ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
83

Vaidlustatud otsuse punktis 25 on apellatsioonikoda nõuetekohaselt leidnud, et kõnealused andmed käibe kohta ei võimaldanud hinnata seoses taotletava kaubamärgiga hagejale kuuluva turuosa suurust. Hoolimata esitatud andmetest nähtuvast teabest kõnealusel viisil pakendatud kompvekkide müüdud ühikute ja tonnide kohta „ei ole võimalik realistlikult hinnata [hageja] turujõudu, kuna puuduvad andmed asjaomaste kaupade turu kogumahu kohta või konkureerivate ettevõtjate läbimüügi kohta, millega andmeid hageja kohta [võiks] võrrelda. Neil asjaoludel on apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse samas punktis samuti õigesti leidnud, et isegi kui eeldada, et eelnimetatud andmed käibe kohta võimaldavad hinnata hageja taotletava kaubamärgi turuosa, ei tõendaks need ilmtingimata asjaolu, et „otstest kokku keeratud kullavärvi kompvekipaber on see, mida asjaomased tarbijad tajuvad päritolutähisena”. Sellekohast hinnangut kinnitab asjaolu, et kuigi andmed käibe kohta tõepoolest tõendavad, et hageja on karamellkompvekki „Werther's Original” asjaomasel turul turustanud, ei tõenda need veel seda, et kõnealust pakendi kuju kasutatakse kaubamärgina asjaomase kauba tähistamiseks.
63

Visuaalses ja foneetilise külje kohta peab märkima, et eespool punktis 60 viidatud varasema kaubamärgi kahe kuju puhul mängib sõna Linderhof keskset rolli. Väljend vita somnium breve on teisejärguline, sest on kirjutatud silmanähtavalt väiksemas kirjas kui sõna Linderhof. Seega on mainitud väljend domineeriva sõnalise elemendi Linderhof suhtes teisejärguline (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 23. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-104/01: Oberhauser v. Siseturu Ühtlustamise Amet — Petit Liberto (Fifties), EKL 2002, lk II-4359, punkt 36). Sõnade trocken ja Sekt puhul on aga keskmisele Saksa tarbijale kohe selge, et tegemist on vastavalt kuiva veini ning vahuveini tähistavate mõistetega. Selles osas on ka need elemendid sõna Linderhof subtes teisejärgulised. Viimaks, mis puudutab eespool punktis 60 viidatud varasema kaubamärgi kahe kuju kujutiselemente, siis need on vaid dekoratiivsed. Need ei ole ka sellised, mis nõrgendaksid sõna Linderhof keskset rolli.
126

Pealegi, isegi kui nõustuda, et munitsipaalettevõtjate suhtes kehtiv tulumaksuvabastus kehtestati enne EÜ asutamislepingu jõustumist ning et see kehtis aastani 1995, vastab siiski tõele, et seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud on munitsipaalettevõtjatest sisuliselt erinevad. Munitsipaalettevõtjate ja eriseaduse alusel loodud ettevõtjate suhtes kehtivate maksusoodustuste laiendamine niisugusele uuele isikute kategooriale nagu seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud on muudatus, mis on esialgsest kavast eristatav. Nagu Consiglio di Stato 3. septembri 2001. aasta kohtuotsuses nr 4586 märgitud, on seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud ja munitsipaalettevõtjad õiguslikult erinevad eelkõige seetõttu, et esimeste suhtes neist ei kehti munitsipaalettevõtjate suhtes kohaldatavad ranged territoriaalsed piirangud ning et seaduses ette nähtud äriühingute tegevusalade skaala on laiem. Seega, nagu juba eespool punktis 96 rõhutatud, on seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingutel võimalik tegutseda ka muudel territooriumidel nii Itaalias kui välisriikides ning teistes valdkondades kui põhikirjas ette nähtud avaliku teenuse osutamine, välja arvatud juhul, kui see nõuab nende ressurssidest ja vahenditest märkimisväärse osa ja kui tegevus on laadilt selline, et võib asjassepuutuvat kohalikku omavalitsusüksust kahjustada.
123

