Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatavad tehingud – Teenuste osutamine tasu eest – Maksu sissenõutavus

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 2 punkt 1, artikli 9 lõike 2 punkt a ja artikli 10 lõike 2 esimene lõik)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Kuuenda direktiiviga ette nähtud maksuvabastused – Kinnisvara üürile andmise maksuvabastus

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 13 B osa punkt b)

Summary

1. Ettevõtja poolt puhkuseosakuprogrammi raames osutatud teenused, sealhulgas teenus, millele iseloomulik sooritus kujutab endast selliste lepinguliste õiguste ehk „osakupunktiõiguste” andmist, mis annavad teisele lepingu poolele õiguse saada osakupunkte, mille eest saab igal aastal lunastada võimaluse kasutada puhkuseosaku alusel osalisajaga teenuse osutaja turismikompleksides puhkusemajutust, majutust hotellis või muid teenuseid, mida ei ole lepingus täpselt määratletud, tuleb käibemaksukohustuse seisukohast liigitada hetkel, kui selles programmis osalev klient vahetab õigused, mis ta algselt omandas, selle ettevõtja poolt pakutava teenuse vastu. Juhul kui need õigused vahetatakse hotellimajutuse või puhkusemajutuse ajutise kasutamise vastu, on nende teenuste puhul tegemist kinnisvaraga seotud teenustega kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 9 lõike 2 punkti a tähenduses, mis osutatakse kohas, kus asub asjaomane hotell või puhkemajutuskoht.

Nimelt on sellise süsteemi puhul, kus vormiliselt ei toimu osaajalise kasutamise õiguste vahetamist, „osakupunktiõiguste” omandamise eesmärk kasutada neid õigusi selleks, et vahetada need selle puhkuseosakuprogrammi raames pakutavate teenuste vastu. Sellise süsteemi raames nagu puhkuseosakuprogramm on seega tegelik sooritus, mille saamiseks „osakupunktiõigusi” omandatakse, teenus, mis kujutab endast programmis osalejatele erinevat liiki vastutasu andmist nende õiguste kohaselt saadud punktide alusel, ja seda teenust ei ole täielikult osutatud enne, kui kõnealused punktid on lunastatud. Järelikult juhul, kui teenuse puhul on tegemist hotellimajutuse või puhkusemajutuse ajutise kasutamisega, tekib seos osutatava teenuse ja kliendi poolt selle eest eelnevalt omandatud õigustest tulenevate punktide näol makstud tasu vahel punktide konkreetsete teenuste vastu vahetamise hetkel.

Lisaks, kuna kliendil ei ole „osakupunktiõiguste” omandamise hetkel võimalik täpselt teada, millised puhkusemajutuskohad või muud teenused on asjaomase aasta jooksul kättesaadavad, ega teada nendes puhkusemajutuskohades viibimise ning nimetatud teenuste punktiväärtust, ja teiseks kehtestab teenuse osutaja puhkusemajutuskohtade ja pakutavate teenuste liigituse punktide alusel nii, et kliendil on esialgu võimalik valida majutuskohtade ja teenuste vahel, mis on talle kättesaadavad lähtuvalt tema poolt omandatud punktide arvust, siis ei ole selliste õiguste nagu „osakupunktiõiguste” omandamise hetkel käibemaksukohustuste tekkimise aluseks olevad põhilised kriteeriumid täidetud. Kuna tegelikku teenust ei osutata, ilma et klient lunastaks eelnevalt omandatud „osakupunktiõigustest” tulenevad punktid, siis vastavalt kuuenda direktiivi artikli 10 lõike 2 esimesele lõigule tekib käibemaksu teokoosseis ja käibemaks kuulub sissenõudmisele üksnes sel hetkel.

Eeltoodust tuleneb, et sellises süsteemis on tehingule kohaldatavat käibemaksukorda võimalik osutatava teenuse liigist lähtuvalt kindlaks määrata üksnes siis, kui klient vahetab eelnevalt omandatud osakupunktiõigustest tulenevad punktid puhkusemajutuse, hotellimajutuse osaajalise kasutamise õiguste või muu teenuse vastu. Seega on teenuse osutamise koht paik, kus asub puhkusemajutus või hotell, milles viibimise õiguse klient neid punkte vahetades omandab.

(vt punktid 17, 23, 27–30, 32, 33, 42, 53, resolutsiooni punkt 1)

2. Sellises süsteemis nagu puhkuseosakuprogramm, milles iseloomulik sooritus kujutab endast selliste lepinguliste õiguste ehk „osakupunktiõiguste” andmist, mis annavad teisele lepingu poolele õiguse saada osakupunkte, mille eest saab igal aastal lunastada võimaluse kasutada puhkuseosaku alusel osalisajaga teenuse osutaja turismikompleksides puhkusemajutust, majutust hotellis või muid teenuseid, mida ei ole lepingus täpselt määratletud, kus klient vahetab algselt omandatud õigused majutuskoha osaajalise kasutamise õiguse vastu, kujutab osutatud teenus endast kinnisasja rendileandmist kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 13 B osa punkti b tähenduses. Samas ei takista see säte liikmesriike seda teenust maksuvabastuse kohaldamisalast välja arvamast.

Nimelt on algselt omandatud õiguste vastu saadud puhkusemajutuse osaajalise kasutamise õiguste puhul täidetud rendileandmise tingimused, kuna siis, kui liige on vahetanud oma punktid kõnealuse õiguse vastu, on tal teatud aja jooksul õigus kasutada kinnisasja nii, nagu ta oleks kinnisasja omanik ja välistada konkreetses ajavahemikus kõigi teiste isikute samasugune õigus, ja kuna sellel õigusel on rendileandmise tunnused kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b tähenduses. Mis puudutab kõnealuse sätte punktis 1 nimetatud erandit, mis käsitleb lisaks hotellisektoris majutamisele ka majutamist sama ülesandega sektorites, tuleb mõistet „sama ülesandega sektorid” tõlgendada laiemalt, kuna selle eesmärk on tagada, et ajutise majutuse teenused, mis on analoogsed hotellisektoris osutatavate teenustega ja mis seega võivad viimastega konkureerida, oleksid maksustatud. Selliste majutusteenuste määratlemisel, mis erandina kinnisvara liisingu ja rendileandmise maksuvabastusest on kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b alapunkti 1 alusel maksustatavad, on liikmesriikidel teatav kaalutlusõigus. Viimastel tuleb seega selle sätte ülevõtmisel kehtestada kriteeriumid, mis tunduvad neile kohased selleks, et eristada maksustatavaid tehinguid ja maksuvabasid tehinguid, ehk kinnisvara liisingut ja rendileandmist. Järelikult ei takista kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkt b liikmesriigil käibemaksuga maksustamast kolmandale isikule kuuluva puhkusemajutuskoha osaajalise kasutamise õiguse üleandmist tasu eest.

(vt punktid 47, 49–52, 54, resolutsiooni punkt 2)