ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Esimene väide, et hagejalt kriisilahendusfondi maksete tegemise nõudmisega on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 806/2014 (1), nõukogu rakendusmäärust (EL) nr 2015/81 (2) ja EL toimimise lepingut. — Kostja pani hagejale õigusvastaselt osamakse tasumise kohustuse, sest määrus nr 806/2014 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/59/EL (3) ei näe ette osamakse tasumise kohustust kriisilahendusmenetluses olevale krediidiasutusele või investeerimisühingule. ELTL artikliga 114 on keelatud nõuda osamakseid sellistelt krediidiasutuselt nagu hageja. — Seadusandja ei oleks tohtinud osamakse tasumise kohustust põhjendada ELTL artikliga 114, kuna puudub seos siseturuga. Liidu ühtsete osamakseid käsitlevate eeskirjadega ei hõlbustata turult lahkunud krediidiasutuste või investeerimisühingute jaoks põhivabaduste teostamist ega kõrvaldata märkimisväärseid konkurentsimoonutusi. — Kostja eksis, pannes hagejale osamaksete tasumise kohustuse, sest asjaomane krediidiasutus ei puutu kokku riskidega ning asutuse kriisilahendus on määruse nr 806/2014 kohaselt välistatud ning asutusel ei ole finantssüsteemi stabiilsuse jaoks mingit tähendust. — Alates 2012. aastast ei ole hageja uusi tehinguid enam teinud ja tema suhtes on komisjoni abiotsuse tulemusel käimas kriisilahendusmenetlus. Enamikku oma allesjäänud kohustustest haldab ta usaldusfondina (treuhänderisch) teise üksuse jaoks. — Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/63 (4) on vastuolus ELTL artikliga 114 ja direktiivi 2014/59/EL artikli 103 lõikega 7, sest tegemist on osamaksete arvutamiseks olulise sättega (ELTL artikkel 290).
—

mõista välja hüvitis mittevaralise kahju eest, mille suurus on ex aequo et bono hinnates 20 000 eurot;
—

mõista välja hüvitis mittevaralise kahju eest, mille suurus on ex aequo et bono hinnates 15 000 eurot;
6.

Kuues väide, et on rikutud liidu õiguses tunnustatud proportsionaalsuse põhimõtet. — AQUIND Interconnectori kui olemasoleva ja areneva ühishuviprojekti väljajätmine liidu loetelust, ilma et seda oleks üksikasjalikult võrreldud sarnaste projektidega ja ilma et hagejatele oleks antud võimalust mistahes probleeme parandada, on ebaproportsionaalne.
15. mail 2020 esitatud hagi – Del Valle Ruiz jt versus JUR

(Kohtuasi T-302/20)

(2020/C 247/41)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Antonio Del Valle Ruiz (México linn, Mehhiko) ja 36 teist hagejat (esindajad: advokaadid P. Rubio Escobar, R. Ruíz de la Torre Esporrín ja B. Fernández García)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu 17. märtsi 2020. aasta otsus (SRB/EES/2020/52), mis käsitleb Banco Popular Español, S.A aktsionäridele ja võlausaldajatele võimalikku hüvitise maksmist;

— mõista kohtukulud välja kostjalt ja menetlusse astujatelt, kes täielikult või osaliselt kostja nõudeid toetasid.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kuus väidet.

Esimene väide, et on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (edaspidi „määrus nr 806/2014“) artikli 15 lõike 1 punkti g. Sellega seoses väidavad hagejad, et endised võlausaldajad ei oleks pidanud saama kriisilahendusmenetluses suuremat kahju kui tavalises maksejõuetusmenetluses.

Teine väide, et on rikutud määruse nr 806/2014 artikli 20 lõiget 16. Sellega seoses väidavad hagejad, et vaidlustatud otsuses ei analüüsitud, kas Banco Populari endiseid aktsionäre oleksid tavalises maksejõuetusmenetluses paremini koheldud kui kriisilahendusmenetluses, arvestades, et maksejõuetusmenetlus samastati likvideerimismenetlusega. Lisaks ei viinud hinnangut läbi sõltumatu isik.

