ET Euroopa Liidu Teataja C 96/25

24. veebruaril 2006 esitatud hagi — FLSmidth versus komisjon

(Kohtuasi T-65/06)

(2006/C 96/43)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: FLSmidth & Co. A/S (Valby, Taani) (esindaja: advokaat J.-E. Svensson)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Esiteks tühistada komisjoni 30. novembri 2005. aasta otsus nr K(2005)4634 EÜ artikli 81 kohaldamise menetluse kohta (juhtum COMP/F/38.354) — Tööstuslikud kotid selles osas, milles see hagejat puudutab;

— teiseks kehtestada hagejale nimetatud otsuse artiklis 2 solidaarselt määratud trahvi summaks 0 eurot selles osas, milles see hagejat puudutab

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon leidis vaidlustatud otsuses, et hageja on rikkunud EÜ artiklit 81, kuna ta osales tööstuslike plastikkottide sektoris mitmetes kokkulepetes ja kooskõlastatud tegevuses, mis mõjutasid Belgiat, Prantsusmaad, Saksamaad, Luksemburgi, Madalmaid ja Hispaaniat, millega määrati kindlaks hinnad ja kehtestati ühised hinna arvutamise mudelid, jaotati turud ja eraldati müügikvoodid, jagati kliendid, tehingud ja tellimused, esitati kooskõlastatud pakkumisi teatud pakkumiskutsetele ning vahetati individualiseeritud informatsiooni.

Hageja rikkumine oli seotud ühe teise ettevõtja, Trioplast Wittenheim SA (“TW”) tegevusega, mille kohta on tuvastatud, et ta osales asjaomases kartellikokkuleppes. Üks teine ettevõtja, FLS Plast, mille emaettevõtja hageja oli, omas osalust TW-s ning enamuse ajast, mil hageja suhtes vastutust kohaldati, oli TW 100 % FLS Plasti omandis olev tütarettevõtja. TW-le määrati trahv ning hageja ja FLS Plasti suhtes kohaldati osa selle trahvi eest solidaarvastutust.

Oma hagi toetuseks väidab hageja esiteks, et komisjon ei kohaldanud õigesti emaettevõtjale vastutuse kohaldamise tingimusi, kuna ta ei esitanud tõendeid selle kohta, et hageja suhtes esinesid asjaolud, mis oleks võinud toetada TW mõjutamist emaettevõtja poolt. Hageja väidab samuti, et vähemasti ei kohaldanud komisjon õigesti õiguslikke tingimusi, kuna sellises olukorras nagu käesolevas asjas, kus TW osales komisjoni hinnangul kartellikokkuleppes enne, kui hageja tütarettevõtja selle omandas, ja jätkas seda ka pärast tema võõrandamist, tuleb kohaldada rangemaid tingimusi. Igal juhul leiab hageja, et ta on tõendanud, et TW otsustas oma käitumise üle turul iseseisvalt ega järginud mingeid hageja antud korraldusi.

Hageja väidab samuti, et vastutuse kohaldamine tema suhtes on diskrimineeriv, ebaproportsionaalne ja meelevaldne, kuna ühegi teise otsusega hõlmatud kontserni puhul ei kohaldatud vastutust tegutseva tütarettevõtja, emaettevõtja ning emaettevõtja emaettevõtja suhtes nagu TW ja hageja puhul. Veelgi enam, kuigi TW kuulus varem teise kontserni, ei kohaldanud komisjon TW osalemise eest kartellikokkuleppes mingisugust vastutust ühegi selle kontserni liikme suhtes. Lõpetuseks on hageja suhtes kohaldatud vastutus ebaproportsionaalne, kuna hageja suhtes kohaldati vastutust 85,7 % ulatuses TW-le määratud trahvist, kuigi tal oli selles osalus vaid 8 aasta vältel 20-st, mille jooksul TW oli väidetavalt kartellikokkuleppes osalenud.

Hageja esitab viimati välja toodud argumendid samuti oma teise nõude — vähendada temale määratud trahvi — toetuseks. Ta väidab lisaks, et temale määratud trahv on ülemäärane, kuna komisjon ei ole hageja suhtes kehtestanud eraldi põhisummat, arvestades tema vastutuse puudumist. Ta kinnitab ka, et komisjon on kohaldanud ebaõigesti materiaalõiguse norme, võtmata tema kasuks arvesse teatud kergendavaid asjaolusid.

Lõpetuseks väidab hageja, et komisjon on kohaldanud ebaõigesti materiaalõiguse norme veel selles osas, et ta kohaldas TW suhtes vastutust ajavahemiku eest 1982–1988; määras temale trahvi, mis on ebaproportsionaalne, ülemäära suur ja ületab 10 % käibest; ega ole hageja suhtes, kes on subsidiaarvõlgnik, arvesse võtnud kergendavaid asjaolusid, mida arvestati esmase võlgniku, TW puhul, või vähemalt eraldi vähendanud koostööteatise alusel hageja trahvi.