Keywords

Summary



Keywords

1. Apellatsioonkaebus – Väited – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, välja arvatud tõendite moonutamise korral

(EÜ artikkel 225, Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58)

2. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Arvesse võetavad asjaolud

(EÜ artiklid 87 ja 88)

3. Riigiabi – Komisjoni otsus algatada üksiku meetme uurimiseks ametlik uurimismenetlus – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikkel 88, lõiked 2 ja 3, nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 6)

4. Liidu õigus – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Komisjoni otsus riigiabi valdkonnas, millega ei seata kahtluse alla tema hinnangut varasemas otsuses – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumine – Puudumine

5. Riigiabi – Komisjoni otsus algatada riigi poolt võetud meetme osas ametlik uurimismenetlus ning ajutine kvalifitseerimine uue abina – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(EÜ artikkel 88, lõige 2 ja artikkel 253)

6. Riigiabi – Olemasolev abi ja uus abi – Sellise meetme sisuline muutmine, mida algselt ei oleks riigiabiks tunnistatud

(EÜ artiklid 87 ja 88)

7. Riigiabi – Olemasolev abi ja uus abi – Objektiivsetel tõenditel põhinev eristamine

(EÜ artiklid 87 ja 88)

Summary

1. Tulenevalt EÜ artiklist 225 ja Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 58 ei ole Euroopa Kohus apellatsiooni korras pädev tuvastama ja hindama antud asjas olulisi fakte, välja arvatud juhul, kui neid on moonutatud. Kuna Üldkohus ei moonutanud asjaolusid, oli tal pädevus neid iseseisvalt hinnata.

(vt punktid 39 ja 42)

2. Abi rahastamise viis võib muuta kogu rahastatava abikava ühisturuga kokkusobimatuks. Sellisel juhul on komisjon kohustatud abi kontrollima, võttes arvesse selle rahastamise tagajärgi.

(vt punkt 48)

3. Abi esialgse uurimise staadiumi –, mis on kehtestatud EÜ artikli 88 lõikega 3 ja mida reguleerivad määruse nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) artiklid 4 ja 5 – eesmärk on võimaldada komisjonil kujundada kõnealuse abi ühisturuga osalise või täieliku kokkusobivuse kohta esmane arvamus. See staadium on eristatav EÜ artikli 88 lõikes 2 viidatud uurimisstaadiumist, mida reguleerivad nimetatud määruse artiklid 6 ja 7 ning mis on mõeldud selleks, et komisjon saaks koguda kohtuasja kõikide andmete kohta täielikku teavet. Nagu tuleneb määruse nr 659/1999 artiklist 6, sisaldab ametliku uurimismenetluse algatamise otsus komisjoni esialgset hinnangut selle kohta, kas kavatsetud meetmel on abi iseloom, ja kahtlusi selle ühisturuga kokkusobivuse kohta.

Komisjon peab algatama ametliku uurimismenetluse, kui ta ei suuda esmase uurimise käigus jõuda veendumuseni, et asjaomane meede on ühisturuga kooskõlas, mille tulemusel Üldkohtu poolt teostatav õiguspärasuse kontroll peab olema tingimata piiratud selles tähenduses, et kui hagejad vaidlustavad komisjoni hinnangu vaidlusaluse meetme riigiabina kvalifitseerimise kohta, on liidu kohtu kontroll piiratud selle küsimuse kontrollimisega, kas komisjon ei ole teinud ilmseid hindamisvigu.

(vt punktid 57, 58, 60 ja 61)

4. Mis puudutab õigust tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, siis on see igal isikul, kelles Euroopa Liidu institutsioon on konkreetsete tagatistega tekitanud põhjendatud lootusi. Kui korralikul ja mõistlikul ettevõtjal oli siiski võimalik ette näha tema huve mõjutada võiva liidu meetme vastuvõtmist, ei saa ta selle meetme vastuvõtmise järel siiski sellele põhimõttele tugineda.

Riigiabi valdkonnas võib olla rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, kui meetme osas muutis komisjon oma hinnangut üksnes asutamislepingu riigiabi eeskirjade rangema kohaldamise põhjal. Seega sel juhul võivad hagejad oodata, et otsus, millega komisjon oma varasema hinnangu tühistab, annab neile piisava aja võtta selle hinnangu muudatused tõhusalt arvesse.

Seda olukorda tuleb eristada sellest, kus komisjon ei sea vaidlusaluses otsuses kahtluse alla oma hinnangut varasemas otsuses analüüsitud meetme kohta, kuid avaldab kahtlust kõnealuse meetme suhtes esiteks seetõttu, et varasemas otsuses olid tema järeldused ajaliselt piiratud, kuna need olid seotud konkreetsel hetkel olemasolevate asjaoludega, ning teiseks muudatuste tõttu, mida selles otsuses viidatud meetme suhtes tehti. Sellisel juhul ei saa varasem otsus tekitada õiguspärast ootust selle suhtes, et selles otsuses sisalduvaid komisjoni järeldusi laiendatakse uuele rahastamismehhanismile.

(vt punktid 71–74)

5. Põhjendamise nõuet EÜ artikli 253 tähenduses tuleb hinnata, arvestades juhtumi asjaolusid, eelkõige akti sisu, esitatud põhjenduste olemust ja selgituste saamise huvi, mis võib olla akti adressaatidel või teistel isikutel, keda akt otseselt ja isiklikult puudutab.

Mis puudutab sellise meetme uurimise esialgset staadiumi, mis ei olnud varasema uurimise ese, siis võib komisjon piirduda kokkuvõtlikult asjakohaste faktiliste ja õiguslike asjaolude esitamisega, andes esialgse hinnangu selle kohta, kas kõnealusel riigi poolt võetud meetmel on abi iseloom, ning esitades põhjused, miks on alust kahelda selle kokkusobivuses ühisturuga.

(vt punktid 96 ja 102)

6. Pelk asjaolu, et sellist meedet, mida ei ole loetud riigiabiks, rakendatakse jätkuvalt vajaduse korral pärast selle meetme kehtestanud õigusakti pikendamist, ei saa seda meedet muuta riigiabiks ega veelgi vähem uueks abiks. Seevastu kui selle meetme sisusse enesesse on tehtud muudatusi, saab seda uurida üksnes uuele abile kohaldatavate normide alusel.

(vt punktid 110–112)

7. Olemasoleva või uue abi mõiste vastab objektiivsele olukorrale ning ei saa sõltuda institutsioonide tegevusest või avaldustest.

(vt punkt 125)