ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 225/52

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 20. juuni 2013. aasta määrus (Tribunale di Cosenza eelotsusetaotlus — Itaalia) — CCIAA di Cosenza versus CIESSE SRL

(Kohtuasi C-468/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Kodukord - Artikli 53 lõige 2, artikli 93 punkt a ja artikkel 99 - Direktiiv 2008/7/EÜ - Kapitali suurendamise kaudne maksustamine - Artikli 5 lõike 1 punkt c - Kohaldamisala - Kohalikele kaubandus-, tööstus-, käsitöö- ja põllumajanduskodadele makstav aastamaks)

2013/C 225/92

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Cosenza

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

Kostja: Ciesse srl, pankrotis

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Ordinario di Cosenza — Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiivi 2008/7/EÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta (ELT L 46, lk 11) artikli 5 tõlgendamine — Aastamaksu kehtestamine tulenevalt kandmisest äriregistrisse, mida peavad kohalikud kaubanduskojad — Aastamaksu suuruse määramine viisil, mis on füüsilisest isikust ettevõtjatele, põllumajandusühistutele (societá semplici) ja advokaadifirmadele soodsam kui ülejäänud kapitaliühingutele

Resolutsioon

Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiivi 2008/7/EÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta artikli 5 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellise aastamaksu sissenõudmine, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mida maksavad kaubandus-, tööstus-, käsitöö- ja põllumajanduskodadele kõik ettevõtjad, kes on kantud nende peetavasse registrisse või keda seal on mainitud, põhimõtteliselt sõltuvalt oma käibest, kuid teatud liiki ettevõtete jaoks — eelkõige ettevõtetele, mida valdavad või juhivad füüsilised isikud ainuisikuliselt — on kehtestatud kindel summa.

(1) ELT C 399, 22.12.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 377/3

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 7. novembri 2013. aasta määrus — Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-615/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Kahju hüvitamise nõue - Programmiga „Kultuur 2000” rahastatud projektide raames antud toetused - Erinevate summade tasumise nõuded - Apellatsioonkaebuse sisu - Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt põhjendamatu apellatsioonkaebus)

2013/C 377/05

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (esindaja: Rechtsanwalt H. Karl)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: W. Mölls ja D. Roussanov)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (kaheksas koda) 25. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-161/06: Arbos vs. komisjon, millega Üldkohus jättis läbi vaatamata hagiavalduse, milles paluti mõista komisjonilt välja esiteks summa 38 585,42 eurot, millele alates 1. jaanuarist 2001 lisanduvad viivised 12 %, ning summa 27 618,91 eurot, millele alates 1. märtsist 2003 lisanduvad viivised 12 %, ning teiseks summa 26 459,38 eurot ilma käibemaksuta advokaadikuludena kohtueelses menetluses — Üldkohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punkti c rikkumine

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Arbos, Gesellschaft für Musik und Theaterilt.

(1) ELT C 63, 2.3.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 377/2

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 17. oktoobri 2013. aasta määrus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio eelotsusetaotlus — Itaalia) — Sky Italia Srl versus Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

(Kohtuasi C-376/12) (1)

(Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused - Direktiiv 2002/20/EÜ - Artikkel 12 - Asjaomase sektori ettevõtjatele kehtestatud haldustasud - Siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad elektroonilise side operaatoritele kohustuse maksta tasu, mille eesmärk on katta riigi reguleerivate asutuste tegevuskulud)

2013/C 377/03

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebuse esitaja: Sky Italia Srl

Vastustaja: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

Menetluses osalesid: Television Broadcasting System SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (EÜT L 108, lk 21; ELT eriväljaanne 13/29, lk 337) artikli 12 tõlgendamine — Ettevõtjatele kehtestatud haldustasud — Õigusnormid, mis näevad ette, et riigi reguleerivate asutuste kõik kulud, mida ei rahasta riik, jaotatakse vastava sektori ettevõtjate vahel asjaomaste kaupade müügist või teenuste osutamisest saadud laekumiste alusel

