ET Euroopa Liidu Teataja C 89/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Justice (Chancery Division) (Ühendkuningriik) 24. detsembril 2010 — University of Queensland, CSL Ltd versus Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Kohtuasi C-630/10)

2011/C 89/19

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Chancery Division)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: University of Queensland, CSL Ltd

Vastustaja: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Eelotsuse küsimused

1. Määrus 469/2009 (1) (edaspidi „määrus”) preambulis on muude eesmärkide hulgas mainitud vajadust selle järele, et siseriikliku või Euroopa patendi omanikule antaks täiendava kaitse tunnistus välja samadel tingimustel igas ühenduse liikmesriigis, nagu on märgitud põhjendustes 7 ja 8. Mida peetakse silmas määruse artikli 3 punktis a väljendiga „toodet kaitseb kehtiv aluspatent” ja milliste kriteeriumide alusel tuleb seda otsustada olukorras, kus ühenduse tasandil ei ole patendiõigust ühtlustatud?

2. Kas käesolevaga sarnasel juhul, kui meditsiinitoode koosneb rohkem kui ühest toimeainest, esinevad täiendavad või erinevad kriteeriumid, mille alusel määrata kindlaks, kas „toodet kaitseb kehtiv aluspatent” vastavalt määruse artikli 3 punktile a, ja kui see nii on, siis millised on need täiendavad või erinevad kriteeriumid?

3. Kas üheks mainitud täiendavaks või erinevaks kriteeriumiks on see, kas toimeained on segatud või manustatakse neid eraldi preparaatidena samal ajal?

4. Kas mitme haiguse vastu toimiv vaktsiin, mis sisaldab mitut antigeeni, on artikli 3 punkti a tähenduses „kaitstud aluspatendiga”, kui vaktsiini ühte antigeeni „kaitseb kehtiv aluspatent”?

5. Kas käesolevaga sarnasel juhul, kui meditsiinitoode koosneb rohkem kui ühest toimeainest, omab „toote kehtiva aluspatendiga kaitstusele” artikli 3 punkti a tähenduses hinnangu andmisel tähtsust see, et aluspatent kuulub samal esialgsel patenditaotlusel põhinevate patentide rühma ja hõlmab üht põhipatenti ja kahte lisandpatenti, mis koostoimes kaitsevad kõiki meditsiinitoote toimeaineid?

6. Kas käesolevaga sarnasel juhul, kui on tegemist aluspatendiga, mille nõudlus on „toote valmistusprotsess” määruse artikli 1 punkti c tähenduses, peab toode määruse artikli 3 punkti a tähenduses olema saadud vahetult selle protsessi tulemusel?

7. Kas määrus ja eelkõige selle artikli 3 punkt b võimaldab anda täiendava kaitse tunnistuse ühele toimeainele, juhul kui a) kehtiv aluspatent kaitseb ühte toimeainet määruse artikli 3 punkti a tähenduses; ja b) meditsiinitootele, mis sisaldab lisaks ühele toimeainele veel ühte või enamat toimeainet, on antud direktiivi 2001/83/EÜ (2) või direktiivi 2001/82/EÜ (3) alusel kehtiv luba, mis on esimene müügiluba selle ühe toimeaine turuleviimiseks?

8. Kas vastus küsimusele 7 on erinev sõltuvalt sellest, kas luba on antud ühele toimeainele, mis on segatud ühe või mitme toimeainega või eraldi preparaatidena samal ajal manustamiseks?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 152, lk 1).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 67; ELT eriväljaanne 13/27, lk 69).

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 3).