ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Tolliliit – Tollivõla tekkimine kauba ebaseaduslikult tolliterritooriumile toomise tõttu – Võlgniku mõiste – Kauba sissetoonud isiku tööandja – Siseriiklike õigusnormidega hõlmamine – Lubatavuse tingimused

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 202 lõige 3)

Summary

Määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 202 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik õigusakt, mille kohaselt ühenduse tolliterritooriumile kaupade, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, ebaseaduslikul sissetoomisel, kui töötaja tegutses tööandja poolt usaldatud ülesannete täitmise raames, on tööandja töötaja tollivõla suhtes solidaarvõlgnik tingimusel, et see õigusakt näeb ette tööandja osalemise ebaseaduslikus sissetoomises ja selle, et tööandja teadis või oleks pidanud teadma, et sissetoomine on ebaseaduslik.

(vt punkt 45 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Keskkond – Asulareovee puhastamine – Direktiiv 91/271 – Eutrofeerumise suhtes tundlike alade määramine – Eutrofeerumine – Mõiste

(Nõukogu direktiiv 91/271, artikli 2 punkt 11 ja artikli 5 lõige 1)

2. Keskkond – Asulareovee puhastamine – Direktiiv 91/271 – Suurtest linnastutest pärineva asulareovee põhjalikum puhastamine – Tagajärjed

(Nõukogu direktiiv 91/271, artikli 5 lõiked 2 ja 3 ning I lisa punkti B lõige 3 ja II lisa punkti A alapunkti a teine lõik)

Summary

1. Direktiivi 91/271 asulareovee puhastamise kohta artikli 5 lõike 1 kohaselt peavad liikmesriigid määrama alad, millele juhitav asulareovesi aitab oluliselt kaasa eutrofeerumisele või kujutab ohtu selleks.

Selle direktiivi artikli 2 punktis 11 toodud eutrofeerumise mõistet tuleb tõlgendada sellest eesmärgist lähtudes, mis ei piirdu ainult vee ökosüsteemide kaitsega, vaid püüab kaitsta inimesi, loomastikku, taimestikku, pinnast, vett, õhku ja maastikku negatiivse mõju eest, mis tekib igasuguse asulareovee juhtimise tagajärjel kiirenenud vetikate ja taimestiku kõrgemalt arenenud vormide arvestatava kasvu tõttu.

Et tegemist oleks eutrofeerumisega nimetatud direktiivi mõttes, peab lisaks esinema põhjuslik seos ühelt poolt toitainetega rikastumise ning vetikate ja taimestiku kõrgemalt arenenud vormide kasvu kiirenemise vahel, ning teiselt poolt selle kasvu kiirenemise ja soovimatult vees esinevate organismide tasakaalu häirimise ja selle vee kvaliteedi langemise vahel. Liikide muutumine bioloogilise mitmekesisuse kadumise tagajärjel, oportunistlike makrovetikate paljunemisest ning mürgise ja kahjuliku fütoplanktoni pealetungist tulenev saaste kujutab endast soovimatut vees esinevate organismide tasakaalu häirimist. Mis puutub vee kvaliteedi halvenemisse, siis selle kriteeriumiga ei peeta silmas ainult kvaliteedi halvenemist, millel on vee ökosüsteemile kahjulik mõju, vaid samuti vee värvuse, väljanägemise, maitse või lõhna halvenemist või kõiki muid muutusi, mis takistavad või piiravad vee kasutamist .

(vt punktid 16, 19, 23–25)

2. Direktiivi 91/271 asulareovee puhastamise kohta artikli 5 lõike 3 kohaselt (koostoimes lisa I punkti B lõikega 3) on selle direktiivi artikli 5 lõikes 2 sätestatud puhastamine põhjalikum, kui on kirjeldatud sama direktiivi artiklis 4, ja peab silmas asulareovett, mida juhitakse kogumissüsteemidesse ja mis pärineb linnastutest, mille „inimekvivalent” on üle 10 000. Nimetatud puhastamine tähendab muu hulgas seda, et eutrofeeruvatele tundlikele aladele juhitav vesi peab vastama nimetatud lisa tabelis 2 esitatud nõuetele, mis peavad omakorda vastama selle direktiivi II lisa punkti A alapunkti a teise lõigu kriteeriumidele, mis sätestavad, et suurlinnastute puhul tuleks eemaldada fosfor ja/või lämmastik, välja arvatud juhul, kui suudetakse tõestada, et see ei avalda eutrofeerumisele mingit mõju.

