Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõike 1 punkt c)

2. Konkurents – Haldusmenetlus – Vastuväiteteatis – Kohustuslikud andmed – Kaitseõiguste tagamine – Ettevõtjatele antud võimalus esitada oma seisukoht komisjoni esitatud faktide, väidete ja asjaolude kohta

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 27 lõige 1)

3. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Turu konkurentsitingimuste uurimine – Praeguse ja võimaliku konkurentsi arvessevõtmine

(EÜ artikli 81 lõiked 1 ja 3)

4. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni otsus rikkumise tuvastamise kohta – Otsus, mille tegemisel on vaja anda keerukaid tehnilisi ja majanduslikke hinnanguid – Kohtulik kontroll – Ulatus

(EÜ artikli 81 lõige 1)

5. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Mõiste

(EÜ artikli 81 lõige 1)

6. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Ettevõtja kvalifitseerimine võimalikuks konkurendiks – Kriteeriumid – Oluline asjaolu – Ettevõtja suutlikkus siseneda asjaomasele turule

(EÜ artikli 81 lõige 1)

7. Konkurents – Kartellikokkulepped – Tõend – Dokumendi tõendusliku väärtuse hindamine – Kriteerium – Esitatud tõendite usutavus

(EÜ artikli 81 lõige 1)

8. Konkurents – Kartellikokkulepped – Konkurentsi kahjustamine – Ettevõtja kvalifitseerimine võimalikuks konkurendiks – Suutlikkus kiiresti siseneda kõnealusele turule – Mõiste „kiire sisenemine”

(EÜ artikli 81 lõige 1; komisjoni teadaanne 2001/C 3/02)

9. Konkurents – Trahvid – Määruse nr 17 alusel teatatud kokkulepe, millele kohaldatakse kaitset trahvi eest – Teatise kehtivuse kaotamine ja trahvi eest antud kaitse lõppemine alates määruse nr 1/2003 jõustumisest

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 5, määrus nr 1/2003, artikli 34 lõige 1)

10. Konkurents – Trahvid – Summa – Komisjoni kaalutlusõigus – Trahvide taseme kohandamine

(EÜ artikli 81 lõige 1; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23)

11. Konkurents – Trahvid – Komisjoni kaalutlusõigus – Hindamine ettevõtja individuaalse käitumise alusel

(EÜ artikli 81 lõige 1)

12. Konkurents – Trahvid – Trahvide määramise otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Nende seisukohtade väljatoomine, mis võimaldasid komisjonil hinnata rikkumise raskust ja kestust

(EÜ artikkel 253; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teadaanne 98/C)

13. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Mõiste – Komisjoni avaldused, mis „annavad mõista” – Välistamine

14. Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kohustused – Mõistliku aja nõude järgimine – Rikkumise tuvastamise otsuse tühistamine, kuna menetluse kestus oli ülemäärane – Tingimus – Asjaomaste ettevõtjate kaitseõiguste rikkumine

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõige 1; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 25)

15. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Komisjoni kehtestatud suunised – Kergendavad asjaolud

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teadaanne 98/C 9/03)

16. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus – Hindamiskriteeriumid – Mõju turule – Geograafilise turu suurus

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teadaanne 98/C 9/03)

17. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Kergendavad asjaolud – Komisjoni kaalutlusruum igakülgse hinnangu läbiviimisel

(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teadaanne 98/C 9/03, punkt 3)

Summary

1. Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 21 ja Üldkohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punktile c tuleb igas hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Hagi vastuvõetavuse eeldusena peavad põhilised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele hagi tugineb, vähemalt kokkuvõtlikult, kuid järjekindlalt ja arusaadavalt nähtuma hagiavaldusest endast. Kuigi teatavate punktide osas võib hagiavalduse teksti toetada ja täiendada viidetega hagiavaldusele lisatud dokumentide osadele, ei saa üldine viide teistele dokumentidele, isegi kui need on hagiavaldusele lisatud, korvata selliste oluliste õiguslike argumentide puudumist, mis eespool mainitud sätete kohaselt peavad olema märgitud hagiavalduses endas.

Pealegi ei ole Üldkohtu ülesanne lisadest välja otsida ja kindlaks teha need väited ja argumendid, mida võib lugeda hagi aluseks olevateks, kuna lisadel on üksnes tõenduslik ja abistav ülesanne.

Hagiavalduse lisas esitatud kollektiivset ekspertiisiaruannet, millele hagejad viitavad komisjoni otsust kritiseerides, saab Üldkohus arvesse ainult niivõrd, kui see toetab või täiendab väiteid või argumente, mida hagejad on oma menetlusdokumentides sõnaselgelt väljendanud, ja niivõrd, kui on võimalik täpselt kindlaks teha, millised on selles sisalduvad elemendid, mis kõnealuseid väiteid või argumente toetavad või täiendavad.

