oma täieliku pädevuse teostamisel on asjaomase sätte kohaldamine ettevõtja kasuks eriti asjakohane olukorras, kus asjaomase tegevuse konkurentsivastane laad ei ole ilmne. Seevastu on selle kohaldamine põhimõtteliselt vähem kohane olukorras, kus tegevus on selgelt konkurentsivastane, tingimusel, et see on tuvastatud. Tuleb sedastada, et käesoleval juhul ei ole vaidlustatud otsuse artiklis 1 sedastatud turgude jagamise lepingu konkurentsivastase laadi suhtes kahtlust.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause läbivaatamine – Ulatus – Asjaomaste kaupade ja teenuste sarnasus – Kõigi registreeringuga hõlmatud kaupade ja teenuste suhtes läbiviidav analüüs

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Sõnamärgid M+M EUROdATA ja EURODATA TV

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b alusel varasema kaubamärgi omaniku poolt algatatud vastulausemenetluses kontrollitakse kaupade ja teenuste võimalikku omavahelist sarnasust iga asjaomase tähise suhtes registreeritud kaupade ja teenuste loetelule viidates. Seejuures ei saa arvesse võtta taotletava kaubamärgi kavandatud kasutamist määratletud sektoris või turul, kuna see registreering ei saa sisaldada vastavat piirangut.

(vt punkt 58)

2. Professionaalidest koosneva sihtrühma jaoks, kes võib olla asjaomastest tähistest iseäranis huvitatud ja pöörata neile erilist tähelepanu, ei ole segiajamise tõenäosust sõnalise tähise M+M EUROdATA, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe järgi klassidesse 35 ja 41 kuuluvatele teenustele „turu-uuringud, turuanalüüs ja ärialased uuringud, ettevõtjate nõustamine turustamise ja levitamise valdkonnas” ja „seminaride ja muude koolitusürituste korraldamine ja läbiviimine turustamise ja levitamise valdkonnas”, ja kaubamärgi EURODATA TV vahel, mis on varem registreeritud Prantsusmaal ja rahvusvahelise kaubamärgina klassi 35 kuuluvatele teenustele „kaubandusteabe kogumine ja pakkumine, eriti rahvastikuküsitlused audiovisuaalses valdkonnas”, ning Iirimaal samuti Nizza kokkuleppe mõttes klassi 35 kuuluvatele teenustele „kaubandusteabe kogumine ja pakkumine; ärialased uuringud; reklaamiteenused; kaubandus- või tööstusettevõtjatele antav nõustamine ja abi; ärialase statistika ettevalmistamine ja pakkumine, turundusalased uuringud; turu-uuringud ja turuanalüüs”.

Kuigi kaubamärgitaotluses osutatud klassi 35 kuuluvad teenused ja samasse klassi kuuluvad varasema kaubamärgiga kaitstud teenused on identsed ning kaubamärgitaotluses osutatud klassi 41 kuuluvad teenused ja varasema kaubamärgiga kaitstud klassi 35 kuuluvad teenused on sarnased, siis kõnealuste tähiste vahelised visuaalsed, foneetilised ja kontseptuaalsed erinevused on piisavad selleks, et välistada segiajamise tõenäosus sihtrühma silmis.

(vt punktid 52, 57, 60, 63, 74, 80, 85)
Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Kahju hüvitamise hagi – Hagi lepingulisel alusel kahju hüvitamise ja intressi nõudes – Vahekohtuklausel – Puudumine – Ühenduste kohtu pädevuse puudumine

(EÜ artiklid 235, 238 ja 240)

2. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded – Vaidluse eseme määratlemine – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagi ühenduse institutsiooni poolt tekitatud kahju hüvitamise nõudes

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 alapunkt c)

Summary

1. EÜ artikli 238 tähenduses vahekohtuklausli puudumise korral ei saa Esimese Astme Kohus, kui tema poole on pöördutud EÜ artikli 235 alusel kahju hüvitamise hagiga, otsustada selle hagi üle ulatuses, milles see tegelikult puudutab lepingulisel alusel kahju hüvitamist ja intressi. Vastasel korral ületaks Esimese Astme Kohus oma pädevuse piire, mis on määratletud EÜ artikliga 240, kuna see säte annab hoopis liikmesriikide kohtutele pädevuse lahendada vaidlusi, mille üheks pooleks on ühendus.

