KOHTUJURISTI ETTEPANEK

F G. Jacobs

esitatud 14. juulil 20051( )

Kohtuasi C‑197/04

Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

Saksamaa Liitvabariik





1. Käesolevas kohtuasjas palub Euroopa Ühenduste Komisjon Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Saksamaa Liitvabariik kohaldab nimetuse „West Single Packs” all müüdavatele tubakarullidele sigarettideks keeratava peenekslõigatud valmistubaka maksumäära, siis on ta rikkunud nõukogu direktiivi 95/59/EÜ( ) artikli 4 lõike 1 punktist b ja nõukogu direktiivi 92/79/EMÜ( ) artikli 2 esimesest lõigust tulenevaid kohustusi.

2. Pooltevaheline vaidlusküsimus on, kas selliseid tubakarulle tuleb tubakatoodete ühetaolise maksustamise eesmärgil käsitada sigarettidena või sigarettideks keeratava peenekslõigatud valmistubakana.

Õiguslik raamistik

3. Ühenduses on tubakatoodete aktsiisimaks kindlas ulatuses ühtlustatud. Siinjuures puudub vajadus esitada üksikasjalikke ühtlustatud reegleid. Piisab märkimisest, et üldine maks, mis tavaliselt hõlmab spetsiifilise maksukomponendi (toote ühiku kohta) ja väärtuselise komponendi, ei või olla madalam minimaalsest, mis varieerub sõltuvalt toote tüübist.

4. Direktiivi 92/79( ) artikli 2 lõike 1 kohaselt on see miinimum sigarettidele 57% kõige nõutavama hinnakategooria sigarettide tarbijahinnast koos kõigi maksudega ja mitte vähem kui 60 eurot 1000 sigareti kohta.

5. Sigarettide keeramiseks mõeldud peenekslõigatud tubaka üldine aktsiis on kehtestatud nõukogu direktiivi 92/80/EMÜ( ) artikli 3 lõikega 1, mille kohaselt see peab olema vähemalt 36% tarbijahinnast koos kõigi maksudega või 32 eurot kilogrammi kohta.

6. Direktiiv 95/59 sätestab mõned tubakatoodete määratlused eesmärgiga ühtlustada tubakatootjate jaoks aktsiisi struktuuri.

7. Artikli 4 lõike 1 mõistes on sigaretid:

„a) sellisena suitsetatavad tubakarullid, mis ei ole artikli 3 tähenduses sigarid või sigarillod;

b) tubakarullid, mida lihtsate mittetööstuslike vahenditega paberist sigaretihülssi pannakse;

c) tubakarullid, mida lihtsate mittetööstuslike vahenditega sigaretipaberisse keeratakse.”

8. Artikli 4 lõike 1 punktis b toodud määratlus on eelnevalt esitatud direktiivi preambuli põhjenduses 14, mille kohaselt „tubakarulle, mida lihtsa käsitsemise järel on võimalik suitsetada, tuleb tubakatoodete ühetaolise maksustamise eesmärgil käsitada sigarettidena”.

9. Sigarettideks keeratava peenekslõigatud valmistubaka definitsioon tuleneb suures ulatuses juba sellest mõistest endast. Veelgi täpsemalt on see määratletud direktiivi 95/59 artiklis 6, kus viidatakse ristlõike laiusele, kuid selle kriteeriumi üle käesolevas kohtuasjas vaidlust ei ole.

10. Saksamaal on direktiivi 95/59 artikli 4 lõige 1 sisuliselt samas sõnastuses üle võetud tubaka maksustamise seaduse (Tabaksteuergesetz) muudetud redaktsioonis paragrahvi 2 lõike 2 punktiga 2.

Vaidlusalune toode

11. „West Single Packs” on Saksamaal müüdav tubakatoode. Need on peenekslõigatud tubaka rullid, igaüks keeratud mõlemast otsast avatavasse alumiiniumist kesta, mis on oma suuruselt sobiv paigutamiseks eelnevalt tootenimetuse „West” all toodetud sigaretihülssi.