(vt punktid 50, 51 ja 53)

2. Konkurentsivaldkonnas toimuva haldusmenetluse raames peab vastuväiteteatis sisaldama piisavalt selgelt, kas või kokkuvõtlikult sõnastatud ülevaadet vastuväidetest, et huvitatud isikud saaksid teada, millist käitumist komisjon neile ette heidab. Samuti nõuab kaitseõigustega arvestamine menetluses, mille tulemusena võidakse määrata karistus, et asjassepuutuvatel ettevõtjatel ja ettevõtjate ühendustel võimaldataks juba haldusmenetluse staadiumis esitada tõhusalt oma seisukoht komisjoni esitatud faktide, väidete ja asjaolude tõelevastavuse ning asjakohasuse kohta. Eeltoodud nõue on täidetud, kui EÜ artikli 81 rikkumist tuvastavas otsuses ei omistata huvitatud isikutele vastuväiteteatises märgitust erinevaid rikkumisi ega esitata muid asjaolusid kui need, mille kohta huvitatud isikul on olnud võimalus selgitusi anda.

Lisaks ei saa ettevõtjad vaidlustatud otsuses esitatud etteheidetega seoses kaitseõiguste rikkumisele viitamiseks piirduda pelgalt sellega, et nad toovad esile erinevused vastuväiteteatise ja vaidlustatud otsuse vahel, vaid nad peavad näitama täpselt ja konkreetselt, kuidas kõik need erinevused kujutavad endast kõnealuses asjas uut etteheidet, mille kohta neil ei olnud võimalust olla ära kuulatud. Kuna komisjon tugines vastuväiteteatises turu teatud omadustele ja eelkõige selle suurele koondumisele, et järeldada, et seal oli konkurents piiratud, ja kuna ta märkis vastusena hagejate märkustele vaidlustatud otsuses, et konkurents turul ei olnud „nõrk” ja et see võiks olla veelgi intensiivsem, siis ei esitanud ta uut vastuväidet ega tuginenud uuele asjaolule, vaid piirdus üksnes oma analüüsi täiendamisega, võttes arvesse hagejate märkusi. Niisiis ei ole see põhjenduste areng vaidlustatud otsuses võrreldes vastuväiteteatisega sugugi hagejate kaitseõiguste rikkumise ilming, vaid tõendab vastupidi, et hagejad said esitada oma seisukoha komisjoni vastuväite kohta.

(vt punktid 56 ja 58–62)

3. Kokkuleppe, ettevõtjate ühenduse otsuse või kooskõlastatud tegevuse hindamisel EÜ artikli 81 lõike 1 alusel tuleb arvesse võtta konkreetset raamistikku, kus selle mõju avaldub, eelkõige majanduslikku ja õiguslikku konteksti, milles kõnealused ettevõtjad tegutsevad, asjassepuutuvate kaupade või teenuste laadi ning kõnealuse turu toimimise ja struktuuri tegelikke tingimusi, välja arvatud siis, kui tegu on kokkuleppega, milles konkurentsi piirangud on ilmsed, nagu hindade kehtestamine, turu jagamine või turule sisenemise kontroll. Nimelt võib viimasel juhul üksnes EÜ artikli 81 lõike 3 raames selliseid piiranguid kaaluda võrreldes nende väidetavalt soodsa mõjuga konkurentsile, et teha nende suhtes erand sama artikli lõikes 1 esitatud keelust.

Teatud turul konkurentsitingimuste uurimine ei põhine mitte üksnes praegusel konkurentsil, milles asuvad kõnealusel turul juba tegutsevad ettevõtjad, vaid ka võimalikul konkurentsil, et saada teada, kas turu struktuuri ning selle funktsioneerimist juhtivat majanduslikku ja õiguslikku konteksti arvesse võttes on olemas tegelikud ja konkreetsed võimalused, et asjaomased ettevõtjad konkureeriksid omavahel või et uus konkurent võiks siseneda kõnealusele turule ning konkureerida olemasolevate ettevõtjatega.

Lisaks, kui kokkulepet, ettevõtjate ühenduse otsust või kooskõlastatud tegevust tuleb pidada keelatuks selle konkurentsi kahjustava tagajärje tõttu, siis tuleb uurida konkurentsi reaalset toimimist olukorras, kus kokkulepet, ettevõtjate ühenduse otsust või kooskõlastatud tegevust ei oleks eksisteerinud.

