ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Pinnaveekogu seisundi halvenemise mõistet direktiivi 2000/60 artikli 4 lõike 1 punkti a alapunktis i tuleb tõlgendada nii, et halvenemisega on tegemist niipea, kui vähemalt üks kvaliteedielement direktiivi V lisa tähenduses langeb klassi võrra allapoole, isegi kui see langus ei too kaasa kogu pinnaveekogu madalamat klassifitseerimist. Kui aga asjaomane kvaliteedielement selle lisa tähenduses on juba kõige madalamasse klassi kantud, siis tähendab selle elemendi igasugune halvenemine pinnaveekogu „seisundi halvenemist” artikli 4 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses.
1.

Komisjoni 28. oktoobri 1998. aasta määruse (EÜ) nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (muudetud komisjoni 25. juuli 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 1632/2000), artikli 7 punkti a koostoimes artikliga 11 tuleb tõlgendada nii, et tingimus, mille kohaselt peab majandussubjekt äritegevuses importijana tegutsema „enda arvel ja sõltumatult”, ei ole nõutav üksnes selle subjekti registreerimiseks „uue” ettevõtjana selle sätte tähenduses, vaid see tingimus on nõutav ka selleks, et ettevõtja säilitaks selle seisundi, et banaane importida nõukogu 13. veebruari 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 404/93 banaanituru ühise korralduse kohta (muudetud nõukogu 17. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta) ette nähtud tariifikvootide alusel.
2.

Sellise lepingulise suhte puhul nagu põhikohtuasjas tuleb selleks, et teha kindlaks, kas seda lepingulist suhet tuleb pidada töötajate vahendamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega artikli 1 lõike 3 punkti c tähenduses, võtta arvesse kõiki elemente, mis näitavad, et töötaja ümberpaigutamine vastuvõtvasse liikmesriiki kas kujutab või ei kujuta endast kõnealuse lepingulise suhtega seotud pakutava teenuse eset. Tõendiks selle kohta, et ümberpaigutamine ei ole vaidlusaluste osutatavate teenuste ese, on eeskätt asjaolu, et teenuseosutaja vastutab lepingus sätestatud teenuste nõuetele mittevastava osutamise eest, samuti see, et teenuseosutajal on vabadus määrata töötajate arv, keda ta peab vajalikuks vastuvõtvasse liikmesriiki saata. Seevastu asjaolu, et ettevõtja, kellele seda teenust osutatakse, kontrollib teenuse vastavust nimetatud lepingule või et ta võib anda üldiseid juhiseid teenuseosutaja töötajatele, ei võimalda iseenesest teha järeldust, et tegemist on töötajate vahendamisega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 279/9

Euroopa Kohtu (viies koda) 25. juuni 2015. aasta otsus (Administratīvā apgabaltiesa – Läti eelotsusetaotlus) – VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija versus Kaspars Nīmanis

(Kohtuasi C-664/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Transport - Juhiluba - Juhiloa uuendamine selle väljastanud liikmesriigi poolt - Tingimus, et elataks selle liikmesriigi territooriumil - Elukoha deklareerimine))

(2015/C 279/10)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administratīvā apgabaltiesa

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija”, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija

Kostja: Kaspars Nīmanis

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt ainus viis, kuidas selles liikmesriigis juhiloa väljastamist või uuendamist taotlev isik saab tõendada, et ta vastab nimetatud liikmesriigi territooriumil „alalise elukoha” tingimusele selle artikli 12 tähenduses, mis on ette nähtud selle direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis e ja lõike 3 punktis b, on näidata deklareeritud elukoha olemasolu asjaomase liikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 71, 8.3.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 279/4

Euroopa Kohtu (teine koda) 24. juuni 2015. aasta otsus – Fresh Del Monte Produce, Inc. versus Euroopa Komisjon, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Euroopa Komisjon versus Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P)

(Liidetud kohtuasjad C-293/13 P ja C-294/13 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - Euroopa banaaniturg - Koostöö referentshindade kindlaksmääramisel - Mõiste „üks majandusüksus”, mille moodustavad kaks äriühingut - Mõiste „otsustav mõju” - Ühe ettevõtja tegevuse süükspandavus teisele - Tõendite moonutamine - Tõendamiskoormis - Põhimõte in dubio pro reo - Mõiste „üks ja vältav rikkumine” - Mõiste „kooskõlastatud tegevus” - Mõiste „rikkumine eesmärgi tõttu” - Kartelli liikmeks olevad ettevõtjad - Teabe edastamine komisjonile - Seadusjärgne kohustus - Ulatus - Õigus keelduda enda vastu tunnistuste andmisest - Menetlusse astuja esimeses kohtuastmes - Vastuapellatsioonkaebus - Vastuvõetavus))

