ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud 18. märtsil 1999. aastal sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis ei näe töösuhte lõppemisel ette mingi hüvitise maksmist ei tähtajalistele töötajatele, kes on tööle võetud ajutiste teenistujatena, ega ametnikele, kelle teenistussuhe on tähtajatu, nähes samas niisuguse hüvitise ette tähtajatutele lepingulistele töötajatele juhuks, kui nende tööleping öeldakse üles mõne objektiivse põhjuse tõttu.
C 77/5

ET

Euroopa Kohtu (viies koda) 23. jaanuari 2020. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeuse eelotsusetaotlus – Soome) – Menetlus, mille algatamist taotles Energiavirasto

(kohtuasi C-578/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Elektrienergia siseturg - Direktiiv 2009/72/EÜ - Artikkel 3 - Tarbijakaitse - Artikkel 37 - Reguleeriva asutuse ülesanded ja pädevus - Vaidluste kohtuväline lahendamine - Mõiste „menetlusosaline“ - Õigus esitada reguleeriva asutuse otsuse peale kaebus - Kodutarbija kaebus jaotusvõrguettevõtja vastu)

(2020/C 77/06)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pooled

Energiavirasto

Menetluses osalesid: A, Caruna Oy

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ, artiklit 37 tuleb tõlgendada nii, et see ei pane liikmesriikidele kohustust anda reguleerivale asutusele pädevus lahendada kodutarbijate ja võrguettevõtjate vahelisi vaidlusi ning sellest tulenevalt lugeda nimetatud asutusele võrguettevõtja peale kaebuse esitanud kodutarbija „menetlusosaliseks“ selle sätte tähenduses ja anda talle õigus esitada kaebus edasi otsuse peale, mille see asutus mainitud kaebuse alusel tegi.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
2.

Direktiivi 2006/112, eelkõige selle artiklit 28 tuleb tõlgendada nii, et riiklikku kinnisasjade registrisse kandmata kinnisasja müügi vastastikuse eellepingu raames loetakse, et tulevane maksukohustuslasest soetaja, kes on selle lepinguga võtnud endale tulevase müüja ees kohustuse teha vajalikud toimingud asjaomase kinnisasja esmakordseks kandmiseks sellesse registrisse ja kasutanud selleks kolmandatest isikutest maksukohustuslaste teenuseid, on kõnealused teenused nimetatud artikli 28 tähenduses tulevasele müüjale ise osutanud, olgugi et lepingupooled on kokku leppinud, et nende kinnisasjade müügihind ei sisalda vastutasu katastritoimingute eest.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 19. detsembri 2019. aasta otsus (First-tier Tribunali (Tax Chamber) eelotsusetaotlus - Ühendkuningriik) – Amoena Ltd versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(kohtuasi C-677/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Rubriigid 6212 ja 9021 - Rinna kirurgilise eemaldamise järgselt kantavad rinnahoidjad - Rakendusmäärus (EL) 2017/1167 - Kehtivus - Mõiste „tarvik“ - Lojaalne koostöö)

(2020/C 68/11)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Amoena Ltd

Kostja: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Resolutsioon

Esitatud küsimuste analüüsimisel ei ilmnenud midagi sellist, mis mõjutab komisjoni 26. juuni 2017. aasta rakendusmääruse (EL) 2017/1167 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris kehtivust.

(1) ELT C 25, 21.1.2019.
2.

Direktiivi 90/619 (muudetud direktiiviga 92/96) artikli 15 lõiget 1 koostoimes direktiivi 92/96 artikliga 31 tuleb tõlgendada nii, et kui kindlustusettevõtja ei ole kindlustusvõtjale edastanud teavet tema taganemisõiguse kohta või kui kindlustusettevõtja edastatud teave on niivõrd vale, et see võtab kindlustusvõtjalt võimaluse kasutada oma taganemisõigust sisuliselt samadel tingimustel kui need, mis oleksid esinenud, kui teave oleks olnud õige, ei hakka taganemisõiguse kasutamise tähtaeg kulgema isegi siis, kui kindlustusvõtja sai taganemisõiguse olemasolust teada muul viisil.
C 68/10

ET

Euroopa Kohtu (suurkoda) 19. detsembri 2019. aasta otsus – Patrick Grégor Puppinck jt versus Poola Vabariik, Euroopa Komisjon, Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu, European Citizens’ Initiative One of Us