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mille alusel elektroonilisi sideteenuseid või võrke pakkuvad ettevõtjad on kohustatud maksma tasu, mille eesmärk on katta riigi reguleerivate asutuste kõik kulud, mida ei rahasta riik, kusjuures tasu suurus määratakse ettevõtjate saadud laekumiste alusel, tingimusel et tasu on määratud eranditult vaid osutatud sätte lõike 1 punktis a nimetatud tegevusega seotud kulude katteks, tasuna saadud laekumised kokku ei ületa selle tegevusega seotud kulude kogusummat ja tasu jaguneb ettevõtjate vahel objektiivselt, läbipaistvalt ja proportsionaalselt, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 311, 13.10.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 304/3

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 11. juuli 2013. aasta määrus (Curtea de Apel Bacău — Rumeenia eelotsusetaotlus) — Elena Luca versus Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

(Kohtuasi C-430/12) (1)

(Kodukorra artikkel 99 - Sotsiaalkindlustus - Teenuste osutamise vabadus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikkel 22 - Ravikindlustus - Teises liikmesriigis osutatud haiglaravi - Eelnev luba - Sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatud isikule tagasimakstav summa)

2013/C 304/04

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Curtea de Apel Bacău

Põhikohtuasja menetluse pool

Hageja: Elena Luca

Kostja: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

Ese

Eelotsusetaotlus — Curtea de Apel Bacau — ELTL artikli 56 ja nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2)(muudetud) artikli 22 tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis nõuavad, et välismaal kantud ravikulude täielikuks hüvitamiseks on vajalik eelnev luba — Teises liikmesriigis kantud kulude hüvitamise ulatuse kindlaksmääramine eelneva loa puudumise korral selle liikmesriigi määrade alusel, kus isik on kindlustatud.

Resolutsioon

EÜ artiklit 49 ja nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 592/2008, artiklit 22 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole põhimõtteliselt vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis seavad teises liikmesriigis kantud ravikulude täieliku hüvitamise sõltuvusse eelneva loa olemasolust. Nende samade artiklitega on aga vastuolus selliste õigusnormide tõlgendamine nii, et nende kohaselt on igal juhul eelneva loa olemasoluta selliste kantud ravikulude täielik hüvitamine välistatud.

Kui sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatu poolt teises liikmesriigis saadud haiglaravi kulude hüvitamisest ei keelduta konkreetseid asjaolusid arvesse võttes üksnes põhjendusel, et puudub eelnev luba, siis peab pädev asutus need ravikulud kindlustatule hüvitama selle liikmesriigi õigusnormidega kindlaks määratud summa ulatuses. Kui see summa on madalam kui see summa, mida oleks elukohajärgse liikmesriigi õigusnormide alusel kohaldatud haiglaravi puhul viimati nimetatud liikmesriigis, siis peab pädev asutus lisaks maksma täiendavat hüvitist nende kahe summa vahe ulatuses, mis ei ületa tegelikult kantud kulusid.

Kui selline keeldumine on põhjendatud saab sotsiaalkindlustussüsteemis kindlustatu nõuda EÜ artikli 49 alusel haiglaravikulude hüvitamist üksnes selle ravikindlustussüsteemiga tagatud katte piirides, kus ta on kindlustatud.

(1) ELT C 399, 22.12.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 102/7

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. novembri 2013. aasta määrus (High Court of Justice’i (Chancery Division) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Astrazeneca AB versus Comptroller General of Patents

(Kohtuasi C-617/12) (1)

((Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EÜ) nr 469/2009 - Artikli 13 lõige 1 - Mõiste „esmane müügiluba ühenduses” - Šveitsi ravimtoodete instituudi (Swissmedic) antud luba - Automaatne tunnustamine Liechtensteinis - Euroopa Ravimiameti antud luba - Tunnistuse kehtivusaeg))

2014/C 102/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Chancery Division)

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Astrazeneca AB

Kostja: Comptroller General of Patents

Ese

Eelotsusetaotlus – High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court – Ühendkuningriik – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1) artikli 13 lõike 1 tõlgendamine – Mõiste „esmane müügiluba” – Šveitsi müügiluba, mida Liechtenstein oli automaatselt tunnustanud, kuid mida ei antud direktiivis 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) kehtestatud haldusmenetluse kohaselt