Pealegi, isegi kui nõustuda, et munitsipaalettevõtjate suhtes kehtiv tulumaksuvabastus kehtestati enne EÜ asutamislepingu jõustumist ning et see kehtis aastani 1995, vastab siiski tõele, et seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud on munitsipaalettevõtjatest sisuliselt erinevad. Munitsipaalettevõtjate ja eriseaduse alusel loodud ettevõtjate suhtes kehtivate maksusoodustuste laiendamine niisugusele uuele isikukategooriale nagu seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud on muudatus, mis on esialgsest kavast eristatav. Nagu Consiglio di Stato 3. septembri 2001. aasta kohtuotsuses nr 4586 märgitud, on seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingud ja munitsipaalettevõtjad õiguslikult erinevad eelkõige seetõttu, et esimeste suhtes neist ei kehti munitsipaalettevõtjate suhtes kohaldatav ranged territoriaalsed piirangud ning et seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingute tegevusalade skaala on laiem. Seega, nagu juba eespool punktis 94 rõhutatud, on seaduses nr 142/90 ette nähtud äriühingutel võimalik tegutseda ka muudel territooriumidel nii Itaalias kui välisriikides ning muudes valdkondades kui põhikirjas ette nähtud avaliku teenuse osutamine, välja arvatud juhul, kui see nõuab nende ressurssidest ja vahenditest märkimisväärse osa ja kui tegevus on laadilt selline, et võib asjassepuutuvat kohalikku omavalitsusüksust kahjustada.
56

Teisena nimetatud olukorda puudutavas osas tuleb märkida, et kuigi on tõsi, et eriliste asjaolude olemasolu, nagu kutseühenduse osalemine meetme vastuvõtmisele eelnenud õigusloomemenetluses EÜ artikli 230 tähenduses, võib õigustada seda, et hagi, mille on esitanud ühendus, mille liikmeid vaidlusalune akt isiklikult ei puuduta, tunnistatakse vastuvõetavaks, nimelt juhul, kui see meede mõjutab selle kutseühenduse positsiooni läbirääkijana (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Van der Kooy jt vs. komisjon, punktid 21–24, ja eespool viidatud määrus FederDoc jt. vs. komisjon, punkt 51), ei nähtu kohtuasja materjalidest, et käesolevas asjas oleks tegemist niisuguse olukorraga.
47

Euroopa Kohus on leidnud, et põhimõtteliselt ei saa ettevõtja vaidlustada komisjoni otsust, millega keelatakse sektoriaalne abikava, kui see otsus puudutab teda vaid põhjusel, et ta kuulub asjaomasesse sektorisse ja et ta võib selle kava alusel toetust saada. Niisugune otsus on hagejast ettevõtja suhtes üldkohaldatav meede, mida kohaldatakse objektiivselt määratletud olukordadele ja mis tekitab õiguslikke tagajärgi üldiselt ja abstraktselt määratletud isikute kategooriale (vt Euroopa Kohtu 2. veebruari 1988. aasta otsus liidetud kohtuasjades 67/85, 68/85 ja 70/85: Van der Kooy jt vs. komisjon, EKL 1988, lk 219, punkt 15, ja eespool punktis 35 viidatud Alzetta kohtuotsus, punkt 37 ning seal viidatud kohtupraktika).
52

Sellegipoolest nähtub nimetatud vastusest ka see, et maksuamet on kontrollimise tulemusena tuvastanud, et hageja on esitatud deklaratsioonides teatud juhtudel eeskirju eiranud. Nimetatud kontrollimise järgselt taotles hageja, et ajavahemiku 1997–2002 osas kohaldataks tema suhtes 27. septembri 2002. aasta seaduse nr 289 jooksva aasta ja tulevaste aastate riigieelarve koostamise kohta (legge no 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriannuale dello Stato; GURI regulaarne lisa nr 240/L, nr 305, ) artiklis 9 ette nähtud korda (edaspidi „maksuamnestia”); see taotlus rahuldati. Nimetatud maksuamnestia võimaldab põhisumma äramaksmisega lõpetada võimalikud pooleliolevad kontrollimenetlused ja -toimingud. Lisaks on komisjon kohtuistungil esitanud infot – mida Itaalia Vabariik ei ole vaidlustanud –, millest nähtub, et maksuamnestia on lõplik, nii et selle raames makstud summasid ei ole võimalik tagasi nõuda.
83