(vt punkt 50)

2. Euroopa Kohtu põhikirja artikli 21 esimese lõigu ja Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 alapunkti c alusel peab iga hagiavaldus näitama eeskätt ära vaidluse eseme ja sisaldama ülevaadet avalduse aluseks olevatest fakti- ja õigusväidetest. Need asjaolud peavad olema näidatud piisavalt selgelt ja täpselt, et kostja saaks ette valmistada oma kaitset ja Esimese Astme Kohus asja lahendada vajaduse korral ilma muu toetava informatsioonita. Tagamaks õiguskindlust ja head õigusemõistmise tava, peavad selleks, et hagiavaldus oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad olulised faktilised ja õiguslikud asjaolud ilmnema vähemalt kokkuvõtlikult, ent järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist.

Nende nõuete täitmiseks peab ühenduse institutsiooni poolt tekitatud kahju hüvitamist taotlev hagiavaldus sisaldama andmeid, mis võimaldaksid määratleda hageja poolt institutsioonile etteheidetavat käitumist, põhjuseid, mille alusel hageja arvates esineb põhjuslik seos selle käitumise ja väidetavalt talle tekkinud kahju vahel, ning selle kahju olemust ja ulatust.

(vt punktid 56, 58–59)
Keywords

Summary



Keywords

1. Tühistamishagi – Füüsilised ja juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Määrused, mis kehtestavad üksikasjalikud eeskirjad banaanide ühendusse importimise korrale – Teatud traditsiooniliste ettevõtjate hagid – Vastuvõetamatus

(EÜ artikli 230 neljas lõik; komisjoni määrused nr 896/2001 ja nr 1121/2001)

2. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Üksikisikuid kaitsva kõrgemalseisva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Institutsioon, kellel ei ole mingit kaalutlusruumi – Ühenduse õiguse lihtsa rikkumise piisamine

(EÜ artikli 288 teine lõik)

Summary

1. Teatavas olukorras võib üldkohaldatav akt, nagu määrus, füüsilist või juriidilist isikut isiklikult puudutada, olles tema suhtes otsuse-laadse olemusega.

Olukord ei ole aga selline seoses teatud traditsiooniliste ettevõtjatega määruse nr 896/2001, milles sätestatakse nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses banaanide ühendusse importimise korraga, ja määruse nr 1121/2001, millega määratakse kindlaks kõikide seniste ettevõtjate tariifikvootide alusel imporditavate banaanide individuaalsete kvootide korrigeerimiskoefitsientide kohandamine, tähenduses. Need määrused on üldkohaldatavad meetmed, mis ei mõjuta neid ettevõtjaid neile eriomaste tunnuste või neid iseloomustava faktilise olukorra tõttu, mis neid kõigist teistest isikutest eristab, ning seega individualiseerib neid sarnaselt otsuse adressaadiga. Seega ei saa asuda seisukohale, et nimetatud määrused puudutavad neid ettevõtjaid isiklikult EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses.

(vt punktid 107 ja 115)

2. Ühenduse lepinguväline vastutus EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses saab tekkida vaid kõigi tingimuste koosesinemisel, milleks on institutsioonide õigusvastane tegevus, tegelik kahju ning väidetava tegevuse ja viidatud kahju vaheline põhjuslik seos.

Selle esimese tingimuse osas peab olema tõendatud üksikisikule õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine. Piisavalt selge rikkumise osas on määravaks kriteeriumiks asjaomase ühenduse institutsiooni poolne ilmne ja tõsine kaalutlusõiguse piiride eiramine. Kui institutsioonil on väga väike või lausa olematu kaalutlusruum, võib ühenduse õiguse lihtne rikkumine olla piisavalt tõsise rikkumise esinemiseks piisav.