Kolmas väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 41 lõiget 2, kuna on rikutud Banco Populari endiste aktsionäride õigust olla ära kuulatud enne, kui võeti vastu üksikmeede, mis oli nende suhtes ebasoodne.

Neljas väide, et on rikutud harta artiklit 47. Sellega seoses kinnitavad hagejad, et on rikutud Banco Populari endiste aktsionäride tõhusat kohtulikku kaitset ja seega nende kaitseõigusi.

Viies väide, et on rikutud harta artiklit 17 ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli 1 artiklit 1, kuna aktsionäridelt võeti nende omandiõigus ilma, et nad oleks saanud selle eest õiglast hüvitist.

Kuues väide, et on rikutud harta artiklit 52. Sellega seoses väidavad hagejad, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu võttis aktsionäridelt omandiõiguse ilma seaduses kehtestatud piiranguid arvestamata.
28. mail 2020 esitatud hagi – Tšehhi Vabariik versus komisjon

(Kohtuasi T-335/20)

(2020/C 247/60)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Pooled

Hageja: Tšehhi Vabariik (esindajad: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula ja J. Vláčil)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 30. märtsi 2020. aasta rakendusotsuse (EL) CCI 2014CZ06RDNP001 (C(2020) 1857 final), millega peatatakse Tšehhi Vabariigi maaelu arengu programmiga perioodil 2014–2020 seotud vahemaksed, mis puudutavad kulutusi perioodil alates 16. oktoobrist 2018 kuni 31. detsembrini 2018, artikkel 1;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjendamiseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta (1) artikli 41 lõiget 1. Komisjon leidis nimelt ekslikult, et toetus, mida peatatud makse puudutab, on antud vastuolus riigisiseste õigusnormidega. Siiski ei saa olla tegemist asjaomaste riigisiseste õigusnormidega, kuna need normid ei ole kuidagi seotud selle toetuse liigiga, mida peatatud makse puudutab.

(1) ELT 2013, L 347, lk 549.
1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT 2018, L 295, lk 39), ning eelkõige selle artiklit 17. Lõpuks leiab hageja, et vaidlustatud otsused rikuvad isikuandmetega tutvumise põhiõigust.
—

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 rikkumine ning meelevaldne järeldus, et hageja ei ole kunagi tõendanud, et kaubamärki on Austrias kasutatud;
C 247/37

ET

27. mail 2020 esitatud hagi – TEAG versus komisjon

(Kohtuasi T-315/20)

(2020/C 247/50)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: TEAG Thüringer Energie AG (Erfurt, Saksamaa) (esindajad: advokaadid I. Zenke ja T. Heymann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 26. veebruari 2019. aasta otsus, millega tunnistatakse koondumine „RWE/E.ON Assets“ siseturuga kokkusobivaks, juhtum M.8871 (ELT 2020, C 111, lk 1);

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks on esitatud kolm väidet, mis on sisult identsed või sarnased nendega, mis esitatud kohtuasjas T-312/20: EVH vs. komisjon.
C 247/37

ET

27. mail 2020 esitatud hagi – Naturstrom versus komisjon

(Kohtuasi T-316/20)

(2020/C 247/51)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Naturstrom AG (Düsseldorf, Saksamaa) (esindajad: advokaadid I. Zenke ja T. Heymann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 26. veebruari 2019. aasta otsus, millega tunnistatakse koondumine „RWE/E.ON Assets“ siseturuga kokkusobivaks, juhtum M.8871 (ELT 2020, C 111, lk 1);

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks on esitatud kolm väidet, mis on sisult identsed või sarnased nendega, mis esitatud kohtuasjas T-312/20: EVH vs. komisjon.
3.

