Koh tulahend ite kogumik  
KOHTUJURISTI ETTEPANEK  
YVES BOT  
esitatud 12. novembril 2015 1  
Kohtuasi C-1 2 / 1 4 
Euroopa Komisjon 
versus 
Malta Vabariik 
Liikme sriigi kohustuste rikkumine — Sotsiaalkindlustus — Vanaduspension — Kattumise vältimise 
sätted — Isikud, kes saavad vanaduspensioni siseriikliku pensioniskeem i alusel ja riigiteenistuja 
pensioni teise liikme sriigi pensioniskeem i alusel — Vanaduspensioni suuruse vähendamine 
I. Sissejuhatus 
1. Liikme sriikide sotsiaalkindlustussüsteeme kooskõlastavad teisesed õigusnormid sisaldavad erinorme, 
mis piiravad või keelavad niisuguste siseriiklike kattumise vältimise sätete kohaldamise, mille alusel 
vähendatakse vanaduspensioni, millele kindlustatud isikul on õigus ühes liikme sriigis, seetõttu, et ta 
saab samaliigilist hüvitist teises liikme sriigis. 
2. Nende erinormide rakendamine on kesksel kohal käesolevas kohtuasjas, milles Euroopa Komisjon 
palub Euroopa Kohtul tuvastada, et siseriikliku vanaduspensioni ja teiste liikme sriikide riigiteenistujate 
vanaduspensioni kattumise vältimise sätete sätestamisega on Malta Vabariik rikkunud kohustusi, mis 
tulenevad esiteks nõukogu 14. juuni 1971 . aasta määruse (EMÜ) nr 1408 /71 
sotsiaalkindlustusskeem ide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikme te 
suhtes 2 artiklist 46b ning teiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004 . aasta määruse (EÜ) 
nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta 3 artiklist 54. 
3. Käesoleva menetluse aluseks olevad olukorrad, millel on spetsiifiline ajalooline taust, mida Malta 
Vabariik selgitas oma menetlusdokumentides, puudutavad Malta kodanikest pensionäre, kes töötasid 
Maltal Ühendkuningriigi teenistuses enne 31. märtsi 1979 , millisel kuupäeval lahkusid saarelt viimased 
Ühendkuningriigi relvajõud, ning kes saavad samal ajal Malta vanaduspensioni ja Ühendkuningriigi 
„täiendavat” riigiteenistuja pensioni, mis arvatakse Malta vanaduspensionist maha Malta 
õigusnormides ette nähtud kattumise vältimise sätte alusel. 
4. Käesolevas ettepanekus märgin, et asjaolu, et liikme sriigi pensioniskeem ist, mille võib klassifitseerida 
õigusaktiks, mis on seotud sotsiaalkindlustusliigiga, määruse nr 1408 /71 artikli 1 punkti j ja määruse 
nr 883/2004 artikli 1 punkti 1 tähenduses, ei ole liikme sriik, kelle pädevuse alla see kuulub, sellisena 
deklareerinud, ei mõjuta seda kvalifikatsiooni. 
1 — Algkeel: prantsuse. 
2 — Määrust on muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996 . aasta määrusega nr 118/97 (EÜT 1997 , L 28, lk 1; ELT 
eriväljaanne 05/03, lk 3), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008 . aasta määrusega nr 592/2008 (ELT L 177, lk 1; 
edaspidi „määrus nr 1408 /71”). 
3 — ELT L 166, lk 1; ELT eriväljaanne 05/05, lk 72 ja parandus ELT 2004 , L 200, lk 1. 
ET 
ECLI:EU:C:2015 :755 1 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
5. Ma väidan veel, et vaatamata sellele, et Ühendkuningriigi riigiteenistujate pensioniskeem i alusel 
määratavaid vanaduspensione makstakse lisaks riikliku tervishoiuteenistuse (National Health Service) 
põhivanaduspensionile ja need sõltuvad asjaomase isiku varasemast tööst, kuuluvad need 
sotsiaalkindlustusskeem ide kooskõlastamissüsteemi kohaldamisalasse. 
6. Sellest ma järeldan, et hagi tuleb rahuldada . 
II. Õiguslik raamistik 
A. Liidu õigus 
1. Määrus nr 1408 /71 
7. Määruse nr 1408 /71 eesmärk on isikute vaba liikumise raames kooskõlastada liikme sriikide 
sotsiaalkindlustusalaseid õigusakte. 
8. Selle määruse artikkel 1 „Mõisted” näeb ette:  
„Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:  
[…]  
j) õigusaktid – õigusnormid ja iga liikme sriigi muud kehtivad või tulevased rakendusmeetmed, mis  
on seotud artikli 4 lõigetes 1 ja 2 sätestatud sotsiaalkindlustusliikide ja -skeem idega […]. 
Mõiste ei hõlma töösuhte poolte vaheliste olemasolevate või tulevaste lepingute sätteid, olenemata 
sellest, kas võimuorganid on teinud nende kohta otsuse, millega need on muudetud kohustuslikuks  
või on laiendatud nende ulatust […].  
[…]”  
9. Määruse nr 1408 /71 artikkel 4, mis määratleb selle määruse esemelise kohaldamisala, sätestab  
lõikes 1, et:  
„Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi õigusaktide suhtes, mis reguleerivad järgmisi  
sotsiaalkindlustusliike:  
[…] 
c) vanadushüvitised; 
[…]” 
10. Määruse nr 1408 /71 artikkel 5 „Liikme sriikide deklaratsioonid käesoleva määruse reguleerimisala 
kohta” kohustab liikme sriike täpsustama eelkõige selle määruse artikli 4 lõikes 1 osutatud õigusakte ja 
skeeme deklaratsioonides, millest teavitatakse Euroopa Liidu Nõukogu eesistujat ja mis avaldatakse 
Euroopa Liidu Teatajas. 
ECLI:EU:C:2015 :755 2 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
11. Määruse nr 1408 /71 artikkel 46b „Kahe või enama liikme sriigi õigusaktide alusel antavate 
samaliigiliste hüvitiste kattumisel kohaldatavad erisätted” täpsustab: 
„1. Liikme sriigi õigusaktides ette nähtud vähendamis-, peatamis-või tühistamissätteid ei kohaldata 
hüvitise suhtes, mis on arvutatud vastavalt artikli 46 lõikele 2. 
2. Liikme sriigi õigusaktides ette nähtud vähendamis-, peatamis-või tühistamissätteid kohaldatakse 
hüvitise suhtes, mis on arvutatud vastavalt artikli 46 lõike 1 punkti a alapunktile i üksnes juhul, kui 
vastav hüvitis on: 
a) IV lisa D osas osutatud hüvitis, mille suurus ei sõltu täitunud kindlustus-või elamisperioodide 
kestusest, või 
b) hüvitis, mille suurus on kindlaks määratud riski realiseerumiskuupäeva ja hilisema kuupäeva 
vahel täitunuks loetud arvestusliku perioodi alusel. […] 
[…] 
Punktides a ja b ning kokkulepetes osutatud hüvitised on loetletud IV lisa D osas.” 
2. Määrus nr 883/2004 
12. Alates 1. maist 2010 asendati määrus nr 1408 /71 määrusega nr 883/2004 . 
13. Määruse artikkel 1 „Mõisted” sätestab, et: 
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 
[…] 
l) õigusaktid – iga liikme sriigi puhul õigus-ja haldusnormid ning muud rakendusmeetmed, mis on 
seotud artikli 3 lõikes 1 käsitletud sotsiaalkindlustusliikidega; 
See termin ei hõlma lepingulisi sätteid, välja arvatud eelmises lõigus osutatud õigus-ja haldusnormidest 
tulenevate kindlustuskohustuste rakendamiseks vajalikud sätted või avalik-õiguslike asutuste otsuste 
subjektiks olnud sätted, mis muudavad need kohustuslikuks või laiendavad nende ulatust, tingimusel 
et asjaomane liikme sriik seda vastavalt deklareerib ning teavitab sellest Euroopa Parlamendi presidenti 
ja Euroopa Liidu Nõukogu eesistujat […]. 