(2015/C 279/04)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

(Kohtuasi C-293/13 P)

Apellant: Fresh Del Monte Produce, Inc. (esindajad: Rechtsanwalt B. Meyring ja advokaat L. Suhr)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Biolan, M. Kellerbauer ja P. Van Nuffel), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (esindajad: K. Smith, QC, ning solicitor C. Humpe ja solicitor S. Kon)

(Kohtuasi C-294/13 P)

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Biolan, M. Kellerbauer ja P. Van Nuffel)

Teised menetlusosalised: Fresh Del Monte Produce, Inc. (esindajad: Rechtsanwalt B. Meyring ja advokaat L. Suhr), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (esindajad: K. Smith, QC, ning solicitor C. Humpe ja solicitor S. Kon)

Resolutsioon

1. Jätta kohtuasjas C-293/13 P esitatud apellatsioonkaebus ja kohtuasjades C-293/13 P ja C-294/13 P esitatud vastuapellatsioonkaebused rahuldamata.

2. Tühistada kohtuotsuse Fresh Del Monte Produce vs. komisjon (T-587/08, EU:T:2013:129) resolutsiooni punkt 1.

3. Määrata komisjoni 15. oktoobri 2008. aasta otsuse K(2008) 5955 (lõplik), [EÜ] artikli 81 kohase menetluse kohta (Juhtum COMP/39 188 – Banaanid) artikli 2 punktis c märgitud trahviks 9 8 00 000 eurot.

4. Mõista esiteks Fresh Del Monte Produce Inc-lt välja kohtukulud seoses põhiapellatsioonkaebustega kohtuasjades C-293/13 P ja C-294/13 P ning teiseks jätta tema kanda tema kohtukulud seoses tema vastuapellatsioonkaebusega kohtuasjas C-294/13 P, välja arvatud kulud, mille kandis Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, kes kannab ise kõigi nende kohtuasjadega seotud enda kohtukulud.

5. Jätta Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG kanda tema kohtukulud seoses tema vastuapellatsioonkaebustega kohtuasjades C-293/13 P ja C-294/13 P.

(1) ELT C 252, 31.8.2013.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul artiklit 14 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et sertifitseerimisorgani volitustega äriühingute registrijärgne asukoht peab olema liikmesriigi territooriumil.
2.

Kui pagulane toetab nõukogu 27. detsembri 2001. aasta ühisele seisukohale 2001/931/ÜVJP terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta lisatud loendis nimetatud terroristlikku ühendust, võib see olla üks „riigi julgeoleku või avaliku korra kaalukatest põhjustest” direktiivi 2004/83 artikli 24 lõike 1 tähenduses isegi siis, kui direktiivi artikli 21 lõikes 2 ette nähtud tingimused ei ole täidetud. Selleks et kõnealuse direktiivi artikli 24 lõike 1 alusel saaks tühistada pagulasele väljastatud elamisloa põhjendusega, et ta toetab niisugust terroristlikku ühendust, peavad pädevad asutused liikmesriigi kohtute järelevalve all individuaalselt hindama pagulase tegude ja terroristliku ühendusega seotud konkreetseid faktilisi asjaolusid. Kui liikmesriik otsustab pagulase, kelle elamisluba on tühistatud, välja saata, kuid peatab selle otsuse täitmise, on kõnealuse direktiiviga vastuolus tema ilmajätmine direktiivi VII peatükis tagatud hüvedest, välja arvatud juhul, kui kohaldamisele kuulub samas direktiivis sõnaselgelt kehtestatud erand.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/19/EÜ hoiuste tagamise skeemide kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta direktiiviga 2009/14/EÜ, artikli 7 lõiget 2 ja sama direktiivi I lisa punkti 12 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid võivad jätta selle direktiiviga ette nähtud tagatisskeemi alt välja krediidiasutuse emiteeritud hoiusesertifikaadid, kui need sertifikaadid on üleantavad, mille peab kindlaks tegema eelotsusetaotluse esitanud kohus, ilma et oleks vaja veenduda selles, et neil sertifikaatidel on kõik finantsinstrumendi tunnused Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ, tähenduses.
Liidetud kohtuasjad C-226/13, C-245/13, C-247/13 ja C-578/13: Euroopa Kohtu (esimene koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (eelotsusetaotlused, mille on esitanud Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel – Saksamaa) – Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13) versus Hellenische Republik (Eelotsusetaotlus — Õigusalane koostöö tsiviilasjades — Kohtu- ja kohtuväliste dokumentide kättetoimetamine — Määrus (EÜ) nr 1393/2007 — Artikli 1 lõige 1 — Mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad” — Riigi vastutus acta iure imperii eest)

