ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/45

4. juunil 2008 esitatud hagi — Gosselin World Wide Moving versus komisjon

(Kohtuasi T-208/08)

(2008/C 223/78)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Gosselin World Wide Moving NV (Deurne, Belgia) (esindajad: advokaadid F. Wijckmans ja S. De Keer)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 11. märtsi 2008. aasta otsus K(2008) 926 (lõplik), mis tehti hagejale teatavaks 25. märtsil 2008 ja mis käsitleb EÜ artikli 81 kohaldamist (juhtum COMP/38.543 — Rahvusvaheline kolimisteenus), hagejat puudutavas osas;

— täiendava võimalusena tühistada otsuse artikkel 1 hagejat puudutavas osas, milles komisjon leiab, et hageja pani 31. jaanuarist 1992 kuni 18. septembrini 2002 toime vältava rikkumise, ning vähendada artiklis 2 määratud trahvi hagejat puudutavas osas vastavalt rikkumise kohandatud kestusele;

— täiendava võimalusena tühistada otsuse artikli 2 punkt e hagejat puudutavas osas neljandas ja/või viiendas väites esitatud põhjustel ning vähendada vastavalt sellele artiklis 2 määratud trahvi hagejat puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esimeses väites leiab hageja, et otsusega rikuti EÜ artiklit 81. Väite esimese osaga kinnitab hageja, et komisjon ei ole tõendanud, et hageja puhul arvesse võetavad tegevused tuleb kvalifitseerida oluliseks konkurentsipiiranguks EÜ artikli 81 tähenduses. Väite teise osaga kinnitab hageja, et komisjon ei ole tõendanud, et kokkulepe, milles hageja osales, võib liikmesriikidevahelist kaubandust oluliselt mõjutada.

Täiendavalt kinnitab hageja oma teises väites, et otsusega rikuti määruse nr 1/2003 (1) artiklit 23, määruse nr 17/62 (2) artikli 15 lõiget 2 ja suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta (3). Komisjon eiras neid sätteid rikkumise raskusastme ja kestuse kindlakstegemisel ja müügi selle väärtuse hindamisel, mida ta kasutas trahvi põhisumma arvutamisel, ning samuti siis, kui ta jättis trahvi arvutamisel hageja puhul arvesse võtmata kergendavad asjaolud.

Täiendavalt kinnitab hageja oma kolmandas väites, et komisjon rikkus võrdse kohtlemise põhimõtet ning seda eelkõige rikkumise raskusastme kindlakstegemisel ja müügi selle väärtuse hindamisel, mida ta kasutas trahvi arvutamisel.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(2) Nõukogu määrus nr 17: esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT 1962, 13, lk 204; ELT eriväljaanne 08/01, lk 3).

(3) Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2).
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/53

26. juunil 2008 esitatud hagi — Associazione Giullemanidallajuve versus komisjon

(Kohtuasi T-254/08)

(2008/C 223/93)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Associazione Giullemanidallajuve (Garibaldi, Itaalia) (esindajad: advokaadid L. Misson, G. Ernes ja A. Kettels)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tuvastada Euroopa Komisjoni tegevusetus;

— kohustada teda oma pädevust teostama ning vastama hageja poolt 2007. aasta maikuus esitatud kaebusele;

— teha kõik selleks vajalikud täpsustused.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab, et komisjon on jätnud täitmata toimingu tegemise kohustuse, kuna ta ei võtnud seisukohta kaebuse kohta, mille hageja esitas komisjonile mais 2007 ja mis puudutas EÜ artiklite 81 ja 82 väidetavat rikkumist Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) ja Rahvusvahelise Jalgpalliföderatsiooni (FIFA) poolt.

Hageja väidab, et kiri, mille komisjon saatis talle märtsis 2008 pärast üleskutset toimingu tegemiseks ja milles talle teatati tema toimiku menetlemisest, ei ole seisukohavõtt, kuna kirjas ei antud sisulisi vastuseid hageja esitatud nõuetele.

