Kohtuasi T‑120/16

Tulliallan Burlington Ltd

versus

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk Burlington – Varasemad siseriiklikud sõnamärgid BURLINGTON ja BURLINGTON ARCADE – Varasem Euroopa Liidu ja siseriiklik kujutismärk BURLINGTON ARCADE – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) – Ulatuslikuma kui kohaliku tähtsusega tähise kaubanduses kasutamine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 4 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõige 4) – Varasemate kaubamärkide eristusvõime või maine ärakasutamine või kahjustamine – Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 5 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõige 5)

Kokkuvõte – Üldkohtu (kolmas koda) 6. detsembri 2017. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punkt 20)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 21–23)

Arvestades Nizza kokkuleppe klassi 35 sõnastust, hõlmab „jaemüügiteenuse“ mõiste, nagu Euroopa Kohus on seda 7. juuli 2005. aasta kohtuotsuse C‑418/02, Praktiker, punktis 34 tõlgendanud, ka müügiteenuseid, mida osutab passaaž. Nimelt ei ole võimalik, et „eri teenused“, nagu on nimetatud selles punktis, ei hõlma ka teenuseid, mida passaaž osutab selle kaubandusliku asukoha atraktiivsuse ja praktiliste eeliste säilitamiseks, juba ka klassi 35 sõnastuses kasutatud sõnade kohaselt, kuna nende põhjal on teenuse eesmärk pigem võimaldada eri toodetest huvitatud klientidel „erinevates kauplustes mugavalt kaupu vaadelda ja osta“ ja suurendada seeläbi selles kohas selliste klientide arvukust, kes on nende toodete ostmisest huvitatud, kui lasta need tooted osta hoopis „muult konkurendilt“, kelle kauplus ei asu asjaomases passaažis, nagu Euroopa Kohus selles otsuses märkis. (vt punktid 33 ja 34)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 37, 39 ja 42)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 38, 40 ja 41)

Varasemate kaubamärkide – milleks on sõnamärk BURLINGTON ning sõna- ja kujutismärk BURLINGTON ARCADE, mis on varem registreeritud Ühendkuningriigis Nizza kokkuleppe klassidesse 35, 36 ja 41 kuuluvate teenuste jaoks, ning ELi kujutismärk BURLINGTON ARCADE, mis on registreeritud samade teenuste jaoks – omanik ei ole apellatsioonikojale või Üldkohtule esitanud kooskõlalisi tõendeid, mis võimaldaksid järeldada, et kujutismärgi Burlington, mille ELi kaubamärgina registreerimist on taotletud klassidesse 3, 14, 18 ja 25 kuuluvate kaupade jaoks, kasutamine tähendaks varasemate kaubamärkide eristusvõime või maine ärakasutamist või kahjustamist. Kuigi varasemate kaubamärkide omanik rõhutab oma varasemate kaubamärkide „peaaegu ühtset“ olemust ning nende „tugevat ja eksklusiivset mainet“, ei ole ta esitanud konkreetseid tõendeid selle kohta, et taotletava kaubamärgi kasutamine vähendaks tema varasemate kaubamärkide huvipakkuvust eelkõige seoses kriteeriumidega, mille kohaselt tehakse need järeldused „tõenäosuste analüüsi pinnalt, võttes arvesse asjaomases kaubandussektoris levinud praktikat ning kõiki muid konkreetse juhtumi asjaolusid“. Asjaolu, et muule ettevõtjale võib olla antud õigus kasutada kaubamärki, mis koosneb sõnast „burlington“, kaupade jaoks, mis on sarnased varasemate kaubamärkide omanikule kuuluvas Londoni galeriis müügil olevate kaupadega, ei mõjuta iseenesest keskmise tarbija silmis selle koha kaubanduslikku huvipakkuvust. Selline omadus on otseselt seotud selles galeriis asuvate kaupluste rentnike pakutavates „erinevates [kaubanduslikes] teenustes“, mida ei osutata üksnes selle galerii nimel, mis pealegi vastab, nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuses õigesti märkis, ka muude väga tuntud ja selle galerii lähiümbruses asuvate kohtade nimedele, nagu Burlington Gardens ja Burlington House. (vt punktid 43–45)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 54 ja 55)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 56)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 66 ja 67)