Kohtuasi C‑547/14

Philip Morris Brands SARL jt

versus

Secretary of State for Health

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

„Eelotsusetaotlus — Õigusaktide ühtlustamine — Direktiiv 2014/40/EL — Artiklid 7 ja 18 ning artikli 24 lõiked 2 ja 3 — Artikli 8 lõige 3, artikli 9 lõige 3, artikli 10 lõike 1 punktid a, c ja g ning artiklid 13 ja 14 — Tubakatoodete valmistamine, esitlemine ja müük — Kehtivus — Õiguslik alus — ELTL artikkel 114 — Proportsionaalsuse põhimõte — Subsidiaarsuse põhimõte — Liidu põhiõigused — Sõnavabadus — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 11”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (teine koda) 4. mai 2016. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 31 ja 32)

Põhjendatult ei saa toetada seisukohta, et liikmesriigi kohtule esitatud kaebust, milles palutakse kontrollida, kas liikmesriigi kavatsus ja/või kohustus teatud direktiiv siseriiklikku õigusesse üle võtta, on õiguspärane, ja mille menetlemise käigus esitati selle direktiivi kehtivust käsitlev eelotsusetaotlus, tuleb käsitada vahendina, mille abil tahetakse mööda minna EL toimimise lepingus sätestatud hagide süsteemist. Nimelt ei sõltu eraõiguslike isikute võimalus väita siseriiklikus kohtus, et liidu üldakt on kehtetu, sellest, kas mainitud üldakti osas on siseriikliku õiguse alusel juba tegelikult võetud rakendusmeetmeid. Piisab, kui siseriikliku kohtu menetluses on reaalne õigusvaidlus, mille käigus niisuguse akti kehtivuse küsimus kaudselt üles kerkib. (vt punktid 34 ja 35)

Lojaalsest koostööst, mille vaimus tuleb eelotsusemenetlust läbi viia, tuleneb, et siseriiklikul kohtul tuleb eelotsusetaotluses esitada need täpsed põhjused, miks ta peab liidu õiguse teatavate õigusnormide tõlgendamise või kehtivuse küsimustele antavat vastust vaidluse lahendamisel vajalikuks. Seetõttu on oluline, et siseriiklik kohus tooks eelkõige välja täpsed põhjused, mille tõttu ta on hakanud liidu õiguse teatavate õigusnormide kehtivuses kahtlema, ning esitaks kehtetuse alused, millega seetõttu tuleb tema arvates arvestada. See nõue tuleneb ka Euroopa Kohtu kodukorra artikli 94 punktist c. Lisaks ei võimalda eelotsusetaotluses esitatud teave mitte üksnes Euroopa Kohtul tarvilikku vastust anda, vaid annab ka liikmesriikide valitsustele ja teistele huvitatud isikutele võimaluse esitada Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 23 alusel oma seisukohad. Eeltoodust tuleneb esiteks, et eelotsusetaotluse menetlemisel analüüsib Euroopa Kohus liidu akti või selle teatud sätete kehtivust ainult eelotsusetaotluses esile toodud õigusvastasust käsitlevate argumentide alusel. Teiseks, kui märgitud ei ole täpseid põhjuseid, miks eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb selle akti või selle teatud sätete õiguspärasuses, on eelotsuse küsimused nende õiguspärasuse kohta vastuvõetamatud. (vt punktid 47–50)

Kui esineb kaubavahetuse takistusi või on tõenäoline, et sellised takistused tulevikus tekivad, kuna liikmesriigid on võtnud või võtmas teatud kauba või kaupade kategooria suhtes erisisulisi meetmeid eesmärgiga tagada erineva ulatusega kaitse ning takistada seeläbi liidu piires asjaomase toote või toodete vaba ringlemist, lubab ELTL artikkel 114 liidu seadusandjal sekkuda, võttes vastu sobivaid meetmeid, järgides esiteks viidatud artikli lõiget 3 ja teiseks EL toimimise lepingus nimetatud või kohtupraktikas väljendatud õiguspõhimõtteid, muu hulgas proportsionaalsuse põhimõtet. ELTL artiklis 114 kasutatud väljendiga „ühtlustamise meetmed“ tahtsid aluslepingu koostajad liidu seadusandjale anda sõltuvalt üldisest kontekstist ning ühtlustatava valdkonna erilistest asjaoludest hindamisruumi, et valida soovitud tulemuseni jõudmiseks sobivaim ühtlustamistehnika, ning seda eriti keerulisi tehnilisi üksikasju puudutavates valdkondades. Olenevalt olukorrast võivad ELTL artikli 114 lõikes 1 viidatud meetmed seisneda nõudes, et kõik liikmesriigid lubaksid asjaomase kauba või kaupade turustamist, seada sellisele lubamiskohustusele teatud tingimused või lausa keelata ajutiselt või lõplikult teatud kauba või kaupade turustamise. (vt punktid 62–64)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 70)

