ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Euroopa Liidu hanked — Hankemenetlus — Lepingute sõlmimine — Pakkujate hankemenetlusest kõrvaldamine olukorras, kus ühe teise hanke raames on nad oma kohustused olulisel määral täitmata jätnud — Tingimus — Pakkujad, kelle suhtes on finantsmääruse artikli 96 lõike 1 alusel kohaldatud halduskaristust (Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 93 lõike 1 punkt f, artikli 94 punkt c ja artikli 96 lõike 1 punkt b) (vt punktid 34–37 ja 40)
Komisjon ei tee viga, kui ta leides, et vaidlusalused veevarustussektoris korraldatud riigihangete esemeks olevad tööd täidavad ühte ja sama tehnilist ja majanduslikku ülesannet direktiivi 93/38, millega kooskõlastatakse veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused, artikli 14 lõike 10 esimese lõigu tähenduses, ei käsitle vaidlusaluste hangete esemeks olevaid erinevaid töid ükshaaval ega hinda igaühele eriomast tehnilist ülesannet, vaid hindab vastavalt eespool punktis 45 viidatud kohtupraktikale seda, kas tööde tulemus täidab ühte ja sama tehnilist ülesannet. Nii on see projektide puhul, mille eesmärk on esiteks ehitada välja kanalisatsioonivõrk, mis on suuteline juhtima reovett peakollektoritesse, vältides nõnda üleujutusi, lekkeid põhjavette ja reovee kontrollimatut voolu, ja teiseks ehitada kollektorid, et teenindada sektoreid, mis suunavad reovee endiselt jõgedesse, ja remontida kaks reoveekäitlusrajatist, kuhu reovesi suunatakse, ning mille puhul on komisjonil võimalik leida, et tegemist on töödega, mille tulemus on veepuhastusvõrgu igati paremaks muutumine ja mis on ise mõeldud tehnilise ülesande täitmiseks ehk reovee puhastamiseks.

Geograafiline ja ajaline aspekt ei ole kriteeriumid, mis on mõeldud ehitustöö määratlemiseks direktiivi 93/38, millega kooskõlastatakse veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused, artikli 14 lõike 10 esimese lõigu tähenduses – milles ehitustöö on määratletud kui üld- ja tsiviilehitustööde tulemused tervikuna, mis võivad täita majanduslikke ja tehnilisi ülesandeid tähenduses –, kuid need on tegurid, mis on vajalikud selle kinnitamiseks, et tegemist on niisuguse ehitustööga, sest üksnes samas geograafilises ja ajalises raamistikus asuvaid töid saab pidada üheksainsaks ehitustööks.

Samuti ei sea selles sättes olev ehitustöö määratlus ehitustöö olemasolu sõltuvusse niisugustest teguritest nagu hankijateks olevate üksuste arv või kõigi tööde ühe ettevõtja poolt teostamise võimalikkus. Kuigi see, et hankijaks on üks ja sama üksus ja et selle võimalikkus, et üks liidu ettevõtja teostab kõik asjaomaste hangete esemeks olevad tööd, võivad teatud juhtudel kujutada endast asjaolusid, mis kinnitavad ehitustöö olemasolu nimetatud direktiivi tähenduses, ei saa need seevastu olla selles osas määravateks kriteeriumideks.

(vt punktid 50–53, 57, 58, 95 ja 102)
2.

Kohtumenetlus — Hagimenetluse algatusdokument — Vorminõuded — Vaidluseseme määratlemine — Ülevaade fakti- ja õigusväidetest — Hagi, milles palutakse hüvitada liidu institutsiooni poolt väidetavalt tekitatud kahju — Asjaolud, mis võimaldavad tuvastada institutsioonile etteheidetava käitumise, põhjusliku seose ja selle, et tekitatud kahju on tegelik ja kindel (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 44 lõke 1 punkt c) (vt punktid 33–35)
Töötaja või muu esindaja osalemine konkurentsivastastel koosolekutel on faktiline asjaolu, mis võimaldab komisjonil tuvastada ettevõtja vastutuse EÜ artikli 81 rikkumise eest. Selleks et komisjonil oleks õigus määrata rikkumise toime pannud ettevõtjale karistus, on vaja vaid rikkumiseks kvalifitseeritavat tegu isiku poolt, kes on üldiselt pädev ettevõtja arvel tegutsema.