Teiseks tuleb märkida, et ühest küljest on komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 43 öelnud, et Saksamaa Liitvabariik teavitas teda minevikust pärinevast, üldist majandushuvi esindava teenuse osutamise tõttu lisandunud netokuludes seisnevast 15 kohustusest, mida ta pidi kandma, ning teisest küljest on ta vaidlustatud otsuse 94. joonealuses märkuses sedastanud, et „16. septembri 1999 . aasta kirjas (lk 18) nimetab [Saksamaa] valitsus „ minevikust pärinevateks kohustusteks ” DPAG poolt kantud erikulusid võrreldes eraõiguslikel ettevõtjatel tavalistel turutingimustel tekkivate kuludega ” , täpsustades, et „ Liitvabariigi valitsuse edastatud andmete kohaselt õigustavad just nimelt need erikulud puudujääki, mida on nimetatud pakiveo sektoris menetluse algatamise otsuses ” . Vaidlustatud otsuse põhjenduses 43 loetleb komisjon need 15 minevikust pärinevat kohustust, millele Saksamaa Liitvabariik viitab. Seoses sellega märgib komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 45, et „ Saksamaa ametiasutuste sõnul tuleb isegi juhul, kui komisjon peaks leidma, et kõiki selle infrastruktuuri vahendusel osutatud [pakiveoteenuseid] tervikuna ei saa enam pidada üldist huvi esindavateks teenusteks, neid minevikust pärinevaid kohustusi lugeda „ kaotatud investeeringute maksumuseks ” teenuste osas, mida aastal 1990, mil see infrastruktuur loodi, pakuti vaieldamatult üldistes huvides [Liitvabariigi valitsuse . aasta kirja lisa 1] ” .
14

Selles kirjas ja lisatud kokkuvõttes märkis komisjon nimelt, et MTU ei ole kunagi olnud SKL-M-i õiguslik omanik, et eespool punktis 9 viidatud esimene leping andis talle ainult selleks võimaluse, ning sellel ajal, arvestades Saksamaa ametivõimude esitatud teavet, ei olnud kindel, kas MTU seda võimalust ka tegelikult kasutas. Komisjon märgib samuti, et 2000. aasta juunis lõpetas MTU SKL-M-iga WLKV raames koostöö. Komisjon leiab siiski, et alates 1997. aasta novembrist on SKL-M MTU juhtimiskontrolli all. Komisjonil on samuti kahtlusi selles osas, kas MTU valiti avatud pakkumismenetlusega võrreldava menetluse alusel. Komisjon järeldab sellest seega, et MTU sai või võiks tulevikus SKL-M-ile antud riigiabi saada erineval viisil: esiteks otseselt, kui selgub, et osa abist kasutati pigem MTU kui SKL-M-i huvides; teiseks WLKV abil tänu võimalusele, et MTU võis omandada kogu SKL-M-i oskusteabe enne koostööd või selle raames kindlaksmääratud hinna eest, kui ta otsustab seda võimalust kasutada ja kui hind ei vasta oskusteabe tegelikule või ettenähtud turuväärtusele.
81

B-kategooriasse kuuluvate hagejate osas tuleb panna tähele, et kostja ei väida, et hagejate väited, et Euratomi B-ja C-kategooria töötajatele kompenseeriti ületunnid mitte rahas, vaid vaba aja andmisega, mille väljaarvutamine on osutunud võimatuks, on ebaõiged. Sellisel juhul tuleb asuda seisukohale, et kõige sobivam lahendus on see, mille on esitanud hagejad, s.o jätta ületunnid arvesse võtmata nii selle sissetuleku arvutamisel, mille hagejad on saanud lepinguliste töötajatena, kui ka selle sissetuleku puhul, mille nad oleksid võinud Euratomi ajutiste teenistujatena saada.
114

