ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 63/29

15. detsembril 2016 esitatud hagi – MS versus komisjon

(Kohtuasi T-314/16)

(2017/C 063/40)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: MS (Castries, Prantsusmaa) (esindaja: advokaadid L. Levi ja M. Vandenbussche)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

järelikult:

— tühistada komisjoni 2. veebruari 2016. aasta otsus, millega keelduti andmast juurdepääsu dokumentidele ja 19. aprilli 2016. aasta otsus, millega seda keeldumist kinnitati;

— mõista komisjoni õigusvastasest tegevusest tuleneva mittevaralise kahju eest välja ex aequo et bono hinnatud summa 20 000 eurot;

— mõista kõik kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrust nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (ELT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne, 01/03, lk 331), eriti selle artikleid 2 ja 4.

Hageja väite kohaselt on komisjon taotletud dokumentidele juurepääsu andmisest keeldumisel tuginenud kahele määruse nr 1049/2001 artiklis 4 olevale erandile, ehk esiteks eraelu puutumatuse ja isikupuutumatuse kaitsele ning teiseks kohtumenetluse kaitsele. Komisjon ei ole näidanud, et nende dokumentide avaldamine kahjustaks dokumentides mainitud isikute eraelu puutumatust või isikupuutumatust. Nendes dokumentides sisalduvate isikuandmete üleandmine on pealegi vältimatult vajalik hageja vastu esitatud süüdistustest aru saamiseks. Ilma selle võimaluseta ei ole hageja poolena võrdses olukorras ega saa valmistuda kaitseks adekvaatselt. Juurdepääs dokumentidele ning nendes sisalduvatele isikuandmetele on seevastu vajalik, õigustatud ja proportsionaalne hea halduse eesmärgil, hageja kaitseõiguse kaitseks ja tema eraelu puutumatuse austamiseks. Komisjon on kahjustanud pigem hageja eraelu, kuna ta ei töödelnud tema isikuandmeid usaldatavalt.

Teise võimalusena rõhutab hageja, et taotletud dokumendi avaldamine on artiklis 4 ette nähtud eranditega vastuolus ainult siis, kui see ei teeni avalikke huve. Tema hinnangul on põhiõigused, eelkõige kaitseõigus avalikes huvides.

Keeldumist kinnitavas otsuses on komisjon piirdunud ainult üldise põhjendusega, sest ta ei põhjenda, kuidas osaline juurdepääs dokumentidele seaks ohtu nendes mainitud üksikisikute isikuandmete ja eraelu kaitse huvid.

Hageja leiab lõpuks, et komisjoni poolsed õigusrikkumised kujutavad endast süülisi tegevusi, mis põhjustasid temale tegelikku ja konkreetset kahju.
2.

Teine väide: ei ole esitatud piisavalt põhjendusi Hageja leiab siinkohal, et komisjon viitab küll konsolideeritud pädevuseteatise punktis 147 erandolukorra olemasolule, aga ei ole näidanud, et vastavad tingimused on täidetud ka tegelikult.
1.

Esimene väide, et rikutud on ELTL artiklit 266, kuna vaidlustatud otsus on vastu võetud kohtuasjas F-33/15: Labiri vs. EMSK sõlmitud poolte kokkulepet ilmselgelt rikkudes.
4.

Neljas väide, et on rikutud ühtse järelevalvemehhanismi määruse artikli 4 lõiget 3, CRD IV artikli 23 lõikeid 1 ja 4 ning seaduslikkuse, õiguskindluse ja haldustegevuse ootuspärasuse üldpõhimõtteid seoses sellega, kuidas EKP kohaldab ülevõtvaid siseriiklikke õigusnorme, ning et on rikutud seaduslikkuse ja õiguskindluse üldpõhimõtteid seoses seisukohaga, et hagejate suhtes on kohaldatavad 2008. aastal CEBSi, CESRi ja CEIOPSi kehtestatud „Guidelines for the prudential assessment of acquisitions and increases in holdings in the financial sector required by Directive 2007/44/EC“.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, kui ta asus seisukohale, et võimalik ülekompenseerimine, mis sisaldub raudteetasudes, kujutab endast olemasolevat abi, mis on heaks kiidetud ehitusotsuses.
1.