Kolmas väide: kostja pidas koondumist – mh oma ebapiisava uurimise tagajärjel – sisuliselt ilmselgelt ekslikult kooskõlas olevaks konkurentsil põhineva turuga. — Kostja jätta ekslikult hindamata asjaolu, et RWE konkurendina kaob E.ON püsivalt ära. — Kostja ei mõistnud, et energiasektori lisandväärtusahela astmete jaotus E.ON-i ja RWE vahel, mis lepiti sisuliselt omavahel seotud kogukoondumise käigus kokku, sisaldab endas piirangut konkurentsile ja ei ole kooskõlas ELTL artikliga 101. — Kostja peab ekslikult RWE turujõu kasvu esmamüügiturul kahjutuks. — Viimaks märgitakse, et otsuses ei võeta ekslikult arvesse konkurentsi kahjustavaid mõjusid, mis tulenevad sellest, et E.ON langeb konkurendina ära taastuvenergiaallikatest elektri tootmisel ja selle hulgimüügil, samuti selliste süsteemiteenuste nagu tasakaalustamisenergia osutamisel.
C 247/39

ET

27. mail 2020 esitatud hagi – enercity versus komisjon

(Kohtuasi T-321/20)

(2020/C 247/53)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: enercity AG (Hannover, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Schalast)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 26. veebruari 2019. aasta otsus, juhtum M.8871;

— liita käesolev menetlus materiaalse kokkukuuluvuse tõttu teiste menetlustega hagide üle, mis käsitlevad sama otsust juhtumis M.8871, kumulatiivselt üheks Üldkohtu kodukorra artikli 68 lõike 5 tähenduses menetlust lõpetava lahendi huvides;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks on esitatud kaks väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased nendega, mis esitatud kohtuasjas T-320/20: Mainova vs. komisjon.
C 247/36

ET

27. mail 2020 esitatud hagi – Stadtwerke Leipzig versus komisjon

(Kohtuasi T-313/20)

(2020/C 247/48)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Stadtwerke Leipzig GmbH (Leipzig, Saksamaa) (esindajad: advokaadid I. Zenke ja T. Heymann)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 26. veebruari 2019. aasta otsus, millega tunnistatakse koondumine „RWE/E.ON Assets“ siseturuga kokkusobivaks, juhtum M.8871 (ELT 2020, C 111, lk 1);

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks on esitatud kolm väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased nendega, mis esitatud kohtuasjas T-312/20: EVH vs. komisjon.
2.

Teine väide: nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) sätete rikkumine Teises väites märgitakse, et kavandatava koondumise kunstliku eraldamisega rikkus kostja Euroopa Liidu aluslepinguid ja määruse nr 139/2004 sätteid. Eelkõige ei järginud ta koondumisi käsitlevaid menetlusnorme ja seetõttu ei arvestanud otsuse tegemise määrava tähtsusega asjaoludega või ei teinud seda õigesti. Nende hulka kuuluvad eelkõige: kogu kavandatava koondumise õigusliku, majandusliku ja tegeliku seotuse tähelepanuta jätmine; tehingu ekslik pidamine varade vahetuslepinguks (Asset Swap); asjaolu, et RWE AG kandis vastusooritusena E.ON SE-le tagasi 16,67 % osaluse, konkurentsile avaldatava mõju arvestamata jätmine; samuti väär hinnang tehingu konkurentsiõiguslikele tagajärgedele. Iseäranis jättis kostja nõuetekohaselt määratlemata turu. Peale selle võttis ta tehingu tagajärgede hindamisel aluseks vale kaalutlusruumi ja andis ebaõige hinnangu ahvatlusele, mis kaasnes RWE jaoks tehinguga, nimelt piirata teadlikult tootmisvõimsust. Selles osas jõuab kostja valele tulemusele, et koondumist sai kontrollida eraldi ja et konkurentsile liidus puuduvad kahjulikud tagajärjed.
C 247/39

