18

Neil asjaoludel otsustas Bundespatentgericht (Saksamaa Liitvabariigi patendikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas otsus pädevale liikmesriigi asutusele (käesoleval juhul: [DPMA]) 15. veebruaril 2007 esitatud taotluse kohta muuta kaitstud geograafilise tähise spetsifikaati nii, et toodet (käesolevas asjas Schwarzwälder Schinken) võib lahti lõigata ja pakendada ainult tootmispiirkonnas, tuleb teha taotluse esitamise ajal kehtinud määruse nr 510/2006 või otsuse tegemise ajal kehtiva määruse nr 1151/2012 alusel? 2. Juhul kui otsus tuleb teha praegu kehtiva määruse nr 1151/2012 alusel: 1.a) Kas asjaolu, et toote töötlemise (lõikamine ja pakendamine) eesmärgil toimuv sobimatu vedu teistesse piirkondadesse võib avaldada kahjulikku mõju autentsele maitsele, autentsele kvaliteedile ja säilivusele, on toote kvaliteedi tagamise aspektist piisav tootepõhine põhjendus määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkti e tähenduses selleks, et viilutamine ja pakendamine võib toimuda ainult tootmispiirkonnas? 1.b) Kas spetsifikaadis lahtilõikamise ja pakendamise suhtes ette nähtud nõuded, mis ei lähe kaugemale toiduhügieenis kohaldatavatest kriteeriumidest, on toote kvaliteedi tagamise aspektist piisav tootepõhine põhjendus määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkti e tähenduses selleks, et viilutamine ja pakendamine võib toimuda ainult tootmispiirkonnas? 2.a) Kas kaitstud geograafilise tähise spetsifikaadis ette nähtud nõuet, mille kohaselt võib toote viilutamine ja pakendamine toimuda ainult tootmispiirkonnas, saab määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkti e tähenduses tootepõhiselt piisavalt põhjendada põhimõtteliselt see, et sellega seoses võimalik (tootja) kontrollimine tootmispiirkonnas (määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkt g koosmõjus artikli 36 lõike 3 punktiga a ja artikliga 37) tagab sagedasema kontrollimise ja üldiselt parema garantii kui (väärkasutuse) kontrollimine määruse nr 1151/2012 artikli 36 lõike 3 punkti b tähenduses koosmõjus artikliga 38? 2.b) Juhul kui vastus teisele küsimusele on eitav [punkt 2.a]: Kas põhjendatud on teistsugune hinnang, kui tegemist on tootega, mille järgi on ka piirkonnaüleselt suur nõudlus ning mida viilutatakse ja pakendatakse märkimisväärses mahus väljaspool tootmispiirkonda, olgugi et kaitstud geograafilise tähise konkreetseid väärkasutuse juhtumeid määruse nr 1151/2012 artikli 13 tähenduses ei ole seni tuvastatud? 3. Kas kaitstud geograafilise tähise spetsifikaadis ette nähtud nõuet, mille kohaselt võib toote viilutamine ja pakendamine toimuda ainult tootmispiirkonnas, saab määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkti e tähenduses tootepõhiselt piisavalt põhjendada see, et vastasel korral ei ole täielikult tagatud töödeldava toote jälgitavus? Kas sellega seoses on oluline asjaolu, et a) tagatud peab olema toidu, eelkõige loomset päritolu toidu jälgitavus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused [(EÜT 2002, L 31, lk 1; ELT eriväljaanne 15/06, lk 463)], artikli 18 lõikele 1 koosmõjus komisjoni 19. septembri 2011. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 931/2011 loomset päritolu toidu suhtes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002 kehtestatud jälgitavuse nõuete kohta [(ELT 2011, L 242, lk 2)]; b) toote jälgitavus peab olema tagatud toote töötlejate osalemisega õiguslikult vabatahtlikes, tegelikult aga kohustuslikes eraviisilistes ohutuse tagamise süsteemides? 4. Juhul kui vastus teise küsimuse punktidele 1–3 on eitav: Kas kaitstud geograafilise tähise spetsifikaadis võib või tuleb – vähem range meetmena kui viilutamise ja pakendamise kohustuslik üleviimine tootmispiirkonda – ette näha, et väljaspool tootmispiirkonda asuvad toote töötlejad peavad alluma spetsifikaadi kohaselt tootmispiirkonnas kontrollimise pädevusega asutuste kontrollile (määruse nr 1151/2012 artikli 7 lõike 1 punkt g)? 3. Juhul kui otsus tuleb teha määruse nr 510/2006 alusel (vt esimene küsimus), palub eelotsusetaotluse esitanud kohus vastata punktis 2 esitatud küsimustele määruse nr 510/2006 alusel, eelkõige selle määruse artikli 4 lõike 2 punkti e alusel koosmõjus [määruse nr 1898/2006] artikliga 8 ja põhjendusega 8.“