Esimene väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta („harta“) artiklit 21 ja Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artiklit 1d, diskrimineerimiskeelu põhimõtet ja tõendamiskoormist puudutavaid norme. Hageja heidab kostjale sellega seoses ette, et ta tegi teistele perekondadele erandeid, samas kui ta temale sellise erandi tegemisest keeldus, ilma et erinev kohtlemine oleks objektiivsete asjaoludega põhjendatud.
2.

Teine väide, et on tehtud ilmne hindamisviga ja uurimine on puudulik, kuna komisjon leidis, et uue võrguoperaator turuletulek iseenesest on piisav, et tasakaalustada koondumise horisontaalset mõju, kuid ei võtnud arvesse asjaolusid, mis tingisid Hutchinsoni ainukontrolli all oleva H3G turuletuleku edu. — Eelkõige ei ole komisjon kontrollinud, kas uuel võrguoperaatoril oli (nii jae- kui hulgimüügil) tegevussuutlikkus, majanduslikud tingimused ja stiimulid, mis koosvõetuna on vähemalt samaväärsed H3G omadega, kes esimestel aastatel tegutses kiiresti laieneval turul. Lisaks oleks komisjon pidanud võtma arvesse ka selle mõju, mida avaldas konkurentsidünaamikale kõne lõpetamise tasude erinevus, millest sai kasu H3G, kellel oli teiste võrguoperaatoritega võrreldes märgatav eelis.
1.

Esimene väide: rikutud on määruse (EÜ) nr 1367/2006 (1) artikli 10 lõiget 1 koostoimes artikli 2 lõike 1 punktiga g ning Århusi konventsiooniga (2) Hageja leiab esimeses väites, et toimeaine glüfosaat turuleviimise loa pikendamine on haldusakt, mille õiguspärasust saab kontrollida määruse (EÜ) nr 1367/2006 artikli 10 lõike 1 kohases menetluses.
—

tühistada nii Ühtse Kriisilahendusnõukogu 15. aprilli 2016. aasta otsus ühtsesse kriisilahendusfondi ex ante osamaksete tegemise kohta 2016. eelarveaasta eest (SRB/ES/SRF/2016/06) kui ka Ühtse Kriisilahendusnõukogu 20. mai 2016. aasta otsus, millega muudetakse ühtsesse kriisilahendusfondi 2016. aasta eest tehtavaid ex ante osamakseid ja millega täiendatakse Ühtse Kriisilahendusnõukogu 15. aprilli 2016. aasta otsust ühtsesse kriisilahendusfondi ex ante osamaksete tegemise kohta 2016. eelarveaasta eest (SRB/ES/SRF/2016/13), osas, milles vaidlustatud otsused puudutavad hageja osamakset;
2.

Teine väide: võimu kuritarvitamine Hageja väidab ka, et kostja on kuritarvitanud võimu. Ta leiab, et kostja meetmed kujutavad endast puhtalt poliitilise ajendiga manöövrit, et võtta ebasobivalt poliitiliselt parteilt ja sellega seotud sihtasutuselt finantstoetus ning sellega manipuleerida liidus poliitilist konkurentsi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 63/43

13. jaanuaril 2017 esitatud hagi – APF versus parlament

(Kohtuasi T-16/17)

(2017/C 063/56)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat P. Richter)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada kostja 12. detsembri 2016. aasta otsuse (nr: FINS-2017-15) artikli I. punkt 4.1, mis käsitleb eelrahastamiseks ette nähtud summa vähendamist 33 %-le kindlaks määratud maksimumsummast ning korraldust tagatise seadmiseks;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks toob hageja välja kaks väidet, mis on põhiosas identsed või sarnased neile, mis on esitatud kohtuasjas T-13/17: Europa Terra Nostra vs. parlament.
2.