Veel väidab hageja, et konkurentsiasjades on kaebuse esitajal õigus sellele, et komisjon uuriks tema kaebust põhjalikult ning võtaks põhjendatud seisukoha.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/55

8. juulil 2008 esitatud hagi — Canon Communications versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Messe Düsseldorf (MEDTEC)

(Kohtuasi T-262/08)

(2008/C 223/97)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Canon Communications LLC (Los Angeles, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: advokaat M. Mak)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Saksamaa)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 30. aprilli 2008. aasta otsus asjas R 817/2005-1;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt ja teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Canon Communications LLC

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „MEDTEC” kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 16, 35 ja 41

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Saksa sõnamärk nr 39 975 563 „Metec” kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 16, 35 ja 41; rahvusvaheline kaubamärk nr 752 637 „Metec” kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 16, 35 ja 41

Vastulausete osakonna otsus: Vastulause rahuldada kõigi kaupade ja teenuste osas

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: Apellatsioonikoja otsus tuleb tühistada põhjusel, et on väga tõenäoline, et vastulauses viidatud siseriiklikud kaubamärgid on tühised, teise võimalusena põhjusel, et on rikutud nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõiget 1, kuna asjaomased teenused ei ole sarnased ning seega ei ole vastandatud kaubamärkide segiajamine tõenäoline, või kolmanda võimalusena põhjusel, et asjaomased teenused ei ole niivõrd sarnased, et segiajamine oleks tõenäoline. Peale selle tuleb märkida, et apellatsioonikoda eksis, kui ta ei võtnud arvesse asjaolu, et asjaomase avalikkuse moodustavad eriala asjatundjad, kes ei aja asjaomaseid kaubamärke seega segi. Lõpuks eksis apellatsioonikoda seetõttu, et ei võtnud arvesse asjaolu, et teine menetluspool apellatsioonikojas on enam kui viie aasta jooksul leppinud sellega, et hageja asjaomast ühenduse kaubamärki kasutab.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/55

7. juulil 2008 esitatud hagi — Becker Flugfunkwerk versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)

(Kohtuasi T-263/08)

(2008/C 223/98)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Becker Flugfunkwerk GmbH (Rheinmünster, Saksamaa) (esindaja: advokaat O. Griebenow)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Saksamaa)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 10. aprilli 2008. aasta otsus asjas R 398/2007-1;

— lükata ühenduse kaubamärgi taotlusega nr 1 829 563 seonduv vastulause nr B484 503 tagasi.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Becker Flugfunkwerk GmbH

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Kujutismärk „BECKER AVIONIC SYSTEMS” kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9, ühenduse kaubamärgi taotlus nr 1 829 563

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Harman Becker Automotive Systems GmbH

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Sõnamärk „BECKER”, mis on Ühenkuningriigis registreeritud numbri 1 258 929 all kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9; kujutismärk „BECKER”, mis on Saksamaal registreeritud numbri 1 039 843 all kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9; kujutismärk „BECKER”, mis on Saksamaal registreeritud numbri 1 016 927 all kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 37; sõnamärk „BECKER”, mis on Soomes registreeritud numbri 116 880 all kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9; sõnamärk „BECKER”, mis on Kreekas registreeritud numbri 82339 kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9; rahvusvaheline sõnamärk „BECKER”, mis on registreeritud numbri 473 178 all kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 9

Vastulausete osakonna otsus: Vastulause rahuldada kõigi vaidlustatud kaupade osas

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: Nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 rikkumine, kuna vastandatud kaubamärkide segiajamine ei ole tõenäoline
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/49

16. juunil 2008 esitatud hagi — HPA versus komisjon

(Kohtuasi T-236/08)

(2008/C 223/87)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Hoofdproductschap Akkerbouw (Haag, Madalmaad) (esindaja: R. J. M. van den Tweel)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tunnistada kehtetuks komisjoni 19. detsembri 2006. aasta otsus K(2006)7093/6, mis puudutab võlanõude nr 3240206544 sissenõudmist Euroopa majandushuvigrupi Euroterroirs liikmetelt kui solidaarvõlgnikelt projekti nr 93.EU.06.002 raames, mis puudutab Euroopa tüüpiliste ja regionaalsete põllumajandustoodete ning toiduainete (kodumaised tooted) pärilike algete inventariuuringut, igal juhul osas, milles määratakse, et Hoofdproductschap Akkerbouw vastutab solidaarvõlgnikuna kogu võlanõude summa tagasimaksmise eest, teise võimalusena tühistada see otsus;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab võlanõude sissenõudmise Euroterroirs'ilt, mis määrati komisjoni 14. augusti 2000. aasta otsusega. Vaidlustatud otsus tuleb kehtetuks tunnistada vähemasti osas, milles määratakse, et hageja vastutab solidaarvõlgnikuna kogu võlanõude summa tagasimaksmise eest, kuna otsuses on eriti jämedaid ja ilmselgeid vigu. Seetõttu on ka pärast vaidlustamistähtaegade möödumist võimalik tuvastada, et otsus ei olnud kehtiv.