12. Et valmistada nendest komponentidest sigaret, peab suitsetaja lihtsalt sisestama selle koostisosa koos alumiiniumist kestaga sigaretipaberisse ja seejärel kesta välja tõmbama, jättes tubaka hülssi.

13. Sel eesmärgil turustab tootja seadeldist nimetusega „West Maker”, mis mõõtmetelt ja välimuselt sarnaneb pastapliiatsiga. See koosneb peamiselt haarduva otsaga kestast ja vardast või kolvist selle sees. See ots haarab fooliumist kesta serva, mis on sigaretipaberist hülsist kergesti väljatõmmatav. Varrast või kolvi pöörates lükkab suitsetaja tubakarulli ja paberkesta fooliumist eemale, nii et moodustub sigaret, mis on valmis suitsetamiseks.( )

Menetlus

14. Toimikust nähtub, et Saksamaal sigarettidele ja sigarettideks keeratavale peenekslõigatud tubakale kohaldatava aktsiisimaksu määrad vastavad ühenduses kehtestatud miinimummääradele, kuid tootele „West Single Packs” kohaldatakse Saksamaa Liitvabariigis sigarettideks keeratava tubaka madalamat maksumäära.

15. Komisjon, kes vaidlustas selle liigituse, alustas 18. oktoobril 2002 EÜ artikli 226 kohaselt menetluse ja saatis 11. juulil 2003 Saksamaa Liitvabariigile põhjendatud arvamuse.

16. Saksamaa jäi kindlaks oma seisukohale, et see liigitus on õige. Sel põhjusel esitas komisjon 30. aprillil 2004 käesoleva hagiavalduse.

Hinnang

17. Vaidlus puudutab konkreetse toote liigitamist aktsiisiga maksustamise seisukohast. Kuna Euroopa Kohtule ei ole esitatud ühtegi argumenti teiste sarnaste, kuid mitte identsete toodete liigitamise kohta, siis on ainus küsimus, kas see konkreetne toode on määratletav sigaretina direktiivi 95/59 artikli 4 lõike 1 punkti b mõttes. Kui mitte, siis ei ole sellisele sigarettideks keeratavale peenekslõigatud valmistubakale pakutud ühtegi teist liigitust.

18. Küsimuse lahendamisel, kas „West Single Packs” on määratletav sigaretina, on pooltel ainult üks lahkarvamus: kas valmistamisviis kujutab „lihtsat” mittetööstuslikku vahendit.

19. Kohtuistungil valmistas komisjoni esindaja nobedasti sigareti, kasutades materjali ja meetodit, mida kirjeldasin punktides 11–13. See näis tõesti väga lihtne. Siiski on direktiivi 95/59 tõlgendamisel esitatud hulgaliselt argumente.

20. Need argumendid tuginevad artikli 4 lõike 1 punkti b ja preambuli põhjenduse 14 sõnastuse laiendaval tõlgendamisel. Ma ei arva siiski, et selle sõnastuse täpsest vaatlusest võib tuletada mingit üksikasjalikku suunist.

21. Näiteks ingliskeelne fraas „simple non-industrial handling” (saksa keeles „einfachen nichtindustriellen Vorgang”) on prantsuse keeles esitatud kui „simple manipulation non industrielle” [eesti keeles „lihtne mittetööstuslik vahend”], mille süntaks (vastavalt ka teistes romaani keeltes) lubab eeldada suhet „lihtsa” ja „mittetööstusliku” vahel, on teistsugune kui inglise või saksa keeles, muutes kahes viimases keeleversioonis väheoluliseks koma puudumise „lihtsa” ja „mittetööstusliku” vahel. Minu arvates ei saa teha mingit ühist järeldust põhjenduse 14 erilisest sõnastusest kolmes keeles: „simple handling” inglise, „simple manipulation manuelle” prantsuse ja „einfachen Vorgang nicht industrieller Art” saksa keeles [eesti keeles „lihtne käsitsemine”]. Näib ebatõenäoline, et erinevate keeleversioonide üksikasjalik uurimine lisaks suuremat selgust.

