ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Mis puudutab alusetult saadu tagastamist, siis väljend „nii ilmne”, millega kirjeldatakse personalieeskirjade artikli 85 esimeses lõigus maksmise seadusliku aluse puudumist, ei tähenda seda, et alusetult makstud summade saajalt ei eeldata mingitki järelemõtlemist või kontrolli, vaid et summa tuleb tagasi maksta, kui viga ei saanud tavapäraselt hoolsale ametnikule, kes peab teadma tema töötasu reguleerivaid norme, märkamatuks jääda. Lisaks tuleb igal konkreetsel juhul võtta arvesse asjaomane ametniku võimet vajalikku kontrolli teostada. Liidu kohus võtab sellega seoses arvesse eelkõige ametniku vastutuse taset, tema palgaastet ja tööstaaži puudutavaid asjaolusid.

Muu hulgas ei ole vajalik, et asjaomane ametnik või ajutine töötaja oleks oma ametiülesandeid hoolsalt täites võimeline hindama administratsiooni tehtud vigade täpset ulatust. Asjaolu, et tal on kahtlusi kõnealuse makse õigsuses, on piisav selleks, et olla kohustatud kontakteeruma administratsiooniga, et see teostaks vajaliku kontrolli.

(vt punktid 48–50)

Esimese Astme Kohus: 5. november 2002, kohtuasi T‑205/01: Ronsse vs. komisjon (punktid 46 ja 47); 29. september 2005, kohtuasi T‑195/03: Thommes vs. komisjon (punkt 124).
Personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 sätted ei anna administratsioonile vähimatki kaalutlusõigust paranduskoefitsiendi kohaldamise osas, vaid annavad talle kaalutlusõiguseta pädevuse, kuivõrd eespool nimetatud sätete imperatiivsest sõnastusest ilmneb, et administratsioon on kohustatud asjaomast soodustust andma, kui ta tõdeb, et nendes sätetes nimetatud tingimused on täidetud. Sellest tuleneb, et kui liidu kohus uurib administratsiooni esitatud asjaolusid ja neile asjaoludele antud kvalifikatsiooni eesmärgiga saada vastus küsimusele, kas paranduskoefitsiendi kohaldamise õiguse aluseks seatud tingimused on täidetud, teostab liidu kohus täielikku kohtulikku kontrolli.

Selleks, et kohta, kus pensionärist ametnik elab, saaks kvalifitseerida mitte ainult tema elukohana, vaid ka peamise elukohana personalieeskirjade XIII lisa artikli 20 tähenduses, peab mõistet „elukoht” hõlmavatele erinevatele elementidele, milleks on asjaomases kohas füüsiliselt elamine, mis annab sellele tegeliku elukoha olemuse, tavapäraste sotsiaalsete suhete arendamine ning jooksvad kulutused kavatsusega anda selles kohas elamisele stabiilne ja pidev olemus, omistama märkimisväärse tähtsuse.

Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest. Lisaks peavad need tagatised peavad olema kooskõlas personalieeskirjade sätetega ja üldiselt kohaldatavate normidega.

Kontrollisüsteem, millega nõutakse pensionäridelt, kellele kohaldatakse suuremat paranduskoefitsienti kui 100, täitma igal aastal deklaratsiooni, et kontrollida, kas eelmisel kalendriaastal on nende peamiseks elukohaks jäänud riik, mille jaoks paranduskoefitsient määrati, ja kas selle paranduskoefitsiendi kohaldamine on sel kalendriaastal põhjendatud, ei saa määratluse kohaselt tekitada õiguspärast ootust paranduskoefitsiendi säilitamise kohta.

(vt punktid 85–87)

Avaliku Teenistuse Kohus: 13. aprill 2011, kohtuasi F‑73/09: Sukup vs. komisjon (punkt 89).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

5. november 2013

Carlo De Nicola

versus

Euroopa Investeerimispank (EIP)

„Avalik teenistus — Kohtuotsuse täitmine — Kohtukulud — Kulude hüvitamine — Hüvitatavate kohtukuludena makstud summade hüvitamine pärast kohtuotsust, millega tühistatakse osaliselt kohtuotsus, mille kohaselt mõisteti need kohtukulud välja hagejalt”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega C. De Nicola palub Avaliku Teenistuse Kohtul tühistada Euroopa Investeerimispanga (EIP) keeldumine tagastada talle kohtukulud, mis maksti Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse alusel, mille hiljem tühistas Euroopa Liidu Üldkohus.