ET

27. mail 2020 esitatud hagi – Stadtwerke Frankfurt am Main versus komisjon

(Kohtuasi T-322/20)

(2020/C 247/54)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Frankfurt, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Schalast)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 26. veebruari 2019. aasta otsus, toimiku nr M.8871;

— liita käesolev menetlus materiaalse kokkukuuluvuse tõttu teiste menetlustega hagide üle, mis käsitlevad sama otsust juhtumis M.8871, kumulatiivselt üheks Üldkohtu kodukorra artikli 68 lõike 5 tähenduses menetlust lõpetava lahendi huvides;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks on esitatud kaks väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased nendega, mis esitatud kohtuasjas T-320/20: Mainova vs. komisjon.
2.

Teine väide, et on rikutud mõistliku aja põhimõtet, mis on tunnustatud põhiõiguste harta artiklis 41, õiguskindluse põhimõtet ja personalieeskirjade artiklit 12a (ahistamise keeld) ja on tehtud ilmne hindamisviga.
1.

Esimene väide, et rikutud on põhjendamiskohustust, sest hindamisaruandes sisalduvad hinnangud on ilma ühegi põhjenduseta vähem soodsad kui varasematel aastatel, mis tähendab, et tehtud on ka ilmne hindamisviga, ja see omakorda tähendab, et hagejalt on võetud võimalus kasutada oma kaitseõigusi.
1.

Esimene väide, et on rikutud ELTL artiklit 266, kuna vaidlustatud otsuses ei ole järgitud Avaliku Teenistuse Kohtu 15. aprilli 2015. aasta kohtuotsuse (F-96/13, EU:F:2015:29) ja Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta kohtuotsuse (T-689/16, ei avaldata, EU:T:2018:925) resolutsioone, arvestades nende põhjendusi, mis kujutavad endast vajalikku tuge selles osas, milles need põhjendused on hädavajalikud jõustunud kohtuotsuse täpse tähenduse kindlakstegemiseks.
3.

Kolmas väide, et tehtud on ilmne hindamisviga, komitee tõlgendas õigusmõistet „ahistamine“ ebaõigesti ning rikutud on hea halduse põhimõtet ja hoolitsemiskohustust.
—

tühistada vaidlustatud otsus osas, milles sellega kinnitatakse El Corte Inglés, S.A. kaebust rahuldamata jättes tühistamisosakonna otsust, millega rahuldati osaliselt kehtetuks tunnistamise taotlus nr 18 381 C, ning kinnitatakse, et ELi kaubamärk nr 2 957 132 LLOYD’S (kujutismärk), mis on registreeritud klassi 18 kuuluvate „neist materjalidest (nahk ja kunstnahk) toodete [jaoks], mis ei kuulu teistesse klassidesse, välja arvatud kinganahk“ osalist kehtetuks tunnistamist;
—

Riskihindamise komitee tegi kättesaadava teabe analüüsimisel mitu faktide hindamise viga ega suutnud nõuetekohaselt kindlaks teha, kas kättesaadav teave on „usaldusväärne ja heakskiidetud“ ning tõendab, et TiO2-l on omadus põhjustada vähki. Kui riskihindamise komitee ei oleks selliseid vigu teinud, oleks ta tingimata andnud arvamuse, et TiO2 ei ole vaja klassifitseerida. Seetõttu ei saa TiO2 klassifitseerimine olla seaduslik.
1.

Esimene väide, et faktiliste asjaolude hindamisel on tehtud ilmselge viga. — Hageja väidab, et nõukogu tegi faktiliste asjaolude hindamisel ilmselge vea, kui ta leidis, et hageja toetab Assadi režiimi ja saab sellest kasu.
3.