Tootmisettevõttele võib süüks panna asjaolu, kui konkurentsivastastel koosolekutel osaleb isik, kes töötab toote- ja müügijuhina tootmisettevõttes ja samal ajal täidab teise äriühingu arvel tarnimisega seotud ülesandeid. Rikkumises süüdi oleva ettevõtja jaoks oleks liiga lihtne vältida karistust, kui ta saaks tulemuslikult vastu vaielda järeldusele, et tema töötaja tegutses tegelikult nendel koosolekutel mõne teise äriühingu nimel. Niisugune lahendus võimaldaks ka kartellis osalenud ettevõtjatel vältida igasugust vastutust, kui nad loovad topelttöösuhte olukorra äriühinguga, kes ei ole kartelliga seotud, ja tuginevad asjaolule, et ühine töötaja tegutses vaid viimati nimetatud ettevõtja arvel.

(vt punktid 73, 127 ja 131)
2006. aasta suuniste määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 29 kolmanda taande kohaselt võidakse trahvi põhisummat vähendada, kui komisjon leiab kergendavaid asjaolusid, eelkõige kui asjaomane ettevõtja esitab tõendid selle kohta, et tema osalemine rikkumises on sisuliselt tühine ning tõestab, et ajal, mil ta oli rikkumist kujutavate kokkulepete osaline, ta tegelikult kokkuleppeid ei täitnud, käitudes turul konkurentsi soodustavalt. Need kaks elementi on kumulatiivsed tingimused. Sama punkti kohaselt ei peeta paljast fakti, et ettevõtja osales rikkumises lühemat aega kui teised, kergendavaks asjaoluks, kuna seda arvestatakse juba põhisummas.

1998. aasta suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 esimese taande kohaselt võib kergendav asjaolu olla ettevõtja „puhtalt passiivne või käsutäitja roll” rikkumises. 2006. aasta suunistes asuvat mõistet „osalemine rikkumises on sisuliselt tühine” tuleb tõlgendada analoogselt 1998. aasta suunistes asuva mõistega „puhtalt passiivne roll”.

Passiivne roll tähendab asjaomase ettevõtja poolt „madala profiili hoidmist”, see tähendab aktiivse osaluse puudumist konkurentsivastase kokkuleppe või kokkulepete väljatöötamisel. Kartellis ettevõtja passiivset rolli väljendavate asjaolude hulka võib ka arvata ettevõtja kohtumistel osalemise palju juhuslikuma laadi võrreldes kartelli tavaliste pooltega, samuti ettevõtja hilinenult tuleku rikkumise esemeks olnud turule, sõltumata ettevõtja poolt kartellis osalemise kestusest, või ka sellekohased otsesed avaldused, mis pärinevad rikkumises osalenud kolmandate ettevõtjate esindajatelt. Lisaks asjaolu, et ühes ja samas kartellis osalevad muud ettevõtjad võisid olla aktiivsemad kui konkreetne osaleja, ei tähenda siiski, et viimasel oli puhtalt passiivne või käsutäitja roll. Tegelikult üksnes tema täielikku passiivsust võiks võtta arvesse ning seda peab tõendama sellele viitav pool. Niisugust täielikku passiivsust ei saa aga tuletada asjaolust, et süüdistatav ettevõtja ise ei korraldanud konkurentsivastaseid salajasi koosolekuid.