Direktiivi 2014/40, tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta, artikli 24 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see lubab liikmesriikidel säilitada või kehtestada lisanõudeid ainult tubakatoodete pakendite nende aspektide kohta, mida selle direktiiviga ei ole ühtlustatud. On küll tõsi, et kuigi liikmesriikidel on õigus säilitada või kehtestada lisanõudeid pakendi aspektide kohta, mida direktiiviga 2014/40 ei ole ühtlustatud, ei taga selle direktiivi artikli 24 lõige 2, et tooted, mille pakend on selle direktiivi nõuetega kooskõlas, võivad vabalt siseturul ringelda. See on aga liidu seadusandja poolt valitud ühtlustamistehnika paratamatu tagajärg. Sel seadusandjal on kaalutlusruum muu hulgas õiguse osas viia ühtlustamine läbi etappide kaupa ja nõuda liikmesriikide võetud ühepoolsete meetmete järkjärgulist kehtetuks muutmist. Ent tubakatoodete märgistamise ja pakendamise valdkonna osaline ühtlustamine, nagu seda on tehtud direktiivis 2014/40, toob siiski kasu siseturu toimimisele, sest isegi kui see ei kõrvalda kõiki kaubandustõkkeid, kõrvaldab see vähemalt nendest osa. Nii aitavad direktiivi 2014/40 artikli 24 lõiked 1 ja 2 kaasa siseturu toimimise tingimuste parandamise eesmärgi saavutamisele ning on järelikult kooskõlas ELTL artikliga 114. (vt punktid 79–82 ja 84 ning resolutsiooni punkt 1)

On küll tõsi, et lubades liikmesriikidel keelustada teatava tubaka- või seonduvate toodete kategooria isegi juhul, kui need tooted on kooskõlas direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta nõuetega, võib selle direktiivi artikli 24 lõige 3 takistada nende toodete vaba ringlust. Kuid viimati nimetatud säte käsitleb aspekti, mis ei ole direktiiviga 2014/40 otsustatud ühtlustamismeetmete ese ja millele järelikult ei laiene ELTL artikli 114 lõigetes 4‐10 ette nähtud normid ühtlustamismeetmest kõrvalekalduvate siseriiklike õigusnormide kehtestamise kohta. Lisaks ei saa põhjendatult toetada seisukohta, et direktiivi 2014/40 artikli 24 lõige 3 ja artikkel 7 on vastuolus põhjusel, et ühelt poolt on viimati nimetatud sättes kehtestatud eristava maitse või lõhna keelamise eesmärk kõrvaldada liikmesriikide õigusnormides esinevad erinevused, samas kui teiselt poolt hõlbustab artikli 24 lõige 3 nende erinevuste teket. Need kaks sätet ei ole nimelt omavahel mingil viisil vastuolus, vaid täiendavad teineteist. Keelates tubakatooted, millel on eristav maitse ja lõhn, on selle artikli 7 eesmärk kõrvaldada selles valdkonnas juba olemasolevad erinevused liikmesriikide õigusnormides just selleks, et tagada tubakatoodete vaba ringlus üldiselt. Nimetatud direktiivi artikli 24 lõike 1 kohaselt võivad need tooted – kui need on kooskõlas muu hulgas viidatud artikliga 7 – siseturul vabalt ringelda nii kaua, kui tubakatoodete kategooria, millesse nad kuuluvad, ei ole iseenesest ära keelatud liikmesriigis, kus neid turustatakse, nagu on ette nähtud selle direktiivi artikli 24 lõikes 3. (vt punktid 87, 90, 93 ja 94)

Direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta II jaotise II peatüki sätete õiguspärasust ei saa vaidlustada põhjusel, et nendega ei kõrvaldata tubakatoodete vaba ringluse tõkkeid, sest mõned nendest sätetest näevad igal juhul ette tootjate kohustuse toota iga liikmesriigi jaoks erinev pakend. Nimelt kuigi on tõsi, et direktiivi 2014/40 II jaotise II peatüki teatud sätted nõuavad, et tubakatoodete märgistuse ja pakendi teatud elemendid oleksid muu hulgas kohandatud nende liikmesriikide ametlikule keelele või ametlikele keeltele või maksunormidele, kus tooteid turustatakse, ühtlustatakse selle direktiiviga siiski nende toodete märgistuse ja pakendite muid elemente, näiteks tarbijapakendite kuju, minimaalne arv sigarette tarbijapakendis ning terviseohu hoiatuste suurus ja ühendatud laad. Nende meetmete eesmärk on seega kaubandustõkete kõrvaldamine, sest need võimaldavad mastaabisäästude kaudu kokku hoida ettevõtjate kulusid. (vt punktid 102 ja 103)

Tubakatoodete, millel on eristav maitse või lõhn – kas mentool või mõni muu aine ‐, turuleviimise keelu, mis on sätestatud direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artiklis 7, võis õiguspäraselt vastu võtta ELTL artikli 114 alusel. Nimelt esiteks nähtub direktiivi 2014/40 põhjendusest 15, et direktiivi vastuvõtmise ajal esines olulisi erinevusi liikmesriikide õigusnormides – osa neist olid kehtestanud erinevaid nimekirju maitsete või lõhnade kohta, mis on lubatud või keelatud, teised ei olnud aga selles küsimuses mingeid norme kehtestanud. Lisaks näib tõenäoline, et kui liidu tasandil meetmeid ei oleks võetud, oleks eristava maitse või lõhnaga, sealhulgas mentooli sisaldavate tubakatoodete suhtes siseriiklikul tasandil vastu võetud erinevaid norme. Teiseks, kuna tubakatoodete turg niisugune turg, millel liikmesriikidevaheline kaubandus moodustab suhteliselt suure osa, siis on nende toodete, eelkõige nende koostise nõudeid käsitlevad siseriiklikud õigusnormid oma olemuselt niisugused, et need võivad liidu tasandil ühtlustamise puudumisel olla takistuseks kaupade vabale liikumisele. Seega tubakatoodete koostisosi käsitlevate siseriiklike õigusnormide vaheliste erinevuste kõrvaldamise või nende normide erineva arengu ennetamise ‐ sealhulgas liidu tasandil teatud lisaainete keelamisega – eesmärk on hõlbustada asjassepuutuvate toodete osas siseturu takistusteta toimimist. (vt punktid 117, 118, 123 ja 125)

Direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artikli 18, mis näeb ette esiteks, et liikmesriigid võivad keelata tubakatoodete piiriülese kaugmüügi tarbijatele, ja kehtestab teiseks rea ühtseid eeskirju liikmesriikidele, kes seda turustusviisi lubavad, võis õiguspäraselt vastu võtta ELTL artikli 114 alusel. Nimelt on selle sätte eesmärk takistada direktiivi 2014/40 vastavusnormidest kõrvalekaldumist, võttes aluseks inimeste tervise kaitse kõrge taseme, eelkõige noorte jaoks. Ent ELTL artikli 114 alusel vastu võetud liidu akt võib sisaldada sätteid, mille eesmärk on vältida siseturu toimimise tingimuste parandamisele suunatud normidest kõrvalehoidmist. Lisaks annab ELTL artikkel 114 liidu seadusandjale hindamisruumi, muu hulgas osas, mis puudutab võimalust ühtlustamine läbi viia etappide kaupa ja nõuda ühepoolselt vastu võetud liikmesriikide meetmete kehtetuks muutmist üksnes järk-järgult. Seega võis seadusandja selle hindamisruumi raames õiguspäraselt tubakatoodete piiriülese müügi teatud aspekte ühtlustada, jättes muud aspektid liikmesriikide otsustada. (vt punktid 128, 130, 131, 134 ja 135)

Direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artikli 13 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see keelab tarbijapakendil, välispakendil ja tubakatootel endal oleva märgistuse teabega, millele selles sättes viidatakse, isegi kui see teave on sisuliselt tõene. Nimelt nagu märgitud direktiivi 2014/40 põhjenduses 27, võivad teatavad mõisted või väljendid, nagu „vähese tõrvasisaldusega“, „lahja“, „eriti lahja“, „mahe“, „looduslik“, „lisaaineteta“, „maitse- ja lõhnaaineteta“ või „peenikesed“, ning muud elemendid ja omadused eksitada tarbijaid, eelkõige noori, kellel jääb mulje, nagu oleks toode vähem kahjulik või nagu sellel oleks positiivne mõju. See tõlgendus on kooskõlas nimetatud direktiivi eesmärgiga, milleks on vastavalt selle artiklile 1 hõlbustada tubaka- ja seonduvate toodete siseturu tõrgeteta toimimist, võttes aluseks inimeste tervise kaitse kõrge taseme, eelkõige noorte jaoks. See kaitse kõrge tase nõuab nimelt, et tubakatoodete tarbijaid – kes moodustavad nikotiinisõltuvuse tõttu eriti mõjutatava tarbijate kategooria – ei ärgitataks rohkem neid tooteid tarbima teabe abil, mis võib isegi olla sisuliselt tõene, kuid mida nad võivad tõlgendada oma harjumusest tulenevat riski vähendavana või nendele toodetele positiivset mõju andvana. (vt punktid 142–145 ja resolutsiooni punkt 2)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 147)

Keeld viidata tarbijapakendil, välispakendil ja tubakatootel endal oleval märgistusel direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artikli 13 lõikes 1 märgitud elementidele või omadustele, ei ole vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 11 ega proportsionaalsuse põhimõttega. Nimelt on see keeld kindlasti käsitatav sekkumisena ettevõtja sõna‑ ja teabevabadusse, mida nimetatud artikkel 11 tagab. Kuid selle vabaduse põhisisu direktiivi 2014/40 artikli 13 lõige 1 ei muuda, kuna see säte, mis ei keela üldsegi toote kohta mis tahes teabe esitamist, reguleerib vaid selgelt piiritletud valdkonnas toodete märgistamist, keelates vaid teatud elementide ja omaduste esitamise. Lisaks vastab viidatud sekkumine liidu tunnustatud üldist huvi pakkuvale eesmärgile, milleks on tervise kaitse. Nimelt kuna vaidlus puudub selles, et tubaka tarbimine ja kokkupuude tubakasuitsuga on surmade, haiguste ja töövõimetuse põhjus, aitab artikli 13 lõikes 1 sätestatud keeld kaasa selle eesmärgi täitmisele, kuna sellega takistatakse tubakatoodete reklaamimist ja nende tarbimise soodustamist. Samuti on direktiivi 2014/40 artikli 13 lõikes 1 ette nähtud keeld esiteks niisugune, et see kaitseb tarbijaid suitsetamisega seotud riskide eest ja teiseks ei lähe see keeld kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärgi saavutamiseks. Nimelt esiteks ei ole tarbijate kaitse piisavalt tagatud kohustuslike terviseohu hoiatustega, milles märgitakse ära suitsetamisega seotud riskid, sest nende riskide teadvustamise määra võib vastupidi vähendada märgistusega, mis võib luua mulje, et asjassepuutuv toode on vähem kahjulik või teatud aspektist kasulik. Teiseks ei oleks muude, vähem piiravate meetmete kasutamine, nagu artiklis 13 lõikes 1 ette nähtud elementide ja omaduste kasutuse reguleerimine, tarbijate tervise kaitse tagamiseks sama tõhus, sest artiklis 13 ette nähtud elemendid ja omadused on oma laadilt niisugused, mis võivad suitsetamist soodustada. Nimelt ei saa nõustuda sellega, et neid elemente ja omadusi võiks kasutada eesmärgil tarbijaid selgelt ja täpselt teavitada, kuna need on suunatud pigem tubakatoodete tarbijate nõrkuste ärakasutamisele, arvestades, et nad on oma nikotiinisõltuvuse tõttu eriti vastuvõtlikud suitsetamise mis tahes kasulikule mõjule viitava iga elemendi suhtes, et õigustada või pidada väiksemaks oma harjumustega seotud ohte. (vt punktid 148, 151, 152, 158–160 ja 162)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 165, 166 ja 185)