Teine väide, et nõukogu on õigustamatult või ebaproportsionaalselt rikkunud hageja põhiõigusi, seal hulgas tema õigust omandi, maine ja äri kaitsele. Vaidlustatud meetmete mõju hagejale on kaugeleulatuv nii tema omandi kui ülemaailmse maine suhtes. Nõukogu ei ole tõendanud, et hageja varade ja majandusressursside külmutamine oleks seotud või põhjendatud ühegi õiguspärase eesmärgiga, veel vähem, et see oleks sellise eesmärgiga proportsionaalne.
Euroopa Liidu Teatajas kohtuasja T-499/17 kohta avaldatud teatise parandus

( Euroopa Liidu Teataja C 330, 2. oktoober 2017 )

(2017/C 402/74)

Kohtuasja T-499/17, Esfera Capital Agencia de Valores vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu kohta ELTs avaldatud teatis asendatakse järgmisega:

4. augustil 2017 esitatud hagi – Global Sistematic Investment Sicav versus komisjon ja SRB

(Kohtuasi T-499/17)

(2017/C 330/22)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Global Sistematic Investment Sica, SL (Madrid, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero ja N. Subuh Falero)

Kostjad: Euroopa Komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta otsus nr SRB/EES/2017/08, mis on adresseeritud FROB-ile ja millega kiidetakse heaks Banco Popular Españoli ümberkorralduskava;

— tühistada Euroopa Komisjoni 7. juuni 2017. aasta otsus 2017/1246, millega toetatakse Banco Popular Españoli kriisilahendusskeemi; ning

— tuvastada vastavalt ELTL artiklis 340 sätestatule Euroopa Komisjoni ja Ühtse Kriisilahendusnõukogu lepinguväline vastutus ning mõista hageja kasuks välja kahjuhüvitis.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on sarnased neile, mis esitati kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Junta Única de Resolución, ja T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Junta Única de Resolución, T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, ja T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.

Hageja väidab eelkõige, et nende kohtuotsuste puhul on tegemist võimu kuritarvitamisega.
Euroopa Liidu Teatajas kohtuasja T-501/17 kohta avaldatud teatise parandus

( Euroopa Liidu Teataja C 338, 9. oktoober 2017 )

(2017/C 402/75)

Kohtuasja T-501/17, Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu kohta ELTs avaldatud teatis asendatakse järgmisega:

7. augustil 2017 esitatud hagi – Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España versus komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-501/17)

(2017/C 338/17)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Mutualidad Complementaria de Previsión Social Renault España (Madrid, Hispaania) (esindaja: advokaat A. Solana López)

Kostjad: Euroopa Komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada, et komisjoni 7. juuni 2017. aasta otsus (EL) 2017/1246, millega kinnitatakse Banco Popular Español S.A. kriisilahenduse skeem ja mille Ühtne Kriisilahendusnõukogu talle edastas, on tühine ning tunnistada see selle tagajärjel kehtetuks, samuti tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu see otsus (SRB/EES/2017/08) Banco Popular Español S.A. kriisilahenduse skeemi vastuvõtmise kohta (registreerimistunnus: 80H66LPTDLMOP28XF25);

— teise võimalusena, juhul kui eelmises punktis nimetatud aktide kehtetuks tunnistamise nõuet ei rahuldata, tühistada osaliselt nimetatud otsus osas, milles see viitab Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsuse artikli 6 lõike 6.1 punktidele b ja c, mis käsitlevad 64 695 eelisaktsia (mis on ekslikult kvalifitseeritud Banco Popular Español’i täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvateks instrumentideks) konverteerimist ja hilisemat mahaarvamist sel ajal, kui need olid POPULAR ESPAÑOL S.A. poolt väljastatud instrumendid (ISIN kood: D00910702).

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno y SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu, T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
—

tühistada Euroopa Parlamendi peasekretäri 5. detsembri 2016. aasta otsus, mis on vastu võetud, rakendades Euroopa Parlamendi juhatuse 19. mai ja 9. juuli 2008. aasta otsust 2009/C 159/01 Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmete kohta, muudetud kujul, ja milles: tuvastatakse, et hageja võlgneb 298 497,87 eurot, mille ta on alusetult maksnud parlamendiliikmete assistentide kulude eest; põhjendatakse selle summa tagasinõudmist ja kohustatakse vastutavat eelarvevahendite käsutajat koostöös institutsiooni raamatupidajaga nõudma see summa tagasi vastavalt Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmete (edaspidi „MAS“) artiklile 68 ja vastavalt finantsmääruse artiklitele 66, 78, 79 ja 80;
1.

