4. novembri 2010. aasta seaduse nr 183 (GURI regulaarne lisa nr 262, 9.11.2010, edaspidi „seadus nr 183/2010”) artikkel 32 „Tähtajalise töölepinguga seotud aegumistähtajad ja tingimused” näeb ette:

„1. 15. juuli 1966. aasta seaduse nr 604 [töötajate mittekollektiivse töölt vabastamise kohta, GURI nr 195, 6.8.1966, edaspidi „seadus nr 604/1966”] artikli 6 lõigete 1 ja 2 sõnastus asendatakse järgmise sõnastusega: töölt vabastamise korral tuleb see nõude aegumise vältimiseks vaidlustada 60 päeva jooksul pärast kirjaliku teate saamist töölt vabastamise kohta (või selle põhjenduste kohta, kui need on saadud hiljem); vaidlustamine võib olla esitatud mis tahes kirjalikus vormis, sh kohtuvälise dokumendina, mis võimaldab edasi anda töötaja tahet, sh töölt vabastamise vaidlustamine ametiühingu sekkumise läbi. Vaidlustamisel puudub õigusjõud, kui seejärel ei esitata 270 päeva jooksul kaebust mis tahes kohtuasutusele, mis täidab töökohtu ülesandeid, või teadet vastaspoolele, et soovitakse alustada lepitus- või vahekohtumenetlust, ilma et see piiraks õigust esitada uusi, pärast kaebuse esitamist koostatud dokumente. Kui välja pakutud lepitus- või vahekohtumenetlusest keeldutakse või kui pooled on erimeelsustel nende kohaldamise osas, tuleb kaebus nõude aegumise vältimiseks esitada 60 päeva jooksul pärast keeldumist või erimeelsustele jäämist.

2. [Seaduse nr 604/1966] artikli 6 sätted, käesoleva artikli lõikega 1 muudetud kujul, on kohaldatavad ka kõigil töölepingu ülesütlemise kehtetuks tunnistamise juhtudel.

3. [Seaduse nr 604/1966] artikli 6 sätteid, käesoleva artikli lõikega 1 muudetud kujul, kohaldatakse ka a) töölt vabastamise suhtes, mille puhul on vaja lahendada töösuhte liigitamise või töölepingu tähtajalisuse õiguspärasuse küsimusi; […] d) töölepingule määratud tähtaja tühistamishagide suhtes 6. septembri 2001. aasta seadusandliku dekreedi nr 368 [millega võetakse üle direktiiv 1999/70, milles käsitletakse ETUC, UNICE ja CEEP sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, GURI nr 235, 9.10.2001, lk 4, muudetud, edaspidi „seadusandlik dekreet nr 368/2001”] artiklite 1, 2 ja 4 tähenduses, mille puhul hakatakse aegumistähtaega arvestama alates töölepingu tähtaja möödumisest.

4. Seaduse nr 604/1966 artikli 6 sätteid, käesoleva artikli lõikega 1 muudetud redaktsioonis, kohaldatakse ka a) (seadusandliku dekreedi nr 368/2001) artiklite 1, 2 ja 4 alusel sõlmitud tähtajaliste töölepingute suhtes, mis on käesoleva seaduse jõustumise kuupäeval täitmisel, nii et aegumistähtaega hakatakse arvestama lepingu tähtaja möödumisest; b) ka [seadusandlikust dekreedist nr 368] varem kehtinud õigusnormide kohaselt sõlmitud tähtajaliste töölepingute suhtes, mis on käesoleva seaduse jõustumise ajaks juba sõlmitud, nii et aegumistähtaega hakatakse arvestama alates käesoleva seaduse jõustumise kuupäevast; [...]

5. Tähtajalise töölepingu muutmisel tähtajatuks mõistab kohus tööandjalt töötajale välja hüvitise, mille suurus on vähemalt 2,5 kuutöötasu, kuid mitte üle 12 kuutöötasu, mille suurus määratakse viimase faktiliselt saadud kogutöötasu alusel, võttes arvesse [seaduse nr 604] artiklis 8 sätestatud kriteeriume.

[…]

7. Lõigete 5 ja 6 sätteid kohaldatakse kõikide, sh käesoleva seaduse jõustumiskuupäeval menetluses olevate kohtuasjade suhtes. Viimati nimetatud kohtuasjade puhul määrab kohus vajaduse korral menetluspooltele tähtaja oma avalduse ja sellega seotud väidete täiendamiseks – üksnes seoses lõigetes 5 ja 6 nimetatud hüvitise suuruse kindlaksmääramisega – ning kasutab tsiviilmenetluse seadustiku artiklis 421 sätestatud uurimisvolitusi.”