(kohtuasi C-418/18 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Institutsiooniline õigus - Kodanikualgatus „Üks meist“ - Euroopa Komisjoni teatis, milles ta esitab oma järeldused ja põhjendused kodanikualgatuses taotletud meetmete võtmata jätmise kohta)

(2020/C 68/06)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Patrick Grégor Puppinck, Filippo Vari, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky, Jakub Baltroszewicz, Alicia Latorre Canizares, Manfred Liebner (esindajad: solicitor R. Kiska, barrister P. Diamond)

Teised menetlusosalised: European Citizens’ Initiative One of Us, Euroopa Komisjon (esindaja: H. Krämer), Poola Vabariik, Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Patrick Grégor Puppincki, Filippo Vari, Jakub Baltroszewiczi, Manfred iebneri, Josephine Quintavalle, Edith Frivaldszky ja Alicia Latorre Canizarese kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

(1) ELT C 341, 24.9.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 19. detsembri 2019. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo, Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona eelotsusetaotlus - Hispaania) – Bondora AS versus Carlos V. C. (C-453/18), XY (C-494/18)

(liidetud kohtuasjad C-453/18 ja C-494/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Euroopa maksekäsumenetlus - Määrus (EÜ) nr 1896/2006 - Nõuet põhjendavate täiendavate dokumentide esitamine - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Direktiiv 93/13/EMÜ - Euroopa maksekäsumenetluses avalduse saanud kohtu kontroll)

(2020/C 68/07)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohtud

Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo, Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bondora AS

Kostjad: Carlos V. C. (C-453/18), XY (C-494/18)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus, artikli 7 lõike 2 punkte d ja e ning nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõiget 1 ja artikli 7 lõiget 1, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus, tuleb koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 38 tõlgendada nii, et nendega on selle määruse tähenduses „kohtul“, kelle poole on pöördutud Euroopa maksekäsumenetluses, lubatud nõuda võlausaldajalt täiendavat teavet asjaomast nõuet põhjendavate lepingutingimuste kohta, et kontrollida omal algatusel, kas need tingimused võivad olla ebaõiglased, ning et järelikult on nendega vastuolus riigisisene õigusnorm, millega tunnistatakse selleks esitatud täiendavad dokumendid vastuvõetamatuks.

(1) ELT C 381, 22.10.2018.
1.

Mõistet „biotsiid“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määruse (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist, artikli 3 lõike 1 punkti a tähenduses tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab tooteid, mis sisaldavad ühte või mitut liiki baktereid, ensüüme või muid koostisosi, mis nende eriomase toimeviisi tõttu ei mõjuta põhimõtteliselt mitte kahjulikke sihtorganisme vahetult, vaid neile organismidele soodsa elukeskkonna teket või säilimist, tingimusel et nende toodete toime ei ole puhtfüüsikaline või -mehaaniline selle sätte tähenduses, olles lahutamatu osa põhjuslikkuse ahelast, mille eesmärk on neid kahjulikke organisme pärssida.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määruse (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011, artikli 66 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriigil jätta kalapüügi- ja vesiviljelussektori tootjaorganisatsiooni poolt tootmis- ja turustuskava ettevalmistamise ja rakendamisega seotud kulude osas esitatud toetusetaotlust rahuldamata põhjendusega, et kõnealune riik ei olnud taotluse esitamise kuupäeval näinud oma riigisiseses õiguskorras veel ette sellise taotluse menetlemise võimalust.
3.

Käesoleva kohtuotsuse resolutsiooni punkt 2 on kohaldatav juhul, kui esiteks viisid ametlikud kontrollid läbi renditöötajatest riiklikud veterinaararstid, kes ei saa tasu veerandtundide eest, mida tapamajad taotlesid, kuid mida ei kasutatud, ning teiseks, kui osa lõivust, mis vastab taotletud, kuid kasutamata veerandtundidele, kasutatakse määruse nr 882/2004 artikli 2 punktis 4 silmas peetud pädeva asutuse üldiste kulude katmiseks, juhul kui tõendatakse, et nende veerandtundidega kaasneva lõivu osa sisse ei arvata nende renditöötajatest riiklike veterinaararstide palgakulusid, kes tasu ei saanud, ja et see vastab tegelikult üldkuludele, mis kuuluvad määruse nr 882/2004 VI lisas osutatud kulude ühte või mitmesse kategooriasse.
C 61/14

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 19. detsembri 2019. aasta otsus – Furukawa Electric Co. Ltd versus Euroopa Komisjon, Viscas Corp.