Resolutsioon

Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) kontekstis tuleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 (ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta) artikli 13 lõiget 1 tõlgendada nii, et Šveitsi ravimtoodete instituudi (Swissmedic) poolt ravimile antud haldusluba, mida Liechtenstein automaatselt tunnustab, tuleb pidada selle sätte mõttes selle ravimi esmaseks müügiloaks Euroopa Majanduspiirkonnas, kui nimetatud luba anti enne Euroopa Ravimiameti (EMA) müügiluba või enne müügiluba, mille on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) nõuete alusel andnud mõne Euroopa Liidu liikmesriigi intellektuaalomandi valdkonna pädev ametiasutus või vastav Islandi Vabariigi või Norra Kuningriigi ametiasutus. Sellega seoses ei oma tähtsust asjaolu, et Euroopa Ravimiamet on läbi vaadatud analoogsete kliiniliste andmete alusel erinevalt Šveitsi ametiasutusest keeldunud samale ravimile müügiluba andmast, ega ka tõsiasi, et Swissmedic on Šveitsi müügiloa kehtivuse peatanud ja selle kehtivuse hiljem taastanud alles pärast seda, kui müügiloa omanik esitas talle täiendavaid andmeid.

(1) ELT C 86, 23.3.2013.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid nagu on kõne all põhikohtuasjades, mis ei võimalda täitekohtul hüpoteegi realiseerimise menetluse raames hinnata ei omal algatusel ega ka tarbija taotlusel, kas sissenõutava võla ja täitedokumendi aluseks oleva lepingu tingimus on ebaõiglane, ega kohaldada esialgse õiguskaitse meetmeid, sealhulgas täitmise peatamist, juhul kui selliste meetmete kohaldamine on vajalik vastavat asja sisulises menetluses arutava kohtu, kelle pädevuses on selle lepingutingimuse ebaõigluse kontrollimine, lõpliku otsuse täieliku toime tagamiseks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 102/6

Euroopa Kohtu 24. oktoobri 2013. aasta määrus – Lancôme parfums et beauté & Cie versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), Focus Magazin Verlag GmbH

(Kohtuasi C-593/12 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Ühenduse kaubamärk - Sõnamärk Color Focus - Ühenduse sõnamärgi Focus omaniku esitatud kehtetuks tunnistamise taotlus - Kehtetuks tunnistamine - Loobumine - Kodukorra artikkel 149 - Apellatsioonkaebus, mille ese on ära langenud - Otsuse tegemise vajaduse äralangemine))

2014/C 102/07

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Lancôme parfums et beauté & Cie (esindaja: Rechtsanwalt A. von Mühlendahl)

Teised menetlusosalised: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (esindaja: A. Folliard-Monguiral, Rechtsanwalt R. Schweizer), Focus Magazin Verlag GmbH (esindaja: Rechtsanwalt R. Schweizer)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 5. oktoobri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-204/10: Lancôme parfums et beauté & Cie vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, millega Üldkohus jättis rahuldamata sõnamärgi COLOR FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku tühistamishagi Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 11. veebruari 2010. aasta otsuse R 238/2009-2 peale jätta rahuldamata kaebus tühistamisosakonna otsuse peale, millega rahuldati ühenduse sõnamärgi FOCUS kaupadele klassis 3 omaniku taotlus tunnistada see kaubamärk kehtetuks – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b ja artikli 53 lõige 1 – Segiajamise tõenäosus – Kaubamärkide sarnasus – Varasema kaubamärgi tegelik kasutamine – Õiguste kuritarvitamine

Resolutsioon

1. Vajadus otsustada apellatsioonkaebuse üle on ära langenud.

2. Mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja Lancôme parfums et beauté & Cie-lt.

(1) ELT C 55, 23.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 377/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. septembri 2013. aasta määrus — Ellinika Nafpigeia AE ja 2. Hoern Beteiligungs GmbH versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-616/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 181 - Ilmselgelt põhjendamatu apellatsioonkaebus - ELTL artikli 263 kuues lõik - Hagi esitamise tähtaeg)

