127

Mis puudutab vastavat tõendamist käesolevas asjas, siis komisjon on oma analüüsis keskendunud Rigsrevisioneni poolt läbi viidud TV2 raamatupidamise kontrollile. Ta märgib selle kohta vaidlustatud otsuse põhjendustes 128–135, et Taani ametiasutuste hinnangul seisnes Rigsrevisioneni poolt TV2 kontrollimine mitte ainult raamatupidamise juhtimis‑ ja finantsauditite läbiviimises, vaid tähelepanu pöörati ka ettevõtte tõhususele. Komisjoni arvamuse kohaselt ei ole aga asjaolu, et TV2 raamatupidamisaruanded pidi heaks kiitma Taani kultuuriministeerium, piisav tõendamaks, et TV2 kulud vastavad keskmise hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja kuludele. Seejärel märkis komisjon, et ametliku uurimismenetluse käigus tuginevad Taani ametiasutused eelkõige Rigsrevisioneni 2000. aasta aruandele. Selles aruandes võrreldi TV2 tootlikkust teataval määral DR‑i ja välismaiste avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide, nimelt British Broadcasting Corporation’i, edaspidi „BBC”; Sveriges Television’i, edaspidi „SVT”, ja Norsk Riksringkastning’i, edaspidi „NRK” tootlikkusega. Kõnealuses aruandes leiti, et ajavahemikul 1990–1999 paranes nii DR‑i kui ka TV2 tootlikkus ning et kolme ülejäänud avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooniga võrreldes oli DR‑i ja TV2 tootlikkus kasvanud rohkem või samaväärselt. Komisjon leidis, et see aruanne ei ole piisav, et tõendada neljanda Altmarki tingimuse täitmist, ja seda eelkõige järgmistel põhjustel: — esiteks, komisjoni sõnul on küsitav, kas neljandast Altmarki tingimusest lähtudes on tagantjärele toimunud kontroll asjakohane, kui enne hüvitise summa kindlaksmääramist ei toimunud kulude analüüsi; — teiseks märgib komisjon, et Rigsrevisioneni 2000. aasta aruanne on koostatud pärast meediakokkuleppeid, millega kehtestati hüvitise summa (vt eespool punkt 94). Seetõttu ei näita see, et hüvitis määrati kulude põhjal, mida oleks avaliku teenuse kohustuste täitmisel kandnud keskmine ettevõtja; — kolmandaks, aruanne sisaldab võrdlust teiste avalik-õiguslikke ringhäälinguorganisatsioonidega, kellest ühtki ei saa pidada „keskmiseks” ettevõtjaks. Komisjon märkis selle kohta, et neljanda Altmarki kriteeriumi suhtes ei saa seega DR‑i ja TV2 tootlikkuse võrdlusest teha mingeid järeldusi, võttes arvesse, et DR‑il ei ole lubatud teenida reklaamiraha ja tema hüvitis määratakse samal alusel kui TV2‑l. Seega ei vasta ta keskmise suurusega ringhäälinguorganisatsioonile. Mis puudutab võrdlust välismaiste avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonidega, siis komisjoni sõnul on aruandes TV2 tootlikkuse muutumist võrreldud teistest avalik-õiguslikest ringhäälinguorganisatsioonidest üksnes ühe organisatsiooni tootlikkuse muutumisega, kuid kontrollitud ei ole tõhususe kui sellise taset ega ka kulusid. Komisjoni hinnangul ei ole need andmed neljandast Altmarki tingimusest lähtudes lõplikud, kuna ringhäälinguorganisatsiooni tootlikkuse langus võib olla tingitud mitmest põhjusest; — neljandaks, komisjon märkis, et Rigsrevisionen on oma aruandes ise toonitanud, et ta ei uurinud üksikasjalikult välismaiste ringhäälinguorganisatsioonide raamatupidamisaruandeid ja et seetõttu võib esineda erinevusi nende ringhäälinguorganisatsioonide tegevuses ja üksikute kirjete puhul kasutatud arvutusmeetodites. Rigsrevisionen märkis lisaks, et nimetatud aruande eesmärk oli võrrelda pigem tootlikkuse muutumist kui tootlikkuse taset ning et ta ei ole kirjeldatud muutumise põhjusi üksikasjalikumalt uurinud.