Hageja leiab esiteks, et rikutud on määrust nr 2137/85 (1), kuna ta ei ole kunagi olnud Euroopa majandushuvigrupi Euroterroirs liige, mistõttu tema vastutust ei saa põhjendada Euroopa majandushuvigrupi liikmelisusega.

Teiseks on rikutud tema õigust olla ära kuulatud. Komisjon ei andnud enne vaidlusaluse otsuse tegemist talle võimalust esitada oma seisukoht ja teavitas teda alles vaidlustatud otsuse kättetoimetamisega 14. augusti 2000. aasta otsusega tuvastatud võlanõudest.

Kolmandaks on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet. Komisjon nõuab hagejalt kui solidaarvõlgnikult kuus aastat pärast võlanõude kindlakstegemist summa tasumist, ilma et ta oleks võtnud asjakohaseid meetmeid Euroterroirs'i enda, Euroterroirs'i asutajaliikme, kes on samaaegselt ka selle juhataja, Conseil national des Arts Culinaires (CNAC) Prantsusmaalt, või Prantsusmaa kui liikmesriigi vastu. Pealegi maksti Hollandi eksperdile teatud inventariseerimistööde eest Euroterroirs'i projekti raames aastatel 1994/1995 hüvitist suurusega 13 055 eurot.

Pealegi on võlanõue aegunud, kuna komisjon saatis juba 28. septembril 2000 Euroterroirs'ile vastava nõudeteate, ilme et ta oleks järgnevalt teavitanud hagejat, milliste toimingutega on võimalik aegumist peatada.

(1) Nõukogu 25. juuli 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 2137/85 Euroopa majandushuvigrupi kohta (EÜT L 199, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 83).
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/54

30. juunil 2008 esitatud hagi — Rath versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Portela & Ca. (DIACOR)

(Kohtuasi T-258/08)

(2008/C 223/95)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Matthias Rath (Kaplinn, Lõuna-Aafrika) (esindajad: advokaadid U. Vogt, C. Kleiner ja S. Ziegler)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Portela & Ca., SA (Mamede do Coronado, Portugal)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 30. aprilli 2008. aasta otsus asjas R 1630/2006-2;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt, vajaduse korral teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Rath

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „DIACOR” kaupade ja teenuste jaoks, mis kuuluvad klassidesse 5, 16 ja 41

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Portugali kaubamärk „DIACOL” nr 137 311 kaupade jaoks, mis vastavalt registreerimise ajal kehtinud siseriiklikule klassifikatsioonile kuuluvad klassi 79

Vastulausete osakonna otsus: Vastulause rahuldada kõigi kaupade osas, mis kuuluvad klassi 5

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: 1) Komisjoni määruse nr 2868/95 (1) artikli 22 lõike 6 rikkumine, kuna mitmed teise menetluspoole apellatsioonikojas poolt esitatud dokumendid ei olnud inglise keeles ning kuna tõlget ei esitatud, ei saanud hageja kasutamise kohta esitatud tõendeid hinnata; 2) Nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 43 lõigete 2 ja 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda leidis vääralt, et teine menetluspool oli esitanud piisavalt tõendeid varasema kaubamärgi kasutamise kohta Portugalis kõigi kaupade osas, mille jaoks see on registreeritud; ja 3) Nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 rikkumine, kuna vastandatud kaubamärgid ei ole visuaalselt, foneetiliselt ega kontseptuaalselt sarnased, mistõttu nende segiajamine ei ole tõenäoline.