Kolmas väide, et Euroopa Komisjon rikub ELTL erisätteid ja liidu õiguse üldpõhimõtteid seoses diskrimineerimise keelu, teenuste vaba osutamise ja asutamisvabadusega, mis on olnud liidus olulised lennuveo liberaliseerimisel alates 1980. aastate lõpust. Lennundusturu liberaliseerimine liidus võimaldas kasvama hakata üleeuroopalistel odavlennufirmadel. Euroopa Komisjon jättis arvestamata nendele üleeuroopalistele lennuettevõtjatele COVID-19 kriisi tõttu tekkinud kahju ja nende lennufirmade tähtsuse Taani lennutranspordile, sest Taanil lubati anda abi ainult SASile. ELTL artikli 107 lõike 2 punktis b on ette nähtud erand riigiabi keelust ELTL artikli 107 lõike 1 järgi, kuid selles ei ole ette nähtud erandit teistest sätetest ega ELTL põhimõtetest.
2.

Teine väide Teises väites leiab hageja, et Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade VIII lisa artikkel 18 koostoimes sama lisa artikliga 20 on diskrimineeriv ja seega kehtetu, sest samal ajal kui teenistuses oleva ametniku puhul piisab stabiilse suhte tõendamiseks ühest aastast abielust, et ametniku surma korral tekiks abikaasal õigus saada toitjakaotuspensioni, on alles pärast pensionile jäämist abiellunud ametnike abikaasadel vaja toitjakaotuspensioni saamiseks tõendada, et abielu kestis vähemalt viis aastat.
—

tühistada vaidlustatud otsus, sest sellega kinnitatakse hageja kaebust rahuldamata jättes tühistamisosakonna otsust nr 13 595 C, millega kaubamärk tunnistatakse kehtetuks, ja seda, et ELi kaubamärk nr 14 936 694 GREEN COAST (kujutismärk) kaupadele klassis 25 on kehtetu;
1.

Esimene väide, et rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet, kui valiti välja hagejate tooted, millele kohaldatakse vaidlustatud määruse alusel täiendavat tollimaksu, sest need meetmed: (a) ei ole sobivad taotletud eesmärkide saavutamiseks; (b) lähevad kaugemale sellest, mis on nende eesmärkide saavutamiseks vajalik; ja (c) kahjustavad ebamõistlikult hagejaid.
—

Rikutud on nõukogu määruse (EÜ) nr 6/2002 artikli 7 lõike 1 punkti b, kuna apellatsioonikoda eksis nõustudes, et varasem disainilahendus on avalikustatud;
3.

Kolmas väide, mille kohaselt hagejal on isiklik huvi seoses sellega, et Euroopa Komisjon jättis tegemata toiminguid seoses Tšehhi peaministri Andrej Babiši huvide konfliktiga, ning tema õigus esitada hagi tuleneb i) hageja põhiseaduse järgsest kohustusest teostada järelevalvet ELi õigusaktide ja sealhulgas ELi eelarve (mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2012-2017) kehtestamise õiguspärasuse üle; ii) hageja põhiseaduse järgsest kohustusest, mis hõlmab õigust teostada järelevalvet Tšehhi Vabariigi peaministri üle, kui viimane kohtub volinike kolleegiumi liikmetega, sealhulgas kohustus täita kohusetundlikult eespool mainitud senati erikomitee liikme ülesandeid; iii) asjaolust, et hageja valiti 2018. aasta valimistel Tšehhi Vabariigi senatisse, kusjuures ta konkureeris Tšehhi Vabariigi peaministri poolt kontrollitava partei „ANO“ kandidaatidega, ja iv) asjaolust, et hageja sai samasugused surmaähvardused, nagu Euroopa Parlamendi Eelarvekontrollikomisjoni (CONT) liikmetest Euroopa Parlamendi liikmed 2020. aasta veebruaris, sest nii tema kui ka need liikmed püüdsid astuda samme Andrej Babiši huvide konflikti suhtes.
6.