Samuti ei kujuta fakt, kui oma konkurentidega hinna suhtes kokku leppinud ettevõtja ei käitu turul kooskõlas konkurentidega kokkulepituga, veel tingimata asjaolu, mida tuleks määratava trahvisumma kindlaksmääramisel lugeda kergendavaks. Ettevõtja, kes vaatamata konkurentidega sõlmitud kokkuleppele viib ellu enam-vähem sõltumatut turupoliitikat, võib kartelli üksnes enda kasuks ära kasutada. Selles kontekstis tuleb kontrollida, kas niisuguste asjaoludega on tõendatud, et ajavahemikul, mil hageja oli rikkumist kujutavate kokkulepetega seotud, hoidus ta tegelikult nende täitmisest, käitudes turul konkureerivalt, või vähemalt tõendada, et hageja on selgelt ja märgatavalt rikkunud asjaomase kartelli rakendamiseks ette nähtud kohustusi niivõrd, et see häiris kartelli enese toimimist.

(vt punktid 189–191, 195, 196, 215, 216, 245 ja 246)
1.

Jätta hagi Cixi Santai Chemical Fiber Co. Ltd, Cixi Sansheng Chemical Fiber Co. Ltd, NingBo Dafa Chemical Fiber Co. Ltd, Zhejiang Waysun Chemical Fiber Co. Ltd ja Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co. Ltd esitatud osas vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
4

Hageja saatis 5. märtsil 2007 ühtlustamisametile määruse nr 40/94 artikli 78 mõttes tähtaja ennistamise taotluse ja palus ühtlustamisametilt debiteerida talle kuuluvat ühtlustamisametis avatud jooksevkontot vastava pikendamislõivu ning tähtaja ennistamise lõivu võrra. Hageja märkis selles osas, et ta oli pöördunud just asjaomase kaubamärgi pikendamise küsimuses ühe äriühingu poole, kes on spetsialiseerunud kaubamärkide kehtivuse pikendamise teenustele (edaspidi „spetsialiseerunud ettevõtja”). Spetsialiseerunud ettevõtja on võtnud kasutusele elektroonilise süsteemi, mis on ühendatud andmebaasiga, kuhu erinevad kaubamärgiomanikke, pikendamisele kuuluvaid kaubamärke ja patente puudutavad andmed sisestatakse käsitsi. Kui teatavat kaubamärki tuleb pikendada, peab süsteem saatma kaubamärgiomanikule kolm hoiatuskirja, milles küsitakse enne pikendamise juurde asumist omanikult selleks nõusolekut. Kui üks neist kirjadest jääb saatmata, peaks hakkama tööle turvasüsteem, mis trükib välja ja saadab asenduskirja. Käesoleval juhul aga jättis spetsialiseerunud ettevõtja töötaja andmebaasi sisestamata hageja teatavad andmed, mis on süsteemi nõuetekohaseks tööks vajalikud, mistõttu hagejale ei ole ühtki teadet saadetud. Seejärel selgus, et turvasüsteem, mis on loodud selliste vigade tuvastamiseks, ei hakanud tööle, kuna see on käivitatud üksnes patentide mitte kaubamärkide pikendamise osas.
Selle etteheite toetuseks viitab hageja Minister of State to the Foreign and Commonwealth Office (riigisekretär välis- ja Rahvaste Ühenduse asjus, edaspidi „Minister of State”) Lord Malloch-Browni poolt 22. juulil 2008 House of Lords’is (Lordide koda, Ühendkuningriik) tehtud avaldusele. Kui temalt küsiti, mis põhjustel Ühendkuningriigi valitsus lihtsalt loobus vaatamata POAC-i ja Court of Appeali kohtuotsustele osalemast nõukogu 15. juuli 2008. aasta hääletusel, mille tulemusel võeti vastu vaidlustatud otsus, selle asemel et hääletada PMOI vaidlusalusesse loetellu jätmise vastu, ütles Minister of State tema avalduse Hansardis (parlamendiarutluste stenogrammid) toodud transkriptsiooni kohaselt järgmist:

