ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teine väide, et on rikutud artiklit 45 ja teeneid ei ole võrdlevalt hinnatud, kusjuures väide on jagatud kahte ossa: — esimene väiteosa, mille kohaselt esiteks on Avaliku Teenistuse Kohus rikkunud õigusnormi, kui ta analüüsis esitatud tõendeid, on moonutatud poolte esitatud tõendeid, puudub tõhus kohtulik kontroll ja põhjendused, ning teiseks on tehtud hindamisviga, põhjendused puuduvad, puudub tõhus kohtulik kontroll ja tõendeid on moonutatud; — teine väiteosa, mille kohaselt esiteks on rikutud õigusnormi hageja esitatud väidete analüüsimisel selles osas, milles Avaliku Teenistuse Kohus leidis, et hageja ei ole esitanud Euroopa Komisjoni poolt 14. novembril 2011 vastu võetud personalieeskirjade artikli 45 üldiste rakendussätete K(2011) 8190 õigusvastasuse väidet selles osas, milles teenete võrdlevat hindamist ei ole ette nähtud ühise hindamiskomitee staadiumis, ja teiseks on tehtud hindamisviga ja moonutatud esitatud tõendeid.
3.

Kolmas väide, mille kohaselt hagejatele on tekitatud varalist kahju sellega, et nad on lisatud nende isikute ja üksuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, kuna seetõttu kaotasid nad mitu lepingut ja neil jäi saamata mitmesugune tulu.
2.

Teine väide, et vaidlustatud määrus rikub mesinike omandiõigust ja ettevõtlusvabadust, nagu need on ette nähtud Euroopa Liidu Põhiõiguste harta (3) artiklites 16 ja 17.
—

Teine väide, et hagejal on ELTL artikli 268 ja artikli 340 teise lõigu alusel õigus saada Euroopa Liidult hüvitist, kuna Euroopa Komisjon ja Üldkohus rikkusid ilmselgelt võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerisid hagejat. Juhtumi COMP/39165 – Lehtklaas 28. novembri 2007. aasta otsuses nr K(2007) 5791 (lõplik) jäeti otsuse muudele adressaatidele määratud trahvisummade arvutamisel vääralt välja müük suletud turul ning selles ei korrigeeritud sellest tulenevat diskrimineerimist hageja suhtes, kellel mitteintegreeritud tootjana müük suletud turul puudus. Üldkohus süvendas veelgi komisjoni viga sellega, et kinnitas suletud turu müügi väljajätmist otsusest. Euroopa Kohus seda viga 2014. aasta novembris ei parandanud, kui ta vähendas otsuses määratud trahvi 44,4 miljoni võrra. Ent trahvi sellise vähendamisega ei hüvitatud hageja kahju ajavahemikus 2007. aasta novembrist kuni 2014. aasta novembrini, mis talle tekitati sellega, et talle määrati vääralt liiga suur trahv, mis viitas sellele, et tal oli lehtklaasikartellis eriline vastutus, ning millega kaasnesid täiendavad rahalised kulud. Komisjoni ja Üldkohtu õigusvastase tegevusega tekitati hagejale sama kolme liiki kahju nagu see, mida on kirjeldatud esimeses väites, kuid see kahju tekitati pikemal ajavahemikul ehk 2007. novembrist kuni 2014. aasta novembrini.
—

Seitsmes väide, et rikutud on õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet Hageja andmete lubamatu kasutamine naatriumvesinikkarbonaadi põhiainena heakskiitmisel rikub ka õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet. Hagejal tekkis õiguspärane ootus sellele, et tema andmeid taimekaitsevahendi VitiSan® kohta kasutatakse üksnes kooskõlas andmekaitsenõuetega.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsusega rikutakse ELTL artiklit 107, kuna komisjon on valesti kohaldanud mõistet „valikuline eelis” ega ole tõendanud, et APA võib konkurentsi moonutada.
—

