Euroopa Kemikaaliameti otsus, millega aine määratletakse määruse nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH), artikli 57 punkti f alusel väga ohtlikuna, kujutab endast üldkohaldatavat akti ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses. Niisugune otsus on üldkohaldatav nimelt seetõttu, et seda kohaldatakse kindlaksmääratud olukordades ning see toob kaasa õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute ringile, see tähendab kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kes kuuluvad määruse nr 1907/2006 artikli 31 lõike 9 punkti a kohaldamisalasse. Samas ei ole selline otsus seadusandlik akt, sest seda ei ole võetud vastu ELTL artikli 289 lõigetes 1–3 ette nähtud seadusandlikus tavamenetluses ega seadusandlikus erimenetluses ELTL artikli 289 lõigete 1–3 tähenduses, vaid määruse nr 1907/2006 artikli 59 alusel.

Selle argumendi puhul peab küll paika, et üheski sättes ei ole sõnaselgelt ja formaalselt ette nähtud, et kemikaaliamet on volitatud täiendama kandidaatainete loetelus olemasolevaid kandeid uute põhjendustega määruse nr 1907/2006 artikli 57 tähenduses, kuid sellegipoolest ei saa kemikaaliametile sellise sõnaselge volituse andmist pidada möödapääsmatuks, kuna tema pädevus nii toimida tuleneb määruse nr 1907/2006 artikli 59 lõikest 8, tõlgendatuna lähtuvalt selle määruse sätete üldisest ülesehitusest ning aine eriti ohtlikuna määratlemise eesmärgist.

Olukorras, kus aine on asjaolu tõttu, et sellel on määruse nr 1907/2006 artikli 57 punktides a–f osutatud olemuslikud omadused, kantud kandidaatainete loetellu kui väga ohtlik aine, ei takista nimelt määruse nr 1907/2006 artikli 57 ega artikli 59 lõike 8 sõnastus ega selle määruse ühegi teise sätte sõnastus kemikaaliametil kontrollida, kas sellel ainel on veel muid olemuslikke omadusi peale nende, mille tõttu see aine esialgu loetellu kanti. Seda arutluskäiku järgides toimub aine määratlemine määruse nr 1907/2006 artikli 57 mõne muu punkti – kui algse määratlemise tinginud punkt – tingimustele vastavana tehnilisest seisukohast juba olemaoleva kande täiendamise vormis.

Sellegipoolest ei ole määruse nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist, artiklis 59 täpsustatud, mil viisil peab esitamine toimuma, kui tegemist on mitme ettepanekuga määratleda aine väga ohtlikuna nimetatud määruse artikli 57 tähenduses, puudutagu need siis erinevaid aineid või viimati nimetatud artiklis osutatud aine erinevaid omadusi. Konkreetsemalt ei ole selles artiklis täpsustatud, kas iga ettepanek, mis puudutab mõnd selle määruse artiklis 57 osutatud põhjendust, tuleb esitada eraldi, või võib mitu seda liiki ettepanekut esitada ühesainsas taotluses. Igal juhul ei võimalda miski nende sätete puhul järeldada, et kehtib kohustus koondada ettepanekud ühte ja samasse taotlusse, kui need ettepanekud esitab üks ja sama taotleja ühekorraga. Samuti puuduvad sätted, mis keelaks ühe või mitme ettepaneku tagasivõtmise menetluse käigus, isegi kui need ettepanekud on esialgu esitatud ühesainsas dokumendis.

Sellest järeldub, et aine üle liikmesriikide komitee arutelude raames toimunud hääletamise puhul, mis leidis aset pärast seda, kui liikmesriik eraldas kaalutlused, mis tal on selle aine kohta ning mis on toodud määruse nr 1907/2006 artikli 59 lõigete 3 ja 5 alusel esitatud toimikus, oma seisukohtadest, mis puutuvad ülejäänud ettepanekuid, ei ole tuvastatav määruse nr 1907/2006 artikli 59 lõigete 8 ja 9 rikkumine ega tarnija õiguse olla ära kuulatud rikkumine.

(vt punktid 86 ja 91)