(vt punktid 141 ja 142)
Asjaolu, et JET põhikiri nägi ette, et projektimeeskonna „muud töötajad” võetakse tööle ajutise teenistuja lepinguga, ei kohustanud komisjoni selliseid lepinguid sõlmima, kui see ei vastanud projektimeeskonna vajadustele. Ühisettevõtte juhtkonnal oli seega täielik vabadus otsustada, millise osa projektimeeskonnast moodustab kumbki põhikirja artiklis 8.1 mainitud personalikategooria (ühisettevõtte liikmesorganisatsioonide poolt suunatud töötajad ja muud töötajad), ning tema valik kajastus aastaeelarvele lisatud koosseisutabelis. Juhtkond võis ka pöörduda tööjõudu vahendavate või teenuseid osutavate ettevõtjate poole, et täita selliseid ühisettevõtte toimimiseks vajalikke ülesandeid, mis ei olnud ühisettevõttele aluslepingutega pandud funktsioonid — neid pidi täitma projekti direktori juhitav projektimeeskond.

Ühenduse lepinguvälise vastutuse valdkonnas ja eelkõige vaidlustes, mis käsitlevad ühenduse ja selle teenistujate vahelisi suhteid, on hüvitise saamise õigus ühenduse õiguse järgi tunnustatav vaid kolme tingimuse koosesinemisel: ühenduse institutsioonidele etteheidetava käitumise õigusvastasus, tegeliku kahju olemasolu ja põhjuslik seos käitumise ja tekkinud kahju vahel.

Põhjusliku seose olemasolu tõdemiseks on põhimõtteliselt vaja, et oleks tõendatud otsene ja kindel põhjuse ja tagajärje seos ühenduse asjaomase institutsiooni õigusvastase teo ja väidetava kahju vahel.

Kuid personalieeskirjade alastes vaidlustes võib pidada põhjuslikku seost kohtupraktikas nõutava kindlusastmega tõendatuks, kui ühenduse institutsiooni õigusvastase teo kindlaks tagajärjeks saab pidada mitte tingimata seda, et isikut ei ole tööle võetud — sest asjaosaline ei suuda kunagi tõendada, et tal olnuks sellele õigus —, vaid seda, et isik on jäänud ilma ka tõsisest võimalusest saada ametnikuks või teenistujaks, mille tõttu ta on kandnud varalist kahju sissetuleku kaotamise kujul. Kui asjaolusid arvestades on ülimalt tõenäoline, et õiguspärase käitumise korral võtnuks ühenduse institutsioon teenistuja tööle, ei takista see, et eeskirjadekohase protseduuri tulemus on teoreetiliselt ebakindel, tegeliku varalise kahjuhüvitamist, mida asjaosaline on kandud seetõttu, et ta jäeti ilma võimalusest taotleda ühenduse ametikohta, mille ta kõigi eelduste kohaselt võinuks saada.

(vt punktid 99, 149, 150)
Kui otsus asendatakse menetluse käigus samasuguse esemega otsusega, tuleb viimati nimetatud otsust pidada uueks asjaoluks, mis lubab hagejal oma nõudeid ja väiteid muuta. Hagejale uue hagi esitamise nõude kehtestamine oleks vastuolus korrakohase õigusemõistmise põhimõtte ja menetluse ökonoomsuse nõudega. Peale selle oleks ebaõiglane, kui asjaomane institutsioon saaks kriitikale, mis on esitatud ühenduste kohtule otsuse peale esitatud hagiavalduses, vastata vaidlustatud otsuse muutmisega või selle teise otsusega asendamisega ning tugineda sellele muutmisele või asendamisele kohtumenetluse käigus selleks, et võtta teiselt menetluspoolelt võimalus laiendada oma esialgseid nõudeid ja väiteid hilisemale otsusele või esitada selle vastu täiendavaid nõudeid või väiteid.