Esimene väide: tegemist ei ole riigi ressurssidega Hageja väidab, et kostja arvas vääralt, et 2012. aasta taastuvenergiaseaduses energia suurtarbijate suhtes ette nähtud erandi puhul on kaasatud „riigi ressursid” ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Taastuvenergia lisatasu maksavad nimelt ainult eraõiguslikud isikud ja kogutud vahendeid ei saa pidada riigi ressursiks, kuna puudub pidev kontroll ja sellega seotud ametiasutuste tegelik võimalus saada need vahendid enda käsutusse.
—

artiklis 1 on tuvastatud, et Saksamaal anti seoses Baieri liidumaal tehtud piima kvaliteedi kontrolliga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes Baieri asjassepuutuvatele piimasektori ettevõtjatele riigiabi ja et see riigiabi on alates 1. jaanuarist 2007 siseturuga kokkusobimatu;
—

tühistada komisjoni 25. novembri 2014. aasta otsus (EL) 2015/1585 riigiabi kava SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Saksamaa on rakendanud taastuvenergia ja energia suurtarbijate toetamiseks ja eelkõige tühistada selle otsuse artiklites 1 ja 3 sisalduv tuvastus, et 2012. aasta taastuvenergiaseaduses ette nähtud hüvitamise erikord kujutab endast riigiabi, mis on siseturuga kokkusobimatu ning artiklites 2, 6 ja 7 pandud kohustus nõuda 2013. aastal ja 2014. aastal abi saanud ettevõtjatelt see abi osaliselt sisse;
ET Euroopa Liidu Teataja C 59/43

18. detsembril 2015 esitatud hagi – Aurubis jt versus komisjon

(Kohtuasi T-738/15)

(2016/C 059/50)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Aurubis AG (Hamburg, Saksamaa), Aurubis Stolberg GmbH & Co. KG (Stolberg, Saksamaa), Covestro Deutschland AG (Leverkusen, Saksamaa), Dow Olefinverbund GmbH (Schkopau, Saksamaa), Rheinkalk GmbH (Wülfrath, Saksamaa), Siltronic AG (München, Saksamaa), Vestolit GmbH (Marl, Saksamaa) ja Wacker Chemie AG (München) (esindajad: advokaadid C. Arhold ja N. Wimmer)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsuse artikli 3 lõige 1 osas, milles — selles tuvastatakse, et energia suurtarbijatele aastatel 2013 ja 2014 kohaldatud taastuvenergia toetamise rahastamiseks mõeldud lisatasu (taastuvenergia lisatasu) ülemmäär (hüvitamise erikord) on riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, või — teise võimalusena osas, milles selles tuvastatakse, et hüvitamise erikord kujutab endast riigiabi, mida anti ebaseaduslikult ELTL artikli 108 lõiget 3 rikkudes;

— tühistada vaidlustatud otsuse artiklid 6, 7 ja 8 osas, milles nendes kohustatakse antud abi saajatelt sisse nõudma ja

— mõista hagejate kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagis paluvad hagejad tühistada osaliselt komisjoni 25. novembri 2014. aasta otsuse (EL) 2015/1585 riigiabi kava SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) kohta, mida Saksamaa on rakendanud taastuvenergia ja energia suurtarbijate toetamiseks (teatavaks tehtud numbri C(2014) 8786 (final) all) (1).

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad neli väidet.

1. Esimene väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine Hagejad väidavad, et hüvitamise erikord ei ole juba seetõttu riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, et kasutatud ei ole riigi ressursse. Lisaks ei anta sellega energia suurtarbijatele valikulist majanduslikku eelist.

2. Teine väide: ELTL artikli 108 rikkumine Komisjon rikkus abi (osaliselt) sissenõudmiseks kohustamisel ELTL artiklit 108, kuna 2012. aasta taastuvenergiaseadus võib küll äärmisel juhul olla olemasolev abi, kuid kindlasti mitte uus, õigusvastaselt antud riigiabi.

3. Kolmas väide: rikutud on õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet Siinkohal leitakse, et väidetavalt õigusvastaselt antud riigiabi sissenõudmine rikub hagejate õiguspärast ootust siseriiklike õigusnormide õiguspärasuse osas, millele pani aluse eelkõige komisjoni otsus 2000. aasta taastuvenergiaseaduse kohta.

4. Neljas väide: rikutud on ELTL artikli 108 lõiget 1 koostoimes kodukorra artikliga 18 Hagejad heidavad neljandas väites ette seda, et komisjon ei teinud Saksamaa Liitvabariigile enne ametliku uurimismenetluse algatamist ettepanekut asjakohaste meetmete rakendamiseks.