(vt punktid 67–69, 81, 125 ja 130)

4. Kuigi liidu kohtud teostavad üldiselt täielikku kontrolli selle üle, kas EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamise tingimused on täidetud või mitte, piirdub keerulisi majanduslikke hinnanguid hõlmavate komisjoni hinnangute kohtulik kontroll tingimata selle kindlakstegemisega, kas on järgitud menetlusnorme ja põhjendamisreegleid, samuti ka selle kindlakstegemisega, kas faktilised asjaolud on täpselt kindlaks tehtud ning kas ei ole tehtud ühtki ilmset hindamisviga ja kas ei ole kuritarvitatud võimu. Sellegipoolest ei tähenda komisjoni kaalutlusruumi tunnustamine, et liidu kohtud peavad hoiduma kontrollimast, kuidas komisjon on tõlgendanud majandusandmeid. Liidu kohtud peavad kontrollima nii esitatud tõendite tegelikkusele vastavust, usaldatavust ja sidusust kui ka seda, kas need tõendid sisaldavad kogu asjakohast teavet, mida keerulise olukorra hindamisel tuleb arvesse võtta, ja kas kõnealused tõendid võivad toetada järeldusi, mis nende pinnalt on tehtud.

Seega vaatamata teguritele, mida komisjon pidas uue ettevõtja turule sisenemist soodustavaks, muudab kaubandusettevõtjatele osutatud krediit- ja järelmaksukaarditehingute aktsepteerimise teenuste turu struktuur väheusutavaks selle, et finantseerimisasutus võiks kõnealusele turule siseneda fronting -lepingu abil, mis paneks ta algusest peale halvemasse olukorda kui tema peamised konkurendid, kes juba tegutsevad kõnealusel turul, on komisjoni järeldus, mis jätab kõrvale oletuse sellise sisenemise kohta, piisavalt põhjendatud kaalutlusega, et fronting -partnerit on raske leida ja et selline leping on keeruline ja sellega on seotud täiendavad kulud, ega ole kasutanud ekslikku õiguslikku kriteeriumi.

(vt punktid 70, 110 ja 111)

5. Asjaolu, et komisjon tunnistas, et konkurents kõnealusel turul ei olnud „nõrk”, ei takista karistamast tegevust, mille tagajärjel võimalik konkurent sellelt turult välistatakse. Esiteks, kuna EÜ artikli 81 eesmärk sarnaselt muude asutamislepingus sätestatud konkurentsieeskirjadega on kaitsta peale konkurentide või tarbijate huvide ka turustruktuuri ning sellest tulenevalt konkurentsi kui sellist, võis komisjon õiguspäraselt tugineda kõnealuse turu kõrgele koondumise astmele. Teiseks ei saa analüüs selle kohta, millist mõju avaldab teatud tegevus võimalikule konkurentsile, sõltuda hinnangust kõnealusel turul hetkel valitsevale konkurentsitasemele. Selline lähenemine oleks vastuolus väljakujunenud kohtupraktikaga, mille kohaselt peab teatud turul konkurentsitingimuste uurimine põhinema mitte üksnes praegusel konkurentsil, milles asuvad kõnealusel turul juba tegutsevad ettevõtjad, vaid ka võimalikul konkurentsil.

(vt punktid 121–131)

6. Mis puudutab õiguslikke kriteeriume, mida tuleb kohaldada, et kontrollida, kas mingi ettevõtja on asjaomasel turul võimalik konkurent, peab komisjon kontrollima, kas ilma selle ettevõtja suhtes EÜ artikli 81 alusel vaidlustatud sätte kohaldamiseta oleksid esinenud tegelikud ja konkreetsed võimalused, et see pank tuleb nimetatud turule ja konkureerib seal juba tegutsevate ettevõtjatega. Selline tõendamine ei saa põhineda vaid oletusel, vaid seda peab kinnitama faktidega või asjaomase turu struktuurianalüüsiga. Nii ei saa ettevõtjat lugeda võimalikuks konkurendiks, kui tema turule sisenemine ei vasta elujõulisele majandusstrateegiale. Sellest tuleneb tingimata, et ehkki ühe ettevõtja kavatsus turule siseneda võib olla oluline kontrollimaks, kas teda võib lugeda võimalikuks konkurendiks viidatud turul, on sellise määratluse aluseks olev keskne asjaolu siiski tema suutlikkus kõnealusele turule siseneda.