[…]” 
14. Kõnealuse määruse artikli 3 „Reguleerimisala” lõikes 1 on ette nähtud: 
„Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi õigusaktide suhtes, mis reguleerivad järgmisi  
sotsiaalkindlustusliike:  
[…]  
d) vanadushüvitised;  
[…]”  
ECLI:EU:C:2015 :755 3 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
15. Määruse nr 883/2004 artikkel 9 „Liikme sriikide deklaratsioonid käesoleva määruse reguleerimisala 
kohta” sätestab lõikes 1: 
„Liikme sriigid teavitavad […] [k]omisjoni kirjalikult artiklis 3 osutatud õigusaktidest ja 
kindlustusskeem idest […]. Sellistes teadetes näidatakse kõnealuste õigusaktide ja kindlustusskeem ide 
jõustumiskuupäev […]”. 
16. Selle määruse artikkel 54 „Samaliigiliste hüvitiste kattumine” sätestab: 
„1. Kui kahe või mitme liikme sriigi õigusaktide alusel saada olevad samaliigilised hüvitised kattuvad, ei 
rakendata pro rata hüvitise suhtes liikme sriigi õigusaktidega sätestatud eeskirju kattumise vältimiseks. 
2. Kattumise vältimise eeskirju rakendatakse sõltumatu hüvitise suhtes üksnes siis, kui asjaomane 
hüvitis on: 
a) hüvitis, mille suurus ei sõltu kindlustus-või elamisperioodi kestusest; 
või 
b) hüvitis, mille suurus on kindlaks määratud riski realiseerumiskuupäeva ja hilisema kuupäeva 
vahel täitunuks loetud arvestusliku perioodi alusel, mis kattub järgmisega […] 
[…] 
Punktides a ja b osutatud hüvitised ja leppe d on loetletud IX lisas.” 
3. Direktiiv 98/49/EÜ 
17. Direktiivi 98/49/EÜ 4 eesmärk on selle artikli 1 esimese lause kohaselt kaitsta ühest liikme sriigist 
teise liikuvate täiendavate pensioniskeem idega hõlmatud isikute õigusi, aidates kõrvaldada takistusi, 
mis piiravad töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate vaba liikumist ühenduse piires. 
18. Selle direktiivi põhjendus 4 näeb ette, et „[määrusega nr 1408 /71] ette nähtud 
kooskõlastussüsteemi, eriti liitmist käsitlevaid eeskirju, ei sobi kohaldada täiendavate pensioniskeem ide 
suhtes, välja arvatud skeem id, mida hõlmab […] mõiste „õigusaktid””. 
19. Nimetatud direktiivi põhjenduse 5 kohaselt „ühegi pensioni ega hüvitise suhtes ei või kohaldada 
korraga nii käesoleva direktiivi kui ka [määruse nr 1408 /71] sätteid”. 
20. Direktiivi 98/49 artikli 1 teise lause kohaselt käsitleb skeem iga hõlmatud isikute kaitse nii 
vabatahtliku kui ka kohustusliku täiendava pensioniskeem i kohaseid pensioniõigusi, „välja arvatud 
määrusega […] nr 1408 /71 hõlmatud skeem id”. 
4 — Nõukogu 29. juuni 1998 . aasta direktiiv ühenduse piires liikuvate töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate täiendavate pensioniõiguste kaitse 
kohta (EÜT L 209, lk 46; ELT eriväljaanne 05/03, lk 323). 
ECLI:EU:C:2015 :755 4 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
21. Selle direktiivi artikli 3 kohaselt: 
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 
a) täiendav pension – vanaduspensionid ja, kui see on ette nähtud siseriiklike õigusaktide ja tavade 
kohaselt koostatud täiendava pensioniskeem i eeskirjadega, töövõimetus-või toitjakaotushüvitised, 
mille eesmärk on täiendada või asendada samade juhtumite suhtes riiklike 
sotsiaalkindlustusskeem idega ette nähtud hüvitisi; 
b) täiendav pensioniskeem – siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt koostatud kutsealane 
pensioniskeem , nagu näiteks grupikindlustusleping või ühe või mitme valdkonn a raames 
kokkulepitud põlvkondadevaheline ümberjaotusskeem , kogumisskeem või pensionilubadus 
eelarve reservist või mõni võrreldav kollektiivne või muu skeem töötajatele või füüsilisest isikust 
ettevõtjatele täiendava pensioni kindlustamiseks; 
[…]” 
B. Malta õigus 
22. Sotsiaalkindlustuse seaduse (Social Security Act) artikkel 56 näeb ette, et kui isikul on õigus muule 
vanaduspensionile kui vanaduspension, mida on tervikuna muudetud ükskõik millisel ajahetkel, siis mis 
tahes pension, mida saada kse vastavalt käesoleva seaduse artiklitele 53–55, arvatakse maha sellest 
vanaduspensionisummast. 
III. Kohtueelne menetlus 
23. Pärast seda, kui parlament sai kolm petitsiooni kolmelt Malta kodanikult, kes kaebasid selle üle, et 
pensionisumma, mille nad said kolme Ühendkuningriigi pensioniskeem i ehk riigiteenistuse, riikliku 
tervishoiuteenistuse ja sõjaväepersonali pensioniskeem i kohaselt, 5 arvati sotsiaalkindlustuse seaduse 
artikli 56 alusel maha nende Malta riiklikust vanaduspensionist, saatis komisjon 25. novembril 2010 
Malta Vabariigile märgukirja oma seisukohtade esitamiseks. 
24. Malta Vabariik vastas 27. jaanuari 2011 . aasta kirjas, väites sisuliselt, et pensionid, mida makstakse 
Ühendkuningriigi riigiteenistujate pensioniskeem ide alusel, ei kuulu määruste nr 1408 /71 
ja nr 883/2004 kohaldamisalasse. 
25. Malta Vabariik esitas komisjonile 28. detsembri 2011 . aasta kirjaga lisatõendeid. 
26. Komisjon saatis Malta Vabariigile 28. veebruaril 2012 põhjendatud arvamuse, milles ta kinnitas 
oma seisukohta ja palus Malta Vabariigil viia oma õigusnormid põhjendatud arvamusega kooskõlla 
kahe kuu jooksul selle teatavakstegemisest. 
27. Kuna Malta Vabariik kordas oma seisukohta 25. juuli 2012 . aasta vastuses, otsustas komisjon 
esitada käesoleva hagi. 
5 — Edaspidi „kõnealused skeem id”. 
ECLI:EU:C:2015 :755 5 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
IV. Hagi 
A. Hagi vastuvõetavus 
28. Malta Vabariik vaidlustab hagi vastuvõetavuse, väites, et hagi ei oleks tulnud esitada mitte tema, 
vaid Ühendkuningriigi vastu. 
29. Malta Vabariik põhjendab seda argumenti sellega, et kõnealust pensioniskeem i ei ole täpsustatud 
Ühendkuningriigi poolt määruse nr 1408 /71 artikli 5 ja määruse nr 883/2004 artikli 9 lõike 1 alusel 
esitatud deklaratsioonis, sest Ühendkuningriik leiab, et need pensioniskeem id kujutavad endast 
täiendavat kutsealast pensioniskeem i, mis ei kuulu mitte nende määruste, vaid direktiivi 98/49 
kohaldamisalasse. 
30. Malta Vabariik aga leiab, et kui komisjon ei ole nõus liikme sriigi koostatud deklaratsiooniga 
sotsiaalkindlustusskeem ide kooskõlastusvaldkonn a kohaldamisalasse kuuluvate hüvitiste küsimuses, on 
sellel institutsioonil aluslepingute järelevalvajana kohustus jätkata toimiku läbivaatamist vahetult seoses 
asjaomase liikme sriigiga, kasutamata kaudset teed, algatades menetluse teise liikme sriigi vastu, kes 
kohaldab nende määruste sätteid korrektselt vastavalt sellele deklaratsioonile. Malta Vabariigi sõnul 
kujutab menetluse algatamine liikme sriigi vastu, kes ei ole selgelt võimeline esitama tõendeid 
pensioniskeem i kohta, mida ta ei halda, endast õiguse õiglasele kohtulikule arutamisele rikkumist. 