„Me olime otsustanud järgida kõnealust [Court of Appeali] kohtuotsust ning seetõttu ei saanud me toetada [Prantsuse] valitsust, kes esitas uusi andmeid, mis ei olnud varem teada ja millele tuginedes ta suutis veenda mitme Euroopa riigi valitsust teda toetama. Mis puutub põhjustesse, miks me loobusime hääletamast, selle asemel et olla vastu [PMOI] loetellu jätmisele, siis probleem seisnes selles, et tegemist on üldise loeteluga, mis hõlmab kõiki terroriorganisatsioone, ja hääletada tuleb selle loetelu poolt või vastu. Seega sattusime me väga ebameeldivasse olukorda, kus oli valida, kas oleks jäetud jõusse vana loetelu, millest ei oleks olnud kasu, sest PMOI oleks samuti sinna jäänud, või ei oleks Euroopas enam terroriorganisatsioonide loetelu eksisteerinud. Me leidsime, et see oleks kujutanud Ühendkuningriigi rahvale ning ülejäänud Mandri-Euroopa inimestele vastuvõetamatut ohtu.”
Enne, kui on võimalik hinnata, kas ettevõtjal on turgu valitsev seisund EÜ artikli 82 tähenduses, tuleb piiritleda asjaomane turg nii pakutavate toodete või teenuste seisukohast kui ka geograafiliselt. See määratlemine on vajalik selleks, et luua raamid, mille piires hinnata, kas ettevõtja suudab arvestatavas ulatuses tegutseda sõltumatult oma konkurentidest, klientidest ja tarbijatest.

EÜ artikli 82 kohaldamise eesmärgil asjaomase turu määratlemiseks tuleb konkurentsi võimalikkust hinnata just turu seisukohast, mis hõlmab kõiki tooteid või teenuseid, mis oma iseloomulike tunnuste tõttu on eriti sobivad pidevat nõudlust rahuldama ja mis on minimaalselt äravahetatavad teiste toodete või teenustega, kusjuures konkurentsi võimalikkust tuleb hinnata ka konkurentsitingimusi ning nõudluse ja pakkumise struktuuri arvestades. Nagu nähtub muu hulgas komisjoni teatise asjaomase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses punktist 7, hõlmab asjaomane tooteturg seega kõiki neid tooteid ja/või teenuseid, mis tarbijate seisukohast on oma iseloomulike tunnuste, hindade ja otstarbekohase kasutuse põhjal omavahel asendatavad.

(vt punktid 60 ja 61)
105

Kolmandaks tuleb märkida, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kujutab tõhusa kohtuliku kaitse põhimõte endast ühenduse õiguse üldpõhimõtet, mis tuleneb liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest ning mis on sätestatud Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklites 6 ja 13, kusjuures lisaks on see põhimõte leidnud kinnitust ka 7. detsembril 2000 Nice’is välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (EÜT 2000, C 364, lk 1) artiklis 47. Kohtuliku kontrolli tõhusus tähendab, et ühenduse ametivõimud on kohustatud rahaliste vahendite külmutamise põhjendustest asjaomasele üksusele võimaluse korral teatama selle loetellu kandmise otsustamise ajal või vähemalt nii kiiresti kui võimalik pärast loetellu kandmist, et võimaldada selle adressaatidel tähtaja jooksul oma kaebeõigust teostada. Nimetatud põhjendustest teatamise kohustuse täitmist on eelkõige vaja nii selleks, et võimaldada piiravate meetmete adressaatidel kaitsta oma õigusi parimates võimalikes tingimustes ja otsustada täielikult informeerituna, kas on tarvis ühenduste kohtusse pöörduda, kui ka selleks, et võimaldada ühenduste kohtul täielikult kasutada oma EÜ asutamislepingust tulenevat pädevust kontrollida käsitletava ühenduse õigusakti seaduslikkust (vt selle kohta analoogia alusel eespool punktis 42 viidatud kohtuotsus Kadi, punktid 335–337 ja seal viidatud kohtupraktika).
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (apellatsioonikoda)

6. oktoober 2009

Kohtuasi T–102/08 P

Asa Sundholm

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellatsioonkaebus – Avalik teenistus – Ametnikud – Hindamine – Esimese Astme Kohtu otsuse täitmiseks koostatud karjääriarengu aruanne – Hindamisperiood 2001/2002 – Põhjusega puudumised – Põhjendamiskohustus

Ese: Apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 13. detsembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas F‑27/07: Sundholm vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) selle kohtuotsuse tühistamiseks.