Esimene väide, et vaidlustatud aktid ei ole vormiliselt õiguspärased. Väide jaguneb viide ossa. — Esimene väiteosa, mille kohaselt on Euroopa Parlamendi saadikuid puudutavaid rahalisi otsuseid pädev tegema Euroopa Parlamendi juhatus, mitte Euroopa Parlamendi peasekretär. — Teine väiteosa, mille kohaselt Euroopa Parlamendi juhatus ei või muuta oma pädevuse laadi ja ulatust. Peasekretär ei ole näidanud, et tal oleks ühtki kehtivat volitust Parlamendi juhatuse esimehelt, mis annaks talle voli võtta vastu ja teha teatavaks vaidlustatud aktid, mis käsitlevad Euroopa Parlamendi saadikut puudutavaid rahalisi küsimusi. — Kolmas väiteosa, milles väidetakse, et vaidlustatud akte ei ole piisavalt põhjendatud ja et need on meelevaldsed. — Neljas väiteosa, mille kohaselt rikuti olulisi menetlusnorme. — Viies väiteosa, mille kohaselt Euroopa Parlamendi peasekretär ei ole toimikut isiklikult läbi vaadanud.
—

Komisjoni kohaldatud kindlasummaline korrektuur suurusega 25 % on liiga suur ning ületab võimalikku maksimaalset kahju, mis fondile võiks tekkida. Lisaks viitab hageja juhistele nr VI/5330/97 finantskorrektsioonide tegemiseks ning väidab, et ta on täitnud kõik nendes juhistes ette nähtud tingimused, selleks et komisjon kohaldaks väiksemat protsendimäära või ei kohaldaks korrektsiooni.
2.

Teine väide, et on rikutud põhjendamiskohustust Komisjon ei ole täitnud oma põhjendamiskohustust, kui ta kvalifitseeris 2014. aasta ja 2015. aasta reklaamimaksu käsitlevate muudatuste tagajärjel muudetud õigusnormid keelatud riigiabiks, ilma et ta oleks kontrollinud kahe õigusliku regulatsiooni vahelist erinevust sisuliselt; ta ei teinud vaidlustatud otsuses kindlaks, milline on see erandnorm, mille tõttu teatavatel ettevõtjatel tekib võrreldes samasuguses olukorras olevate ettevõtjatega varaline eelis; ta ei selgitanud, miks võrdlussüsteemi ei hõlma progressiivseid maksumäärasid; ta ei selgitanud üksikasjalikult progressiivsete maksumääradega süsteemis ainuisikuliselt eelistatud ettevõtjate kategooriat; ta ei põhjendanud ka, miks ta ei lugenud vastuvõetavaks Ungari ametiasutuste esitatud maksukohustuslaste ja maksuameti kulutusi käsitlevat ülevaadet.
—

Hageja väidab, et kostja eristus niisuguste Euroopa tasandi erakondade vahel, mis on alles hiljuti asutatud, ja niisuguste erakondade vahel, mis on olnud olemas pikemat aega, kujutab endast üldise, liidu õigusest tuleneva võrdsuspõhimõtte rikkumist.
1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 78 viiendat lõiku, kuna nõukogu kvalifitseeris 20. novembri 2015. aasta kirja ekslikult kaebuseks ja järeldas seetõttu, et see on vastuvõetamatu. Ka 20. novembri 2015. aasta taotlust tunnistada, et hageja töövõimetus tekkis töökohustuste täitmise tõttu, ei saa lugeda vastuvõetamatuks mõistliku aja möödumise tõttu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 78/38

20. jaanuaril 2017 esitatud hagi – Kwang Yang Motor Co., Ltd vs. EUIPO – Schmidt (CK1)

(Kohtuasi T-45/17)

(2017/C 078/53)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (esindajad: advokaadid A. González Hähnlein ja A. Kleinheyer)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Udo Schmidt (Reken, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Taotleja: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: Euroopa Liidu sõnamärk „CK1“ – registreerimistaotlus nr 12 514 956

Menetlus EUIPO-s: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 2. novembri 2016. aasta otsus asjas R 2193/2015-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide
1.