31. Ühendkuningriik, kes astub menetlusse Malta Vabariigi nõuete toetuseks, selgitab, et komisjon 
kuritarvitab võimu, kasutades ELTL artiklis 258 ette nähtud menetlust mõne teise liikme sriigi 
meetmete vaidlustamiseks. Ühendkuningriigi sõnul jäetakse kohtueelse menetlusega antud kaitsest ilma 
liikme sriik, kelle suhtes selline kaudne vaidlustamine toimub, ja menetlusse astujana on tal algatatud 
rikkumismenetluses piiratumad menetlusõigused. 
32. Mina ei nõustu selle analüüsiga ja toetan hoopis vastupidist seisukohta, mille kohaselt see, et 
komisjon ei esitanud eelnevat liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi Ühendkuningriigi vastu 
kõnealustest skeem idest vastavalt määruse nr 1408 /71 artiklile 5 ja määruse nr 883/2004 artikli 9 
lõikele 1 deklaratsioonis teatamata jätmise tõttu, ei mõjuta sugugi selle hagi vastuvõetavust, mis esitati 
Malta Vabariigi vastu põhjusel, et see liikme sriik kohaldas siseriiklikku kattumise vältimise sätet. 
33. Esiteks tuleb meeles pidada , et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on komisjonil 
kaalutlusõigus esitada liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi siis, kui ta peab seda otstarbekaks. 6 
Kaalutlused, mis tema valiku kindlaks määravad, ei mõjuta hagi vastuvõetavust. 7 Lisaks on üksnes 
komisjon pädev otsustama, milliste asjassepuutuva liikme sriigi toimingute või tegematajätmiste tõttu 
tuleb hagi esitada. 8 
34. Tunnistada aga Malta Vabariigi vastu esitatud liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi 
vastuvõetamatuks põhjusel, et komisjon ei ole algatanud Ühendkuningriigi vastu eelnevat 
rikkumismenetlust, tähendaks kirjutada sellele institutsioonile ette kohustus esitada kaks hagi kahe 
sisuliselt erineva toimingu tõttu, kuigi tal on kaalutlusõigus algatada ainult üks nendest, ja kehtestada 
talle lisaks nende kahe hagi esitamise järjekord, kuigi ELTL artiklis 258 kehtestatud korra alusel on 
komisjonil kaalutlusõigus ka selle järjekorra kindlaksmääramisel. 
6 — Vt selle kohta kohtuotsus komisjon vs. Kreeka (C-351/13, EU:C:2014 :2150 , punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika). 
7 — Vt selle kohta kohtuotsused komisjon vs. Poola (C-311/09, EU:C:2010 :257, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika) ning komisjon vs. 
Saksamaa (C-591/13, EU:C:2015 :230, punkt 14). 
8 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Belgia (C-395/13, EU:C:2014 :2347 , punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika). 
ECLI:EU:C:2015 :755 6 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
35. Just oma kaalutlusõiguse teostamise raames otsustas komisjon pärast Malta kodanike poolt 
petitsioonide esitamist esitada hagi Malta Vabariigi vastu, heites talle ette liikme sriigi kohustuste 
rikkumist, mis seisneb niisuguse kattumise vältimise sätte kohaldamises, millega nähakse ette Malta 
vanaduspensioni vähendamine, kui samal ajal eksisteerib teine pension, selle asemel et esitada 
liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi Ühendkuningriigi vastu, kuna ta ei täpsustanud kõnealuseid 
skeeme määrustes nr 1408 /71 ja nr 883/2004 ette nähtud deklaratsioonides. 
36. Teiseks on Euroopa Kohus korduvalt otsustanud, et liikme sriik ei saa põhjendada oma 
EL toimimise lepingus ette nähtud kohustuste täitmata jätmist sellega, et teised liikme sriigid jätsid 
samuti oma kohustused täitmata ja jätavad endiselt oma kohustused täitmata, 9 ning et komisjonil on 
vabadus algatada liikme sriigi kohustuste rikkumise menetlus ainult mõningate nende liikme sriikide 
vastu, kes on liidu õiguse järgimise vaatepunktist sarnases olukorras. 10 Kuna kohustuste täitmata 
jätmisele ei ole võimalik tugineda, on vastuvõetavuse staadiumis selle tagajärg see, et asjaolu, et mõne 
liikme sriigi vastu ei ole esitatud liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi, ei ole teise liikme sriigi vastu 
esitatud hagi vastuvõetavuse hindamisel asjassepuutuv. 11 Malta Vabariigi vastu esitatud käesoleva hagi 
vastuvõetavust ei saa seega kahtluse alla seada asjaoluga, et komisjon ei ole esitanud liikme sriigi 
kohustuse rikkumise hagi Ühendkuningriigi vastu. 
37. Kolmandaks nähtub ka väljakujunenud kohtupraktikast, et ELTL artiklis 258 sätestatud menetlus 
põhineb EL toimimise lepingust või teisesest õigusest tulenevate liikme sriigi kohustuste täitmata 
jätmise objektiivsel tuvastamisel. Kui selline asjaolu on tuvastatud, siis ei oma tähtsust, kas liikme sriigi 
kohustuste rikkumine tuleneb vastutava liikme sriigi tahtlikust tegevusest, hooletusest või hoopis tal 
esinenud tehnilistest probleemidest. 12 Kui korrata Euroopa Kohtu kasutatud sõnastust, siis on 
liikme sriigi kohustuste rikkumise menetlus sellisena viimane vahend (ultima ratio), et sundida liidu 
õigust järgima, seades aluslepingus ette nähtud Euroopa Liidu huvid esikohale. 13 
38. Malta Vabariik ei saa seega oma kohustuste rikkumist põhjendada , viidates välisriigi 
pensioniskeem ide mõistmise raskustele, mis muu hulgas kaasnevad nii erinevate 
sotsiaalkindlustusskeem ide kooskõlastamissüsteemi kui ka siseriikliku kattumist vältiva sätte 
kohaldamisel, mis näeb ette pensioni vähendamise muu hulgas juhul, kui samal ajal eksisteerivad 
teatavad teises liikme sriigis makstavad hüvitised. 
39. Neljandaks ei saa ma nõustuda Ühendkuningriigi argumendiga, et komisjon kuritarvitab võimu, kui 
ta seab selle liikme sriigi kahtluse alla kaudselt, kõrvalisel viisil, jättes ta ilma õigusest olla ära kuulatud. 
Võimu kuritarvitamine eeldab, et liidu institutsioon on õigusakti vastu võtnud eranditult või peamiselt 
teiste eesmärkide saavutamiseks kui need, millele toetuti, või aluslepingus konkreetse juhtumi 
lahendamiseks spetsiaalselt ette nähtud menetluse vältimiseks. Kuid kuna käesolevas asjas vastab hagi 
ese, nagu tuleneb hagiavaldusest, märgukirjas ja põhjendatud arvamuses määratletud vaidlusesemele, 
siis ei saa põhjendatult väita, et komisjon, kes ei pea esitama põhjendusi, millest tulenevalt ta 
liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi esitas, pani toime võimu kuritarvitamise. 14 
40. See, et Euroopa Kohus peab ühe liikme sriigi vastu esitatud liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi 
raames vajalikuks kvalifitseerida teise liikme sriigi õigusakt liidu õiguse seisukohast, ei sea kahtluse alla 
liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi vastuvõetavust ega tähenda, et oleks rikutud selle teise 
liikme sriigi, menetlusse astuja, menetlusõigusi. Sellega seoses tuleb märkida, et argument, mis 
Ühendkuningriigi arvates analoogia alusel tuleneb sellest, et ELTL artikli 267 raames võimaldab 
9 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Hispaania (C-48/10, EU:C:2010 :704, punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika).  