Otsus: Tühistada Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 13. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas F-27/07: Sundholm vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata). Tühistada 2. juuni 2006. aasta otsus, millega edasikaebuse hindaja kinnitas Asa Sundholmi karjääriarengu aruande perioodiks 1. juulist 2001–31. detsembrini 2002. Ülejäänud osas jätta esimeses astmes esitatud hagi rahuldamata. Mõista Avaliku Teenistuse Kohtu ja käesoleva astme menetlusega seotud kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Põhjusega puudumised

(Personalieeskirjade artikkel 43)

2. Ametnikud – Hagi – Kahju hüvitamise nõue – Vaidlustatud õigusvastase akti tühistamine – Mittevaralise kahju adekvaatne hüvitamine

(Personalieeskirjade artikkel 91)

1. Kui põhjusega puudumiste tõttu ei saa ametnikku tema hindamise käigus karistada, siis talle tulemuslikkuse eest antud hinnet võib tõsta nii, et see võtaks arvesse tingimusi, milles ta oma ülesandeid sooritas, vaatamata asjaolule, et oma puudumiste tõttu oli tema käsutuses vähem tegelikku tööaega. Niisugune tulemuslikkusele antud üldise hinde ühe elemendina arvessevõtmine ei ole automaatne, kuna see esindab vaid üht omadust karjääriarengu aruande koostajate jaoks, kes peavad seda võimalust ette nägema, kui asjaolud võivad olla seda õigustavad.

Neis tingimustes, kus hindajal ja kinnitajal ei ole ühtki põhjust arvata, et ametniku põhjusega puudumised võiksid märgatavalt mõjutada tema tulemuslikkust karjääriarengu aruandega kaetud perioodi jooksul, ei saa neile ette heita, et nad ei ole karjääriarengu aruande tulemuslikkust puudutavas osas antud kommentaarides niisugust asjaolu maininud ega arvesse võtnud.

(vt punktid 29, 39 ja 40)

Viited: Esimese Astme Kohus, 8. märts 2005, kohtuasi T‑277/03: Vlachaki vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑57 ja II‑243, punkt 83 ja osundatud kohtupraktika).

2. Hageja vaidlustatud haldusakti tühistamine kujutab endast adekvaatset ja põhimõtteliselt piisavat hüvitist igasuguse mittevaralise kahju eest, kui nimetatud akt ei sisalda sõnaselgelt negatiivset hinnangut hageja võimetele, mis võiks teda haavata.

(vt punkt 47)

Viited: Esimese Astme Kohus, 13. detsember 2005, liidetud kohtuasjad T‑155/03, T‑157/03 ja T‑331/03: Cwik vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑411 ja II‑1865, punkt 205 ja seal viidatud kohtupraktika).
51

Peale selle vastas hageja Esimese Astme Kohtu küsimusele, mida ta ütleks, kui tal oleks võimalik esitada selle kohta oma märkusi, üksnes seda, et esindaja isiku osas on erinevusi ning ühtlustamisameti praktika erineb Euroopa Patendiameti apellatsioonikoja omast. Ühtlustamisameti suhtes oli teate kättesaaja hageja esindaja, kes pealegi oli esitanud tähtaja ennistamise taotluse. Kui eeldada, et see ei olnud nii, siis ei oleks nimetatud esindaja seda taotlust saanud esitada, ning sel juhul tuleb taotlus veelgi põhjendatumalt lugeda mitteesitatuks. Nagu eespool märgitud, ei ole Euroopa Patendiameti apellatsioonikoja praktika ühtlustamisameti jaoks pealegi siduv. Seetõttu kinnitab hageja vastus järeldust, et tema õigust olla ära kuulatud ei ole rikutud.
38