Esimene väide, et on tehtud ilmne hindamisviga ja nõukogu ametisse nimetava asutuse töövõimetuskomisjon on valesti tõlgendanud kutsehaiguse mõistet. Hageja vaidlustab eelkõige nimetatud komisjoni järeldused, mille kohaselt: — karpaalkanali sündroomi ei saa tunnistada kutsehaiguseks; — hageja tööle naasmise võimetuse põhjuseks ei ole mitte karpaalkanali sündroom, vaid ainult algoneurodüstroofiasündroom, mis tal tekkis pärast tema vasaku käe operatsiooni.
7.

Seitsmes väide, et rikutud on Euroopa Palamendi kodukorra sätteid, mis käsitlevad menetlust, mille tulemusena võidakse parlamendiliikme volitused tühistada (kodukorra artikli 3 uue lõike 4 teine lõik). Hageja on seisukohal, et kuigi Prantsuse seadus näeb talle süükspandud teo eest lisakaristusena ette keelu olla valitud, mille tagajärjel võidakse volitused ära võtta, ei ole Prantsuse valitsus parlamendi presidenti sellest teavitanud, kuigi menetlus seda ette näeb, ning parlamendi ükski pädev organ (president, õiguskomisjon, assamblee) ei Prantsuse valitsuselt selle kohta aru pärinud. Selle olulise menetlusnormi rikkumine on piisav, et muuta raport ja vaidlustatud otsus vigaseks.
1.

Esimese väite kohaselt on rikutud Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõiget 2 ja nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta. Vaidlustatud määruse vastuvõtmisega on komisjon väidetavalt kahjustanud Tšehhi Vabariigi kehtestatud nõudeid alkoholi täielikuks denatureerimiseks, kuigi Tšehhi Vabariik ei ole saatnud komisjonile direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 3 alusel ühtegi teatist ja andis korduvalt komisjonile teada, et ta ei ole sellise ettepanekuga nõus. Direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 4 kohaselt ei ole aga lubatud kahjustada liikmesriigi kehtestatud nõudeid alkoholi täielikuks denatureerimiseks, kui liikmesriik ei ole selleks nõusolekut andnud.
2.

Teine väide tugineb põhjenduste puudumisele. See väide jaguneb kolmeks osaks. — Esimeses väiteosas leiab hageja, et komisjon ei ole tõendanud tõsiste ja mõistlike kahtluste olemasolu. — Teises väiteosas leiab hageja, et 23. detsembri 1997. aasta dokumendis VI/5330/97-PT kehtestatud juhised ei ole käesoleval juhul kohaldatavad. — Kolmandas väiteosas märgib hageja, et komisjon ei kvalifitseerinud asjaolusid vastavalt 23. detsembri 1997. aasta dokumendis VI/5330/97-PT ette nähtud tingimustele, mis peavad olema täidetud, et kohaldada finantskorrektsiooni 5 %.
2.

Väited, mis puudutavad Kataloonia autonoomse piirkonna suhtes kohaldatud finantskorrektsiooni. Hageja väidab sellega seoses, et: — Ühe finantskorrektsiooni kohaldamine puuduste tõttu kulutuste vastuvõetavuse osas summas 122 112,95 eurot (kontrollid, mis puudutasid rakenduskavasid: investeeringud OP „A“-sse) on õigusvastane, kuna komisjon rikkus komisjoni 21. detsembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1580/2007, millega kehtestatakse nõukogu määruste (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1182/2007 rakenduseeskirjad puu- ja köögiviljasektoris (ELT 2007 L 350, lk 1), artikleid 105 ja 106 koostoimes nõukogu 26. septembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1182/2007, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad, muudetakse direktiive 2001/112/EÜ ja 2001/113/EÜ ning määrusi (EMÜ) nr 827/68, (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2826/2000, (EÜ) nr 1782/2003 ja (EÜ) nr 318/2006 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2202/96 (ELT 2007 L 273, lk 1), artikli 55 lõikega 3 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT 2013 L 347, lk 549), artikli 52 lõigetega 1 ja 2, arvestades et liikmesriigi ametivõimud teostasid nimetatud sätetes viidatud kontrollid nõuetekohaselt, järgides kohaldatavate õigusnormide nõudeid, ja igal juhul puudus oht fondile. — Kindlamääraline parandus 5 % summas 2 191 585 eurot (punkt: „Programmide heakskiitmisega ja kulude kinnitamisega seotud puudused, Kataloonia autonoomne piirkond“) on õigusvastane, kuna komisjon rikkus määruse nr 1306/2013 artikli 52 lõikeid 1 ja 2 koostoimes määruse nr 1580/2007 artikliga 103, artikli 105 lõike 2, punktiga d), artikliga 106, artikli 107 lõike 1 punktidega c–e, artikli 108 lõike 1 punktiga b ja artikli 109 lõike 1 punktidega a–c, arvestades et Hispaania ametivõimud tõendasid kooskõla viidatud õigusnormidega ja igal juhul puudus oht fondile. — Teise võimalusena väidab hageja, et järgitud ei ole proportsionaalsuse põhimõtet, kuna rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 lõikeid 2 ja 3 koostoimes dokumendiga nr VI/5330/97, millega kehtestatakse juhised EAGGF-i tagatisrahastu raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse raames finantskorrektsioonide tegemiseks.
—