Kuues väide, et IPS (Institutional Protection Scheme) näitajale kordaja kohaldamisega rikub otsus hierarhiliselt kõrgema tasandi õigust Hageja väidab, et kostja on delegeeritud määruse (EL) 2015/63 artikli 7 lõike 4 teise lause rakendamisel rikkunud direktiivi 2014/59/EL artikli 103 lõike 7 punkti h, määruse (EL) nr 575/2013 artikli 113 lõiget 7 ja harta artikleid 16, 20, 41 ja 52 ning ei ole hageja suhtes täiel määral kohaldanud IPS-näitajat. Asutuste eristamine IPS-näitaja tasandil on süsteemiga vastuolus ja meelevaldne, sest krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemi kaitsemõju on täielik.
4.

Neljas väide, et rikutud on põhiõigust tõhusale õiguskaitsevahendile (harta artikli 47 lõige 1), sest vaidlustatud otsus ei kuulu läbivaatamisele — Vaidlustatud otsuse puudulik põhjendamine muudab kohtuliku kontrolli hageja jaoks märgatavalt raskemaks. Hagejal on praktiliselt võimatu hagiväiteid selgelt välja arendada ja kritiseerida vaidlustatud otsuse vastuvõtmise põhjendusi. — Kostja rikub seejuures eeskätt võistlevuse põhimõtet, mille kohaselt peavad pooled saama võistlevalt vaielda nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude üle, mis on menetluse tulemuse suhtes määravad.
—

tuvastada, et TUBES RADIATORI Srl-ile kuuluv ELi disainilahendus nr 169 370 - 0002 on kehtiv, kuivõrd see on uudne ja eristatav;
2.

Teine väide, et Euroopa Komisjon rikub ELTL erisätteid ja liidu õiguse üldpõhimõtteid seoses diskrimineerimise keelu, teenuste vaba osutamise ja asutamisvabadusega, mis on olnud liidus olulised lennuveo liberaliseerimisel alates 1980. aastate lõpust. Lennundusturu liberaliseerimine liidus võimaldas kasvama hakata üleeuroopalistel odavlennufirmadel. Euroopa Komisjon jättis arvestamata nendele üleeuroopalistele lennuettevõtjatele COVID-19 kriisi tõttu tekkinud kahju ja nende lennufirmade tähtsuse Soome lennutranspordile, sest Soomel lubati anda abi ainult Finnairile. ELTL artikli 107 lõike 3 punktis b on ette nähtud erand riigiabi keelust ELTL artikli 107 lõike 1 järgi, kuid selles ei ole ette nähtud erandit teistest sätetest ega ELTL põhimõtetest.
26. märtsil 2020 esitatud hagi – Close ja Cegelec versus parlament

(Kohtuasi T-188/20)

(2020/C 262/37)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hagejad: SA Close (Harzé-Aywaille, Belgia) ja Cegelec (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid J. Rikkers ja J. Teheux)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista Euroopa Liidult, keda esindab Euroopa Parlament, välja hüvitis, mille summa on esialgsel hinnangul 3 906 043 eurot ja millele lisandub seadusjärgses määras viivis alates kahju tekkimisest, see tähendab 27. märtsist 2015;

— hagejad paluvad, et enne kohtuasja lahendamist peatataks selles menetlus, et oodata ära Euroopa Kohtu otsus praegu menetluses olevas kohtuasjas C-447/19 või – kui kohtuasi saadetakse Üldkohtule tagasi – Üldkohtu otsus;