10 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Itaalia (C-531/06, EU:C:2009 :315, punkt 24).  
11 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa (C-1/00, EU:C:2001 :687, punkt 75).  
12 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Itaalia (C-68/11, EU:C:2012 :815, punktid 62 ja 63).  
13 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Hispaania (C-196/07, EU:C:2008 :146, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).  
14 — Vt selle kohta kohtuotsus komisjon vs. Hispaania (C-562/07, EU:C:2009 :614, punkt 25).  
ECLI:EU:C:2015 :755 7 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
liikme sriigi kohtu eelotsusetaotlus analüüsida üksnes selle liikme sriigi poolt vastu võetud meetmeid, 
lähtub väärast eeldusest, sest vastupidi, Euroopa Kohus on nõustunud eelotsuse küsimuse 
vastuvõetavusega, et võimaldada liikme sriigi kohtul hinnata teise liikme sriigi sätete vastavust liidu 
õigusele. 15 
41. Kõikidest esitatud põhjendustest lähtuvalt leian, et käesolev liikme sriigi kohustuste rikkumise hagi 
tuleb tunnistada vastuvõetavaks. 
B. Hagi põhjendatus 
1. Määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 isikuline kohaldamisala 
42. Selgitades, et käesolev menetlus puudutab praktikas põhiliselt kahte pensionäride kategooriat, kelle 
hulka kuuluvad Malta kodanikud, kes ei ole kunagi töötanud Ühendkuningriigis või muus liikme sriigis 
ja kes saavad Ühendkuningriigilt vanaduspensioni üksnes seetõttu, et nad töötasid Maltal 
Ühendkuningriigi teenistuses enne Briti sõjaväebaasi sulgemist, mis toimus 31. märtsil 1979 , 16 väidab 
Malta Vabariik, et piiriülese elemendi puudumise tõttu ei kuulu see kategooria mingil juhul määruste 
nr 1408 /71 ja nr 883/2004 isikulisse kohaldamisalasse. 
43. See argument on ilmselgelt alusetu. 
44. Esiteks, vaidlustades sotsiaalkindlustusskeem ide kooskõlastamissüsteemide kohaldatavuse üksnes 
niisuguste Malta kodanike suhtes, kes on alati töötanud Maltal, tunnustab Malta Vabariik sellega selle 
süsteemi kohaldatavust nende Malta kodanike suhtes, kes on töötanud ka Ühendkuningriigis või muus 
liikme sriigis. Teatud eriolukordad e võimalik välistamine ei saa muuta põhjendamatuks komisjoni 
etteheidet, et Malta kattumist vältivad õigusnormid on vastuolus liidu õigusega. 
45. Teiseks ei välista eelkõige füüsilise liikumise puudumine niisuguse seose olemasolu, mis muudab 
määrused nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldatavaks. Kuigi need määrused ei ole kohaldatavad 
olukorras, mille kõik asjaolud piirduvad üheainsa liikme sriigiga, 17 tuleneb väljakujunenud 
kohtupraktikast, et nende määruste kohaldamise määrav kriteerium on asjaomase isiku seos ühe või 
mitme liikme sriigi sotsiaalkindlustussüsteemiga, mille raames on tema kindlustusperioodid täitunud. 18 
46. Pensionäride kategooria, mis Malta Vabariigi sõnul on määruste nr 1408 /71 ja 883/2004 isikulisest 
kohaldamisalast välistatud, hõlmab aga isikuid, kellel on õigus Malta vanaduspensionile ja 
Ühendkuningriigi kutsealasele pensionile ühe kõnealuse skeem i alusel. Selline kahekordne liitumine on 
piisav, et põhjendada nende määruste kohaldatavust. 
15 — Vt selle kohta eelkõige kohtuotsus Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711 (C-150/88, EU:C:1989 :594, punkt 12). 
16 — Malta Vabariigi sõnul hõlmab teine asjaomaste kodanike kategooria isikuid, kes töötasid Maltal Ühendkuningriigi teenistuses enne 31. märtsi 
1979 ja kes jätkasid pärast seda kuupäeva töötamist Ühendkuningriigis, või kes varem töötasid Ühendkuningriigi teenistuses, kuid seejärel 
töötasid Maltal. 
17 — Vt selle kohta kohtumäärus El Youssfi (C-276/06, EU:C:2007 :215, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika) ning kohtuotsus Gouvernement 
de la Communauté française ja gouvernement wallon (C-212/06, EU:C:2008 :178, punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika). 
18 — Vt selle kohta kohtuotsus Keller (C-145/03, EU:C:2005 :211, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika). 
ECLI:EU:C:2015 :755 8 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
2. Määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 esemeline kohaldamisala 
a) Määruse nr 1408 /71 artiklis 5 ja määruse nr 883/2004 artikli 9 lõikes 1 ette nähtud deklaratsioonides 
kõnealuste skeem ide täpsustamata jätmise mõju 
47. Malta Vabariik selgitab, et peab ennast täielikult seotuks Ühendkuningriigi hinnanguga, mille ta on 
andnud oma riigiteenistujate pensioniskeem idele, mis on määruse nr 1408 /71 artiklis 5 ja määruse 
nr 883/2004 artikli 9 lõike 1 alusel tehtud Ühendkuningriigi deklaratsioonist järjepidevalt välja jäänud. 
48. Austria Vabariik ja Ühendkuningriik on liikme sriigi deklaratsiooni puudumise tagajärgede suhtes 
samal seisukohal nagu Malta Vabariik. 
49. Komisjon on vastupidisel seisukohal. 
50. Euroopa Kohus on oma varasemas praktikas sellele küsimusele juba vastanud. 
51. Kohtuotsuses Beerens 19 on Euroopa Kohus nimelt leidnud, et asjaolu, et mõnda siseriiklikku 
seadust või määrust ei ole täpsustatud määruse nr 1408 /71 artiklis 5 ette nähtud deklaratsioonis, ei 
saa iseenesest tõendada selle seaduse või selle määruse mittekuulumist selle määruse esemelisse 
kohaldamisalasse. 20 
52. See kohtupraktikas leitud lahendus, mille Euroopa Kohus on esitanud mitu korda, eelkõige 
kohtuotsuses Pérez García jt, 21 tundub mulle täiesti põhjendatud. Nimelt, kui – nagu väidavad Malta 
Vabariik, Austria Vabariik ja Ühendkuningriik – määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamine 
ühe teatud õigusakti suhtes tuleks välistada üksnes seetõttu, et seda ei ole liikme sriik täpsustanud oma 
deklaratsioonis, oleksid nende määruste sätted sisutühjad ja nende ühetaoline kohaldamine muutuks 
võimatuks, sest iga liikme sriik võiks ühepoolselt taganeda sotsiaalkindlustusskeem ide 
kooskõlastamiseeskirjadest, jättes täpsustamata skeem i, mis objektiivselt kuulub siiski nimetatud 
määruste esemelisse kohaldamisalasse. 
53. Lisaks tuleb märkida, et nagu nähtub vastavalt määruse nr 1408 /71 artiklis 5 ja määruse 
nr 883/2004 artikli 9 lõikes 1 oleviku kindla kõneviisi kasutamisest „täpsustavad” ja „teavitavad” puhul, 
väljendavad need sätted liikme sriikide jaoks mitte pelka võimalust, vaid tegelikku kohustust 
deklareerida oma õigus- j a haldusnormid, et määrata kindlaks sotsiaalkindlustusskeem ide 
kooskõlastamissüsteemi täpne ulatus. See kohustus ei oleks absoluutselt tõhus, kui liikme sriikidel 
lubataks oma tegevusetusega välistada selle süsteemi kohaldamise valdkonn ast skeem id, mis 
objektiivselt vastavad siiski „sotsiaalkindlustusskeem ide” kvalifikatsioonile. 