Hageja väidab, et vaidlustatud otsuse aluseks peab kindlasti olema selge õigusnorm, mitte Guide on Financial issuses, nagu käesoleval juhul, mille on vastu võtnud komisjoni enda teenistused ja millel puudub õiguslik jõud. Vaidlustatud otsuses on rikutud ka hea halduse põhimõtet, mis ei luba komisjonil võtta adressaadile siduvat meedet, mis põhineb puudulikul ja vastuolulisel aruandel, mille on koostanud komisjonist sõltumatu audiitor.
—

sõna „also“ (samuti) ning I lisa artikli 2 lõike 2 punkti e tekstiosa „for the purposes of capacity allocation on the affected bidding zone borders until the requirements described in Article 5(3) of this document are fulfilled“ (võimsuse jaotamiseks pakkumispiirkondade piirile, kuni on täidetud käesoleva dokumendi artikli 5 lõikes 3 kirjeldatud nõuded)
2.

Teine väide, et on rikutud personalieeskirjade artiklit 42c, nagu seda on rakendatud nõukogu personaliteatega nr 71/15, ning et vaidlustatud otsused on faktiliselt ja õiguslikult ilmselgelt ebatäpsed ja nõuetevastased.
2.

Teise, lisa- või alternatiivse võimalusena esitatud väite kohaselt on komisjon teinud õigusliku vea leides, et erineva tähtajaga EURIBORi määrade või EONIA väidetava manipuleerimise eesmärgiks on konkurentsi takistamine, piiramine või kahjustamine artikli 101 tähenduses.
3.

Kolmas väide, et on rikutud ametnike ja teenistujate omandatud õigusi, kes on olnud mitu aastat ametis ja kelle lapsed on samuti paar aastat juba koolis käinud. See rikkumine tuleneb vaidlustatud otsusest osas, milles sellega muudetakse varem kehtestatud süsteemi, milles valdav osa ametnikest ja teenistujatest, kes taotlesid täiendavat hüvitamist, said täielikku hüvitist nende kulude eest, mis ületab personalieeskirjadest tulenevat ülemmäära.
ET Euroopa Liidu Teataja C 112/39

30. jaanuaril 2017 esitatud hagi – Healy versus komisjon

(Kohtuasi T-55/17)

(2017/C 112/54)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: John Morrison Healy (Celbridge, Iirimaa) (esindajad: advokaadid S. Orlandi ja T. Martin)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada 11. aprilli 2016. aasta otsus, millega konkursikomisjon keeldus hageja lubamisest osaleda konkursil COM/02/AST/16 (AST2);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mis puudutab ametnike personalieeskirjade artikli 27 esimese rikkumist.

Nimelt leiab hageja, et vaidlusalune konkursile lubamise tingimus, see tähendab tõendatud 42 kuu pikkune teenistusstaaž komisjonis, ei ole täidetavate ametikohtade nõudeid arvestades põhjendatud.

Lisaks on muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõige 7 vastuolus personalieeskirjade artikliga 27 selles osas, milles välistatakse sisekonkursil osalemise lubamine kõikidel juhtudel nende lepinguliste töötajate puhul, kelle teenistusstaaž on vähem kui 36 kuud. Antud juhul leidis komisjon, et 36 kuud oli miinimum, mida võeti aluseks, ning et seetõttu oli ametisse nimetava asutuse hinnang vaidlusalusele konkursile lubamise tingimusele väär.