Kuna lisaks ei teatatud nimetatud isikule tema kahjuks kasutatud asjaoludest ja arvestades seoseid kaitseõiguste ja tõhusa kohtuliku kaitse õiguse vahel, siis ei saanud see isik nimetatud asjaolude tõttu ka oma õigusi ühenduste kohtus rahuldavalt kaitsta, nii et tuleb sedastada, et on rikutud nimetatud tõhusa kohtuliku kaitse õigust.

Isiku suhtes selliste piirangute kehtestamise näol nagu rahaliste vahendite külmutamine, mis on ette nähtud määruses nr 881/2002 (millega kehtestatakse teatavate Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud) – kuna ta kanti nimetatud määruse I lisas sisalduvasse loetelusse –, on tegemist tema omandiõiguse põhjendamatu piiramisega, kuna see määrus on vastu võetud ilma, et nimetatud isikule oleks antud mingeidki tagatisi, mis oleks tal võimaldanud esitada oma seisukoha pädevatele asutustele, ja seda olukorras, milles tema omandiõiguse piiramist tuleb lugeda oluliseks, arvestades tema suhtes võetud rahaliste vahendite külmutamise meetmete üldist ulatust ja tegelikku kestust.

(vt punktid 91 ja 92)
Asjaolust, et komisjon eelistas teatavatel juhtudel panna pigem tingimusi kui kohustusi, ei piisa iseenesest, et seada kahtluse alla määrusega nr 17 pakutud võimalust lisada erandile tingimuste asemel pigem kohustusi.

Kui siseriiklik kohus võtab seisukoha kokkulepete või kooskõlastatud tegevuste suhtes, mis on juba komisjoni – kes on seejuures tegutsenud talle ühenduse konkurentsieeskirjade rakendamiseks antud pädevuse piires – otsuse ese, ei saa kohus teha otsust, mis on vastuolus komisjoni seisukohtadega, isegi kui viimane on vastuolus siseriikliku esimese astme kohtu otsusega.

(vt punkt 197)
Kohtuasi T-151/01

Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Konkurents — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Saksamaal turustatavate ja logo Der Grüne Punkt kandvate pakendite kogumise ja taaskasutamise süsteem — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamist tuvastav otsus — Turuletuleku tõke — „Logo kasutamise lepingu” alusel võlgnetav tasu”

Esimese Astme Kohtu otsus (esimene koda), 24. mai 2007 II - 1610

Kohtuotsuse kokkuvõte

Kuritarvitamise mõiste on objektiivne mõiste, mis viitab turgu valitseva seisundiga ettevõtja sellisele tegevusele, mis võib mõjutada sellise turu struktuuri, kus just kõnealuse ettevõtja tegutsemise tulemusel on konkurents juba nõrgenenud, ning mis takistab veel turul olemas oleva konkurentsi säilimist või selle konkurentsi arengut selliste vahenditega, mis erinevad nendest vahenditest, mida kasutatakse kaupade või teenuste tavapärases konkurentsis, mis rajaneb ettevõtjate sooritustel. Täpsemalt nähtub EÜ artikli 82 lõike 2 punktist a, et selline kuritarvitus võib seisneda iseäranis ebaõiglaste hindade või muude ebaõiglaste tehingutingimuste otseses või kaudses kehtestamises. Seega on kuritarvitusega tegemist juhul, kui turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja nõuab oma teenuste eest tasu, mis on osutatud teenuste majandusliku väärtuse suhtes ebaproportsionaalne. Samuti võib turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja kuritarvitaval viisil tõkestada konkurentide turuletulekut, sidudes kliendid õiguslikult või faktiliselt oma teenustega ning takistades neil seeläbi hankida konkureerivatelt tarnijatelt. (vt punktid 120–122)