(vt punktid 104 ja 105)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Kaubamärgid – Direktiiv 89/104 – Registreerimisest keeldumine või kehtetuks tunnistamine – Eristusvõime puudumine – Levinud perekonnanimest koosneva kaubamärgi eristusvõime hindamine – Hindamine samade kriteeriumide alusel, mida kohaldatakse teistele kaubamärgiliikidele – Sellise kaubamärgi piiratud mõju – Mõju puudumine

(Nõukogu direktiiv 89/104, artikli 3 lõike 1 punkt b ja artikli 6 lõike 1 punkt a)

Summary

Esimese direktiivi 89/104 kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõike 1 punkti b raames tuleb perekonnanimest – isegi kui see on levinud – koosneva kaubamärgi eristusvõime olemasolu või selle puudumist hinnata konkreetselt vastavalt kõikide nimetatud direktiivi artiklis 2 viidatud tähiste suhtes kohaldatavatele kriteeriumidele esiteks seoses kaupade ja teenustega, mille jaoks registreerimist taotletakse, ja teiseks seoses sellega, kuidas sihtrühm kaubamärki tajub. Asjaolu, et kaubamärgi registreerimise mõju on sama direktiivi artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt piiratud, ei oma selle hindamise seisukohast tähtsust.

(vt punkt 34 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Isikute vaba liikumine – Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus – Ühenduse õigusnormid –Kohaldamisala – Endistele sõjavangidele makstav hüvitis – Väljajätmine

(EÜ artikli 39 lõige 2; nõukogu määruste nr 1612/68 artikli 7 lõige 2 ja nr 1408/71 artikli 4 lõige 4)

Summary

EÜ artikli 39 lõiget 2, määruse nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, mida on muudetud ja ajakohastatud määrusega nr 118/97, artikli 4 lõiget 4 ning määruse nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires artikli 7 lõiget 2 tõlgendatakse selliselt, et kõnealuste sätetega ei ole vastuolus siseriiklik norm, millega keeldutakse endiste sõjavangide hüvitise määramisest põhjendusel, et hüvitise taotleja ei olnud taotluse esitamise ajal asjaomase liikmesriigi kodanik, vaid omas teise riigi kodakondsust.

Tegelikult, arvestades kõnealuse hüvitise määramise eesmärki ja tingimusi, nähakse selline toetus ette määruse nr 1408/71 artikli 4 lõikega 4, mis täpsustab, et kõnealust määrust ei kohaldata „sõja või selle tagajärgede ohvrite hüvitisskeemide suhtes”, seega seda määrust ei kohaldata kõnealuse hüvitise suhtes.

Lisaks ei ole kõnealune hüvitis võrreldav liikmesriigi töötajatele esmajoones töötaja või alalise elaniku staatuse alusel määratava toetusega ning ei vasta seetõttu määruse nr 1612/68 artikli 7 lõikes 2 sätestatud „sotsiaalsete soodustuste” peamistele tunnusjoontele.

Sama järelduseni jõuab ka EÜ artikli 39 lõike 2 alusel, mis hõlmab tööhõivetingimusi, töö tasustamist ja muid töötingimusi, kuid mida ei saa laiendada hüvitistele, mis on seotud kodanike poolt nende oma riigi teenimisega sõja ajal ja mille esmane eesmärk on tagada nimetatud isikutele tasu nende kannatuste eest, mida nad pidid oma riigi eest läbi elama.

(vt punktid 16, 18–21 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Ühine tollitariifistik – Tariifirubriik – Keerulise kallursüsteemiga varustatud kastiga sõiduk – Kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 8704 10 klassifitseerimine

Summary

Asjaolu, et kastiga sõiduk on varustatud keerulise, universaalse ja täpse kallurfunktsiooniga, ei takista selle klassifitseerimist kallurautona määruse nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, määruste nr 3115/94 ja nr 3009/95 redaktsioonis, I lisas sätestatud kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi 8704 10 mõttes.