(1) ELT L 250, lk 122.
2.

Teine väide, et komisjon eksis, kui järeldas, et Femern A/S-le antud abimeetmed püsiühenduse loomiseks on siseturuga kokkusobivad vastavalt ELTL artikli 107 lõike 3 punktile b. Komisjon rikkus õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea, kui leidis, et Fehmarni väina püsiühenduse projekt on Euroopa ühishuvi ja et abi on vajalik ning proportsionaalne. Samuti rikkus komisjon õigusnormi ja tegi ilmse hindamisvea seoses sellega, mis puudutab asjatute konkurentsimoonutuste ennetamist ja kaalumise kohaldamist ning samuti riigigarantiide kasutamist.
—

tühistada Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 10. detsembri 2015. aasta otsus, mis puudutas teatud osade avaldamist EFSA dokumendist „Conclusion on the Peer Review on the review of the approval of the active substance diflubenzuron regarding the metabolite PCA”, mille suhtes hageja taotles konfidentsiaalset käsitlemist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/118/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2009, L 309, lk 1);
—

tühistada Euroopa Komisjoni otsus, mis tehti neile teatavaks 29. oktoobri 2015. aasta kirjaga, mille viitenumber on DIGIT/R/3/SDP/PT 5107460 (2015) ja milles komisjon teatas, et ta paigutas kuuendale kohale hagejate pakkumuse, mille nad tegid avatud hankemenetluse DIGIT/R3/PO/2015/0008 „Support and consulting services for technical informatics staff IV (STIS IV)” kolmest asjaomasest osast ühe, st osa nr 3 suhtes;
4.

Akt on samal moel õigusvastane seetõttu, et ei ole järgitud õiguskindluse, õigussuhete stabiilsuse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtteid, mis on ette nähtud liidu õiguses.
—

Kolmas väide: rikutud on proportsionaalsuse põhimõtet, kuna kehtestatud on halduslõiv, mille summa on ettevõtja tegeliku suuruse tuvastamiseks kuluva töömahuga ebaproportsionaalselt suur;
2.

Teine väide, et ATK on õigusnormi rikkunud, järeldades, et ametisse nimetav asutus on teinud ilmse hindamisvea.
ET Euroopa Liidu Teataja C 59/41

14. detsembril 2015 esitatud hagi – Association Justice & Environment versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi T-727/15)

(2016/C 059/47)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Tšehhi Vabariik) (esindaja: advokaat S. Podskalská)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi 19. augusti 2015. aasta otsus nr Ref GestDem No 2015/4284, millega jäeti rahuldamata taotlus tutvuda dokumentidega, ning Euroopa Komisjoni nimel tehtud Euroopa Komisjoni peasekretäri 15. oktoobri 2015. aasta otsus nr Ares(2015)4311297, millega jäeti rahuldamata kordustaotlus, ning

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et vaidlustatud otsused on õigusvastased selles osas, milles need on vastuolus järgmiste õigusnormidega: i) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 15 (varem EÜ artikkel 255); ii) määruse (EÜ) nr 1049/2001 (1) artikli 4 lõige 2; iii) määruse (EÜ) nr 1367/2006 (2) artikli 6 lõige 1 ja iv) ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni (Århusi konventsiooni) koostoimes nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsusega keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (2005/370/EÜ) (3).

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, 2006, lk 13).

(3) ELT L 124, 2005, lk 1.
5.

Viies väide, et seaduses nõutava kaalumise tagajärg oleks olnud otsus, et dokumentide ühtegi osa ei avalikustata, või vähemalt otsus lubada tutvuda nende versioonidega, mille kohta hagejad on sellise ettepaneku teinud.
1.

Esimene apellatsioonkaebuse väide: rikutud on erapooletuse nõuet (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teine lõik) Apellant väidab, et nii kohtumenetluses, mille tulemusel tehti vaidlustatud kohtuotsus, kui ka kohtuotsuses endas on läbivalt ja korduvalt rikutud erapooletuse nõuet. Need ilmnevad selgelt nii kõrvalise tähtsusega toimingutes kui ka kohtuotsuse seisukohalt olulistes õigusnormi rikkumistes.
4.