Otsus:

Tühistada Euroopa Investeerimispanga 4. ja 25. mai 2012. aasta otsused. Mõista Euroopa Investeerimispangalt C. De Nicola kasuks välja 6000 eurot, millele on liidetud alates 29. aprillist 2012 arvestatud tasandusintress. Tasandusintress arvutatakse välja Euroopa Keskpanga poolt peamiste refinantseerimistoimingute jaoks kehtestatud määra alusel, mis kehtis kõnealusel perioodil, ning millele on lisatud kaks protsendipunkti. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. Jätta Euroopa Investeerimispanga kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja C. De Nicola kohtukulud.

Kokkuvõte

Kohtumenetlus – Kohtukulud – Hüvitatavate kohtukuludena makstud summade hüvitamine pärast kohtuotsust, millega tühistatakse osaliselt kohtuotsus, mille kohaselt mõisteti need kohtukulud välja hagejalt

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 115)

Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 115 kohaselt peab siis, kui Euroopa Liidu Üldkohus tühistab Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse või määruse ning see saadetakse viimasele uueks arutamiseks, Avaliku Teenistuse Kohus kohtuasja lõpetavas lahendis otsustama esiteks nii tema menetluse kui ka teiseks Euroopa Liidu Üldkohtus apellatsioonkaebuse menetlusega seotud kohtukulude üle.

Taoline säte annab tunnistust sellest, et kui Euroopa Liidu Üldkohus kas või osaliselt tühistab Avaliku Teenistuse Kohtu otsuse või määruse, siis selle tulemuseks on nende eeskirjade tühistamine, mida järgides Avaliku Teenistuse Kohus otsustas selles kohtuotsuses või määruses kohtukulude üle.

Neil asjaoludel tuleb institutsioonil rahuldada hageja taotlus, et talle makstaks tagasi hüvitatavate kohtukuludena tasutud summa.

(vt punktid 23, 24 ja 27)
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

5. november 2013

Peter Schönberger

versus

Euroopa Liidu Kontrollikoda

„Avalik teenistus — Ametnikud — Edutamine — 2011. aasta edutamine — Kohaldatavad protsendimäärad”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega P. Schönberger palub Avaliku Teenistuse Kohtul tühistada otsuse, millega Euroopa Liidu Kontrollikoda keeldus tema edutamisest 2011. aasta edutamise raames.

Otsus:

Jätta hagi rahuldamata. Jätta P. Schönbergeri kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Kontrollikoja kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnikud – Edutamine – Iga palgaastme või tegevusüksuse ametikohtade arv – Keskmise teenistuskäigu vastavust määravad protsendimäärad – Palgaastmed AD 12, AD 13 ja AST 10 ajavahemikul 1. maist 2004 kuni 30. aprillini 2011 – Kohaldamine viie aasta põhjal

(Personalieeskirjad, artikli 6 lõige 2; I lisa B jagu ja XIII lisa artikkel 9)

Personalieeskirjade XIII lisa artiklit 9 tuleb tõlgendada koostoimes sellise edutamissüsteemi ülesehitusega, mille eesmärk on küll uue ja endise karjääristruktuuri keskmise teenistuskäigu vastavuse tagamine, kuid mis annab igale institutsioonile perioodiliselt tegutsemisruumi protsendimäärade kohaldamisel.

Kuigi personalieeskirjade XIII lisa artikkel 9 teeb erandi personalieeskirjade I lisa B jaost, nähes ette, et alates 1. maist 2004 kuni 30. aprillini 2011 on palgaastmete AD 12, AD 13 ja AST 10 ametnike puhul protsendimäärad erinevad nimetatud lisas viidatud määradest, ei sisalda see ühtegi sätet, mis võimaldab jõuda järeldusele, et samuti tuleb teha erand personalieeskirjade artikli 6 lõikes 2 sätestatud reeglist, mille kohaselt tuleb protsendimäärasid kohaldada viie aasta põhjal.

