Mõiste „dokument”, mis määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 3 punktis a on defineeritud laialt, hõlmab „sisu, mis olenemata teabekandjast (paberile kirjutatuna, elektroonilises vormis või heli-, visuaal- või audiovisuaalsalvestisena) käsitleb küsimusi, mis on seotud [liidu] institutsiooni vastutusalasse kuuluva poliitika, tegevuse või otsustega”. Põhimõtteliselt lähtub see definitsioon säilitatud sisust, mida on võimalik pärast selle loomist taasesitada või millega saab tutvuda, kusjuures tuleb täpsustada, et esiteks ei oma asjaomase sisu selle definitsiooniga hõlmatuse üle otsustamisel tähtsust see, mis laadi andmekandjale sisu on salvestatud, salvestatud sisu tüüp ja laad ega ka maht, pikkus, tähtsus või esitusviis ja teiseks on asjaomase sisu selle definitsiooniga hõlmatuse ainus piirang tingimus, et sisu peab seonduma asjaomase institutsiooni pädevusse kuuluva poliitika, tegevuse või otsustega.

Liikmesriigi seisukohti, mis on Euroopa Kohtule esitatud ELTL artikli 258 kohase liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse raames ja mis on edastatud komisjonile kui menetluspoolele, tuleb pidada institutsiooni käsutuses olevateks dokumentideks määruse nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele artikli 2 lõike 3 tähenduses koostoimes artikli 3 punktiga a.

Seda järeldust ei kummuta asjaolu, et need seisukohad ei ole adresseeritud menetluspooleks olevale institutsioonile, vaid Euroopa Kohtule, millest viimane edastas institutsioonile üksnes ärakirja. Määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõige 3 ei piira selle määruse kohaldamist institutsiooni saadud dokumentide suhtes tingimusega, et asjaomane dokument peab olema institutsioonile adresseeritud ja autori poolt vahetult talle edastatud, vaatamata sellele, et vastavalt selle määruse viidatud sättele kohaldatakse määrust ainult institutsiooni käsutuses olevate dokumentide suhtes, see tähendab institutsiooni koostatud ja talle saadetud ning tema valduses olevate dokumentide suhtes. Samuti, kuna mõiste „dokument” definitsioon määruse nr 1049/2001 artikli 3 punktis a on lai, põhinedes säilitatud sisu olemasolul, siis ei mõjuta asjaolu, et vaidlusalused seisukohad edastati asjaomasele institutsioonile originaali asemel ärakirja kujul, tõsiasja, et tegemist on dokumendiga viidatud sätte tähenduses.

Lisaks nähtub mõiste „dokument” määruse nr 1049/2001 artikli 3 punktis a ette nähtud laiast definitsioonist ning selle määruse artikli 4 lõike 2 teises taandes ette nähtud kohtumenetlust kaitsva erandi sõnastusest ning juba selle erandi olemasolust endast, et liidu seadusandja kavatsus ei olnud kodanikel oleva dokumentidega tutvumise õiguse kohaldamisalast välistada institutsioonide tegevust kohtumenetluses. See järeldus kehtib seda enam, et see määrus ei välista oma kohaldamisalast institutsioonide tegevust kohtumenetluses ega piira kohaldamisala ainult nende haldustegevusega. Peale selle edastati nimelt vaidlusalused seisukohad komisjonile liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamise hagi raames, mille komisjon esitas oma ülesandeid täites ELTL artikkel 258 alusel, nii et komisjon sai need dokumendid oma ülesandeid täites.

Ka ei kahjusta liikmesriigi poolt kohtumenetluses esitatud seisukohtade määruse nr 1049/2001 kohaldamisalasse hõlmamine kohtumenetlusega seonduvate dokumentidega tutvumise õigust käsitlevate erinormide eemärki. Nimelt saab kohtumenetluse kaitse vajaduse korral tagada määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 2 teises taandes sätestatud erandi kohaldamisega, kusjuures tuleb täpsustada, et kohtumenetlust kaitsva erandi tõlgendamisel võib arvesse võtta seda, et liidu kohtuid puudutavates erinormides ei ole käsitletud kolmandate isikute õigust tutvuda neile kohtutele kohtumenetluse käigus esitatud seisukohtadega.

(vt punktid 48–51, 53, 54, 57, 61, 104 ja 105)