Keywords

Summary



Keywords

1. Kalandus – Mereressursside kaitse – Kalapüügikvoodi süsteem

(1985. aasta ühinemisakt, artikkel 2)

2. Kalandus – Mereressursside kaitse – Kalapüügikvoodi süsteem

(Nõukogu määrus nr 3760/92, artikli 8 lõige 4)

3. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Võrdne kohtlemine – Diskrimineerimine kodakondsuse alusel

(1985. aasta ühinemisakt; nõukogu määrus nr 2341/2002)

4. Uute liikmesriikide ühinemine ühendustega – Hispaania – Kalandus

(1985. aasta ühinemisakt, artiklid 154–166; nõukogu määrus nr 2341/2002)

Summary

1. Kalapüügikvootide liikmesriikide vahel jaotamise suhtelise stabiilsuse nõuet tuleb mõista selliselt, et see tähistab püügivõimaluste jaotamisel igale liikmesriigile kehtestatud suhtarvu säilitamist. Määrusega nr 170/83 kehtestatud jaotus, mille esialgsel kehtestamisel on arvesse võetud erinevate liikmesriikide laevastikkude keskmisi püügikoguseid ajavahemikul 1973–1978, jääb kehtima kuni nimetatud määruse jaoks kehtestatud menetlust järgides ei ole võetud vastu uut määrust, millega eelmist muudetakse.

Kuna uue liikmesriigi, s.o Hispaania Kuningriigi ja Portugali Vabariigi ühinemine üksi ei loo õiguslikke tagajärgi, siis ei kohusta see nõukogu kehtivat jaotust muutma. Samuti saab ühinemisaktis sätestatud üleminekuperioodi lõpp kaasa tuua üksnes selliseid õiguslikke tagajärgi, mis on nimetatud aktis sätestatud. Viimane aga ei näe ette kalapüügivõimaluste jaotamise meetodi muutmist, mis jõustuks üleminekuperioodi lõppemisel, ega kohusta nõukogu jaotamise meetodit sel hetkel ümber vaatama. Järelikult ei ole olemasoleva kalapüügivõimaluste jaotamise meetodi nõukogu hilisema aktiga muutmata jätmine suhtelise stabiilsuse põhimõttega vastuolus.

(vt punktid 27−30 ja 32)

2. Määruse nr 3760/92, millega luuakse ühenduse kalanduse ja akvakultuurisüsteem, artikli 8 lõikes 4 ette nähtud kalapüügivõimaluste jaotamine liikmesriikide vahel eeldab keerulise majandusliku olukorra hindamist, mille suhtes on nõukogul ulatuslik kaalutlusõigus. Seetõttu piirdub kohtulik kontroll uurimisega, kas esineb ilmne viga või võimu kuritarvitamine või on kõnealune ametiasutus ilmselgelt ületanud oma kaalutlusõiguse piire.

(vt punkt 38)

3. Kohtlemata Hispaania Kuningriiki määruses nr 2341/2002, millega määratakse 2003. aastaks kindlaks ühenduse vetes kohaldatavad püügivõimalused, samal viisil, kui enne tema ühendusega ühinemist või tema üleminekuperioodi jooksul kalapüügikvootide esialgses jaotamises osalenud liikmesriike, ei diskrimineerinud nõukogu Hispaania Kuningriiki.

Vetele juurdepääsu mõistet tuleb eristada juurdepääsust mereressurssidele. Kuigi Hispaania Kuningriigil on pärast üleminekuperioodi lõppemist jälle juurdepääs Põhjamere ja Läänemere vetele, ei tähenda see, et Hispaania laevadel on esialgses jaotamises või hilisemates jaotamistes osalenud liikmesriikidega võrdne juurdepääs nende kahe mere ressurssidele. Seetõttu ei olnud Hispaania Kuningriik nende liikmesriikidega, kelle laevad asjaomasel viiteperioodil neis vetes kalastasid, võrdväärses olukorras.

(vt punktid 55−57)

4. Nõukogu ei ole määrusega nr 2341/2002, millega määratakse 2003. aastaks kindlaks ühenduse vetes kohaldatavad püügivõimalused, Hispaania Kuningriigile teatud kalapüügikvootide eraldamata jätmisega Hispaania Kuningriigi ja Portugali Vabariigi ühinemisakti kuidagi rikkunud.

Nimetatud ühinemisakti artiklid 154–166 sätestavad kalanduse sektoris Põhjameres kohaldatava süsteemi üksnes üleminekuperioodi ajaks. Seetõttu ei saa need artiklid põhimõtteliselt olla aluseks sellist ajavahemikku puudutavatele nõuetele, mis hakkab kulgema pärast üleminekuperioodi lõppu. Üleminekuperioodi lõppedes kohaldatakse seega ühenduse õigustikku, mis sisaldab kvootide jaotamise meetodit, mis on kehtestatud Hispaania Kuningriigi ühendusega ühinemise hetkel kehtiva määrusega.

(vt punktid 64, 66 ja 67)