54. Kohtupraktika, mis käsitleb deklareerimata jätmise mõju puudumist, viitab veel teisele, samuti 
korduvale kohtupraktikale, mille sõnastuse kohaselt „määruse nr 1408 /71 kohaldamisalast välja jäävate 
ja sinna kuuluvate hüvitiste eristamine põhineb sisuliselt iga abi moodustavatel koostisosadel, eelkõige 
abi eesmärgil ja andmise tingimustel, mitte aga asjaolul, kas siseriiklikus õiguses loetakse abi 
sotsiaalkindlustushüvitisteks või mitte”. 22 Sotsiaalkindlustushüvitise mõiste on seega liidu õiguses 
iseseisev määratlus, mis ei sõltu siseriiklikest klassifitseerimise kriteeriumidest. 
19 — 35/77, EU:C:1977 :194. 
20 — Punkt 9. Euroopa Kohus on juba märkinud seoses nõukogu 25. septembri 1958 . aasta määrusega nr 3/58 võõrtöötajate sotsiaalkindlustuse 
kohta (EÜT 1958 , 30, lk 561), mis eelnes määrusele nr 1408 /71 ja sätestas samuti siseriiklikest sotsiaalkindlustust käsitlevatest õigusaktidest 
teatamise, et määruse nr 3 kohaldamine kindlaksmääratud õigusaktidele ei olnud välistatud üksnes seetõttu, et õigusaktidest, mis jõustusid 
pärast nimetatud määrust, ei olnud teatatud (vt selle kohta kohtuotsused van der Veen (100/63, EU:C:1964 :65, lk 1122 ) ja Dingemans 
(24/64, EU:C:1964 :86, lk 1274 )). 
21 — C-225/10, EU:C:2011 :678, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika. Vt ka kohtuotsus Snares (C-20/96, EU:C:1997 :518, punkt 35 ja seal 
viidatud kohtupraktika). 
22 — Vt kohtuotsus Lachheb (C-177/12, EU:C:2013 :689, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika). 
ECLI:EU:C:2015 :755 9 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
55. Ma lisan, et erinevalt Austria Vabariigi analüüsist ei leia ma, et deklaratsiooni esitamata jätmise 
mõju käsitleva Euroopa Kohtu praktika ulatus peaks piirduma liikme sriigiga, kes oli kohustatud 
deklaratsiooni esitama, ning teised liikme sriigid võiksid arvata, et deklaratsioonis täpsustamata 
õigusaktid ei kuulu määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 esemelisse kohaldamisalasse. Pakutud 
lahendus, mis seisneb liidu õiguse alusel siseriikliku skeem i erinevas kvalifitseerimises sõltuvalt 
asjaomasest liikme sriigist, tekitaks selgelt otsest kahju sotsiaalkindlustussüsteemide 
kooskõlastamiseeskirjade ühetaolise kohaldamise nõudele. 
56. Sellistel põhjustel leian, et asjaolu, et Ühendkuningriik ei ole kõnealuseid skeeme täpsustanud 
vastavalt määruse nr 1408 /71 artiklile 5 ja määruse nr 883/2004 artikli 9 lõikele 1 tehtud 
deklaratsioonis, ei võimalda iseenesest tõendada , et need skeem id ei kuulu nende määruste esemelisse 
kohaldamisalasse. 
57. Ma ei eita konkreetseid raskusi, millega võib kokku puutuda liikme sriik, kes seisab silmitsi skeem i 
deklareerimata jätmisega teise liikme sriigi poolt, kuid ma ei pea seda siiski põhjuseks, et õigustada 
sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamiseeskirjade rikkumist. Lisaks peaksid praktilised raskused, 
nagu eespool viidatud, olema osaliselt lahendatud koostöösüsteemi sisseseadmisega ning 
andmevahetusega liikme sriikide asutuste ja institutsioonide vahel. 23 Peale selle, nagu rõhutab 
komisjon, on liikme sriikidel kahtluse korral võimalik küsida või pöörduda sotsiaalkindlustussüsteemide 
kooskõlastamise halduskomisjoni poole, mille üks ülesanne on just nimelt tegeleda kõigi 
kooskõlastuseeskirjade tõlgendusküsimustega. 24 Ma lisan, et raskust või võimatust, mis Malta 
Vabariigil on tekkinud kõnealuste skeem ide analüüsimisel, tuleb hinnata lähtudes sellest, et see 
liikme sriik ja Ühendkuningriik jagavad ühist ajalugu, mis aitab Malta Vabariigil mõista tema niisuguste 
kodanike suhtes kohaldatavat pensioniskeem i, kes enne 1979 . aastat töötasid Malta territooriumil 
Ühendkuningriigi relvajõududes. 
58. Kuna ma keeldun arvamast, et skeem i deklareerimata jätmine võrdub selle välistamisega määruste 
nr 1408 /71 ja nr 883/2004 esemelisest kohaldamisalast, tuleb mul kontrollida, kas kõnealused skeem id 
on võimalik objektiivselt kvalifitseerida „sotsiaalkindlustusskeem ideks” nende määruste tähenduses või 
mitte. 
b) Kõnealuste skeem ide kvalifikatsioon 
59. Määruse nr 1408 /71 artikli 1 punkti j kohaselt on „õigusaktid – õigusnormid ja iga liikme sriigi 
muud kehtivad või tulevased rakendusmeetmed, mis on seotud artikli 4 lõigetes 1 ja 2 sätestatud 
sotsiaalkindlustusliikide ja -skeem idega” ning määruse nr 883/2004 artikli 1 punkti l kohaselt on 
õigusaktid „iga liikme sriigi puhul õigus-ja haldusnormid ning muud rakendusmeetmed, mis on seotud 
artikli 3 lõikes 1 käsitletud sotsiaalkindlustusliikidega”. 
60. Sotsiaalkindlustusskeem i kooskõlastamisvaldkonda kuulumiseks peab pensioniskeem olema seega 
esiteks „õigusakt” eespool mainitud sätete tähenduses ja teiseks vastama tingimusele, et see on seotud 
ühe määruse nr 1408 /71 artikli 4 lõikes 1 ja määruse nr 883/2004 artikli 3 lõikes 1 sõnaselgelt loetletud 
sotsiaalkindlustusliigiga. 
23 — Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009 . aasta määruse (EÜ) nr 987/2009 , milles sätestatakse määruse nr 883/2004 
rakendamise kord (ELT L 284, lk 1 ; ELT eriväljaanne 05/02, lk 171), II peatükk. 
24 — Vt määruse nr 883/2004 artikli 72 punkt a. 
ECLI:EU:C:2015 :755 10 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
61. Esimese tingimuse puhul tuleb meeles pidada , et Euroopa Kohus on sedastanud, et mõistet 
„õigusaktid” määruse nr 1408 /71 artikli 1 punkti j tähenduses iseloomustab selle ulatuslik sisu, 
hõlmates kõiki liikme sriikide võetud seadusandlikke, määrusandlikke ja haldusmeetmeid, ning seda 
tuleb mõista nii, et nimetatud mõistega peetakse silmas kõiki selles valdkonn as kohaldamisele 
kuuluvaid siseriiklikke meetmeid. 25 Need kaalutlused kehtivad ka määruse nr 883/2004 artikli 1 
punkti l puhul. 
62. Kuigi Ühendkuningriik esitab vastuväite – mille juurde tulen tagasi –, et sellel kriteeriumil ei peaks 
olema ainulaadset kohta, mida komisjon sellele omistab, ei vaidle ta vastu, et sätted, mis reguleerivad 
kõnealuseid skeeme , tulenevad õigusaktist viidatud sätete tähenduses, kuna need on sätestatud 
määrustega, mis käsitlevad 1974 . aasta riigiteenistujate põhipensioniskeem i (Principal Civil Service 
Pension Scheme 1974 ), 1995 . aasta riiklikku tervishoiuteenistujate pensioniskeem i (National Health 
Service Pension Scheme 1995 ) ja 1975 . aasta sõjaväepensioniskeem i (Armed Forces Pension Scheme 
1975 ). 