Proportsionaalsuse põhimõttega ei ole vastuolus direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artiklis 7 sätestatud keeld viia turule tubakatooteid, mille eristavaks maitseks või lõhnaks on mentool. Nimelt võib see keeld hõlbustada tubaka- ja seonduvate toodete osas siseturu takistusteta toimimist, olles sobiv selleks, et tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse, eriti noorte jaoks. Teatud maitsed ja lõhnad on aga viimastele eriti ahvatlevad ja hõlbustavad tubakatarbimisega alustamist. Nõustuda ei saa väitega, et noori mentool ligi ei tõmba ja et selle aine kasutamine tubakatarbimise alustamisele kaasa ei aita, sest nimetatud keelu võimet täita tervise kaitse eesmärki ei saa kahtluse alla seada ainult ühe konkreetse lõhna või maitse osas. Lisaks on direktiivi 2014/40 eesmärk tagada kõigi tarbijate tervise kaitse kõrge tase, mistõttu ei saa direktiivi võimet see eesmärk saavutada hinnata ainult tarbijate kategooria seisukohast. Liiatigi tuleb märkida, et liidu seadusandja on järginud, et negatiivsed majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed, mis eristava maitse ja lõhnaga tubakatoodete turuleviimise keeluga kaasnevad, oleksid väheolulised. Liidu seadusandja on nimelt kaalunud ühelt poolt selle keelu majanduslikke tagajärgi ja teiselt poolt nõuet tagada vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 35 teisele lausele ning ELTL artiklile 9, artikli 114 lõikele 3 ja artikli 168 lõikele 1 inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse seoses tootega, mille koostisesse kuuluvad kantserogeensed, mutageensed ja reproduktiivtoksilised ained. Direktiivi 2014/40 artiklis 7 ette nähtud keelu mõju ei ole seega ilmselgelt ebaproportsionaalne. (vt punktid 172–174, 176, 187 ja 190)

Ei saa nõustuda väitega, et direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artikli 8 lõikes 3, artikli 9 lõikes 3, artikli 10 lõike 1 punktis g ja artiklis 14 ette nähtud nõuded on ilmselgelt ebasobivad või lähevad ilmselgelt kaugemale sellest, mis on vajalik tubaka‑ ja seonduvate toodete siseturu toimimise tingimuste parandamise eesmärgi saavutamiseks, võttes aluseks inimeste tervise kaitse kõrge taseme, eelkõige noorte jaoks. Nimelt esiteks on nende sätete ‐ mis puudutavad tubakatoodete märgistamise ja pakendamisega seotud erinevaid norme, kuuludes selle direktiivi II jaotise II peatüki alla ‐, eesmärk parandada tubakatoodete siseturu toimimise tingimusi, kõrvaldades erinevused liikmesriikide selle valdkonna õigusnormides. Teiseks aitavad need nõuded kaasa inimeste tervise kaitse kõrge taseme tagamise eesmärgi saavutamisele. Nimelt võivad uut laadi, ebatavalised või silmatorkavad pakendid aidata toote atraktiivsust säilitada või seda suurendada ja ärgitada seda tarbima. Samuti võivad teatud kujuga pakendid terviseohu hoiatuste nähtavust vähendada ja seetõttu vähendada ka nende tõhusust, nagu nähtub direktiivi 2014/40 põhjendustest 25 ja 28. Vähem piiravama nõude, et terviseohu hoiatused peavad olema täielikult nähtavad ja neid ei tohi muuta olenevalt paki kujust, eesmärk ei ole erinevuste kõrvaldamine liikmesriikide õigusnormides, mis käsitlevad tubakatoodete märgistamist ja pakendamist, ning järelikult ei ole need parema siseturu toimimise eesmärgi saavutamiseks sobivad. Lisaks kuigi on tõsi, et need nõuded on oma laadilt niisugused, mis võivad teatud määral tubakatooteid omavahel sarnasemaks muuta, puudutavad need vaid nende toodete märgistamise ja pakendamise teatud aspekte, mistõttu jätavad need siiski alles võimaluse neid tooteid eristada. (vt punktid 192, 193, 195, 197–200)

Direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artikli 10 lõike 1 punktide a ja c vastuvõtmisega ei ole liidu seadusandja ilmselgelt läinud kaugemale sellest, mis on sobiv ja vajalik tubaka‑ ja seonduvate toodete siseturu toimimise tingimuste parandamise eesmärgi saavutamiseks, võttes aluseks inimeste tervise kaitse kõrge taseme, eelkõige noorte jaoks. Direktiivi 2014/40 artikli 10 lõike 1 punktid a ja c, mis on kolmanda küsimuse punkti c ese, näevad sisuliselt ette, et igale tarbijapakendile ja igale välispakendile kantakse terviseohu ühendhoiatused, mis koosnevad selle direktiivi I lisas loetletud teksthoiatusest ja vastavast värvifotost, mis on esitatud pildikogus direktiivi II lisas, ning et need hoiatused katavad 65% tarbijapakendi nii eesmisest kui ka tagumisest välispinnast. See 65‑protsendiline osa ei ole seatud eesmärgi saavutamiseks ilmselgelt ebasobiv meede, kuna suuremõõtmelised pilte sisaldavad hoiatused on märgatavamad, need annavad paremini edasi teavet terviseriskide kohta, neil on suurem emotsionaalne mõju ja need panevad tubakatarbijat rohkem oma tarbimist vähendama või sellele lõppu tegema. Samuti on suurem võimalus, et nende hoiatuste tõhusus on pikaajalisem ning need on eriti tõhusad selleks, et tervisemõjudest teada anda väheteadlikele isikutele, lastele ja noortele. Lisaks, mis puudutab terviseohu ühendhoiatustega kaetava pinna – mida reguleeritakse direktiivi 2014/40 artikli 10 lõike 1 punktides a ja c ‐ suurust, siis ei saa liidu seadusandjale ette heita omavolilist tegevust seetõttu, et ta nägi ette, et kaetava pakiosa suurus peab olema 65% pinnast, sest selle valiku tegemisel lähtus ta kriteeriumidest, mis tulenevad Maailma Tervishoiuorganisatsiooni tubakatoodete tarbimise piiramist käsitleva raamkonventsiooni soovitustest, ja tegutses oma suure kaalutlusõiguse raames, mis sellel seadusandjal on. Mis puudutab käsitletava meetme vajalikkust ja selle mõju tootjate võimele edastada tarbijatele teavet asjassepuutuva toote kohta, siis on oluline märkida esiteks, et lisaks pinnale, mis on kaetud nende hoiatustega, jääb seda laadi teabele tarbijapakendil piisavalt ruumi, ja teiseks, et nii kehtestatud piirangud peavad olema tasakaalus nõudega tagada inimeste tervise kaitse kõrge tase valdkonnas, mille eripäraks on asjassepuutuva toote mürgisus ja toote sõltuvust tekitav mõju. (vt punktid 202, 204–206, 208–211)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 215– 218)

Subsidiaarsuse põhimõttega ei ole vastuolus direktiivi 2014/40 tubaka‑ ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus‑ ja haldusnormide ühtlustamise kohta artiklis 7 sätestatud keeld viia turule tubakatooteid, mille eristavaks maitseks või lõhnaks on mentool. Nimelt isegi kui eeldada, et kahest direktiivis 2014/40 nimetatud eesmärgist teise ‐ st tagada inimeste tervise kaitse kõrge taseme ‐ saaks paremini saavutada liikmesriikide tasemel, võib eesmärgi saavutamine sel tasandil siiski kinnistada senist olukorda või isegi tekitada olukorra, kus osas liikmesriikides lubatakse teatud eristava maitse ja lõhnaga tubakatoodete turuleviimist ning teistes see keelatakse, mis oleks aga risti vastupidine direktiivi 2014/40 esimese eesmärgiga, milleks on tubaka‑ ja seonduvate toodete siseturu toimimise tingimuste parandamine. Nende kahe direktiivis 2014/40 nimetatud eesmärgi omavahelisest seotusest järeldub, et liidu seadusandja võis õiguspäraselt asuda seisukohale, et tema võetava meetmega tuleb kehtestada eristava maitse ja lõhnaga tubakatoodete liidus turuleviimise kord ja et selle seotuse tõttu saab neid kahte eesmärki paremini saavutada liidu tasandil. (vt punktid 220–222)