Kohtuasi T‑406/09

Donau Chemie AG

versus

Euroopa Komisjon

„Konkurents — Keelatud kokkulepped — Terase‑ ja gaasitööstuse jaoks ette nähtud kaltsiumkarbiidi ja magneesiumi turg EMP‑s, välja arvatud Iirimaa, Hispaania, Portugal ja Ühendkuningriik — EÜ artikli 81 rikkumise tuvastamise otsus — Hindade kindlaksmääramine ja turu jagamine — Trahvid — Määruse (EÜ) nr 1/2003 artikkel 23 — 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta — Kergendavad asjaolud — Koostöö haldusmenetluses — Põhjendamiskohustus — Võrdne kohtlemine — Proportsionaalsus — Maksevõime”

Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (kolmas koda), 14. mai 2014

Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Arvesse võetav käive – Võrdse kohtlemise ja proportsionaalsuse põhimõtte järgimine – Trahvi vähendamine, arvestades ettevõtja eripärasid muu hulgas seoses ohuga, et trahv on ebaproportsionaalne – Komisjoni kehtestatud suunised – Komisjoni õigus nendest kõrvale kalduda – Kohtulik kontroll – Liidu kohtu täielik pädevus

Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Väikese või keskmise suurusega ettevõtjale määratud trahv – Trahv, mis on protsentuaalselt väga lähedal ülemmäärale 10% tema kogukäibest – Protsent, mis on kõrgem, kui keelatud kokkuleppe teistele osalistele määratu – Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine ainult selle asjaolu tõttu – Puudumine

Vt otsuse tekst. (vt punkt 28)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 29, 30 ja 120)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 58–60, 222 ja 306–310)

Komisjoni poolt EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses ettevõtjale määratava trahvi suuruse hindamisel tuleb eristada kriteeriumi seoses sellega, kas rikkumine pandi toime või ei, ja kriteeriumi, mis käsitleb selle tegelikku mõju turule. Mis puudutab niisugust rikkumist, mis seisneb turgude jagamises, kvootide kindlaksmääramises, klientide jagamises, hindade kindlaksmääramises ning tundliku teabe vahetamises, siis tuleb esimest nendest kahest kriteeriumist pidada täidetuks, kui on tõendatud, et kartelli liikmete vahel kokkulepitut nende äritegevuses tõesti täideti, st kartelli liikmed võtsid meetmeid, et kohaldada näiteks kokkulepitud hindu, teatades nendest klientidele, andes oma töötajatele juhiseid kasutada neid läbirääkimiste alusena ning teostades järelevalvet selle üle, kas konkurendid ja nende endi müügiosakonnad neid hindu kohaldavad. Mis puudutab kriteeriumi seoses rikkumise tegeliku mõjuga turule, siis käsitleb see küsimust, milline oli toime pandud rikkumise tegelik toime konkurentsile asjassepuutuval turul. Kuigi on tõsi, et rikkumise toimepanemine on asjakohane tegur, mis võttes arvesse iga juhtumi eripäraseid asjaolusid, võib osutuda piisavaks, et järeldada, et vaidlusalune rikkumine mõjutas tegelikult turgu, ei tähenda kokkuleppe täitmine siiski tingimata seda, et sellel täitmisel on reaalsed tagajärjed. Kriteeriumid, mis puudutavad vastavalt rikkumise toimepanemist ja selle tegelikku mõju turule, on seega eraldiseisvad kriteeriumid ning ei saa eeldada, et kui esimene on täidetud, on automaatselt täidetud ka teine. (vt punktid 69 ja 70)

Kuigi komisjon ei saa kõrvale kalduda normidest, mille ta on ise endale kehtestanud ‐ välja arvatud juhul, kui ta esitab seda tehes võrdse kohtlemise põhimõttega kooskõlas olevaid põhjendusi ‐, võib ta neid muuta või asendada. Uute normide kohaldamisalasse kuuluva juhtumi puhul ei saa komisjonile ette heita, et ta ei analüüsinud rikkumise raskuse kindlakstegemisel kriteeriumi, mida nendes uutes normides ette ei ole nähtud, üksnes põhjusel, et tema analüüs oli ette nähtud varem kehtinud suunistes. (vt punktid 74, 87, 150–152 ja 175)