Turgu valitseva seisundi kuritarvitamisena on käsitletav Saksamaal kogu riigi territooriumi hõlmavat müügipakendite kogumise ja taaskasutamise süsteemi haldava ettevõtja tegevus, mis seisneb selles, et ta nõuab tema süsteemi kasutavatelt ettevõtjatelt tasu maksmist kõikide Saksamaal turustatavate ja tema logo kandvate müügipakendite eest, isegi kui need ettevõtjad tõendavad, et osade või kõikide pakendite puhul ei kasuta nad seda süsteemi. Nii kaua kui kõnealuse logo kasutajad tõendavad, et nende pakendite koguse, mille osas nad ei kasuta seda süsteemi, võttis tegelikult tagasi ja taaskasutas muu kollektiivsüsteem või -süsteemid või individuaalsüsteem, mida nad kasutavad, ei saa see ettevõtja väita, et oleks ebaproportsionaalne temalt nõuda, et teda ei tasustataks teenuse eest, mida ta ei osuta. See ei välista siiski kõnealuse ettevõtja võimalust saada juhul, kui on tõendatud, et tema logo kandva pakendi võttis tagasi ja taaskasutas mõni muu süsteem, asjakohast tasu ainult kaubamärgi kasutamise eest, kuna logo kasutamine, mis annab tarbijale mõista, et tal on võimalik kasutada kõnealuse ettevõtja pakutavat süsteemi, vastab teenusele, st süsteemi kasutamise võimaldamisele. (vt punktid 148, 164, 181, 193 ja 195)
Keywords

Summary



Keywords

1. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos

(EÜ artikli 288 teine lõik)

2. Lepinguväline vastutus – Kahju

(EÜ artikli 288 teine lõik)

Summary

1. Tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktikast nähtub, et ühenduse lepinguväliselt vastutusele võtmine EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses eeldab, et samaaegselt esinevad järgmised tingimused: institutsioonidele etteheidetava käitumise õigusvastasus, kahju tegelik tekkimine ja põhjusliku seose olemasolu väidetava käitumise ja tekkinud kahju vahel. Kuna need kolm vastutuse tuvastamise tingimust on kumulatiivsed, piisab kahju hüvitamise hagi rahuldamata jätmiseks nendest ühe puudumisest.

Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale peab EÜ artikli 288 teise lõike kohase põhjusliku seose tuvastamiseks asjaomase institutsiooni väidetava rikkumise ja väidetava kahju vahel olema otsene põhjuslik seos ning kohustus seda tõendada lasub hagejal. Ühendust saab vastutavaks pidada üksnes sellise kahju eest, mis tuleneb piisavalt otseselt asjaomase institutsiooni õigusvastasest käitumisest. Esimese Astme Kohtul tuleb ühenduse vastutuse välistamiseks kontrollida, ega raskused, millega hageja on asjaomasel turul kokku puutunud, ei tulene just nimelt viidatud õigusrikkumistest.

(vt punktid 26, 27, 37)

2. Kohtumenetluses kantud poolte kulusid kui selliseid ei käsitleta menetluskuludest eraldi hüvitatava kahjuna. Hoolimata hageja enne kohtumenetlust olulisel määral tehtud õigusalasest tööst peetakse kodukorra artiklis 91 nimetatud „menetlusega” silmas üksnes Esimese Astme Kohtu menetlust, jättes seejuures välja kohtumenetluse eelse menetluse. Seetõttu on selliste kulude hüvitatavuse tunnustamine vastuolus nende kulude mittehüvitatavusega, mis tekivad kahju hüvitamise hagi raames kohtumenetluse eelses menetluses, mis tuleneb eespool viidatud kohtupraktikast.

(vt punkt 69)
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (viies koda)

10. juuni 2004

Kohtuasi T-258/01

Pierre Eveillard

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Ametnikud – Distsiplinaarmeetmed – Madalamasse järku tagandamine – Personalieeskirjade artiklid 11 ja 14 – Komisjoni hoonete turvateenuste leping

Täielik tekst prantsuse keeles II - 0000

Sisu: Hagi, mille esemeks on nõue tühistada komisjoni 25. juuni 2001. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 13. märtsi 2001. aasta kaebus, millega ta vaidlustas ametisse nimetava asutuse 19. detsembri 2000. aasta otsuse, millega distsiplinaarkaristusena määrati talle kahe järgu võrra madalamasse järku tagandamine.