63. Mis puudutab teist tingimust, siis nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, et hüvitist saab käsitada 
sotsiaalkindlustushüvitisena siis, kui seda antakse seaduses määratletud olukorra alusel nii, et isiklikke 
vajadusi kaalutlusõiguse alusel individuaalselt ei hinnata, ja kui hüvitis seondub mõnega määruse 
nr 1408 /71 artikli 4 lõikes 1 ja määruse nr 883/2004 artikli 3 lõikes 1 sõnaselgelt nimetatud riskidest. 26 
64. Esiteks on kindel ega ole vaidlustatud seda, et pensioni määramist käsitlevad sätted annavad 
saajatele õiguslikult määratletud õiguse ja et see antakse automaatselt isikutele, kes vastavad teatud 
objektiivsetele kriteeriumidele, ning isiklikke vajadusi kaalutlusõiguse alusel individuaalselt ei hinnata. 
65. Teiseks tuleb välja selgitada, kas kõnealused skeem id seonduvad määruse nr 1408 /71 artikli 4 
lõike 1 punktis c ja määruse nr 883/2004 artikli 3 lõike 1 punktis d sätestatud vanadusega seotud 
riskiga. 
66. Selle kohta tuleb meeles pidada , et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt iseloomustab neis sätetes 
nimetatud vanadushüvitisi peamiselt asjaolu, et nende eesmärk on tagada elatusvahendid isikutele, kes 
teatavasse ikka jõudes lõpetavad töötamise ega ole enam kohustatud end arvele võtma 
tööhõiveametis. 27 Kuna kõnealuste skeem ide alusel makstavad hüvitised taotlevad täpselt sama 
eesmärki, mis seisneb teatud ikka jõudnud isikute kaitses, tagades neile isikutele vajalike vahendite 
kasutamise vastavalt eelkõige nende vajadustele pensionäridena, on tegemist vanadushüvitistega. 
67. Kuna on täidetud tingimus, et hüvitise määramisel kaalutlusõiguse alusel individuaalset hindamist 
ei toimu, ning tingimus, et hüvitis seondub mõnega määruse nr 1408 /71 artikli 4 lõikes 1 ja määruse 
nr 883/2004 artikli 3 lõikes 1 nimetatud riskidest, järeldub sellest, et kõnealuseid skeeme , mis muu 
hulgas on ette nähtud õigusaktiga, tuleb kvalifitseerida „sotsiaalkindlustusskeem ideks” määruste 
nr 1408 /71 ja nr 883/2004 tähenduses. 
68. Siinkohal tuleb uurida, kas Ühendkuningriigi argumendid seavad selle analüüsi kahtluse alla. 
25 — Vt kohtuotsused komisjon vs. Belgia (150/79, EU:C:1980 :201, punkt 4 ja seal viidatud kohtupraktika) ning Ruyter (C-623/13, EU:C:2015 :123, 
punkt 32). 
26 — Vt kohtotsus komisjon vs. Slovakkia (C-361/13, EU:C:2015 :601, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika). 
27 — Ibidem (punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika). 
ECLI:EU:C:2015 :755 11 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
69. Esiteks vaidleb Ühendkuningriik vastu skeem i õigusaktil põhinemisest tuleneva puhtalt formaalse 
kriteeriumi absoluutsele ja otsustavale laadile. Ta väidab selle kohta, et kõnealused skeem id on 
„kutsealased” ja annavad nende saajatele „täiendava” kutsealase hüvitise, mis lisanduvad riikliku 
tervishoiuteenistuse poolt makstavale põhivanaduspensionile, ning vastavad seetõttu määratlusele 
„täiendav pension” direktiivi 98/49 tähenduses. Need skeem id jäävad seega 
sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamiseeskirjade kohaldamisalast välja ja kuuluvad täielikult 
täiendava pensioni kutsealaseid skeeme reguleerivate erisätete kohaldamisalasse. 
70. Ma ei nõustu selle analüüsiga. Minu arvates ei välista kutsealane ja täiendav laad tingimata 
pensioniskeem i määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamisalast, kui ta muus osas vastab 
formaalselt „sotsiaalkindlustusalase õigusakti” kvalifikatsioonile, nagu kõnealuste skeem ide puhul. 
71. Kindlasti raskendab nende täiendavate pensioniskeem ide mitmekesisus, millel on liikme sriigiti väga 
erinev koht, määrustes nr 1408 /71 ja nr 883/2004 sisalduvate kooskõlastamiseeskirjade 
kohaldamisalasse kuuluvate skeem ide eristamise niisuguste erieeskirjadega hõlmatud täiendavatest 
pensioniskeem idest, mis sisalduvad direktiivis 98/49 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 
2014 . aasta direktiivis 2014 /50/EL, mis käsitleb miinimumnõudeid liikme sriikidevahelise töötajate 
liikuvuse suurendamiseks täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel. 28 
72. Erinevate „sammaste” konstruktsiooni kohta väljapakutud esituste hulgas 29 jagab komisjoni esitus 
pensionisüsteemid kolmeks sambaks, millest esimene hõlmab põhilised „sotsiaalkindlustusskeem id”, 
mis on kohustuslikud ja mida enamasti finantseeritakse vastavalt ümberjaotamise skeem ile, teine 
„kutsealased skeem id”, mis on seotud töösuhtega ja mis kõige sagedamini toimivad kogutud kapitali 
arvelt, ja kolmas „individuaalsed pensionikindlustuslepingud”. Teine ja kolmas sammas moodustavad 
selles konstruktsioonis „täiendava pensioniskeem i”, mille ülesanne on täiendada „riiklikke skeeme ”. 30 
73. See klassikaline sammaste struktuuriga skeem pakub siiski vaid pensionisüsteemi mitmekesisuse 
puudulikku ja puhtalt kirjeldavat esitust ning sellel puudub igasugune õigusjõud, eriti mis puudutab 
kooskõlastatud pensioniskeem ide ja direktiivi 98/49 kohaldamisalasse kuuluvate pensioniskeem ide 
vastandamist. 
74. Nende kahe skeem i eristuskriteeriumi kindlaksmääramiseks tuleb kõigepealt esitada kohaldatavate 
sätete sõnasõnaline tõlgendus, millest ilmneb asjaomase skeem i õigusliku või lepingulise aluse 
kriteerium. Kui määruse nr 1408 /71 artikli 1 punkt j ja määruse nr 883/2004 punkti l alapunkt 1 
vastandavad nende määruste kohaldamisalasse kuuluvad sotsiaalkindlustusalased „õigusaktid” ja nende 
kohaldamisalast välja arvatud „lepingulised sätted”, 31 määratleb direktiivi 98/49 artikkel 3 täiendava 
pensioni kui vanaduspensionid ja kui see on ette nähtud siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt 
koostatud täiendava pensioniskeem i eeskirjadega, ka töövõimetus-või toitjakaotushüvitised, mille 
eesmärk on „täiendada või asendada samade juhtumite suhtes riiklike sotsiaalkindlustusskeem idega 
ette nähtud hüvitisi”. 32 
28 — ELT L 128, lk 1. 
29 — Liigitused on välja töötanud Maailmapank, kes eristab esimest sammast, mis koosneb liikme sriigi hallatavast skeem ist, milles osalemine on 
kohustuslik ja mille piiratud eesmärk on vähendada vaesust eakate seas, teist sammast, mis koosneb erasektori hallatavast kohustuslikust 
säästukavast, ja kolmandat sammast, mis koosneb vabatahtlikust hoiustamisest (vt Maailmapanga aruanne „Averting the old age crisis: 
policies to protect the old and promote growth”, Oxford University Press, 1994 , lk 16), Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsioon 
(OECD), kes eristab esimest sammast, mis hõlmab ümberjaotusel põhinevaid pensione, ja teist sammast, mis koosneb kindlustuslaadsetest 
kohustuslikest pensionidest (vt OCDE (2006 )„Typologie des régimes de retraite” Les pensions dans les pays de l’OCDE 2005 : Panorama des 
politiques publiques’is, OCDE väljaanded), ja Eurostat (vt Classification of funded pension schemes and impact on government finance, 
Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talitus, Luksemburg 2004 ). 