Liidu konkurentsiõiguse rikkumiste raskusaste tuleb kindlaks määrata suure arvu asjaolude alusel, nagu konkreetse juhtumi eripärased asjaolud, selle kontekst ja trahvide hoiatav mõju, kuigi kohustuslikult arvesse võtmisele kuuluvatest tingimustest ei ole kehtestatud siduvat või ammendavat loetelu. See et komisjon on suunistega määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta täpsustanud rikkumise raskuse hindamise lähtekohti, ei takista seega rikkumise hindamist tervikuna kõigi juhtumi asjassepuutuvate asjaolude põhjal, sealhulgas nende asjaolude põhjal, mida suunistes sõnaselgelt ei ole märgitud. See et suunistes ei ole sõnaselgelt ette nähtud, et trahvi põhisumma kindlaksmääramiseks rikkumise raskuse määratlemisel tuleb analüüsida rikkumise tegelikku mõju turule, ei takista komisjonil ka seda tegurit uurida. Ent hageja ei saa oma argumentide põhjendamiseks, millega üritatakse vaidlustada konkurentsiõiguse normide rikkumise eest määratud trahvisummat, piirduda kinnitusega, et komisjon oleks pidanud rikkumise raskuse hindamiseks ka analüüsima üht või teist tegurit, mille analüüsi ei ole suunistes ette nähtud. Ta peab ka tõendama, kuidas see analüüs oleks muutnud komisjoni poolt rikkumise raskusele antud hinnangut ja õigustanud väiksema trahvi määramist. (vt punktid 76–78)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 81)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 92 ja 138)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 93, 95, 115, 117 ja 127)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 108, 143 ja 144)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 110)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 112)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 145)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 154)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 162, 166 ja 169)

Selleks et liidu konkurentsiõiguse normide rikkumist saaks lugeda tahtlikult ja mitte ettevaatamatuse tõttu toimepanduks, ei ole vaja, et ettevõtja oleks olnud konkurentsinormide rikkumistest teadlik ‐ piisab, et ettevõtja ei saanud mitte teada, et tema tegevuse eesmärk oli kahjustada konkurentsi ühisturul. Sellest tuleneb, et nende normide rikkumise tuvastamise eelduseks ei ole see, et ettevõtja tegevuse eest vastutavad isikud oleksid olnud teadlikud nende normide täpsest sisust, mille kohta võis saada teavet koolitus- ja tegevuse seaduspäraseks muutmise programmi raames. Vastupidi, olenemata niisuguse teadlikkuse puudumisest on võimalik tuvastada nende normide rikkumine mitte ainult ettevaatamatuse, vaid ka tahtluse tõttu. (vt punkt 171)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 175)

Tõendite esitamist võib taotleda ka pärast vasturepliiki, kui asjassepuutuvad tõendid ei saanud olla neid esitada sooviva isiku käsutuses enne kirjaliku menetluse lõpetamist või kui vastaspoole poolt tõendite hilinemisega esitamine õigustab toimiku täiendamist võistlevuse põhimõtte järgmise tagamiseks. Kuivõrd kodukorra artikli 48 lõike 1 puhul on tegemist erandiga tõendite esitamise pakkumise reeglitest, kehtestatakse selles pooltele kohustus tõendite hilist esitamist põhjendada. Sellise põhjendamise kohustus tähendab, et kohtul peab olema õigus tõendite hilinemisega esitamise põhjenduse põhjendatust ja vajadusel tõendite sisu kontrollida, ning juhul kui taotlus ei ole õiguslikult piisavalt põhjendatud, tõendid vastu võtmata jätta. Enamgi veel kehtib sama tõendite kohta, mille esitamist taotletakse pärast vasturepliiki. (vt punkt 212)

Selleks et määrata kindlaks sobiv trahvi vähendamise määr, mida tuleks vastutasuks hageja koostöö eest kohaldada talle liidu konkurentsiõiguse normide rikkumise eest määratavale trahvile, ei tule arvesse võtta asjaolu, et see trahv on karistus mitte ainult rikkumise selle osateo eest, mille kohta ta olulise lisaväärtusega tõendeid esitas, vaid ka sama rikkumise muu osateo eest, mille kohta ta niisuguseid tõendeid ei esitanud. (vt punkt 229)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 233)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 250)

Kuigi komisjoni poolt EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses ettevõtjale määratava trahvi suuruse hindamisel on tulu, mida ettevõtja oleks võinud rikkumisest saada ja üldisemalt tulu, mille ta sai rikkumisega seotud turgudel, üks tegur teiste seas, mida võib trahvi kindlaksmääramisel arvesse võtta, ei ole komisjonil ega trahvide valdkonnas täieliku pädevuse teostamisel ka liidu kohtul kohustust tagada, et see summa oleks otseselt proportsionaalne tuluga, mida ettevõtja saab asjassepuutuvatel turgudel, või et see seda tulu ei ületaks. (vt punkt 258)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 259)

Komisjoni poolt EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses ettevõtjale määratava trahvi suuruse hindamisel tuleb silmas pidada, et määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 ette nähtud ülemmäära 10% ettevõtja kogukäibest eesmärk on vältida, et komisjoni määratavad trahvid oleksid ettevõtja suurusega võrreldes ebaproportsionaalsed. See ülempiir ei ole aga piisav, et vältida määratud trahvi võimalikku ebaproportsionaalsust niisuguse vahendaja puhul, kes tegutseb kõrgeväärtuseliste materjalide müügiga, millelt saadav kasumimarginaal on madal. (vt punktid 266–269, 271, 309 ja 310)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 285–290 ja 299)