Neljas väide, et ELTL artikli 107 lõiget 1 on vääralt kohaldatud, kuna komisjon tuvastas, et APA annab Starbucks Manufacturing EMEA BV-le eelise „Transactional Net Margin Methodi” kohaldamise tõttu. Komisjon lähtub alusetult sellest, et APA-s kokku lepitud „Transactional Net Margin Methodit” on vääralt kohaldatud ning et see toob kaasa eelise Starbucks Manufacturing EMEA BV jaoks. Komisjon ei ole tõendanud, et tema arvates parema „Transactional Net Margin Methodi” kohaldamise tulemusel oleks maksustatav kasum suurem ja eelis puuduks.
3.

Kolmas väide, mis on esitatud teise võimalusena, et komisjon on rikkunud nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, artiklit 14 lõiget 1, kuna komisjon kohustas abi tagasi nõudma õiguskindluse põhimõtet ja kaitseõigusi rikkudes.
—

Neljas väide, et edutamise kriteeriume on ebaõigesti kohaldatud Apellant väidab seejärel, et kui Avaliku Teenistuse Kohus hindas teeneid, kohaldas ta ebaõigesti edutamise kriteeriumi, mis läheb kaugemale kontrollikoja kriteeriumidest ja mis on ülemäära range, kuna nõuti tõendeid, et apellant kuulus nende edutatavate 53 ametniku hulka, kellel on kõige rohkem teeneid.
1.

Esimene väide, et rikuti Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 51 lõiget 1 ja artikli 53 lõiget 1 ning poolte menetlusliku võrdsuse põhimõtet, kuna kostja vastuse esitamiseks ette nähtud kahekuuline tähtaeg, millele lisandub kümme päeva seoses suure vahemaaga, arvutati lähtudes hagiavalduse menetlusse võtmise teatise kättesaamisest, mitte aga hagiavalduse kättetoimetamisest, mistõttu Regioonide Komitee kostja vastus lisati menetlustoimikusse, kuigi see oli esitatud väljaspool tähtaega; kuna nimetatud kohus tugines oma otsuses sellele kostja vastusele, et jätta kohtumäärusega hagi läbi vaatamata kodukorra artikli 81 alusel, ning kuna apellatsioonkaebuse esitaja jäeti ilma võimalusest taotleda tagaseljaotsuse tegemist kodukorra artikli 121 alusel.
—

Kolmanda väite kohaselt on komisjon rikkunud hagejate kaitseõigusi. Komisjon on tuginenud väidetavale teaduslikult väljendatud murele, mille kohta vaidlustatud määrus või dokumendid, millel see määrus põhineb, ei anna mingisugust infot.
4.

Neljas väide, et vaidlustatud aktidega on rikutud omandiõigust, mis on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 17 ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni lisaprotokolli nr 1 artiklis 1 sätestatud põhiõigus, ning et see rikkumine ei põhine veenvatel tõenditel, on põhjendamatu ja ebaproportsionaalne.
5.

Viies väide, et nõukogu riivas raskelt hageja põhiõigusi omandile ja mainele. Piiravad meetmed kehtestati ilma sobivate tagatisteta, mis oleksid hagejal võimaldanud end nõukogus tõhusalt kaitsta. Piiravad meetmed ei piirdu konkreetse hageja omandis oleva esemega, mille kohta arvatakse, et see on saadud riigi rahaliste vahendite omastamise teel; piiravad meetmed ei ole ka piiratud vähemalt selle summaga, millises ulatuses väidetakse, et on rahalisi vahendeid omastatud.
—

Esiteks ei kinnita otsus majandusliku eelise olemasolu, pidades vahekohtu otsuse rakendamist/kohaldamist kokkusobimatuks abiks. Käesolevas kohtuasjas on täidetud Asterise kohtuotsusest (27.9.1988, Asteris jt, 106/87–120/87) tulenevad tingimused. Mis tahes abi (quod non) jääb Rumeenia Euroopa Liiduga liitumise eelsesse aega ja on seega väljaspool Euroopa Liidu riigiabi eeskirjade kohaldamisala. Teiseks ei kinnita otsus valikulisuse olemasolu. Rumeenia ja Rootsi kahepoolne investeerimisleping („BIT” – vahekohtu otsuse õiguslik alus) kehtestab üldise vastutuse korra, mida kohaldatakse võrdselt kõikide investorite suhtes. Kolmandaks ei kinnita otsus, et kõnealune meede on omistatav Rumeenia riigile. Rumeenial puudub vahekohtu otsuse rakendamisel kaalutlusruum.
1.