(vt punktid 166–168)

7. Mis puudutab dokumentide tõendusjõudu, mida tuleb konkurentsieeskirjade rikkumise tuvastamise raames neile omistada, siis tuleb meenutada, et liidu õiguses kehtib tõendite vaba hindamise põhimõte ning ainus asjakohane kriteerium esitatud tõendite hindamisel on nende usaldusväärsus. Niisiis tuleb asjaolu tõendusjõu hindamiseks esiteks kontrollida dokumendis sisalduvate andmete tõepärasust. Seega tuleb arvesse võtta eriti dokumendi päritolu, dokumendi koostamise asjaolusid, dokumendi adressaati ja seda, kas dokumendi sisu arvestades näib see mõistlik ja usutav.

(vt punkt 182)

8. Komisjon ei ole õigusnormi rikkunud, kvalifitseerides ettevõtja võimalikuks konkurendiks, kui esiteks ei vaielda vastu komisjoni hinnangutele selle ettevõtja suutlikkuse kohta siseneda kõnealusele turule ja teiseks ei olnud selle ettevõtja poolt kõnealusele turule sisenemine pelgalt teoreetiline. Seda järeldust ei sea kahtluse alla asjaolu, et komisjon ei andnud hinnangut sellele, kui kaua oleks nimetatud ettevõtjal kulunud kõnealusele turule sisenemiseks, olles nii ilmses vastuolus suunistes EÜ artikli 81 kohaldatavuse kohta horisontaalkoostöö kokkulepete suhtes esitatud määratlusega, mis viitab aastasele tähtajale. Nende suuniste 9. joonealuses märkuses esitatud määratluse lugemisest ilmneb, et keskne asjaolu on nõue, et võimalik turule sisenemine saab toimuda piisavalt kiiresti, et see mõjutaks turul tegutsevaid ettevõtjaid, kusjuures aastane tähtaeg on esitatud vaid näitlikult.

(vt punktid 187–189)

9. Komisjoni võimalus määrata trahv kokkuleppe eest, millest oli talle teatatud määruse nr 17 alusel, tuleneb määruse nr 1/2003 EÜ artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 34 lõikest 1, mis täpsustab, et teatised kaotavad kehtivuse alates selle määruse kohaldamise kuupäevast. Sellest tuleneb tingimata, et kaitse trahvide eest seoses määruse nr 17 artikli 15 lõike 5 alusel teatatud kokkulepetega lõpeb alates määruse nr 1/2003 jõustumisest. Seetõttu on komisjonil igal juhul õigus määrata trahv hagejatele vaidlusaluse tegevuse jätkamise eest pärast määruse nr 1/2003 jõustumist.

(vt punkt 211)

10. Komisjonil on trahvisummade kindlaksmääramisel hindamisruum, sest need on konkurentsipoliitika instrument. Mis puudutab asjaolu, et komisjon ei ole minevikus määranud trahve oma tagajärje tõttu konkurentsi piiranud meetmete eest, siis ei saa see võtta võimalust määrata trahvi, kui see on vajalik ühenduse konkurentsipoliitika elluviimise tagamiseks. Vastupidi, konkurentsieeskirjade tõhus kohaldamine nõuabki seda, et komisjon saaks igal hetkel kohandada trahvide taset vastavalt kõnealuse poliitika vajadustele.

(vt punktid 212 ja 213)

11. Komisjon otsustab trahvi määramise otstarbekuse üle oma ka alutlusõigust kasutades iga juhtumi asjaolude pinnalt eraldi, karistades nii tuvastatud rikkumise eest ja kaitstes konkurentsiõiguse tõhusust. Isegi kui komisjon minevikus eksis, kui ta ei määranud ettevõtjatele trahve sarnaste juhtumite puhul, oleks argumentatsioon, mis viitab konkurentsiõiguse rikkumise eest karistatud ettevõtjate enda huvides teise isiku kasuks toime pandud õigusvastasele teole, igal juhul vastuolus seaduslikkuse põhimõttega.

(vt punktid 218 ja 219)

12. Mis puudutab konkurentsiõiguse rikkumise eest trahvide kehtestamist, siis täidab komisjon oma põhjendamiskohustust, kui ta märgib oma otsuses hindamise alused, mis võimaldasid tal mõõta rikkumise raskusastet ja kestust, ilma et tal oleks kohustust esitada üksikasjalikumat selgitust või arvandmeid trahvide arvutamisviisi kohta. Kuigi need asjaolud, mis on seotud hagejatele süüks arvatud rikkumise raskuse ja kestusega, puudutavad esmajärjekorras trahvisumma kindlaksmääramist, võivad need ka aidata mõista, miks komisjon leidis, et on asjakohane trahv määrata.