Nende sõidukite kirjeldustest kombineeritud nomenklatuuri ning harmoneeritud süsteemi selgitavates märkustes tuleneb, et kallurautode oluline tunnus on isekallutav punker või altavanev põhi, mis võimaldab prahi või mitmesuguste materjalide transportimist. Vastupidiselt sellele puudub aga märkustes igasugune viide sellele, et isekallutava kasti kuju või funktsioon võiksid endast kujutada ainsat otsustavat kriteeriumit sõiduki klassifitseerimiseks kallurautona.

(vt punktid 32, 37 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toetus teatavate põllukultuuride tootjatele – Kompensatsioonid maadele, mis on põllukultuuride all või tootmisest kõrvale jäetud – Pikaajaliste kultuuride all olevate maade väljaarvamine – Mõiste – Harimata maad – Kaasaarvamine

(Nõukogu määrus nr 1765/92, artikkel 9 ja määrus nr 1251/1999, artikkel 7)

2. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toetus teatavate põllukultuuride tootjatele – Kompensatsioonid maadele, mis on põllukultuuride all või tootmisest kõrvale jäetud – Pikaajaliste kultuuride all olevate maade väljaarvamine – Asjaolu, mis lõpetab maa viljapuude kui pikaajaliste kultuuride all olemise

(Nõukogu määrus nr 1765/92, artikkel 9 ja määrus nr 1251/1999, artikkel 7)

3. Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Toetus teatavate põllukultuuride tootjatele – Kompensatsioonid maadele, mis on põllukultuuride all või tootmisest kõrvale jäetud – Pikaajaliste kultuuride all olevate maade väljaarvamine – Maad, mis ei ole enam pikaajaliste kultuuride all – Mittepõllumajanduslikku kasutusse määramine – Tingimused

(Nõukogu määrus nr 1765/92, artikkel 9 ja määrus nr 1251/1999, artikkel 7)

Summary

1. Määruse nr 1765/92, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 9 ja määruse nr 1251/1999, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 7 tuleb tõlgendada selliselt, et pikaajaliste kultuuride all olevate maade väljaarvamine kompensatsioonisaajate hulgast ei nõua, et neid maid oleks haritud ega eriti, et oleks kasutatud kahjuritõrjet või realiseeritud saaki, kuna need sätted näevad ette üksnes nimetatud maade sihtotstarbe määramise, nõudmata nende otsest harimist.

(vt punktid 15, 19 ja resolutiivosa punkt 1)

2. Määruse nr 1765/92, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 9 ja määruse nr 1251/1999, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 7, mis välistavad pikaajaliste kultuuride all olevad maad kompensatsioonisaajate hulgast, tuleb tõlgendada selliselt, et õunte tootmise puhul lakkab maa olemast pikaajaliste kultuuride all, kui viljapuud on langetatud, ilma et need oleksid isegi ära viidud. Vaatamata sellele ei lõpeta üksnes otsus puud langetada, ilma seda teostamata, maa olemist pikaajaliste kultuuride all.

(vt punkt 23 ja resolutiivosa punkt 2)

3. Määruse nr 1765/92, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 9 ja määruse nr 1251/1999, millega kehtestatakse teatavate põllukultuuride tootjatele toetussüsteem, artiklit 7, mis välistavad pikaajaliste kultuuride all olevad maad kompensatsioonisaajate hulgast, tuleb tõlgendada selliselt, et maid, mis on lakanud olemast pikaajaliste kultuuride all, tuleb käsitleda mittepõllumajanduslikus kasutuses olevatena üksnes juhul, kui on tõendatud, et neid ei kasutata muude taimede kasvatamiseks või loomade pidamiseks.

(vt punkt 27 ja resolutiivosa punkt 3)
Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Vaidlusese – Kindlaksmääramine kohtueelses menetluses – Etteheidete puhtalt formaalne kohandamine siseriikliku seadusemuudatuse tõttu pärast põhjendatud arvamuse esitamist – Vastuvõetavus

(EÜ artikkel 226)

2. Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Arhitektid – Diplomite ja kvalifikatsiooni tunnustamine – Kohustus esitada dokument, mis tõendab, et kvalifikatsioon on siseriiklike õigusnormidega hõlmatud – Välismaise diplomiga ühenduse kodanike registreerimistaotluste viivitusega läbivaatamine siseriikliku tehnikakoja poolt – Vastuvõetamatus

(Nõukogu direktiiv 85/384)

Summary

1. EÜ artikli 226 kohase liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi raames peavad komisjoni põhjendatud arvamus ja hagi tuginema samadele väidetele. Selline nõue ei tähenda aga, et põhjendatud arvamuses ja hagiavalduses nimetatud siseriiklikud õigusnormid peavad igal juhul olema identsed. Juhul, kui nende kahe menetlusstaadiumi vahelisel ajal on tehtud seadusemuudatus, piisab sellest, et pärast põhjendatud arvamuse esitamist liikmesriigi poolt vastuvõetud õigusaktid säilitavad kohtueelses menetluses vaidlustatud õigusaktiga kehtestatud korra täies mahus ning et need hagiavalduses vaidlustatakse.