Teiselt poolt on komisjon selgitanud, et erandeid sätestava määruse eesmärk oli ühtlasi ka asendada VKE-dele antavat abi käsitlevate ühenduse 1996. aasta suunistega kehtestatud kriteeriume, nagu tuleneb selle neljanda põhjenduse sõnastusest, kus on öeldud, et „suunised tuleks käesoleva määruse jõustumise päevast kehtetuks tunnistada, sest nende sisu asendab käesolev määrus”. Kuna küsimus on selles, kas uued kriteeriumid kuulusid kohaldamisele „menetluses” teatiste suhtes, tuleb siiski meenutada, et samas põhjenduses on kinnitatud, et määrus „ei välista võimalust, et liikmesriigid teatavad väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antavast abist” ning et sel juhul „komisjon arvestab selle teatise uurimisel eelkõige käesoleva määrusega kehtestatud kriteeriume”. Eespool mainitud põhjenduse sõnastuses – milles on öeldud, et liikmesriikidel säilib võimalus teatada abist, mis kuulub VKE-dele erandeid sätestava määrusega hõlmatud kategooriasse – saab olla mõeldud üksnes juhtumeid, kus teatised – mis on esitatud erandkorras – on esitatud pärast selle määruse jõustumist.
Nõue tühistada komisjoni 11. detsembri 2001. aasta otsus C (2001) 3967 lõplik, millega sedastati, et Saksa maksuvabastuse kord, mida kohaldatakse sätetele, mille on kehtestanud tuumaelektrijaamad oma radioaktiivsete jäätmete kõrvaldamisele ja rajatiste lõplikule sulgemisele, ei ole riigiabi EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb elementidest, mida kasutatakse ühtlasi ka reklaamlausetena – Registreerimise tingimus – Sobilikkus osutatud kaupade või teenuste kaubandusliku päritolu tähisena tajumiseks – Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b alusel toimuv uurimine – Artikli 7 lõike 1 punkt c – Erinevad kohaldamistingimused

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punktid b ja c)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest ja tähistest, mis võivad tähistada kauba omadusi – Sõnamärk EUROPREMIUM

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c)

Summary

1. Sellise ühenduse kaubamärgi registreerimine, mis koosneb märkidest või tähistest, mida kasutatakse ühtlasi ka reklaamlausetena, kvaliteeditähistena või väljenditena, mis meelitavad selle kaubamärgiga tähistatud kaupu ostma või teenuseid tarbima, ei ole sellise sõnakasutuse tõttu iseenesest välistatud, tingimusel et asjaomast kaubamärki peab olema võimalik viivitamatult tajuda viidatud toodete või teenuste kaubandusliku päritolu tähisena, võimaldamaks asjaomastel tarbijatel eristada kaubamärgi omaniku tooteid või teenuseid ilma võimaliku segiajamiseta nendest, mis on toodetud mujal.

Sellist kaubamärgiga seonduvat asjaolu, nimelt, et märki võidakse tajuda kaupade ja teenuste kaubandusliku päritolu tähisena, tuleb analüüsida määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b silmas pidades.

Seevastu selleks, et kuuluda määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse, peab kaubamärk kõnealuste toodete ja teenuste olulisi omadusi kujutatama spetsiifilisel, täpsel ja objektiivsel viisil.

(vt punktid 38, 39 ja 41)

2. Ei ole näidatud, et sõnamärki EUROPREMIUM, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotleti eelkõige erinevatest materjalidest valmistatud toodetele, mis on mõeldud pakkimiseks, sorteerimiseks või transportimiseks, reklaamteenuste, ärijuhtimise või sellealase abi ning transpordi- ja laoteenuste jaoks, mis kuuluvad Nizza klassifikatsiooni klassidesse 16, 20, 35 ja 39 ning mida keskmine inglise keelt kõnelev tarbija võib mõista viitena Euroopa päritolu ja kõrgekvaliteedilistele toodetele või teenustele, saab kasutada nimetatud toodete ja teenuste otseseks tähistamiseks määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c mõttes.

Ühelt poolt ei koosne kõnealune märk elementidest, mis kirjeldaksid taotletud tooteid või teenuseid, kuna eesliide „euro” ei tähista neid ei otseselt ega mõnda nende olulist omadust mainides ning et „premium” on üksnes kiitev sõna, mis võib vihjata omadusele, mida taotleja sooviks oma toodetele omistada, tarbijaid seejuures pakutud toodete või teenuste spetsiifilistest ja objektiivsetest omadustest teavitamata.

Teiselt poolt ei näidata, et sõna „EUROPREMIUM” tervikuna on või võib olla üldine või tavaline nimetus kõnealuste toodete või teenuste identifitseerimiseks või iseloomustamiseks.

