Kohtuasi C‑446/13

Fonderie 2A

versus

Ministre de l’Économie et des Finances

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa))

„Eelotsusetaotlus — Kuues käibemaksudirektiiv — Artikli 8 lõike 1 punkt a — Kaubatarne koha kindlaksmääramine — Tarnija, kes ei asu tarnesaajaga samas liikmesriigis — Kauba töötlemine tarnesaaja asukoha liikmesriigis”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 2. oktoober 2014

Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Kaubatarned – Kaubatarne koha kindlaksmääramine kaubaveo korral – Kauba lähetamise või veo hetk juhul, kui tarnesaaja liikmesriigis toimub kauba töötlemine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 5 lõige 1 ja artikli 8 lõike 1 punkt a)

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (muudetud direktiiviga 95/7) artikli 8 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellise kauba tarnimise koht, mille ühes liikmesriigis asuv äriühing müüb teises liikmesriigis asuvale tarnesaajale ja mida müüja laseb teises liikmesriigis asuval teenuse osutajal töödelda enne, kui viimane lähetab selle tarnesaajale, on liikmesriigis, kus asub tarnesaaja.

Esiteks, selle sätte grammatiline tõlgendamine ei võimalda järeldada, et asjaomase kaubatarne koht on liikmesriigis, kus asub tarnija, kuna ainsad kaubad, mis on nimetatud tarnija ja tarnesaaja vahel sõlmitud lepingu esemeks, ehk valmistooted, olid „ajal, mil algab selle lähetamine või vedu tarnesaajale” kuuenda direktiivi artikli 8 lõike 1 punkti a mõttes, juba liikmesriigis, kus asus tarnesaaja.

Teiseks, grammatilist tõlgendamist toetab nimetatud sätte üldine ülesehitus. Nimelt, kuuenda direktiivi artikli 5 lõikes 1 nimetatud „kaubatarne” koht, ehk materiaalse vara omanikuna käsutamise õiguse ülemineku koht, tuleb kindlaks määrata vastavalt kuuenda direktiivi artikli 8 lõikes 1 kehtestatud reeglitele. Kauba tarnija ei anna tarnesaajale üle õigust kaupa omanikuna käsutada, kui ta lähetab kauba teenuse osutajale, kes vastutab kauba töötlemise eest. Sellise lähetamise mõte on muuta asjaomane kaup tarnijale lepingust tulenevatele kohustustele vastavaks, et seda saaks hiljem tarnida tarnesaajale.

Selline tõlgendus on kooskõlas kuuenda direktiivi nende sätete eesmärgiga, mis käsitlevad maksustatavate tehingute koha kindlaksmääramist sooviga vältida nii nende tehingute topeltmaksustamist kui ka maksustamata jätmist.

(vt punktid 27, 28, 31 ja 32 ning resolutsioon)

Kohtuasi C‑446/13

Fonderie 2A

versus

Ministre de l’Économie et des Finances

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa))

„Eelotsusetaotlus — Kuues käibemaksudirektiiv — Artikli 8 lõike 1 punkt a — Kaubatarne koha kindlaksmääramine — Tarnija, kes ei asu tarnesaajaga samas liikmesriigis — Kauba töötlemine tarnesaaja asukoha liikmesriigis”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (teine koda), 2. oktoober 2014

Maksualaste õigusaktide ühtlustamine — Ühine käibemaksusüsteem — Kaubatarned — Kaubatarne koha kindlaksmääramine kaubaveo korral — Kauba lähetamise või veo hetk juhul, kui tarnesaaja liikmesriigis toimub kauba töötlemine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 5 lõige 1 ja artikli 8 lõike 1 punkt a)

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (muudetud direktiiviga 95/7) artikli 8 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellise kauba tarnimise koht, mille ühes liikmesriigis asuv äriühing müüb teises liikmesriigis asuvale tarnesaajale ja mida müüja laseb teises liikmesriigis asuval teenuse osutajal töödelda enne, kui viimane lähetab selle tarnesaajale, on liikmesriigis, kus asub tarnesaaja.

Esiteks, selle sätte grammatiline tõlgendamine ei võimalda järeldada, et asjaomase kaubatarne koht on liikmesriigis, kus asub tarnija, kuna ainsad kaubad, mis on nimetatud tarnija ja tarnesaaja vahel sõlmitud lepingu esemeks, ehk valmistooted, olid „ajal, mil algab selle lähetamine või vedu tarnesaajale” kuuenda direktiivi artikli 8 lõike 1 punkti a mõttes, juba liikmesriigis, kus asus tarnesaaja.

Teiseks, grammatilist tõlgendamist toetab nimetatud sätte üldine ülesehitus. Nimelt, kuuenda direktiivi artikli 5 lõikes 1 nimetatud „kaubatarne” koht, ehk materiaalse vara omanikuna käsutamise õiguse ülemineku koht, tuleb kindlaks määrata vastavalt kuuenda direktiivi artikli 8 lõikes 1 kehtestatud reeglitele. Kauba tarnija ei anna tarnesaajale üle õigust kaupa omanikuna käsutada, kui ta lähetab kauba teenuse osutajale, kes vastutab kauba töötlemise eest. Sellise lähetamise mõte on muuta asjaomane kaup tarnijale lepingust tulenevatele kohustustele vastavaks, et seda saaks hiljem tarnida tarnesaajale.

Selline tõlgendus on kooskõlas kuuenda direktiivi nende sätete eesmärgiga, mis käsitlevad maksustatavate tehingute koha kindlaksmääramist sooviga vältida nii nende tehingute topeltmaksustamist kui ka maksustamata jätmist.

(vt punktid 27, 28, 31 ja 32 ning resolutsioon)