(kohtuasi C-589/18 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Vee- ja maa-aluste elektrikaablite Euroopa turg - Projektide kaupa turu jagamine - Trahvid - 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta - Müügiväärtuse kindlaksmääramine - Võrdse kohtlemise põhimõte)

(2020/C 61/16)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Furukawa Electric Co. Ltd (esindajad: solicitors A. Luke ja C. Pouncey, hiljem solicitors A. Luke ja K. Fountoukakos-Kyriakakos)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: H. van Vliet, A. Biolan ja I. Zaloguin), Viscas Corp. (esindaja: advokaat J.-F. Bellis)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Furukawa Electric Co. Ltd kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

3. Jätta Viscas Corp-i kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
C 61/13

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 19. detsembri 2019. aasta otsus – Viscas Corp. versus Euroopa Komisjon, Furukawa Electric Co. Ltd

(kohtuasi C-582/18 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Vee- ja maa-aluste elektrikaablite Euroopa turg - Projektide kaupa turu jagamine - Trahvid - 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta - Kartelli Euroopa ja muu maailma liikmete osakaalu kindlakstegemine - Euroopa ettevõtjate osalemine kartelli mitmel tasandil - Võrdse kohtlemise põhimõte)

(2020/C 61/15)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Viscas Corp. (esindaja: advokaat J.-F. Bellis)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: H. van Vliet, A. Biolan ja I. Zaloguin), Furukawa Electric Co. Ltd (esindajad: solicitors A. Luke ja C. Pouncey, hiljem solicitors A. Luke ja K. Fountoukakos-Kyriakakos)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Viscas Corp-i kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

3. Jätta Furukawa Electric Co. Ltd kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 427, 26.11.2018.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikleid 2 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus meede, mille kohaselt makstakse ametnikele ja kohtunikele selleks, et tagada neile piisav palk, tagantjärele palka teatava protsendi ulatuses põhipalgast, mida nad varem said muu hulgas põhipalga järgu alusel, mis määrati igas palgaastmes nende teenistusse võtmisel kindlaks vanuse alusel, tingimusel et see meede on vajalik, et tagada omandatud õiguste kaitse kontekstis, mida iseloomustab muu hulgas nii asjaomaste ametnike ja kohtunike suur arv kui ka õiguspärase võrdlussüsteemi puudumine, ning selle meetme tulemusel ei jää erinev kohtlemine vanuse alusel aja jooksul kestma.
C 137/8

ET

Euroopa Kohtu (viies koda) 5. veebruari 2020. aasta otsus (Raad van State’i eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid versus J. jt

(Kohtuasi C-341/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) 2016/399 - Schengeni piirieeskirjad - Kontroll välispiiridel - Kolmandate riikide kodanikud - Artikli 11 lõige 1 - Templite löömine reisidokumentidesse - Väljumistempel - Schengeni alalt väljumise hetke kindlaksmääramine - Meremeeste laevapere liikmeks munsterdamine pikka aega meresadamas seisvale laevale)

(2020/C 137/09)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Vastustajad: J. jt

menetluses osalesid: C. ja H. jt

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määruse (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad), artikli 11 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui kolmanda riigi kodanikust meremees munsterdab end Schengeni alasse kuuluva riigi meresadamas pikka aega seisvale laevale, et seal tööle asuda, siis enne seda, kui meremees selle laeva pardal sadamast lahkub, ei tule lüüa väljumistemplit – kui templi löömine on nendes piirieeskirjades ette nähtud – tema reisidokumentidesse mitte munsterdamise hetkel, vaid siis, kui selle laeva kapten teavitab pädevaid riigiasutusi laeva peatsest lahkumisest.

(1) ELT C 294, 20.8.2018.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. veebruari 2020. aasta otsus (Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenbergi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Reiner Grafe, Jürgen Pohle versus Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

(Kohtuasi C-298/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2001/23/EÜ - Artikli 1 lõige 1 - Ettevõtte üleminek - Töötajate õiguste kaitse - Bussiliinide käitamine - Töötajate ülevõtmine - Käitusvahendite ülevõtmata jätmine - Põhjendused)

(2020/C 137/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

Kostjad: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui majandusüksus võtab hankemenetluse tulemusena üle olulisi käitusvahendeid nõudva tegevuse, ilma et ta võtaks hankija kehtestatud õiguslike, keskkonnaalaste või tehniliste piirangute tõttu üle käitusvahendeid, mis kuulusid seda tegevust varem läbi viinud majandusüksusele, siis ei takista see tingimata taolise majandustegevuse ülevõtmise kvalifitseerimist ettevõtte üleminekuks, kui muud faktilised asjaolud, nagu suurema osa töötajate ülevõtmine ja kõnealuse tegevuse jätkamine katkestuseta, võimaldavad tuvastada, et asjaomase majandusüksuse identiteet on säilinud; seda peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 276, 6.8.2018.
3.