Esimene väide, et EKP on toime pannud piisavalt selged rikkumised. Väide koosneb kolmest osast: — Esimene osa, et rikutud on õiguskindluse põhimõtet ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet. — Teine osa, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet ja diskrimineerimiskeelu põhimõtet ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „Harta”) artikleid 20 ja 21. — Kolmas osa, et rikutud on hea halduse põhimõtet, harta artiklit 41 ja hoolsuskohustust.
—

Hageja on avaldanud, et ta on valmis enda likvideerimiseks ja tegevuse lõpetamiseks, kui seda on vaja, et vältida ähvardavat maksejõuetust, mis oleks paratamatu juhul, kui hageja peaks tegema makseid abi tagasinõudmise tõttu.
2.

Teine väide, et rikutud on ELTL artiklit 102. Sellega seoses väidetakse, et kostja hindab ilmselgelt vääralt asjaomaste ettevõtjate turgu valitsevat seisundit, kusjuures see hinnang põhineb juba eelnevalt kirjeldatud turgude vääral piiritlemisel.
3.

Kolmas väide, et komisjon tegi hindamisvigu, kui ta leidis, et täitematerjalimaksu vähendamine Põhja-Iirimaal on kooskõlas keskkonnakaitset antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suunistega (1) (2008. aasta keskkonnaabi suunised) ja seega ka ELTL artikli 107 lõike 3 punktiga c. Eelkõige tegi komisjon hindamisvigu, kui ta leidis, et vajalikkuse kriteeriumi kolmas osa oli 2008. aasta keskkonnaabi suuniste alusel täidetud, vaatamata sellele, kas Põhja-Iirimaa vedajad said täitematerjalimaksu tarbijatelt ilma müügimahu olulise vähenemiseta tagasi või ei saanud.
5.

Viies väide, et Avaliku Teenistuse Kohus rikkus õigusnormi, tunnistades apellandi poolt esimeses kohtuastmes esitatud väite, et valikukomisjoni koosseis ei olnud nõuetekohane ja rikuti soolise diskrimineerimise keelu põhimõtet, vastuvõetamatuks põhjusel, et seda ei olnud esitatud kohtueelses menetluses ja see ei ole tihedalt seotud kaebuses esitatud väidetega (vastavuse nõue).
—

ja seetõttu: — tühistada mõlemad FRA otsused (vaidlustatud noomitus ja lepingu lõpetamine) mitte ainult menetluslikel põhjustel, vaid ka muudel põhjustel, mis on loetletud esimeses kohtuastmes esitatud hagi väidetes; — mõista apellandi kasuks välja kohane hüvitis mittevaralise kahju eest, mis tekitati haldusjuurdluse ja noomituse määramise otsuse ilmselge õigusvastasuse ja nõuetevastasusega. See mittevaralise kahju on ex aequo et bono hinnatud 15 000 eurole; — mõista apellandi kasuks välja kohane hüvitis mittevaralise kahju eest, mis tekitati lepingu lõpetamise menetluse ja otsuse õigusvastasusega. See mittevaralise kahju on ex aequo et bono hinnatud 50 000 eurole;
1.

Esimese väite kohaselt sisaldab vaidlustatud otsus faktivigu ja rikub õigusnormi, kuna selles on tuvastatud, et hagejad on toime pannud ELTL artikli 101 eesmärgil põhineva rikkumise. — Hagejate vastu esitatud tõendid ei ole piisavad toetamaks järeldust, et hagejad osalesid ELTL artikli 101 eesmärgil põhinevas ühes ja vältavas rikkumises. — Vaidlustatud otsuse teise võimalusena tehtud järeldus, mille kohaselt hagejad osalesid ELTL artikli 101 eesmärgil põhinevas eraldi rikkumistes, ei ole tõendatud ning rikub hagejate kaitseõigusi, kuna see tehti esmakordselt nimetatud otsuses.
1.