2013/C 377/06

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Apellandid: Ellinika Nafpigeia AE ja 2. Hoern Beteiligungs GmbH (esindajad: dikigoros K Chrysogonos ja dikigoros A. Kaidatzis)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: M. Konstantinidis ja B. Stromsky)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) kohtumääruse peale kohtuasjas T-466/11: Ellinika Nafpigeia ja Hoern vs. komisjon, millega Üldkohus luges vastuvõetamatuks hagi, milles paluti tühistada komisjoni 1. detsembri 2010. aasta otsus K(2010) 8274 lõplik, millega nõustuti kohustustega, mis Kreeka pakkus välja komisjoni 2. juuli 2008. aasta otsuses K(2008) 3118 lõplik, millega tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks riigiabi, mida Kreeka ametiasutused on andnud äriühingule Ellinika Nafpigeia (Hellenic Shipyards, „HSY”) selle laevatehase ümberkorraldamisega seotud investeerimiskava muudatuste raames (riigiabi C 16/2004 (ex NN 29/2004, CP 71/2002 ja CP 133/2005)) nõutud meetmete asemel.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Ellinika Nafpigeia AE ja 2. Hoern Beteiligungs GmbH kohtukulud nende endi kanda ja mõista nendelt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

(1) ELT C 55, 23.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 184/2

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 6. märtsi 2014. aasta määrus – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-248/12 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - EAGGF, EAGF ja EAFRD - Euroopa Liidu rahastamisest välja jäetud kulutused - Tühistamishagi vastuvõetavus - Hageja olukord, mida vaidlusalune otsus otseselt ei mõjuta))

2014/C 184/02

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (esindaja: solicitor K. Brown)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: N. Donnelly ja P. Rossi)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 6. märtsi 2012. aasta määruse peale kohtuasjas T-453/10: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development versus Euroopa Komisjon, millega Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, mille ese oli nõue tühistada komisjoni 15. juuli 2010. aasta otsus nr 2010/399/EL, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulutusi, mida liikmesriigid on teinud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (teatavaks tehtud numbri K(2010) 4894 all) (ELT L 184, lk 6) osas, milles sellega arvati rahastamisest välja teatavad Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi tehtud kulutused.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta apellatsioonimenetlusega seotud kohtukulud Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development’i kanda.

(1) ELT C 200, 7.7.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 102/8

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 10. oktoobri 2013. aasta määrus (Szombathelyi Törvényszék’i eelotsusetaotlus – Ungari) – Ferenc Tibor Kovács versus Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

(Kohtuasi C-5/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Artikkel 45 ELTL - Töötajate vaba liikumine - Siseriiklikud õigusnormid, milles on sätestatud, et välismaise registreerimismärgiga sõiduki juht on kohustatud tõendama koheselt, politseikontrolli käigus, et ta kasutab sõidukit õiguspäraselt, ja mille rikkumise eest on ette nähtud trahv))

2014/C 102/09

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Szombathelyi Törvényszék

Põhikohtuasja menetluse pool

Kaebuse esitaja: Ferenc Tibor Kovács

Vastustaja: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

Ese

Eelotsusetaotlus – Szombathelyi Törvényszék – Isikute vaba liikumise põhimõtte, diskrimineerimiskeelu põhimõtte ja õiguse õiglasele menetlusele tõlgendamine – Siseriiklikud õigusnormid maanteeliikluse kohta, milles on ette nähtud, et mootorsõidukid võivad riigi territooriumil maanteeliikluses liigelda ainult vastava loa alusel ja riikliku registreerimismärgi olemasolul, ning et sellest normist erandi tegemiseks ette nähtud tingimuste olemasolu saab tõendada ainult vastava kontrolli käigus – Liikmesriigis A elava ja liikmesriigis B töötava isiku, kelle kasutusse on selleks, et ta saaks sellega oma töökohta sõita, antud sõiduauto, mille omanik on tema tööandja ja millel on liikmesriigi B registreerimismärk, kohustus tõendada politseikontrolli käigus, et ta kasutab seda sõiduautot liikmesriigis A õiguspäraselt –Sõiduauto kasutamise õiguspärasuse kohta tõendi esitamise võimaluse puudumine sõidukijuhil hilisemas haldusmenetluse staadiumis