Esimest direktiivi 89/104 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt peab kaubamärgitaotleja kinnitama, et seda kaubamärki kasutatakse registreerimistaotlusega hõlmatud kaupade ja teenuste jaoks või et tal on heauskne kavatsus seda sel eesmärgil kasutada, tingimusel et sellise kohustuse rikkumine kui selline ei ole registreeritud kaubamärgi kehtetuks tunnistamise põhjus.
C 137/15

ET

Euroopa Kohtu (teine koda) 30. jaanuari 2020. aasta otsus (Commissione Tributaria Provinciale di Palermo eelotsusetaotlus – Itaalia) – Autoservizi Giordano società cooperativa versus Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

(Kohtuasi C-513/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Energiatoodete ja elektrienergia maksustamine - Direktiiv 2003/96/EÜ - Artikli 7 lõiked 2 ja 3 - Mõiste „mootorikütusena kasutatav kaubandusliku kasutusega gaasiõli“ - Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette vähendatud aktsiisimäära mootorikütusena regulaarseks reisijateveoks kasutatavale, kuid mitte juhutiseks reisijateveoks kasutatavale kaubandusliku kasutusega gaasiõlile - Võrdse kohtlemise põhimõte)

(2020/C 137/18)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Autoservizi Giordano società cooperativa

Vastustaja: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

Resolutsioon

Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, artikli 7 lõikeid 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et esiteks kuulub nende kohaldamisalasse eraettevõtja, kes tegeleb reisijateveoga juhiga bussi rendile andmise teenuse kaudu, tingimusel et selle ettevõtja poolt rendile antud sõidukid kuuluvad M2 või M3 kategooriasse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tähenduses, ning teiseks ei ole nendega vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette vähendatud aktsiisimäära mootorikütusena regulaarseks reisijateveoks kasutatavale, kuid mitte juhutiseks reisijateveoks kasutatavale kaubandusliku kasutusega gaasiõlile, kui need õigusnormid järgivad võrdse kohtlemise põhimõtet; viimati nimetatud asjaolu tuleb aga kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 436, 3.12.2018.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 3. märtsi 2020. aasta otsus (Hof van Beroep te Genti eelotsusetaotlus – Belgia) – Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlus järgmise isiku suhtes

(Kohtuasi C-717/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Raamotsus 2002/584/JSK - Euroopa vahistamismäärus - Artikli 2 lõige 2 - Euroopa vahistamismääruse täitmine - Teo mõlemapoolse karistatavuse kontrolli kaotamine - Tingimused - Kuriteod, mis on vahistamismääruse teinud liikmesriigis karistatavad vabadusekaotusega, mille ülemmäär on vähemalt kolm aastat - Vahistamismääruse teinud liikmesriigi karistusõigusnormide muutmine tegude toimepanemise kuupäeva ja Euroopa vahistamismääruse tegemise kuupäeva vahel - Karistuse vähemalt kolmeaastase ülemmäära kontrollimisel arvessevõetav seaduse redaktsioon)

(2020/C 137/22)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Beroep te Gent

Põhikohtuasja pool

X

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta artikli 2 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kontrollimaks, kas kuritegu, millega seoses on tehtud Euroopa vahistamismäärus, on vahistamismääruse teinud liikmesriigis karistatav vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeolekumeetmega, mille ülemmäär on vähemalt kolm aastat, nagu see on määratletud vahistamismääruse teinud liikmesriigi õiguses, peab vahistamismäärust täitev õigusasutus võtma arvesse vahistamismääruse teinud liikmesriigi õigusakti redaktsiooni, mis on kohaldatav selle menetluse aluseks olnud tegude suhtes, mille raames Euroopa vahistamismäärus on tehtud.

(1) ELT C 35, 28.1.2019.
2.

