Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi – Komisjoni poolt heakskiidetud üldine abikava – Individuaalne abi, mida esitletakse heakskiidetud abina – Komisjonipoolne läbivaatamine

(EÜ artiklid 87 ja 88)

2. Riigiabi – Keeld – Erandid

(EÜ artikli 87 lõiked 1 ja 3 ning EÜ artikli 88 lõige 3; komisjoni teatis 1999/C 288/02, punkt 3)

3. Riigiabi – Keeld – Erandid – Komisjoni teatis raskustes olevatele äriühingutele antava riigiabi raamistiku kohta

(Komisjoni teatis 1999/C 288/02, punktid 4–6)

4. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Komisjoni otsus riigiabi kohta – Raskustes olevale äriühingule antava abi suuruse arvutamine

(EÜ artiklid 87 ja 253; komisjoni teatis 97/C 273/03)

Summary

1. Kui komisjoni menetluses on individuaalne abi, mis väidetavalt on antud eelnevalt heakskiidetud kava alusel, ei saa komisjon seda kohe asutamislepingu alusel uurida. Enne mis tahes menetluse algatamist peab ta kõigepealt piirduma kontrollimisega, kas abi on üldise kavaga hõlmatud ja vastab kava heakskiitmise otsuses määratud tingimustele. Kui komisjon nii ei toimiks, võiks ta iga kord individuaalse abi uurimise käigus taganeda abikava heakskiitmise otsusest, mille eelduseks juba oli EÜ artikli 87 kohane uurimine. Abi, mis seisneb heakskiidetud üldise kava heakskiitmise otsuses määratud tingimuste täpses ja ootuspärases kohaldamises, loetakse niisiis olemasolevaks abiks, millest ei pea komisjonile teatama ning mida ei tule EÜ artikli 87 kohaselt uurida.

Komisjoni otsusega, milles lahendatakse küsimus abi vastavuse kohta teatud abikavale, täidetakse komisjoni kohustust teostada järelevalvet EÜ artiklite 87 ja 88 kohaldamise üle. Seetõttu ei kujuta komisjoni poolt kontrollimine, kas abi vastab sellele kavale, tegevust, mis ületab tema pädevuse piirid. Järelikult ei pea komisjoni hinnang piirduma abi andnud siseriiklike ametivõimude hinnanguga.

(vt punktid 59, 60, 62 ja 136)

2. Ühenduse suuniste raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta, mille komisjon on vastu võtnud selleks, et teostada ulatuslikku kaalutlusõigust, mis tal on EÜ artikli 87 lõike 3 kohaldamisel, ning mis on talle kohustuslikud, punktist 3 nähtub, et „[r]askustes olevate äriühingute pankrotist päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi võib õiguspäraseks lugeda üksnes teatavatel tingimustel”. Sel põhjusel on kõnealustes suunistes ette nähtud kohustus teatada rahalistes raskustes oleva äriühingu mis tahes riigipoolsest rahalisest toetamisest või tagatise andmisest eelnevalt komisjonile.

Heakskiidetud abikava regionaalabi variandi puhul ei saa lähtuda raskustes oleva äriühingu mõiste erilisest määratlusest. Nimelt võiks raskustes oleva äriühingu mõiste erinevate määratluste paralleelse kehtimise möönmine tekitada olukorra, kus ettevõtja, kes on kõnealuste suuniste kohaselt raskustes, võiks siiski saada riigiabi, ilma et teatamiskohustus kehtiks ja ilma et suuniseid järgitaks. Niisugune olukord oleks aga vastuolus EÜ artikli 87 lõigete 1 ja 3 ning EÜ artikli 88 lõike 3 ülesehitusega, nii nagu seda on suunistes täpsustatud.

(vt punktid 74 ja 76)

3. Ühenduse suuniste raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta punkt 4 piirdub üldise sättega, mille kohaselt peetakse äriühingut raskustes olevaks siis, kui ta ei suuda kas oma või omanikelt/osanikelt/aktsionäridelt või krediidiandjatelt saadud vahenditega peatada kahjumit, mis ametivõimude sekkumiseta viiks lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu majandustegevuse lõpetamiseni. Lisaks tuleneb suuniste punktide 5 ja 6 sõnastusest, et kuigi äriühingut peetakse „igal juhul” raskustes olevaks, kui oluline osa tema osa- või aktsiakapitalist on kadunud, on ka võimalik tõendada muude asjaoludega, nagu need, mis on loetletud punktis 6, et ta on suuniste tähenduses finantsraskustes, isegi kui ta ei ole kaotanud olulist osa oma osa- või aktsiakapitalist.

Seega on osa- või aktsiakapitali märkimisväärne vähenemine väga tõsine tegur, mis näitab, et äriühing on raskustes. Lisaks on olemas teatud arv majandustegureid, millest suuniste punkt 6 sisaldab mitteammendavat loetelu ja mis võivad samuti sellise olukorra esinemist tõendada, isegi kui osa- või aktsiakapitali ei ole olulises osas kaotatud või kui äriühing ei ole maksejõuetu samade suuniste punkti 5 tähenduses.

(vt punktid 103–105, 133 ja 135)

4. Põhjendamiskohustuse ulatus sõltub asjaomase õigusakti laadist ja selle vastuvõtmise kontekstist. Põhjendustest peab selgelt ja üheselt ilmnema akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab esiteks huvitatud isikutel mõista võetud meetme põhjuseid, et neil oleks võimalik oma õigusi kaitsta ja kindlaks teha, kas otsus on sisuliselt põhjendatud või mitte, ning teiseks kohtul teostada seaduslikkuse kontrolli. Ei ole nõutav, et põhjendustes oleks täpsustatud kõiki asjakohaseid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuna akti põhjenduste vastavust EÜ artikli 253 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja kõiki asjaomast valdkonda reguleerivaid õigusnorme silmas pidades. Komisjon ei pea nimelt seisukohta võtma kõigi huvitatud isikute esitatud argumentide osas, vaid ta võib piirduda otsuse ülesehituse seisukohalt olulise tähtsusega asjaolude ja õiguslike kaalutluste esitamisega.

Siiski tuleb tühistada komisjoni otsus, milles leitakse, et riigiabi on ühisturuga kokkusobimatu ja mis ei sisalda raskustes olevatele äriühingutele antava abi suuruse arvutamise osas ühtegi viidet finantsturgude praktikale riskide kumuleerimise küsimuses (raskustes olev äriühing, tagatiste puudumine jms), kuna komisjoni tehtud suurenduste ja asjaomaste äriühingute konkreetse olukorra vaheline suhe ei ole ilmselge ja tehtud suurenduste valik on vähemalt näiliselt suvaline, ning kui komisjoni teatis viite- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi kohta ei sisalda mingit viidet riskide kumuleerimise kohta. Komisjon oleks pidanud selgitama täiendavate preemiate kasutamist ning nende suurust turul kehtiva praktika analüüsimise teel, selleks et võimaldada kõnealustel äriühingutel seada kahtluse alla tehtud suurenduste kohane laad ja Üldkohtul kontrollida nende õiguspärasust.

(vt punktid 180, 217 ja 218)