(vt punkt 17)

2. Liikmesriik, kes ühelt poolt on võtnud vastu ja jätnud jõusse sätted, mis näevad arhitektina tegutsemise loa saamise tingimuste seas ette kohustuse esitada isiku päritolu- või lähteliikmesriigi pädevate ametiasutuste välja antud tunnistus, mis tõendab, et esitatud diplomid või muud kvalifikatsiooni tõendavad dokumendid on siseriiklike õigusnormidega hõlmatud, ning teiselt poolt aktsepteerib seda, et siseriiklik tehnikakoda, mille juures registreerimine on arhitekti kutse pidamiseks kohustuslik, vaatab suure viivitusega läbi taotlusi, mille on esitanud ühenduse kodanikud, kellel on välismaine diplom, mida direktiivi 85/384 diplomite, tunnistuste ja muude arhitektuurialast kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise ning asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse tulemusliku rakendamise hõlbustamiseks võetavate meetmete kohta kohaselt peab tunnustama, on rikkunud nimetatud direktiivist tulenevaid kohustusi.

(vt punkt 18 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Mineraalõlidele kehtestatud aktsiisimaksude struktuur – Direktiiv 92/81 – Liikmesriigis tarbimiseks ringlusse lubatavad märgistatud või märgistamata mineraalõlid, mis sisalduvad mootorsõidukite, kaasa arvatud põllumajandusmasinate, standardsetes kütusepaakides – Kütusena kasutamine liikumise või muul otstarbel samades sõidukites – Aktsiisiga maksustamine teises liikmesriigis – Keeld – Eraõiguslike isikute võimalus tugineda siseriiklikus kohtus direktiivi 92/81 artiklile 8a

(Nõukogu direktiiv 92/81, artikli 8a lõige 1)

Summary

Direktiivi 92/81 mineraalõlidele kehtestatud aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta artikli 8a lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et see keelab liikmesriikidel maksustada aktsiisiga nii märgistatud kui ka märgistamata mineraalõli, mis sisaldub mootorsõiduki, kaasa arvatud põllumajandusmasina standardses kütusepaagis ja mida kasutatakse kütusena mitte ainult sõiduki liiklemiseks, vaid kasutamiseks ka muul otstarbel, nagu põllumajandustöödeks, kui teises liikmesriigis on see mineraalõli tarbimiseks seaduslikult ringlusse lubatud.

Tegelikult tuleneb selle artikli sõnastusest, mille kohaselt liikmesriigis tarbimiseks ringlusse lubatud mineraalõlisid, mis sisalduvad mootorsõidukite standardsetes paakides ning on ette nähtud kasutamiseks nimetatud sõidukite kütusena, ei maksustata aktsiisiga üheski teises liikmesriigis, kui seda uurida seatud eesmärkide – isikute ja kaupade vaba liikumise tagamine ning topeltmaksustamise vältimine – valguses, et nimetatud sätet tuleb tõlgendada laialt. Pealegi ei saa liikmesriik oma siseriiklikele õigusaktidele tuginedes keelata märgistatud mineraalõli kasutamist kütusena selliste mootorsõidukite standardsetes kütusepaakides, mis pärinevad teisest liikmesriigist, kus selline kasutamine on lubatud.

Lisaks on nimetatud keeld piisavalt selge, täpne ja tingimusteta, nii et eraõiguslikud isikud võivad sellele tugineda siseriiklikus kohtus, vaidlustades sellega vastuolus olevat siseriiklikku normistikku.