Argument, et asjaomast kaubamärki juba kasutatakse kaubandusliku päritolu tähisena, ei sea seda järeldust kahtluse alla. Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis b nähakse ette, et kaubamärgi eristusvõimet tuleb analüüsida selle määruse artikli 7 lõikes 3 (nüüd määruse nr 207/2009 artikli 7 lõige 3) osutatud tegelikust kasutamisest sõltumatult (Esimese Astme Kohtu 5. aprilli 2001. aasta otsus kohtuasjas T-87/00: Bank für Arbeit und Wirtschaft vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EASYBANK), EKL 2001, lk II-1259, punkt 40, ja 23. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas T-360/03: Frischpack vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (juustukarbi kuju), EKL 2004, lk II-4097, punkt 29). Esimese Astme Kohtusse esitatud hagi eesmärk on ühtlustamisameti apellatsioonikoja otsuste õiguspärasuse kontrollimine määruse nr 40/94 artikli 63 tähenduses. Seetõttu ei ole Esimese Astme Kohtu ülesanne uuesti hinnata faktilisi asjaolusid, arvestades esimest korda alles nimetatud kohtus esitatud tõendeid. Nende tõendite vastuvõtmine on vastuolus kodukorra artikli 135 lõikega 4, mille kohaselt ei või poolte avaldused muuta apellatsioonikoja menetluses oleva vaidluse eset (Esimese Astme Kohtu 6. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas T-128/01: DaimlerChrysler vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (iluvõre), EKL 2003, lk II-701, punkt 18, ja eespool punktis 27 viidatud α kohtuotsus, punkt 9). Ühtlustamisameti menetluse toimikust tuleneb, et ärakirjad, mille hageja on selle argumendi toetuseks esitanud, esitati esimest korda Esimese Astme Kohtus ning et hageja ei ole apellatsioonikojas väitnud, et asjaomane kaubamärk on kasutamise käigus omandanud eristusvõime. Seetõttu tuleb nimetatud argument ja seda toetavad tõendid jätta vastuvõetamatuse tõttu arvesse võtmata.
103

Vastupidi hageja väidetele on sellise üksuse omanduses või kontrolli all olevate üksuste rahaliste vahendite külmutamine, kelle puhul on tuvastatud, et ta osaleb tuumarelvade levikus määruse nr 423/2007 artikli 7 lõike 2 punkti a või b tähenduses, seotud eelmises punktis nimetatud eesmärgiga. Kui tuumarelvade levikus osaleva üksuse rahalised vahendid külmutatakse, on olemas oht – mida ei saa tähelepanuta jätta –, et see üksus avaldab tema omanduses või kontrolli all olevatele üksustele survet, selleks et tema suhtes võetud meetmete tagajärgedest kõrvale hiilida, õhutades neid oma rahalised vahendid otse või kaudselt talle üle kandma või tegema tehinguid, mida ta ise ei saa teha, kuna tema rahalised vahendid on külmutatud. Neil asjaoludel tuleb järeldada, et sellise üksuse omanduses või kontrolli all olevate üksuste rahaliste vahendite külmutamine, kelle puhul on tuvastatud, et ta osaleb tuumarelvade levikus, on vajalik ja sobiv, et tagada kõnealuse üksuse suhtes võetud meetmete tõhusus ja see, et nendest meetmetest ei hiilita kõrvale.
88

Hageja märgib, et ta üritas saavutada seda, et temaga sõlmitaks vaidlusalune hankeleping, ajutiste meetme kohaldamise menetluse abil, ning et ta esitas põhinõude, ilma et ajutiste meetmete kohaldamise menetluse tulemus oleks veel teada olnud. Ta väidab seega, et piirdus esialgu hagiavalduses nõudega tuvastada komisjoni vastutus, ning jättis endale õiguse esitada tekkinud kahju arvestus hiljem. Samuti on hageja väitel ilmne, et väidetav kahju on vahetu ning selle teke on piisavalt kindel, kuna on selge, et vaidlusaluse hankelepingu sõlmimata jätmine vähendab tema käivet. Sellisel käibe vähenemisel on vaieldamatu negatiivne mõju tema vastava majandusaasta tulule. Lisaks on Belgia õigusnormidega sellise kahju ühtseks määraks kehtestatud 10% asjaomase riigihankelepingu maksumusest. Hageja esitab ka oma siseaudiitori aruande, milles tema kahju summa on hinnatud 619000 eurole, jättes endale õiguse nimetatud kahju suurus vajaduse korral ümber hinnata. Komisjoni kaitseõiguste osas väidab hageja, et neid ei ole kuidagi rikutud, kuna komisjon võib endiselt esitada kaitseväiteid seoses hageja poolt kahju suurusele antud hinnanguga.
48