Esimese väite kohaselt sisaldab vaidlustatud otsus faktivigu ja rikub õigusnormi, kuna selles on tuvastatud, et hagejad on toime pannud ELTL artikli 101 eesmärgil põhineva rikkumise. — Hagejate vastu esitatud tõendid ei ole piisavad toetamaks järeldust, et hagejad osalesid ELTL artikli 101 eesmärgil põhinevas ühes ja vältavas rikkumises. — Vaidlustatud otsuse teise võimalusena tehtud järeldus, mille kohaselt hagejad osalesid ELTL artikli 101 eesmärgil põhinevates eraldi rikkumistes, ei ole tõendatud ning rikub hagejate kaitseõigusi, kuna see tehti esmakordselt nimetatud otsuses.
5.

Viienda väite kohaselt on komisjon trahvisumma arvutamisel teinud ilmseid faktivigu ja rikkunud õigusnorme ning eiranud põhjendamiskohustust. — Komisjon on trahvi põhisumma arvutamisel teinud faktivigu ja rikkunud õigusnorme ega ole oma otsust põhjendanud. — Komisjon ei ole kasutanud parimaid kättesaadavaid andmeid hageja müügiväärtuse kohta. — Komisjon on põhisumma arvutamisel rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet. — Komisjon on raskusastme ja kergendavate asjaolude kaalumisel teinud hindamisvigu.
—

saata asi tagasi Siseturu Ühtlustamise Ametile, et viimane muudaks asjas tehtud otsust sisuliselt ja registreeriks ühenduse kaubamärgi nr 010359222 kõigi sellega hõlmatud teenuste jaoks, ilma et see mõjutaks teenuseid, mille osas vaidlustamist ei esinenud;
– 1.

Seoses eraõiguslikust lepingust tulenevate õigustega: — kvalifitseerida tema lepinguline suhe ümber tähtajatuks töölepinguks; — tuvastada, et kostjad on rikkunud oma lepingulisi kohustusi ning eelkõige kohustust teatada tähtajatu lepingu ülesütlemisest ette; Selles tulenevalt, hüvitisena kahju eest, mis tekitati järjestikuste tähtajaliste töölepingute kuritarvitusliku kasutamisega, mis tingis hageja pikaajalise ebakindluse, ja lepingu ülesütlemisest etteteatamise kohustuse rikkumisega: — mõista kostjatelt hageja kasuks etteteatamistähtaja järgimata jätmise eest välja hüvitis summas 176 601,55 eurot, mis on arvutatud tema staaži alusel Euroopa Liidu loodud missioonide teenistuses; — teise võimalusena mõista kostjatele hageja kasuks etteteatamistähtaja järgimata jätmise eest välja hüvitis summas 45 985,15 eurot, mis on arvutatud tema neljanda kostja teenistuses oldud aja alusel; — tuvastada, et hageja lepingu ülesütlemine on kuritarvituslik ning mõista sellest tulenevalt kostjatelt hageja kasuks välja hüvitis, mis on ex aequo et bono hinnates 50 000 eurot; — tuvastada, et kostjad ei ole koostanud õigusaktides ette nähtud lepingu lõpetamisel koostatavaid dokumente ning — mõista neilt hageja kasuks välja 100,00 eurot iga viivitatud päeva eest alates käesoleva hagi esitamisest; — kohustada neid hagejale edastama lepingu lõpetamisel koostatavad dokumendid; — mõista kostjatelt välja eespool nimetatud summadelt intress, mis on arvutatud Belgia seadusjärgse intressimäära alusel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/20

17. detsembril 2015 esitatud hagi – Aldi vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Sky (SKYLITE)

(Kohtuasi T-736/15)

(2016/C 090/28)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Saksamaa) (esindajad: advokaadid N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ja N. Bertram)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Sky plc (Isleworth, Ühendkuningriik)

Andmed Siseturu Ühtlustamise Ameti menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalist osa „SKYLITE” sisaldav ühenduse kujutismärk – taotlus nr 11 595 311

Menetlus Siseturu Ühtlustamise Ametis: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 20. oktoobri 2015. aasta otsus (asi R 2771/2014-4)

Nõuded

Hageja palub,

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited

— määruse nr 207/2009 artikli 15 rikkumine;

— määruse nr 207/2009 artikli 42 lõigete 2 ja 3 rikkumine;