(1) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189).
—

Tunnistada tühiseks komisjoni 30. aprilli 2008. aasta otsus C (2008) 1625 lõplik Austria riigiabi nr C 56/2006 (ex NN 77/2006) kohta Bank Burgenland erastamise eest;
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/23

15. augustil 2008 esitatud hagi — Melli Bank versus nõukogu

(Kohtuasi T-332/08)

(2008/C 247/45)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Melli Bank plc (London, Ühendkuningriik) (esindajad: R. Gordon, QC, barrister M. Hoskins ja solicitor T. Din)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Tühistada nõukogu otsuse 2008/475/EÜ, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, lisa B. osa punkt 4 Melli Bank plc.-d puudutavas osas.

— Kui Euroopa Kohus leiab, et määruse 423/2007/EÜ artikli 7 lõige 2 on täitmiseks kohustuslik, siis tunnistada nõukogu määruse 423/2007/EÜ, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, artikli 7 lõike 2 punkt d mittekohalduvaks.

— Mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas palub hageja tühistada osaliselt nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsus 2008/475/EÜ (1), millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 423/2007 (mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) artikli 7 lõiget 2, ja täpsemalt osa, kus hageja on nimetatud füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste loetelus, kelle rahalised ja majanduslikud vahendid arestitakse vastavalt määruse tingimustele. Hageja vaidlustas sama otsuse kohtuasjas T-246/08: Melli Bank vs. nõukogu (2).

Oma nõude põhjendamiseks käesolevas asjas väidab hageja, et nõukogu on rikkunud põhjendamiskohustust, kuna ta ei esitanud ühtegi konkreetset ja täpset põhjust hageja kandmise kohta sellesse loetellu. Hageja väidab, et ta on loetelus mitte seepärast, et ta ise on Iraani tuumaprojektidele kaasa aidanud, vaid ainult seetõttu, et ta on sellise emaettevõtja tütarettevõtja, keda usutakse olla nimetatud tegevusega seotud.

Veel leiab hageja, et kui määruse (EÜ) nr 423/2007 (3) artikli 7 lõike 2 punkti d tuleb tõlgendada nii, et see paneb nõukogule kohustuse kanda loetellu iga tütarettevõtja, kelles on osalus või keda kontrollib emaettevõtja, kes ise on kantud füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle rahalised ja majanduslikud vahendid arestitakse, siis tuleb see säte tunnistada mittekohalduvaks, kuna see on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega.

Hageja hinnangul on tütarettevõtjate kohustuslik loetellu kandmine määruse eesmärkide saavutamiseks tarbetu ja kohatu, kuna emaettevõtja loetellu kandmine keelab Euroopa Liidus asuval tütarettevõtjal kuuletuda emaettevõtja juhistele, millega otseselt või kaudselt üritataks eirata emaettevõtja sellesse loetellu kandmise mõjusid.

Viimaseks märgib hageja, et nimetatud nõukogu määruse artikli 7 lõike 2 punkti d tuleks tõlgendada nii, et nõukogul on kaalutlusõigus, kas teatud emaettevõtja tütarettevõtja loetellu kanda või mitte, mitte nii, et nõukogul on kohustus seda alati teha.

(1) ELT 2008 L 163, lk 29.

(2) ELT 2008 C 197, lk 34.

(3) Nõukogu 19. aprilli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 423/2007, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2007 L 103, lk 1).
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/19

23. juulil 2008 esitatud hagi — CPS Color Group versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Fema Farben und Putze (TEMACOLOR)

(Kohtuasi T-295/08)

(2008/C 247/37)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: CPS Color Group Oy (Vantaa, Soome) (esindaja: advokaat P. Hagman)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Fema Farben und Putze GmbH (Ettlingen, Saksamaa)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsus asjas R 808/2007-1;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt ja teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: CPS Color Group

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „TEMACOLOR” kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 2

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnamärk „FEMA-Color”, mis on Saksamaal registreeritud numbri all 2 104 061 kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 2; rahvusvaheline sõnamärk „FEMA-Color” registreeritud numbri all 691 406 kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 2

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause tervikuna

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata

Väited: apellatsioonikoda rikkus õigusnormi, leides, et vastandatud kaubamärgid on niivõrd sarnased, et neid võib segi ajada ning rikkus seega nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b.
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/20

31. juulil 2008 esitatud hagi — Aldi versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

(Kohtuasi T-298/08)

(2008/C 247/40)

Hagiavaldus esitati saksa keeles

Pooled

Hageja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindajad: advokaadid N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ja C. Fürsen)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA (Barcelona, Hispaania)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 14. mai 2008. aasta otsus nr R 1301/2007-1;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „ALDI” kaupadele ja teenustele klassides 35, 38 ja 39 (taotlus nr 3 360 914).