(vt punktid 28, 34, 36, 43, 45 ja 46)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Kujutismärgid EMILIO PUCCI ja EMIDIO TUCCI

(Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Varasema kaubamärgi kaitse laienemine erinevatele kaupadele ja teenustele – Tingimus – Kaubamärgi maine asjaomases liikmesriigis või ühenduses – Mõiste – Hindamiskriteeriumid

(Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõige 5)

Summary

1. Hispaania lõpptarbijate jaoks ei ole kujutismärgi EMILIO PUCCI, mille ühenduse kaubamärgina registreerimist on taotletud kaupadele „nahk, tehisnahk ja nendest valmistatud tooted, mis ei kuulu teistesse klassidesse; loomanahad; reisikohvrid, reisikastid; päikese- ja vihmavarjud, jalutuskepid; piitsad, hobuseriistad ja sadulsepatooted” ja „riie ja tekstiiltooted, mis ei kuulu teistesse klassidesse; voodikatted ja laudlinad”, mis kuuluvad Nizza kokkuleppe klassidesse 18 ja 24 ning kujutismärkide EMIDIO TUCCI, mis on Hispaanias varasemalt registreeritud kaupadele „pleegitusained ja muud pesuained; puhastus-, poleer-, küürimisained, abrasiivtöötlusvahendid; seebid, parfümeeriatooted, eeterlikud õlid, kosmeetikavahendid, juukseveed, hambapastad” ja „rõivad, k.a saapad, kingad ja toatuhvlid”, mis kuuluvad nimetatud kokkuleppe klassidesse 3 ja 25, vahel segiajamise tõenäosust.

Kuigi vastab tõele, et vastandatud tähised on määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses sarnased, on sarnasuse puudumise tõttu segiajamise tõenäosus välistatud, kui need erinevad üksteisest selliste aspektide nagu nende olemus, otstarve, päritolu ja jaotuskanalid poolest ja kui asjaomased kaubad ei ole ka konkureerivad.

(vt punktid 38, 43, 44 ja 59)

2. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõikes 5, mis näeb ette registreeritud kaubamärgi kaitse laienemise kaupadele või teenustele, mis ei ole sarnased nendega, mille jaoks on registreeritud varasem kaubamärk, nimetatud maine suhtelise tingimuse täitmiseks peab varasemat siseriiklikku kaubamärki selle tähistatavate kaupade või teenuste poolest tundma vähemalt märkimisväärne osa asjaomasest avalikkusest. Selle tingimuse kontrollimisel tuleb arvestada kõiki antud juhul olulisi asjaolusid, milleks on eelkõige kaubamärgi turuosa; selle kaubamärgi kasutamise intensiivsus, geograafiline ulatus ja kestus ning ettevõtja poolt selle edendamiseks kasutatud ressursside ulatus.

(vt punkt 67)
Keywords

Summary



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest ja tähistest, mis võivad tähistada kauba omadusi – Tähis, mis võib märgitud kaupu kirjeldada – Sõnamärk NURSERYROOM

(Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt c)

Summary

Sõnamärk NURSERYROOM, mille registreerimist taotletakse Nizza kokkuleppe klassidesse 16, 18, 21, 25 ja 28 kuuluvate kaupade jaoks, hõlmates raamatuid, kirjatarbeid, kaarte, mähkmekotte, taldrikuid ja tasse, mütse, imikususse, imikurõivaid, kingi, imikupesu, plüüsmänguasju, mudelautosid, võib keskmise inglise keelt kõneleva tarbija jaoks kirjeldada kaubamärgitaotluses märgitud kaupade otstarvet määruse 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses ning kaudselt ka lõppkasutajate kategooriat, nimelt imikuid ja väikelapsi.

On õige, et asjaomase tähise otsene tähendus tähistab kohta, kus sellesse kategooriasse kuuluvad inimesed võivad asuda. Siiski tuleb seda tähendust analüüsida kaubamärgitaotluses märgitud kaupadest lähtuvalt. Selles käsitluses sobib asjaomane sõnamärk ideaalselt lastetoas, ning seega imikute või väikelaste jaoks kasutatavate kaupade tähistamiseks. Kuna kõik asjaomased kaubad on mõeldud ainult või eeskätt nimetatud kasutajatele, siis asjaomane avalikkus seostab ilma pingutuseta otse ja konkreetselt asjaomase tähise vastavate kaupadega.