22. Semantiliste erinevuste tähtsus erinevate keeleversioonide vahel ning direktiivi preambuli ja sätete vahel välistab minu arvates fraasi „lihtne mittetööstuslik vahend” igasuguse otsese tõlgendamise eraldi võetuna. Pigem tuleb leida süstemaatiline kriteerium. Pooled on õiguskindluse huvides nõus, et see kriteerium peab olema selge ja täpne. Usun, et määratluse sõnastus väljendab sellist selget ja täpset kriteeriumi, kui see on vastavalt paigutatud vaidlusaluse sätte konteksti.

23. Ühenduse õiguses on tubakale kohaldatavad üks või kaks maksumäära, sõltuvalt vormist, milles see esineb või mida sellest saab valmistada, ja vähemalt ajutiselt on olemas oluline vahe nende kahe määra vahel.

24. Selles kontekstis ei ole soovitav võtta kahte kategooriat eristavaks kriteeriumiks mistahes lõpp-punkti mõõdetavate ühikuteta skaalal sigarettide erinevatest koostisosadest kokkupaneku protsessi lihtsuse ja keerulisuse vahel. Kus või kuidas iganes see lõpp-punkt võib olla fikseeritud, jääb alati määramatus sellele lähedaste toodete liigitamises.

25. Tõepoolest võib oletada, et tavamõistusliku tõlgenduse kohaselt kujutab praktiliselt igasugune protsess, mille läbi suitsetaja valmistab toodetud koostisosadest ise endale sigareti, lihtsat mittetööstuslikku vahendit. Kui keskmine suitsetaja ei suudaks seda protsessi vastuvõetava sigareti valmistamiseks pärast minimaalset kasutamist suhtelise kerguse ja tagasihoidlike oskustega sooritada, oleks ebatõenäoline, et need komponendid leiaksid turu.

26. See, mis eristab direktiivi 95/59 artikli 4 lõikes 1 määratletavaid sigarette sigarettideks keeratavast peenekslõigatud valmistubakast, ei ole niisiis sigareti lõpliku käsitsi kokkupaneku suhteline lihtsus või keerukus.

27. Selge eristav tunnus esineb siiski asjaolus, et kõik tooted, mis on määratletavad sigarettidena, on tubakast (toodetud) „rullid”, samal ajal, kui teine kategooria on „sigarettideks keeratav” tubakas. Kuigi see erinevus ei pruugi mõnes teises keeleversioonis olla nii sõnaselge kui inglise keeles, on tehtud selge ja sisuline eristus tubaka vahel, mis on juba tootja poolt töödeldud sigareti kuju ja suurusega ühikuks, ja lahtise tubaka vahel, millele peab selle kuju andma suitsetaja.

28. Sellest lähtudes tuleb toodet nimetusega „West Single Packs” määratleda sigarettidena direktiivi 95/59 artikli 4 lõike 1 tähenduses ja sellele tuleb kohaldada direktiivi 92/79 artikli 2 esimeses lõigus sätestatud maksumäära. Saksamaa Liitvabariik on seega rikkunud nendest sätetest tulenevaid kohustusi nagu väitis ka komisjon.

Kohtukulud

29. Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud. Komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud.

Ettepanek

30. Eeltoodust lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:

– sedastada, et kuna Saksamaa Liitvabariik kohaldab nimetuse „West Single Packs” all müüdavatele tubakarullidele sigarettideks keeratava peenekslõigatud valmistubaka maksumäära, siis on ta rikkunud nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivi 95/59/EÜ muude tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude kohta peale käibemaksu artikli 4 lõike 1 punktist b ja nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/79/EMÜ sigarettidelt makstavate maksude ühtlustamise kohta artikli 2 esimesest lõigust tulenevaid kohustusi;

– mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.