(vt punktid 41, 54, 55, 61, 62 ja resolutiivosa punktid 1 ja 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Transport – Meretransport – Teenuste osutamise vabadus – Piirangud – Siseriiklik meede, millega allutatakse merekabotaaži teenuste osutamine nõudele, et teises või rahvusvahelises registris registreeritud ühenduse laevad peavad esitama tõendi, et antud laev võib osutada lipuriigis kabotaaži – Vastuvõetavus – Tingimused – Tõendamiskoormus

(Nõukogu määrus nr 3577/92, artikkel 1)

2. Transport – Meretransport – Teenuste osutamise vabadus – Merekabotaaž – Määrus nr 3577/92 – Mõiste „saar”

(Nõukogu määrus nr 3577/92)

3. Transport – Meretransport – Teenuste osutamise vabadus – Merekabotaaž – Põhimõte lipuriigi vastutusest laevaperega seonduvate küsimuste eest – Kohaldamisala – Saarekabotaažiga tegelevad matkelaevad – Hõlmamine – Tingimus

(Nõukogu määrus nr 3577/92, artikli 3 lõige 1)

Summary

1. Siseriiklik meede, millega allutatakse merekabotaaži teenuste osutamine nõudele, et teises või rahvusvahelises registris registreeritud ühenduse laevad peavad esitama lipuriigi ametiasutuse väljastatud tõendi, et need võivad seal osutada kabotaažiteenuseid, takistab teenuste osutamise vabadust.

Selline meede võib olla õigustud ülekaaluka avaliku huvi tõttu, kui see laieneb kõigile vastuvõtva liikmesriigi territooriumil tegutsevatele isikutele või ettevõtjatele, kui see on taotletava eesmärgi saavutamiseks sobiv ja kui see ei lähe kaugemale, kui selle eesmärgi saavutamiseks vajalik. Mis puudutab neid viimaseid tingimusi asjaomase meetme proportsionaalsuse kohta, siis, pakkudes alternatiivseid lahendusi, mis kas ei võimalda taotletud eesmärki täielikult saavutada või osutuvad praktikas palju keerulisemateks ja teenuste osutamise vabadusele piiravamateks kui tõendi esitamise kord, ei ole komisjon, kellel on liikmesriigi kohustuse rikkumise menetluses tõendamiskoormus, tõendanud, et on rikutud määrusest nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) tulenevaid kohustusi.

(vt punktid 30–33, 35)

2. Määruse nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) tähenduses on saar kindel maa, mis on püsivalt merega ümbritsetud.

Selles tähenduses ei saa saareks lugeda kindlat maad, mis on ülejäänud mandrist eraldatud vaid mõnekümne meetri laiuse kunstliku kanaliga.

(vt punktid 42 ja 43)

3. Määruse nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) artikli 3 lõige 1 kohaldub kõigile matkelaevadele, sõltumata teostatavast kabotaažist. Seega vastutab kõigi küsimuste eest, mis seonduvad saarekabotaažiga tegelevate matkelaevade kogumahutavusega üle 650 tonni laevaperega, lipuriik.

(vt punktid 54, 56)
Keywords

Summary



Keywords

Euroopa Liidu kodakondsus – Õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil – Direktiiv 90/364 – Alaealine liikmesriigi kodanik, kes on kaetud ravikindlustusega ja keda peab ülal piisavalt vahendeid omav ja alaealist tegelikult hooldav kolmanda riigi kodanikust vanem – Alaealise ja tema vanema õigus elada teises liikmesriigis – Kodakondsuse saamise tingimused alaealisele – Asjakohasuse puudumine

(EÜ artikkel 18; nõukogu direktiiv 90/364)

Summary

EÜ artikkel 18 ja nõukogu direktiiv 90/364 (elamisõiguse kohta) annavad liikmesriigi kodanikust väikesele lapsele, kes on kaetud asjakohase ravikindlustusega ja keda peab ülal kolmanda riigi kodanikust vanem, kellel on piisavalt vahendeid selleks, et laps ei muutuks vastuvõtva liikmesriigi eelarvele koormavaks, tähtajatu elamisõiguse selles riigis. Sellisel juhul lubavad nimetatud õigusnormid kõnealuse kodaniku vanemal, kes teda tegelikult hooldab, elada koos temaga vastuvõtvas liikmesriigis.