(vt punktid 221 ja 288)

13. EÜ artikli 81 alusel rikkumise tuvastamise menetluses laieneb õiguspärase ootuse kaitse põhimõte igale eraõiguslikule isikule, kes on olukorras, kus ilmneb, et haldusasutus on tekitanud tal põhjendatud lootusi, kusjuures selle põhimõtte rikkumisele ei saa viidata, kui puuduvad volitatud ja usaldusväärsetest allikatest pärit täpsed, tingimusteta ja ühtelangevad tagatised, mille haldusasutus on talle andnud. Sellisteks tagatisteks ei saa kvalifitseerida „avaldusi, mis annavad mõista”, et komisjon ei leidnud, et tegu on juhtumiga, kus ta määrab trahvi.

(vt punktid 223 ja 224)

14. Konkurentsipoliitikat puudutava haldusmenetluse mõistliku aja jooksul läbiviimine on liidu õiguse üldpõhimõte, mille järgimise tagab kohus. Seda põhimõtet korratakse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikes 1. Selle põhimõtte rikkumine võib viia EÜ artikli 81 rikkumist tuvastava otsuse tühistamiseni, kui see mõjutas asjaomaste ettevõtjate suutlikkust oma seisukohta kaitsta ja järelikult kahjustas nende kaitseõigusi. Olukord ei ole aga selline kui esiteks hagejad ei väida, et haldusmenetluse kestus kahjustas nende kaitseõigusi, ja teiseks, kui rikkumise lõppemisest trahvi määranud vaidlustatud otsuse tegemiseni möödunud aeg on seega palju lühem kui määruse nr 1/2003 artiklis 25 sätestatud aegumistähtajad. Kui esineb täielik normistik, mis reguleerib üksikasjalikult tähtaegu, mille jooksul komisjonil on õigus õiguskindluse aluspõhimõtet kahjustamata määrata trahve ettevõtjatele, kelle suhtes viiakse läbi konkurentsieeskirjade kohaldamise menetlus, tuleb tagasi lükata kõik argumendid, mis on seotud komisjoni kohustusega teostada trahvide määramise pädevust mõistliku aja jooksul.

(vt punktid 231–234, 238 ja 298 )

15. Konkurentsieeskirjade rikkumise eest määratud trahvisumma kindlaksmääramise valdkonnas ei või komisjon loobuda endale kehtestatud reeglite täitmisest. Nimelt, kui komisjon võtab vastu suunised, milles täpsustatakse asutamislepingut silmas pidades kriteeriumid, mida ta kavatseb selles valdkonnas oma kaalutlusõigust teostades kasutada, tuleneb sellest oma võimu piiramine, kuna komisjon on kohustatud järgima neid suunavaid norme, mis ta on ise endale kehtestanud.

Kontrollimaks, kas komisjon pidi hagejate puhul arvesse võtma kergendavat asjaolu, mis lähtus põhjendatud kahtluse olemasolust seoses sellega, kas karistatud tegevus on laadilt rikkumine, juhul kui trahvi ei määratud terve rikkumise perioodi kohta, vaid üksnes vastuväiteteatise edastamise kuupäevast alates, tuleb arvestada asjaolu, et alates sellest kuupäevast esitas komisjon vastuväited vaidlusaluse tegevuse kohta, selgitades põhjuseid, miks see tema arvates rikkus EÜ artiklit 81. Järelikult ei saa hagejad alates sellest kuupäevast väita, et nad ei olnud teadlikud EÜ artikli 81 rikkumisest.

(vt punktid 246, 250–252 ja 297)

16. Konkurentsi valdkonnas määratakse rikkumise raskusaste kindlaks mitme asjaolu alusel, nagu konkreetse juhtumi eripärased asjaolud, selle kontekst ja trahvide hoiatav mõju, mille hindamisel komisjonil on teatud kaalutlusruum. Rikkumise raskuse hindamisel tuleb arvesse võtta selle laadi, tegelikku mõju turule, kui seda saab mõõta, ja asjakohase geograafilise turu suurust.

(vt punktid 266 ja 268)

17. Konkurentsi valdkonnas tuleb vastavalt suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ST asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punktis 3 esitatud kergendavatele asjaoludele trahvi võimaliku vähendamise piisavust hinnata üldisest vaatepunktist, võttes arvesse kõiki asjassepuutuvaid tegureid. Kuna suunised ei sisalda kohustuslikku sätet kergendavate asjaolude kohta, mida võib arvesse võtta, tuleb järeldada, et komisjonil säilib teatav kaalutlusruum hinnata igakülgselt seda, millisel määral on võimalik kergendavate asjaolude alusel trahvisummasid vähendada.

(vt punkt 303)