(vt punktid 43 ja 44)
Esimese Astme Kohus: kohtuotsused Girardot vs. komisjon, T-92/01, EU:T:2002:220 , punkt 24; Christensen vs. komisjon, T-336/02, EU:T:2005:115 , punkt 38, ning Pantoulis vs. komisjon, T-290/03, EU:T:2005:316 , punkt 90.

Neid põhimõtteid saab kohaldada liidu ameti direktori vaba ametikoha täitmise menetluses osalevale eelvalikukomisjonile, sest selle komisjoni eesmärk on nagu konkursikomisjonilgi valida välja parimad kandidaadid nende hulgast, kes on esitanud oma kandidatuuri, ja tal oli ulatuslik kaalutlusruum eelvalikutestide korraldamisel.

Pealegi on konkursikomisjon kohustatud tagama, et tema hinnangud kõikidele suuliste katsete käigus eksamineeritavatele kandidaatidele antakse võrdsetes ja objektiivsetes tingimustes.

Liidu ameti direktori vaba ametikoha täitmise menetluses on komisjon kohustatud hea halduse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid arvestades tagama, et valikumenetluse esimene etapp, mis toimub valikukomisjonis, oleks korraldatud nõuetekohaselt. Selleks on tarvis, et kõikidel komisjoni nimetatud eelvalikukomisjoni liikmetel oleks vajalik sõltumatus, et nende objektiivsust ei saaks kahtluse alla seada.

Seoses küsimusega, kas isik, kes samaaegselt täidab nii eelvalikukomisjoni liikme kui ka otsustavaks instantsiks oleva asjaomase asutuse haldusnõukogu liikme ülesandeid, järgib oma erapooletusekohustust, võttes arvesse eelvalikukomisjoni ja haldusnõukogu täiesti erinevat pädevust, tuleb märkida, et eelvalikukomisjon avaldab määravat mõju nende kandidaatide lõplikule nimekirjale, kelle komisjon nimetatud asutuse haldusnõukogule välja pakub. Samuti saavad eelvalikukomisjoni liikmed, kes on lisaks haldusnõukogu liikmed, haldusnõukogu koosolekul isiklikult või asendusliikme kaudu hääletada ühe komisjoni välja valitud kandidaadi poolt. Muuhulgas võivad haldusnõukogu liikmed etendada haldusnõukogu nõupidamistes päris tähtsat rolli, sõltumata sellest, kas nad kasutavad oma hääleõigust või mitte, ja igal juhul on nad otseses kontaktis haldusnõukogu teiste liikmetega.

Nõnda võib eelvalikukomisjoni liikme ja haldusnõukogu liikme ülesannete samaaegne täitmine rikkuda nende isikute sõltumatust ja objektiivsust, kes neid ülesandeid samaaegselt täitsid ja seeläbi – võttes arvesse, et kõikidel eelvalikukomisjoni liikmetel peab olema vajalik sõltumatus selleks, et ei rikutaks eelvalikukomisjoni objektiivsust tervikuna –, eelvalikukomisjoni kui terviku erapooletusekohustust.

(vt punktid 84 ja 88–92)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus CG vs. EIP, EU:F:2014:187, punkt 61.
Euroopa Keskpanga teenistustingimuste artiklis 41 ja panga personalieeskirjade artiklis 8.1 on sätestatud, et Euroopa Keskpanga teenistuja võib esitada hagi alles pärast seda, kui on läbitud kohtueelne menetlus, mis koosneb kahest etapist: kohtueelses menetluses läbivaatamise taotlus ja kohtueelne kaebus.

Nagu on otsustatud personalieeskirjade artikli 91 puhul, tuleb asuda seisukohale, et kaebuse ja sellele järgneva hagi vastavuse reegli kohaselt on nõutav, et liidu kohtule esitatud väide oleks esitatud juba kohtueelses menetluses ‐ et ametisse nimetav asutus võiks mõista, mida asjaomane isik vaidlustatud otsuses kritiseerib, ‐ vastasel korral on see väide vastuvõetamatu.