Direktiivis 90/64 sätestatud piisavaid elatusvahendeid käsitlevat tingimust ei või tõlgendada nii, et need vahendid peavad olema asjaosalisel endal ning ta ei või kasutada pereliikme vahendeid. Sellise tõlgenduse korral lisandub kõnealusele tingimusele nõue vahendite päritolu kohta, mis oleks ebaproportsionaalne sekkumine EÜ artikliga 18 tagatud põhiõiguse – liikumisvabaduse ja elamisõiguse – kasutamisse, sest see ei ole taotletava eesmärgi – liikmesriikide eelarvevahendite kaitse – saavutamiseks vajalik.

Kõnealuseid ühenduse õigusnorme ei või jätta asjaomaste isikute suhtes kohaldamata põhjusel, et hooldajaks olev vanem on liikmesriigis viibimisega loonud tingimused, mis võimaldavad tema sündival lapsel saada teise liikmesriigi kodakondsuse, et sellega tagada lapsele ja iseendale pikaajaline elamisõigus. Rahvusvahelise õiguse kohaselt on kodakondsuse saamise ja sellest lahkumise tingimuste kindlaksmääramine iga liikmesriigi pädevuses, kusjuures seda pädevust tuleb kasutada ühenduse õigust järgides, ning liikmesriik ei või piirata teise liikmesriigi kodakondsuse saamise tagajärgi, kehtestades lisatingimusi kodakondsuse tunnustamisele asutamislepinguga ettenähtud põhivabaduste kasutamiseks.

(vt punktid 33, 36, 37, 39, 47 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Reklaamlausetest koosnevad kaubamärgid – Eristusvõime – Teatavate muude hindamiskriteeriumite kohaldamine – Lubamatus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud keeldumispõhjuse piirdumine nende kaubamärkidega, mille registreerimisest keeldutakse selle sätte punktis d sätestatud keeldumispõhjuse tõttu – Lubamatus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punktid b ja d)

Summary

1. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti b mõttes eristusvõime hindamisel peab iga kaubamärk liigist olenemata olema võimeline identifitseerima kaupa kui teatud äriühingult pärinevat ja seega eristama seda teiste äriühingute kaupadest. Kuigi eristusvõime hindamiskriteeriumid on erinevatele kaubamärkide liikidele ühesugused, võib nende kohaldamise raames tekkida olukord, kus asjaomane avalikkus võib erinevat liiki kaubamärke erinevalt tajuda ja seega võib teatavat liiki kaubamärkide puhul eristusvõime kindlakstegemine olla keerulisem kui teiste puhul.

Samas ei õigusta raskused, mis võivad teatavat liiki, näiteks reklaamlausetest koosnevate kaubamärkide eristusvõime kindlakstegemisel nende olemuse tõttu esineda ning millega tuleb õigustatult arvestada, lisaks eelnevalt tõlgendatud eristusvõime kriteeriumitele teatavate muude või nendega vastuolus olevate kriteeriumite kohaldamist. Registreerimisest keeldumine on ebaõige, kui reklaamlausetest koosnevate kaubamärkide eristusvõime hindamisel kohaldatakse teistsugust ja rangemat hindamiskriteeriumi, näiteks sellist, mille kohaselt peab reklaamlausel olema „fantaasiat” ja „kontseptuaalne pingestatus, mis üllataks ja jääks meelde”.

(vt punktid 33, 34 ja 36)

2. Kõik määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõikes 1 nimetatud keeldumispõhjused on teistest keeldumispõhjustest sõltumatud ning vajavad eraldi hindamist. Seega ei saa artikli 7 lõike 1 punkti b kaubamärkide kohta, millel puudub eristusvõime, kohaldamisala nimetatud põhjusel piirduda ainult nende kaubamärkidega, mille registreerimisest keeldutakse määruse artikli 7 lõike 1 punktis d kaubamärkide kohta, mis koosnevad elementidest, mis on muutunud tavapäraseks igapäevases keelekasutuses või väljakujunenud kaubandustavades, kuna neid kasutatakse tavapäraselt ärisuhtluses ja eriti reklaamides.

Seega on kaalutluse puhul, mille kohaselt kaubamärgil puudub eristusvõime ainult juhul, kui oleks tõestatud, et sõnamärki kasutatakse tavapäraselt ärisuhtluses ja eriti reklaamides, õigusliku veaga, kuna on kohaldatud kriteeriumi, mida ei ole määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud.

(vt punktid 39, 40, 46 ja 48)