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu need, mis on kõne all käesolevas põhikohtuasjas ja milles on sätestatud, et selle liikmesriigi maanteedel võivad liigelda ainult sama liikmesriigi ametiasutuste välja antud loa alusel ja selle liikmesriigi registreerimismärgiga mootorsõidukid ning selle liikmesriigi elanik, kes taotleb nimetatud normist erandi tegemist tulenevalt asjaolust, et ta kasutab teises liikmesriigis asuvale tööandjale kuuluvat sõidukit, peab saama vaidlusalustes liikmesriigi õigusnormides ette nähtud tingimuste olemasolu tõendada koheselt, politseikontrolli käigus, sest vastasel juhul määratakse talle nimetatud normide rikkumise eest koha peal ja ilma võimaluseta taotleda sellest vabastamist rahatrahv, mille summa vastab niisuguse rahatrahvi summale, mis määratakse sõiduki registreerimiskohustuse täitmata jätmise eest.

(1) ELT C 114, 20.4.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 102/11

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 14. novembri 2013. aasta määrus (Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Anouthani Mlamali versus Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône

(Kohtuasi C-257/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 94 - Piisavate täpsustuste puudumine põhikohtuasja faktilist ja õiguslikku tausta kohta ja põhjuste kohta, mis selgitavad, miks eelotsuse küsimusele vastamine on vajalik - Ilmselge vastuvõetamatus))

2014/C 102/14

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône

Põhikohtuasja menetluse pool

Hageja: Anouthani Mlamali

Kostja: Caisse d’allocations familiales des Bouches-du-Rhône

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches du Rhône – Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (ELT L 16, lk 44; ELT eriväljaanne 19/06, lk 272) artikli 11 tõlgendamine – Seaduslikult riigis elavad kolmandate riikide kodanikud – Sellisele ülalpeetavale alaealisele lapsele perehüvitiste andmisest keeldumine, kes on ise kolmanda riigi kodanik – Perekonna taasühinemist käsitlevatest õigusnormidest kõrvalhoidmine – Keeldumine põhjendusel, et puudub Agence nationale de l’accueil des étrangers et des migrations’i väljastatav tervisetõend – Võrdne kohtlemine

Resolutsioon

Tribunal des affaires de sécurité sociale des Bouches-du-Rhône’i (Prantsusmaa) 13. mai 2013. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.

(1) ELT C 207, 20.7.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/23

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 12. detsembri 2013. aasta määrus (Tribunale ordinario di Aosta eelotsusetaotlus — Itaalia) — Rocco Papalia versus Comune di Aosta

(Kohtuasi C-50/13) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 1999/70/EÜ - Raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausel 5 - Avalik sektor - Järjestikused lepingud - Kuritarvitamine - Kahju hüvitamine - Kahju hüvitamise tingimused juhul, kui tähtajaline tööleping on sõlmitud ebaseaduslikult - Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted)

2014/C 52/39

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale ordinario di Aosta

Põhikohtuasja menetluse pool

Hageja: Rocco Papalia

Kostja: Comune di Aosta

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale ordinario di Aosta — Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, lk 43; ELT eriväljaanne 05/03, lk 368), klausli 5 tõlgendamine — Avalik teenistus — Hüvitis juhul, kui tähtajaline tööleping on sõlmitud ebaseaduslikult — Kantud kahju tõendamine — Vajadus tõendada parematest tööpakkumistest loobumine

Resolutsioon

18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, mis on lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikus õiguses ette nähtud meetmed nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis juhuks, kui avaliku sektori tööandja kasutab järjestikuseid tähtajalisi lepinguid ebaseaduslikult, näeb puudutatud töötajale ette vaid õiguse nõuda hüvitist kahju eest, mis ta on selle tõttu väidetavalt kandnud, välistades igasuguse võimaluse muuta tähtajaline töösuhe tähtajatuks töösuhteks, kui õiguse saamiseks sellele hüvitisele peab töötaja esitama tõendi selle kohta, et ta pidi loobuma parematest tööpakkumistest, ning kui selle kohustuse tõttu muutub liidu õigusega sellele töötajale antud õiguste teostamine praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks.

Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, mil määral on nende põhimõtetega kooskõlas siseriiklikud õigusnormid, mille eesmärk on karistada ametiasutust selle eest, kui ta ebaseaduslikult sõlmib järjestikuseid tähtajalisi töölepinguid.

(1) ELT C 147, 25.5.2013.