Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Teenistusse võtmine – Palgaastme määramine – Kõrgemale palgaastmele määramine – Erisus ametnike klassifitseerimise üldreeglitest

(Personalieeskirjade artikli 31 lõige 2)

2. Ametnikud – Teeistusse võtmine – Palgaastmele määramine – Kõrgemale palgaastmele määramine – Erisus ametnike klassifitseerimise üldreeglitest

(Personalieeskirjade artikli 31 lõige 2)

1. Kolm tingimust, mis puudutavad vastavalt akadeemilist ettevalmistust, tööalase kogemuse kestust ja sellele antud hinnangut, mida ametisse nimetav asutus peab arvesse võtma ja hindama selle üle otsustamisel, kas teha erand eeskirjadest, mille kohaselt toimub töölevõtmine aluspalgaastmel, on kumulatiivsed. Kumulatiivsus tuleneb sellest, et kuna isikut võib üksnes erakorralisel juhul teenistusse võtta kõrgemal kui aluspalgaastmel, tuleb selliselt palgaastme kindlaksmääramist õigustavaid asjaolusid tõlgendada kitsalt.

Seega juhul, kui institutsioon otsustab teostada oma kaalutlusõigust, mis talle tuleneb personalieeskirjade artikli 31 lõikest 2, selle kuni 30. aprillil 2004 kehtinud redaktsioonis, niisuguste tingimuste hindamisel, mis tulenevad teise institutsiooni sisedokumendist, tuleb neid tõlgendada sama kitsalt nagu siis, kui neid tõlgendaks see institutsioon, kelle sisedokumendiga on tegu, välja arvatud juhul, kui vastavast toimikust nähtub, et asjaomane institutsioon soovis tema poolt kohaldatud tingimustele omistada muud tunnused.

(vt punktid 33–35)

Viited: Esimese Astme Kohus, 15. november 2005, kohtuasi T‑145/04: Righini vs . komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑349 ja II‑1547, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika); Esimese Astme Kohus, 15. märts 2006, kohtuasi T‑429/03: Valero Jordana vs . komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑51 ja II‑A‑2‑217, punkt 79 ja seal viidatud kohtupraktika)

2. Seoses ametniku teenistusse võtmisega aluspalgaastmest kõrgemal palgaastmel sätestab personalieeskirjade artikli 31 lõige 2, selle kuni 30. aprillini 2004 kehtinud redaktsioonis, et asjaomase ametniku kvalifikatsiooni tuleb võrrelda sellisel ametikohal töötavale ametnikule esitatud nõuetega, millele ta määrati. Niisugune võrdlus on hädavajalik, kuna teenistuse erivajadusi puudutava kriteeriumi hindamine võimaliku erandi tegemiseks eeskirjadest, mille kohaselt toimub teenistusse võtmine aluspalgaastmel, hõlmab kahte tingimust, millest üks puudutab huvitatud isiku kvalifikatsiooni kohasust täidetaval ametikohal töötamiseks ja teine täidetaval ametikohal nõutavate oskuste eripära. Kuna aluspalgaastmest kõrgemal palgaastmel teenistusse võtmist õigustavaid asjaolusid tuleb tõlgendada kitsalt, on nende tingimuste puhul tegemist kumulatiivsete tingimustega.

Lisaks nähakse kandidaadi kõrgemal palgaastmel teenistusse võtmist ette üksnes juhul, kui teenistuse erivajadused nõuavad erikvalifikatsiooniga isiku värbamist. Selleks et kindlaks teha, kas tegemist on niisuguse olukorraga, on hädavajalik analüüsida konkursikutset ja töökuulutust ning vajadusel tegelikult täidetavaid tööülesandeid, et teha kindlaks need teenistuse erivajadused, mis õigustavad konkursi korraldamist ja ametikoha loomist ning tuvastada, kas nende vajaduste täitmiseks tuleb teenistusse võtta erikvalifikatsiooniga isik. Kui tegemist ei ole niisuguse olukorraga, siis ei ole võimalik isikut teenistusse võtta aluspalgaastmest kõrgemal palgaastmel, isegi juhul, kui tegelikult teenistusse võetud isikul on eri- või spetsiifiline kvalifikatsioon või kui ametiasutusel on täitmata ametikohti.

(vt punktid 51, 52 ja 56)

Viited: eespool viidatud kohtuotsus Righini vs . komisjon (punktid 48, 49 ja 106); Esimese Astme Kohus, 10 mai 2006, T‑331/04: R vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 18)