(vt punktid 23 ja 25)
Keywords

Summary



Keywords

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, mis koosnevad eranditult märkidest ja tähistest, millega võib tähistada kauba omadusi – Sõnaline tähis APPLIED MOLECULAR EVOLUTION

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c)

Summary

Sõnamärk APPLIED MOLECULAR EVOLUTION, mille registreerimist taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 42 kuuluvate „molekulaarse töötlemisega seotud uurimistegevuste” jaoks, võib sellise avalikkuse seisukohast lähtuvalt, mis koosneb valgutöötlemise valdkonna asjatundjatest, määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses tähistada kaubamärgitaotluses nimetatud teenuste olulist omadust.

Tegelikult on asjaomane avalikkus, kes on eriti hästi informeeritud, võimeline ilma jõupingutuseta seostama ennekõike mõistet „molecular evolution” geneetilise materjali valdkonnaga, mis kuulub asjaomaste teenuste hulka. Omadussõna („applied”) kinnistab veelgi enam nende mõistete kirjeldavat iseloomu. Asjaolu, et nendel sõnadel võib olla ka teisi tähendusi, ei tähenda seda, et need ei ole asjaomaseid teenuseid kirjeldavad. Kuna kõnesolev sõnaline tähis tervikuna koosneb sõnade sellisest kombinatsioonist, mis vastab inglise keele lauseehitusele, siis ei vähenda nende sõnade seotus nimetatud kirjeldavat iseloomu.

(vt punktid 23, 27 ja 28)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Kaebemenetlus – Ühenduse kohtusse esitatud hagi – Apellatsioonikoja otsuse õiguspärasus – Vaidlustamine uutele faktidele viidates – Vastuvõetavuse tingimus – Vastulausemenetlus

(Nõukogu määrus 40/94, artikkel 63 ja artikli 74 lõige 1)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Sõnamärk GAS STATION ja kujutismärk BLUE JEANS GAS

(Nõukogu määrus 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Esimese Astme Kohtule Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikodade otsuste peale esitatud hagi eesmärk on nende otsuste õiguspärasuse kontrollimine määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 63 tähenduses. Asjaolud, millele tuginetakse Esimese Astme Kohtus, ilma et neid oleks varem esitatud ühtlustamisameti teiste osakondade menetluses, saaksid mõjutada sellise otsuse õiguspärasust ainult juhul, kui ühtlustamisamet oleks neid pidanud arvesse võtma omal algatusel.

Seoses sellega tuleneb sama määruse artikli 74 lõike 1 viimasest osast, mille kohaselt registreerimisest keeldumise suhteliste põhjustega seotud menetlustes piirdub ühtlustamisamet kontrollimisel menetluspoolte esitatud faktide, tõendite ja väidetega ning esitatud nõudmistega, et ühtlustamisamet ei pea omal algatusel arvesse võtma asjaolusid, mida pooled ei ole välja toonud. Järelikult ei saa sellised asjaolud mõjutada apellatsioonikoja otsuse õiguspärasust.

(vt punkt 13)

2. Itaalia tarbija jaoks esineb segiajamise tõenäosus sõnamärgi GAS STATION, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 25 kuuluvate kaupade „rõivad, jalatsid, peakatted” jaoks, ning kujutismärgi vahel, mis sisaldab sõnalist osa BLUE JEANS GAS, mis on varem registreeritud Itaalias sama klassi kaupade „püksid, jakid, teksapüksid, särgid, seelikud, talvejakid, kudumid, sviitrid, mantlid, sokid, kingad, saapad, sussid” jaoks.

Esiteks on asjaomaste kaubamärkidega tähistatud kaubad tegelikult kas identsed või sarnased. Teiseks, mis puudutab vastandatud tähiseid ja nende domineerivat osa, milleks on sõna „gas”, siis on nad visuaalselt, foneetiliselt ja kontseptuaalselt identsed. Mis puudutab tähiseid kui tervikuid, siis nende erinevused, milleks on esiteks teisejärguline graafiline osa „blue jeans” ning teiseks teisejärguline sõnaline osa „station”, ei jää meelde asjaomasele avalikkusele, kes jätab meelde ainult osa „gas”.

(vt punktid 31, 34, 36, 37 ja 39)