Samas kaalutlused, mis on seotud vastavalt kohtueelse menetluse eesmärgi, õigusvastasuse väite laadi ja tõhusa kohtuliku kaitse põhimõttega, ei võimalda tunnistada esmakordselt hagis esitatud õigusvastasuse väidet vastuvõetamatuks ainuüksi seetõttu, et seda ei esitatud sellele hagile eelnenud kaebuses.

(vt punktid 30, 31, 39 ja 54)

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T‑476/11 P, EU:T:2013:557, punkt 71.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Cerafogli vs. EKP, F‑43/10, EU:F:2012:184, punkt 61, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse (kohtuasi T‑114/13 P).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

15. juuli 2014

Kohtuasi F‑160/12

Bernat Montagut Viladot

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Konkurss – Konkursi EPSO/AD/206/11 (AD 5) teade – Reservnimekirja kandmata jätmine – Kandidaatide konkursile lubamise tingimused – Diplomite tunnustamine

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, milles B. Montagut Viladot vaidlustab konkursi EPSO/AD/206/11 (AD 5) komisjoni keeldumise kanda tema nimi nimetatud konkursi reservnimekirja.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja B. Montagut Viladot' kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Konkurss – Konkurss kvalifikatsiooni ja katsete põhjal – Ülikoolidiplomite nõue – Ülikoolidiplomi mõiste – Hindamine selle riigi õigusaktide kohaselt, kus õpingud läbiti

2. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Kohaldatavatele sätetele mittevastav konkursikomisjoni kinnitus – Olukord, kus ei teki õiguspärast ootust reservnimekirja kandmise võimaluse suhtes

1. Kõikide vastupidiste sätete puudumisel, mis sisalduks kas töölevõtmiseks korraldatavatele konkurssidele kohaldatavas määruses või direktiivis või konkursiteates, on ülikooliharidust tõendava diplomi omamise nõuet tingimata vaja tõlgendada diplomina selle liikmesriigi seaduses antud tähenduse mõttes, kus kandidaat teostas oma õpingud, millele ta viitab. Ülikoolidiplom, mille omamist avalikul konkursil osalemiseks nõutakse, peab olema selle liikmesriigi õigusakte arvestades, kus diplom väljastati, tsiviilõiguslikult täiesti kehtiv.

(vt punktid 30 ja 31)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtuotsus Jaenicke Cendoya vs. komisjon, 108/88, EU:C:1989:325, punkt 17.

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus Alonso Morales vs. komisjon, T‑299/97, EU:T:1999:314, punkt 60.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Zangerl‑Posselt vs. komisjon, F‑83/07, EU:F:2009:158, punkt 51.

2. Õigus tugineda õiguspärase ootuse kaitsele eeldab seda, et täidetud on kolm tingimust. Esiteks peavad liidu ametiasutused olema andnud isikule pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest pärit täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid kinnitusi. Teiseks peavad need kinnitused olema sellised, et isikul, kellele need on antud, tekib õiguspärane ootus. Kolmandaks peavad antud kinnitused olema kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega.

Kandidaadil ei saa tekitada õiguspärast ootust kvalifikatsiooni ja katsete põhjal läbiviidava konkursi komisjoni hinde alusel, mis annab kandidaadile kinnituse, et ta vastab kõikidele konkursiteates sätestatud konkursile lubamise tingimustele, kui niisugused kinnitused ei ole kohaldatavate normidega kooskõlas, kuna asjaomase isiku diplom ei vasta konkursiteates esitatud nõuetele.

(vt punktid 47 ja 49)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Neirinck vs. komisjon, F‑84/05, EU:F:2007:33, punkt 79.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-120/12

Christèle Coutureau

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega C. Coutureau palub tühistada 28. novembri 2011. aasta otsuse, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus tähtajatult pikendamast 29. veebruaril 2012 lõppevat ajutise teenistuja tähtajalist lepingut.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta C. Coutureau kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Väited ja argumendid, mida kaebuses ei esitatud, kuid mis on viimasega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

1. Ametnike hagides peavad liidu kohtule esitatavad nõuded sisaldama ainult vaidluspunkte, mis tuginevad kaebusega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidluspunkte võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida tingimata kaebuses ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud.