30 — Vt komisjoni 11. mai 1999 . aasta teatis „Täiendavate pensionide ühtse turu suunas – täiendavate pensionide ühtset turgu käsitleva rohelise 
raamatu suhtes peetud konsultatsioonide tulemused” (KOM(99) 134 (lõplik), lk 2. 
31 — Välja arvatud asjaomase liikme sriigi deklaratsioon. 
32 — Kohtujuristi kursiiv. 
ECLI:EU:C:2015 :755 12 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
75. Direktiivi 98/49 artikli 3 ulatust selgitavad direktiivi põhjendused 3 ja 4, milles on märgitud, et 
määrusega nr 1408 /71 ette nähtud kooskõlastussüsteem ei laiene täiendavatele pensioniskeem idele, 
„välja arvatud” skeem id, mida hõlmab mõiste „õigusaktid” või mille suhtes liikme sriik teeb avalduse, ja 
et liitmist käsitlevaid eeskirju ei sobi kohaldada täiendavate pensioniskeem ide suhtes, „välja arvatud 
skeem id, mida hõlmab […] mõiste „õigusaktid””. 
76. Neist sätetest nähtub selgelt, et kooskõlastuseeskirjade kohaldamiseks on liidu seadusandja 
kavatsenud sõnastada ühtse üldkriteeriumi, mis seondub asjaomase skeem i õigusliku või lepingulise 
alusega. Seega ei saa eristus toimuda selle põhjal, et skeem põhineb ümberjaotamisel või sissemaksetel, 
ega selle põhjal, et see on kohustuslik või vabatahtlik, ega ka ümberjaotamise või kogutud kapitali arvelt 
finantseerimise viisi põhjal. Lisaks tähendab täiendavate pensioniskeem ide sõnaselge välistamine 
direktiivi 98/49 kohaldamisalast, kui need on hõlmatud mõistega „õigusaktid”, nende täiendavate 
riiklike skeem ide kuulumist määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamisalasse. 
77. See tõlgendus on vajalik ka õiguskindluse huvides, kuna objektiivse ja lihtsalt rakendatava 
kriteeriumi määratlemine võimaldab tagada sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastuseeskirjade 
ühetaolise kohaldamise kõikidele riiklikele skeem idele, samas kui lepingulised skeem id on 
põhimõtteliselt välistatud, välja arvatud juhul, kui liikme sriigid on need deklareerinud. 
78. Riiklike, sealhulgas täiendavate pensioniskeem ide tervikuna hõlmamine sotsiaalkindlustussüsteeme 
kooskõlastavate teisese õiguse sätete kohaldamisalasse on lõpuks kooskõlas liidu piires liikuvate isikute 
sotsiaalsete õiguste kaitse eesmärgiga. Kooskõlastamise puudumisel võib riiklike skeem idega määratud 
täiendava vanaduspensioni saaja liikumisvabaduse kasutamine tegelikult olla pärsitud eelkõige siis, kui 
põhiskeem võimaldab neile üksnes elatusmiinimumi. Arvestades seda põhilist eesmärki, ei tundu mulle 
põhjendatud, et pensionisüsteemide mitmekesisusest 33 tekkinud praktiliste kooskõlastamisraskuste 
tõttu välistatakse täiendavad riiklikud skeem id määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamisalast 
ning see oleks igal juhul vastuolus nende määruste sätetest ühemõtteliselt nähtuva liidu seadusandja 
tahtega. 34 
79. Sellest järeldub, et vastupidi Ühendkuningriigi väidetule ei saa nende määruste kohaldamine olla 
välistatud üksnes põhjusel, et kõnealuste skeem ide alusel määratavad pensionid on täiendavad 
pensionid võrreldes riikliku tervishoiuteenistuse makstavate pensionidega. Asjaolu, et nende 
pensionide eesmärk ei ole tagada asjaomastele isikutele üksnes elatusmiinimumi, vaid võimaldada neile 
tasu, mis sõltub sissemaksete summast, mida nad on oma töötamise ajal maksnud, ei oma samuti 
tähtsust. 
80. Teiseks leiab Ühendkuningriik, et õigused kutsealasele pensionile kõnealuste skeem ide alusel ei ole 
sotsiaalkindlustushüvitis, vaid tasu. Ta viitab Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale, eelkõige 
kohtuotsusele Barber, 35 mille kohaselt ei välista hüvitise maksmine pärast töösuhte lõppem ist, et see 
võiks kujutada endast tasu, isegi kui see on sätestatud seadusega, 36 ning kohtuotsusele Beune, 37 mille 
leiti, et riigiteenistuja pensioniskeem , mis sõltub peamiselt huvitatud isiku varasemast tööst, on seotud 
selle isiku saadud tasuga. 38 
33 — 20. oktoobri 2005 . aasta töödokumendis (SEC(2005 ) 1293 ), mis on lisatud ettepanekule: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 
täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise kohta, KOM(2005 ) 507 (lõplik), märkis komisjon eelkõige raskust kohaldada 
täiendavate vanaduspensioniskeem ide suhtes liitmise eeskirju (selle dokumendi punkt 4.4) (vt seda liiki skeem ide kooskõlastamisega seotud 
probleemide kohta ka, Leppik, L., „Co-ordination of pensions in the European Union: the case of mandatory defined-contribution schemes 
in the Central and Eastern European countries”, European Journal of Social Security, 8. kd, 1 (2006 ), lk 359. 
34 — Tuleb märkida, et direktiivi 98/49 põhjendus 4, mis näeb ette, et liitmist käsitlevaid eeskirju ei sobi kohaldada täiendavate pensioniskeem ide 
suhtes, välja arvatud skeem id, mida hõlmab mõiste „õigusaktid”, tõendab selgelt, et nõukogu, olles teadlik sellest tuleneda võivatest 
praktilistest raskustest, leidis, et need ei tohi takistada kooskõlastamissüsteemi kohaldamist riiklike skeem ide suhtes. 
35 — C-262/88, EU:C:1990 :209. 
36 — Punktid 12, 16 ja 17. 
37 — C-7/93, EU:C:1994 :350. 
38 — Punkt 46. 
ECLI:EU:C:2015 :755 13 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
81. Ühendkuningriik selgitab oma analüüsi põhjendamiseks, et pensioniõiguste summa määratakse 
kindlaks tööstaaži ja viimase palga alusel ning et niiviisi määratud pensionite eesmärk ei ole maksta 
baastoetust, mida kinnitab asjaolu, et need pensionid võivad olla märkimisväärselt suuremad riikliku 
sotsiaalkindlustusskeem i alusel makstavast pensionist. 
82. Nagu Euroopa Kohus on korduvalt tunnustanud, „ei välista teatud hüvitiste maksmine pärast 
töösuhte lõppem ist, et need võiksid kujutada endast „tasu” [ELTL artikli 157] tähenduses”. 39 Euroopa 
Kohus on niisiis leidnud, et „pensionikindlustussüsteemi väljamaksed, mis sõltuvad peamiselt 
huvitatud isiku varasemast tööst, on seotud selle isiku saadud tasuga ning kuuluvad [ELTL artikli 157] 
reguleerimisalasse”, 40 isegi kui skeem i aluseks on õigusakt. 
83. Asjaolu, et töötajale tema töösuhte tõttu makstud vanaduspensionit tuleb pidada tasuks 
ELTL artiklis 157 sätestatud meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamise eesmärgil, ei 
tähenda siiski, et see pension ei ole oma laadilt sotsiaalkindlustushüvitis määrustega nr 1408 /71 
ja nr 883/2004 sätestatud kooskõlastamismeetmete kohaldamiseks. 
84. Nimelt, vastupidi sellele, mida väidab Ühendkuningriik oma menetlusdokumentides, ei ole 
kvalifikatsioonid „tasu” ELTL artikli 157 tähenduses ja „vanaduspension” määruste nr 1408 /71 
ja 883/2004 tähenduses sugugi teineteist välistavad, sest neil on eri eesmärgid ja need tuginevad 
erinevatele kriteeriumidele. 