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel määratakse teises liikmesriigis asuvale teenuseosutajale, kes ei täida registreerimiskohustust, mis on nõutav reklaamimaksukohustuse tekkimiseks, mõne päeva jooksul hulk trahve, mille suurus alates teisest trahvist kolmekordistub eelmise trahvi summaga võrreldes iga kord, kui uuesti tuvastatakse selle kohustuse täitmata jätmine, ning mille tulemus on mitme miljoni euro suurune kumulatiivne summa, ilma et pädev ametiasutus annaks enne oma sellise otsuse tegemist, millega lõplikult määratakse nende trahvide kumulatiivne summa, kõnealusele teenuseosutajale oma kohustuste täitmiseks vajaliku aja, võimaldaks tal esitada oma seisukohad ja kontrolliks ise rikkumise raskust, samas kui trahvisumma, mis võidakse määrata maksustamise liikmesriigis asuvale teenuseosutajale, kes vastuolus riigisiseste maksualaste õigusaktide üldsätetega ei ole täitnud sarnast deklareerimis- või registreerimiskohustust, on oluliselt väiksem ning kohustuse jätkuvalt täitmata jätmise korral ei suurendata seda ei samades proportsioonides ega tingimata nii lühikese aja jooksul.
Euroopa Kohtu (teine koda) 5. märtsi 2020. aasta otsus (Okresní soud v Ostravě eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – OPR-Finance s.r.o. versus GK

(Kohtuasi C-679/18) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Direktiiv 2008/48/EÜ - Tarbijakrediidilepingud - Artikkel 8 - Krediidiandja kohustus kontrollida tarbija krediidivõimelisust - Riigisisesed õigusnormid - Tarbijapoolse tühisusele tuginemise suhtes aegumistähtaja kohaldamine - Artikkel 23 - Sanktsioonid - Tõhusus, proportsionaalsus, hoiatavus - Liikmesriigi kohus - Selle kohustuse täidetuse kontrollimine omal algatusel)

(2020/C 137/21)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Okresní soud v Ostravě

Põhikohtuasja pooled

Hageja: OPR-Finance s.r.o.

Kostja: GK

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ, artikleid 8 ja 23 tuleb tõlgendada nii, et need kohustavad liikmesriigi kohut analüüsima omal algatusel, kas on rikutud krediidiandja lepingueelset kohustust hinnata tarbija krediidivõimelisust, mis on ette nähtud selle direktiivi artiklis 8, ja toimida vastavalt riigisiseses õiguses selle kohustuse rikkumise puhuks ettenähtule, tingimusel, et sanktsioonid vastavad artikli 23 nõuetele. Lisaks tuleb direktiivi 2008/48 artikleid 8 ja 23 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune riigisisene kord, mille järgi see, kui on rikutud krediidiandja lepingueelset kohustust hinnata tarbija krediidivõimelisust, toob kaasa lepingu tühisuse koos tarbija kohustusega maksta laenu põhisumma krediidiandjale tagasi tema võimalustele vastava tähtaja jooksul, ent seda vaid tingimusel, et tarbija lepingu niisugusele tühisusele tugineb, tehes seda kolmeaastase aegumistähtaja jooksul.

(1) ELT C 25, 21.1.2019.
1.

Nõukogu 17. detsembri 1982. aasta kuuenda direktiivi 82/891/EMÜ, mis käsitleb aktsiaseltside jagunemist lähtuvalt asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktist g, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiiviga 2007/63/EÜ, artiklit 12 koostoimes direktiivi 82/891 artiklitega 21 ja 22 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui pärast jagunemise lõpuleviimist on jaguneva äriühingu võlausaldajatel, kelle nõudeõigused tekkisid enne kõnealust jagunemist ja kes ei kasutanud nimetatud artikli 12 rakendamiseks riigisiseses õiguses ette nähtud võlausaldajate kaitse instrumente, õigus esitada actio pauliana, et jagunemine tunnistataks nende suhtes mittesiduvaks, ja õigus esitada uuele asutatud äriühingule üle antud vara suhtes nõude täitmisele pööramise hagi või hagi tagamise taotlus.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 107/2008) artikli 10 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et seal ette nähtud nõue, mille kohaselt viiteid toitaine või toidu üldistele, mittespetsiifilistele eelistele võib teha üksnes koos konkreetse tervisealase väitega, mis on loetletud selle määruse artiklites 13 ja 14 viidatud nimekirjades, ei ole täidetud juhul, kui toidulisandi pakendi esiküljel on viide toitaine või toidu üldistele, mittespetsiifilistele tervisega seotud eelistele, samas kui selle viitega kaasnema pidav konkreetne tervisealane väide on hoopis selle pakendi tagaküljel ning neid kahte ei seo ükski sõnaselge, näiteks tärniga viide.