Resolutsioon: Tühistada 19. detsembri 2000. aasta otsus, millega hagejale määrati karistusena kahe järgu võrra madalamasse järku tagandamine. Mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Hagi kaebuse rahuldamata jätnud otsuse vastu – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Õigused ja kohustused – B-kategooria ametniku ettepanek võtta haldusülesannete täitmiseks turvateenuste lepingu raames tööle inimesi – Üldlevinud praktika, mida juhatus toetab ning millel iseenesest puuduvad pettuse tunnused – Määrusandlusest tulenevate kohustuste rikkumine – Puudumine

(Personalieeskirjade artikkel 11)

1. Varasema personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel esitatud kaebuse otsese või kaudse rahuldamata jätmise otsuse vastu esitatud ametniku hagi vaidlustab Esimese Astme Kohtus isikule, kelle vastu kaebus esitati, kahju tekitava akti.

(vt punkt 30)

Viited: 17. jaanuar 1989, kohtuasi 293/87: Vainker v. parlament (EKL 1989, lk 23, punkt 8); 10. detsember 1992, kohtuasi T-33/91: Williams v. kontrollikoda (EKL 1992, lk II-2499, punkt 23); 16. oktoober 1996, kohtuasi T-36/94: Capitanio v. komisjon (EKL AT 1996, lk I-A-449 ja II-1279, punkt 33).

2. Põhjendamatu on heita ette B-kategooria ametnikule, kes täidab personalieeskirjade artikli 5 lõike 1 kohaselt täitev- ja järelevalveülesandeid, mitte aga haldusülesandeid, mis vastavad A-kategooria ametnike ülesannete kirjeldusele, määrusandlusest tulenevate kohustuste rikkumist pelgalt seetõttu, et ta tegi ettepaneku võtta institutsiooni talitustesse haldusülesannete täitmiseks tööle inimesi turvateenuste lepingu täitmise raames, samas kui see oli üldlevinud praktikana korraldatud institutsiooni erinevate talituste poolt, algatatud institutsiooni juhatuse poolt ning ehkki ebatavaline, puudusid sellel iseenesest pettuse tunnused.

(vt punkt 47)
49

Komisjon märkis 15. märtsi 2005. aasta kirjas, et asjaomased ettevõtjad ei taotle konfidentsiaalsena käsitlemist, ning esitas seejärel järgmised märkused: „Mis puudutab toimikuid, mida ei suudetud leida, siis komisjon kahetseb, et ta ei saa Üldkohtu küsimustele esitada täiesti usaldusväärset vastust. Haldustoimik ([see tähendab] toimik, mis hõlmab menetlust alates uurimise alustamisest kuni vastuväiteteatise saatmiseni), mis on praegu komisjoni valduses, sisaldab 65 nummerdatud kausta, mis hõlmavad ajavahemikku kuni septembrini 1989 [, ning] toimikut numbriga 71, mis sisaldab 1990. aasta märtsi vastuväiteteatist ja selle lisasid ning nummerdamata kausta „Oberland Glas”. Seega on tõenäoline, et viis kausta on puudu. Puuduvate kaustade sisu osas teatab komisjon kahetsusega, et kadunud dokumentidest on võimatu koostada täielikku loetelu, kuna ka nende kaustade sisukorrad on kadunud. Vaatamata sellele on põhjust arvata, et vähemalt mõni neist sisaldas määruse nr 17 artikli 11 alusel peetud kirjavahetust, mis vastab selgitusele, mille komisjon andis Üldkohtule haldustoimiku kohta 1990. aastal. Näiteks on tõenäoline, et ICI […] vastus komisjoni 19. juuni 1989. aasta informatsiooninõudele kuulub kadunud toimikutesse: ICI-le saadetud informatsiooninõue sisaldub jätkuvalt komisjoni käes olevas haldustoimikus, kuid vastus puudub.”