— jätta kohtukulude kohta otsuse tegemine edaspidiseks.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad väidavad oma hagi põhistamiseks, et kui rahuldatakse apellatsioonkaebus, milles nõutakse 9. aprilli 2019. aasta kohtuotsuse (kohtuasi C-447/19, Close ja Cegelec vs. parlament) tühistamist, ning sellest tulenevalt tühistatakse parlamendi 19. märtsi 2015. aasta otsus kuulutada „Luxembourgis asuva Konard Adenaueri hoone laiendamise ja moderniseerimise projekti“ 73. osa (elektrijaam) (INLO-D-UPIL-T-14-A04) puudutavas ehitustööde hankemenetluses edukaks Association Momentanée ENERGIE-KAD (ajutine ühendus, mille moodustavad äriühingud MERSCH et SCHMITZ PRODUCTION SARL ja ENERGOLUX S.A.) esitatud pakkumus ning lükata järelikult tagasi apellantide esitatud pakkumus, tähendaks see esiteks seda, et Association Momentanée ENERGIE-KAD pakkumust ei saanud edukaks tunnistada ning teiseks, et edukaks oleks tulnud tunnistada hagejate pakkumus, sest nad esitasid kõige madalama hinnaga pakkumise ja ainus valikukriteerium oligi hind. Tekkinud kahju suuruseks on esialgsel hinnangul 10 % hagejate pakkumuse hinnast.
2.

Teine väide, et rikutud on määruse 2018/1046 lisa I punkti 23 ja tehnilise kirjelduse artiklit 16, võrdsuse, konkurentsi ja läbipaistvuse põhimõtteid ning hoolsuskohustust. Hageja väidab, et SPRL IMAGINE EU pakkumuses esitatud hinnad on ebanormaalselt madalad ja neid ei saa vastu võtta.
9.

Üheksas (teise võimalusena esitatud) väide, et delegeeritud määruse (EL) 2015/63 artikli 14 lõike 2 koosmõjus artikli 3 punktiga 11 alusel arvutatud maksubaas on tühine, kuna see on vastuolus harta artikliga 16, sest vaidlustatud otsus riivab ettevõtlusvabadust ja see riive ei ole põhjendatud.
—

Peatada menetlus Üldkohtu kodukorra artikli 69 punktide c ja d alusel, kuni kohtuasjades T-420/17, T-413/18, T-481/19 ja T-339/20 on tehtud lõplik kohtuotsus või need lõpetatakse muul alusel;
7.

Seitsmes väide, et on rikutud enesemääramisõigust, kuna: — esiteks, kuna otsuses 2019/217 on kasutatud mõistet „asjaomane elanikkond“, siis on sellega sõlmitud lepingus eiratud Sahara rahvast kui enesemääramise õiguse kandjat; — teiseks, kuna otsusega 2019/217 sõlmitud muutmislepinguga korraldatakse Sahara rahva loodusvarade eksporti liitu, märkides, et need on Maroko päritolu, siis eiratakse otsuses 2019/217 juba põhimõtteliselt tema õigust ise oma loodusvarade üle otsustada ja jäetakse ta ilma tema oma elatusvahenditest; — kolmandaks, mis puudutab enesemääramise õiguse territoriaalset osa, siis ühelt poolt on otsusega 2019/217 Maroko Kuningriigiga sellist rahvusvahelist lepingut sõlmides, mis on kohaldatav Maroko okupatsiooni all olevale Lääne-Sahara osale, rikutud Sahara rahva õigust oma territooriumi terviklikkuse austamisele, kuna see otsus eirab Lääne-Sahara eristaatust, jaotades Lääne-Sahara ebaseaduslikult Maroko „teega“. Teiselt poolt on otsusega 2019/217 rikutud Lääne-Sahara eristaatust sellega, et Lääne-Saharast pärit tooted on määratletud Maroko toodetena, kuna selle tulemusel varjatakse nende toodete tegelikku päritolu.
—

tuvastada esiteks, et Teadusuuringute Rakendusamet on rikkunud lepingulisi kohustusi, mis tulenevad toetuslepingust FP7-SEC-2012-312484, mis sõlmiti Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi raames, teiseks, et võlateates nr 3242005872, mis puudutab alusetu toetusena saadud 171 342,97 euro tagasimaksmist, ja võlateates nr 3242005825, mis puudutab kindlasummalise hüvitise tagasimaksmist summas EUR 17 134,30, esitatud nõue on alusetu, ning kolmandaks, et sisenõustajate vastavad kulud on toetuskõlblikud; ning