Selles osas seab hageja kahtluse alla erinevate ühenduste avaldatud seisukohtade asjakohasuse ja tõendusliku väärtuse, mida apellatsioonikoda on arvestanud. Hageja heidab ette asjaolu, et neid seisukohti ei avaldatud spontaanselt; et nende sisu on menetlusse astuja poolt ette kirjutatud või vähemalt temaga kooskõlastatud; et need ei viita sellele, et menetlusse astuja on olnud vaidlustatud kaubamärgi ainukasutaja; et need on esitatud pärast aluseks võetavat ajavahemikku; et need ei ole tehtud notari juures ning et seisukohti avaldanud üksused ei esindanud asjaomast avalikkust ega ole ka sõltumatud, kuna enamikul juhtudel on tegemist menetlusse astuja kaubanduspartneritega.
10

Esimene apellatsioonikoda jättis 11. detsembri 2007. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) vastulause rahuldamata. Apellatsioonikoda ühines vastulausete osakonna otsusega, et võrreldavad kaubad on identsed või väga sarnased. Ta märkis kahe asjaomase tähise osas, et kuigi kõnealused kaks kaubamärki on veidi erinevad, sest element „rna” vastab ingliskeelse sõna „ribonucleid acid” (prantsuse keeles „acide ribonucléique” ja saksa keeles „Ribonukleinsäure”) lühendile, on need kaks kaubamärki erinevad ning et eriti farmaatsiatoodete valdkonnas ei saa ükski kaubamärgiomanik RNA-lühendit monopoliseerida või keelata teistel ettevõtjatel seda kasutada või lisada oma kaubamärgile. Tarbijad saavad lühendi RNA tähendusest aru ega arva, et kõik selle lühendiga algavad kaubamärgid tähistavad sama päritolu. Nende tähelepanu keskendub pigem sõnalõpule, mis on eristavam. Elementide „ifect” ja „ctive” vahelised erinevused välistavad segiajamise tõenäosuse.
57

Teiseks tuleb märkida, et vaidlustatud kaubamärgi element „kinder” on lihtsalt elemendi „kinderjoghurt” osa ning sellel elemendil on elemendiga „timi” võrreldes teisene tähtsus. Selles osas tuleb lükata tagasi hageja argumendid selle kohta, et element „timi” ei ole oma väiksuse ja elemendiga „kinderjoghurt” võrreldes väidetavalt kehvema loetavuse tõttu domineeriv element. Visuaalsest küljest on see element tähise koondpunkt, kuna see tõuseb tähise keskel hästi esile, olles paigutatud elemendist „kinderjoghurt” ülespoole ja tõmmates seega kõigepealt tähelepanu. See paigutus korvab selgesti asjaolu, et element „timi” on kirjutatud elemendiga „kinderjoghurt” võrreldes väiksemate tähtedega ning et valged tähed mustal taustal võivad muuta elemendi „timi” selle all esitatud elemendist „kinderjoghurt” halvemini loetavaks. Foneetilisest küljest tuleb märkida, et element „timi” hääldatakse välja esimesena ning seetõttu peavad tarbijad seda olulisemaks. Seega varjutab domineeriv element „timi” elemendi „kinder” ning nii tajub tarbija kõnealust tähist elemendi „timi” kaudu.
Hagi Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 16. juuni 2008. aasta otsuse (asi R 1590/2007‑2) peale, mis käsitleb 2nine Ltd ja Pacific Sunwear of California, Inc vahelist vastulausemenetlust.