Sellega seoses tuleb märkida, et esiteks kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja selle jooksul tegutsevad asjaomased isikud tavaliselt ilma advokaadi abita, siis ei tohi administratsioon tõlgendada kaebusi kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel, ning teiseks ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk siduda rangelt ja lõplikult võimalikku kohtumenetlust, kui kohtule esitatud hagi ei muuda ei kaebuse alust ega eset. Selleks et personalieeskirjade artikli 91 lõikes 2 ette nähtud kohtueelne menetlus teeniks oma eesmärki, on sellegipoolest vajalik, et administratsioonil oleks võimalus piisavalt täpselt tutvuda asjaomase isiku poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud väidetega.

(vt punktid 34 ja 35)

Viide:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T-476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 73, 76 ja 77 ning seal viidatud kohtupraktika.

2. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 41)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-121/12

Ginny Maynard

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega G. Maynard palub tühistada 20. detsembri 2012. aasta otsuse, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus tähtajatult pikendamast 14. aprillil 2012 lõppevat ajutise teenistuja tähtajalist lepingut.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta G. Maynardi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Väited ja argumendid, mida kaebuses ei esitatud, kuid mis on viimasega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

1. Ametnike hagides peavad liidu kohtule esitatavad nõuded sisaldama ainult vaidluspunkte, mis tuginevad kaebusega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidluspunkte võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida tingimata kaebuses ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud.

Sellega seoses tuleb märkida, et esiteks kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja selle jooksul tegutsevad asjaomased isikud tavaliselt ilma advokaadi abita, siis ei tohi administratsioon tõlgendada kaebusi kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel, ning teiseks ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk siduda rangelt ja lõplikult võimalikku kohtumenetlust, kui kohtule esitatud hagi ei muuda ei kaebuse alust ega eset. Selleks et personalieeskirjade artikli 91 lõikes 2 ette nähtud kohtueelne menetlus teeniks oma eesmärki, on sellegipoolest vajalik, et administratsioonil oleks võimalus piisavalt täpselt tutvuda asjaomase isiku poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud väidetega.

(vt punktid 35 ja 36)

Viide:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T-476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 73, 76 ja 77 ning seal viidatud kohtupraktika.

2. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 42)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(kolmas koda)

25. juuni 2014

Kohtuasi F-119/12

Stephanie Sumberaz Sotte-Wedemeijer

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

Avalik teenistus – Europoli töötajad – Europoli konventsioon – Europoli personalieeskirjad – Otsus 2009/371/JSK – Muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamine Europoli teenistujatele – Ajutise teenistuja tähtajalise lepingu pikendamata jätmine – Ajutise teenistuja tähtajatu lepingu sõlmimisest keeldumine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega S. Sumberaz Sotte-Wedemeijer palub tühistada 3. aprilli 2012. aasta otsuse, millega Euroopa Politseiamet (Europol) keeldus tähtajatult pikendamast 31. mail 2012 lõppevat ajutise teenistuja tähtajalist lepingut.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta S. Sumberaz Sotte-Wedemeijeri kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Kaebuse ja hagi vastavus – Eseme ja aluse samasus – Väited ja argumendid, mida kaebuses ei esitatud, kuid mis on viimasega vahetult seotud – Vastuvõetavus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised

1. Ametnike hagides peavad liidu kohtule esitatavad nõuded sisaldama ainult vaidluspunkte, mis tuginevad kaebusega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidluspunkte võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida tingimata kaebuses ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud.

Sellega seoses tuleb märkida, et esiteks kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja selle jooksul tegutsevad asjaomased isikud tavaliselt ilma advokaadi abita, siis ei tohi administratsioon tõlgendada kaebusi kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel, ning teiseks ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk siduda rangelt ja lõplikult võimalikku kohtumenetlust, kui kohtule esitatud hagi ei muuda ei kaebuse alust ega eset. Selleks et personalieeskirjade artikli 91 lõikes 2 ette nähtud kohtueelne menetlus teeniks oma eesmärki, on sellegipoolest vajalik, et administratsioonil oleks võimalus piisavalt täpselt tutvuda asjaomase isiku poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud väidetega.

(vt punktid 37 ja 38)

Viide:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T-476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 73, 76 ja 77 ning seal viidatud kohtupraktika.

2. Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest.

(vt punkt 46)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Mendes vs. komisjon, F-125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.