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: hispaania sõnamärk „ALPI” teenustele klassis 38 (kaubamärk nr 2 262 920), hispaania sõnamärk teenustele klassis 39 (kaubamärk nr 2 262 921) ja rahvusvaheline sõnamärk „ALPI” teenustele klassides 37, 38, 39 ja 42 (kaubamärk nr 789 344), mille osas vastulause on suunatud klassi 38 kuuluvate teenuste registreerimise vastu.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna taotletava kaubamärgi ja vastandatud kaubamärgi puhul ei esine segiajamise tõenäosust.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/15

8. juulil 2008 esitatud hagi — Saksamaa versus komisjon

(Kohtuasi T-270/08)

(2008/C 247/28)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: M. Lumma, keda abistas advokaat C. von Donat)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 29. aprilli 2008. aasta otsus K(2008) 1690 lõplik, millega vähendati komisjoni 5. augusti 1994. aasta otsuse K(94) 1973 alusel antud ERF-i rahalist toetust rakenduskavale eesmärk-1-piirkonnas Berliinis (ida) Saksamaa Liitvabariigis (1994–1999);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Vaidlustatud otsusega vähendas komisjon ERF-i rahalist toetust rakenduskavale eesmärk-1-piirkonnas Berliinis Saksamaa Liitvabariigis (1994–1999).

Oma hagi toetuseks väidab hageja kõigepealt, et komisjon on asjaolusid hinnanud valesti. Hageja märgib eeskätt, et komisjon on jätnud tähelepanuta osa kontrollitulemusi ning on õigustamatult eeldanud süstemaatilisi vigu haldus- ja kontrollisüsteemis.

Teiseks leiab hageja, et üldise ja ekstrapoleeritud rahalise korrektuuri tegemiseks rakenduskavale perioodil 1994–1999 puudub õiguslik alus, kuna sel perioodil puudusid määruse (EÜ) nr 1260/99 (1) artikliga 39 sarnased sätted. Lisaks ei ole määruse (EMÜ) nr 4253/88 (2) artikli 24 või EÜ artikli 274 kohase usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte rakendamise raames piisavalt määratletud õiguslikuks aluseks ei määruse 4253/88 artikkel 24 ega komisjoni 15. oktoobri 1997. aasta sisesuunised netofinantskorrektuuri kohta. Samuti ei saa hageja arvates nentida ka vastava pikaajalise ning üldtunnustatud halduspraktika olemasolu.

Peale selle väidab hageja, et vaidlustatud otsus rikub määruse nr 4253/88 artikli 24 lõiget 2, kuna puuduvad nõuetele mittevastavused selle sätte tähenduses. Seoses sellega leiab hageja veel, et isegi kui tingimused vähendamiseks vastavalt määruse nr 4253/88 artikli 24 lõikele 2 on täidetud, oleks komisjon pidanud kasutama oma hindamispädevust ning kaaluma, kas vähendamine on proportsionaalne.

Teise võimalusena leiab hageja, et kogukorrektuurid on ebaproportsionaalsed ning et komisjon ekstrapoleeris sisult ebapiisaval alusel.

Edasi väidab hageja, et kostja on rikkunud oma kohustust, jättes vaidlustatud otsuse piisavalt põhjendamata.

Lõpuks märgib hageja, et komisjon on rikkunud partnerluse põhimõtet, kuna vaatamata arvukatele kontrollidele, mille viisid läbi tema finantskontrolörid abiperioodil 1994–1999, ei kavandanud komisjon ühelgi ajahetkel süsteemipuuduste tõttu rahalisi tagajärgi.

(1) Nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta (EÜT L 161, lk 1; ELT eriväljaanne 14/01, lk 31).

(2) Nõukogu 19. detsembri 1988. aasta määrus (EMÜ) nr 4253/88, millega nähakse ette sätted määruse nr 2052/88 rakendamiseks seoses struktuurifondide tegevuse kooskõlastamisega teiste struktuurifondidega ning Euroopa Investeerimispanga ja muude olemasolevate rahastamisvahendite tegevusega (EÜT L 374, lk 1).