85. Eelkõige tuleb märkida, et määrav kriteerium hüvitise kvalifitseerimisel „tasuks” ELTL artikli 157 
tähenduses, mis põhineb sedastusel, et see hüvitis tuleneb töösuhtest, ei oma tähtsust selle hindamisel, 
kas hüvitis tuleb kvalifitseerida „sotsiaalkindlustushüvitiseks”. Samuti ei ole Euroopa Kohtu sõnastatud 
erikriteeriumid, et hinnata, kas seadusel põhineva riigiteenistujate pensioniskeem i alusel määratud 
pension tuleb kvalifitseerida „tasuks”, mille kohaselt peab see hüvitis otseselt sõltuma töötatud ajast ja 
selle summa arvutatakse viimase palga alusel, asjakohased hüvitise kvalifitseerimiseks 
sotsiaalkindlustusskeem ide kooskõlastamist käsitlevate sätete alusel. 
86. Muu hulgas tuleb tõdeda, et Euroopa Kohus on juba tunnustanud seda kvalifikatsioonide 
kumuleerimise võimalust, leides oma kohtuotsuses Niemi, 41 et niisuguse pensioniskeem i alusel 
makstud hüvitis, millest on teavitatud kui määruse nr 1408 /71 kohaldamisalasse kuuluvast skeem ist, 
tuleb kvalifitseerida „tasuks” ELTL artikli 157 alusel, kui see vastab töösuhte kriteeriumidele. 42 
87. Sellest järeldub, et asjaolu, et kõnealused skeem id on kutsealased pensioniskeem id, mille alusel 
määratakse pensione, mis on seotud varasema töösuhtega ja mida peetakse töötamise ajal tehtud 
pingutuste eest makstavaks alaliseks töötasuks, ega asjaolu, et need hüvitised sõltuvad otseselt töötatud 
ajast ja et nende suurus tuleb arvutada viimase tasu põhjal, ei ole sellist laadi, et need välistavad 
määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamise, sest need hüvitised kujutavad endast 
sotsiaalkindlustushüvitist. Lisaks tuleb sedastada, et alates muudatusest, mis toimus määruse (EÜ) 
nr 1606 /98 43 vastuvõtmise tagajärjel, kuuluvad riigiteenistujate eripensioniskeem id sõnaselgelt määruse 
nr 1408 /71 kohaldamisalasse, kuigi need kujutavad endast kutsealast pensioniskeem i, mille tunnus on 
makstud pensioni käsitamine pelga palga maksmise pikendamisena. 44 
39 — Vt kohtuotsus Maruko (C-267/06, EU:C:2008 :179, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).  
40 — Vt kohtuotsus komisjon vs. Kreeka (C-559/07, EU:C:2009 :198, punkt 42).  
41 — C-351/00, EU:C:2002 :480.  
42 — Punkt 45.  
43 — Nõukogu 29. aasta 1998 . aasta määrus, millega muudetakse määrust nr 1408 /71 ning määrust nr 574/72, millega on kehtestatud määruse  
(EMÜ) nr 1408 /71 rakendamise kord, et hõlmata nende määrustega avalike teenistujate eriskeeme ((EÜT L 209, lk 1 ; ELT 
eriväljaanne 05/03, lk 308). 
44 — Vt eelkõige Prantsuse riigiteenistujate pensioniskeem i kohta kohtuotsus Griesmar (C-366/99, EU:C:2001 :648) ja Soome riigiteenistujate 
pensioniskeem i kohta kohtuotsus Niemi (C-351/00, EU:C:2002 :480). 
ECLI:EU:C:2015 :755 14 
KOHTUJURIST BOT’ ETTEPANEK – KOHTUASI C-12/14  
KOMISJON VS. MALTA  
88. Seda järeldust ei sea kahtluse alla ka Ühendkuningriigi viidatud asjaolu, et 1975 . aasta 
sõjaväepensioniskeem i alusel makstud pension ei olnud välja teenitud üksnes seadusjärgses 
pensionieas, sest eelkõige maksti eluaegset pensioni alates 37. eluaastast ohvitseridele, kellel täitus 16 
teenistusaastat pärast 21. eluaastat, või alates 40. eluaastast teistele relvajõudude liikme tele, kellel 
täitus 22 teenistusaastat pärast 18. eluaastat. 
89. Lisaks sellele, et see argument puudutab vaid ühte kolmest kõnealusest skeem ist, leian ma, et 
asjaolu, et teatud pensione saavad nende saajad alates nende teenistuse lõppem isest, isegi kui nad ei 
ole jõudnud seadusjärgsesse pensionikka, ei muuda niisuguste pensionite laadi, mida võib eluaegselt 
saada kuni surmani. 
90. Seda vanadushüvitise mõiste tõlgendust kinnitab määratlus, mille määruse nr 883/2004 artikli 1 
punkt x annab „varajasele vanadushüvitisele”, 45 et eristada seda „eelpensionist”, mis pealegi kuulub 
samuti selle määruse esemelisse kohaldamisalasse. Nimelt varajane vanadushüvitis on määratletud kui 
„hüvitis, mida makstakse enne tavalisse pensioniõiguslikku ikka jõudmist ning mille maksmist kas 
jätkatakse pärast nimetatud ikka jõudmist või vahetab selle välja mõni teine vanadushüvitis”. Võimalus 
saada varajast pensioni ei tähenda seega seda, et see ei puuduta vanadushüvitist iseseisvas tähenduses, 
mis on sellel mõistel liidu õiguses. 
91. Nimetatud tõlgendust on kinnitanud ka Euroopa Kohtu praktika, mille kohaselt pensionisaamise 
tunnustamine enne pensioniõiguslikku ikka jõudmist ei tähenda, et see hüvitis ei kujuta endast 
vanadushüvitist. 46 
92. Kõikidest eeltoodud kaalutlustest lähtudes leian, et kõnealuste pensioniskeem ide alusel makstavad 
pensionid kuuluvad määruste nr 1408 /71 ja nr 883/2004 kohaldamisalasse. Tõdedes muu hulgas, et 
Malta Vabariik ei vaidle vastu sellele, et nende arvutamise aluste poolest kuuluvad Malta pension ja 
kõnealuste pensioniskeem ide alusel makstud pensionid määruse nr 1408 /71 artikli 46b ja määruse 
nr 883/2004 artikli 54 sätete kohaldamisalasse, järeldan ma sellest, et põhjendatud on etteheide, milles 
heidetakse Malta Vabariigile ette Malta kattumise vältimise sätete kohaldamist oma pensionide suhtes, 
võtmata arvesse nendes sätetes kehtestatud eeskirju. 
V. Ettepanek 
93. Eeltoodust lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku: 
1) tuvastada, et kuna Malta Vabariik arvas sotsiaalkindlustuse seaduse (Social Security Act) 
artikli 56 alusel Malta vanaduspensionist maha Ühendkuningriigi 1974 . aasta riigiteenistujate 
põhipensioniskeem i (Principal Civil Service Pension Scheme 1974 ), 1995 . aasta riikliku 
tervishoiuteenistujate pensioniskeem i (National Health Service Pension Scheme 1995 ) 
ja 1975 . aasta sõjaväepensioniskeem i (Armed Forces Pension Scheme 1975 ) alusel makstud 
pensioni, siis on Malta Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad nõukogu 
14. juuni 1971 . aasta määruse (EMÜ) nr 1408 /71 sotsiaalkindlustusskeem ide kohaldamise kohta 
ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikme te suhtes (mida on muudetud ja 
ajakohastatud 2. detsembri 1996 . aasta määrusega nr 118/97, mida on muudetud Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008 . aasta määrusega (EÜ) nr 592/2008 ) artiklist 46b ning 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004 . aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 
sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta artiklist 54, ning 
2) mõista kohtukulud välja Malta Vabariigilt. 
45 — Kohtujuristi kursiiv.  
46 — Vt selle kohta kohtuotsus Öztürk (C-373/02, EU:C:2004 :232, punkt 67).  
ECLI:EU:C:2015 :755 15