Euroopa Kohtu (esimene koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (eelotsusetaotlused, mille on esitanud Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel – Saksamaa) – Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13) versus Hellenische Republik

(Liidetud kohtuasjad C-226/13, C-245/13, C-247/13 ja C-578/13) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Õigusalane koostöö tsiviilasjades — Kohtu- ja kohtuväliste dokumentide kättetoimetamine — Määrus (EÜ) nr 1393/2007 — Artikli 1 lõige 1 — Mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad” — Riigi vastutus acta iure imperii eest)”

Eelotsusetaotlused esitanud kohtud

Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13)

Kostja: Hellenische Republik

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1393/2007 kohtu- ja kohtuväliste dokumentide liikmesriikides kättetoimetamise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1348/2000, artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et hagid valduse ja omandiõiguse rikkumise eest hüvitise saamise nõudes, lepingu täitmise nõudes ja kahju hüvitamise nõudes, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille riigivõlakirjade omanikest eraõiguslikud isikud on esitanud võlakirju emiteerinud riigi vastu, kuuluvad selle määruse kohaldamisalasse, kuna ei ole ilmnenud, et need ilmselgelt ei kuulu tsiviil- ja kaubandusasjade hulka.

( 1 ) ELT C 215, 27.7.2013.

ELT C 24, 25.1.2014.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel artikli 7 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi halduspraktika, mille kohaselt kujutab liikmesriigi territooriumil ebaseaduslikult viibiv kolmanda riigi kodanik endast ohtu avalikule korrale kõnealuse sätte tähenduses juba ainuüksi seetõttu, et teda kahtlustatakse riigisisese õiguse alusel kuriteona karistatava teo toimepanemises või et ta on sellise teo toimepanemise eest süüdi mõistetud.
1.

Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, artikli 4 lõiget 2 ja artikli 21 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ja mis näevad ette tuumareaktorite soojusvõimsuse maksustamine, kuna see maks ei kuulu nimetatud direktiivi kohaldamisalasse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 371/4

Euroopa Kohtu (viies koda) 17. septembri 2015. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshof’i eelotsusetaotlus – Austria) – menetlus, mille algatas F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

(Kohtuasi C-589/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - EÜ artikkel 56 - Liikmesriigi sihtasutuse kapitalitulu ja osaluste võõrandmisest tekkinud tulu esialgne maksustamine - Keeldumine õigusest arvata maksustatavast summast maha kinkena teostatud väljamaksed mitteresidendist soodustatud isikutele, kes ei pea topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel maksu maksma liikmesriigis, mille maksukohustuslane on sihtasutus))

(2015/C 371/05)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

Vastustaja: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

Resolutsioon

EÜ artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised liikmesriigi maksuõiguse normid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille alusel – esialgse maksustamise raames, mis puudutab residendist eraõigusliku sihtasutuse kapitalitulu ja osaluste võõrandamisest saadud tulu – on asjaomasel sihtasutusel õigus arvata kindlaksmääratud maksustamisperioodi maksubaasist maha üksnes samal maksustamisperioodil kinkena teostatud väljamaksed, mille pealt peavad nende väljamaksete saajad maksma maksu liikmesriigis, kus on maksustatud sihtasutus, samas kui kõnealused siseriiklikud maksuõiguse normid ei luba sellist mahaarvamist teha siis, kui soodustatud isik on teise liikmesriigi resident ja selles liikmesriigis, kus on maksustatud sihtasutus, on ta topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel vabastatud kohustusest maksta maksu, mida reeglina kinkena teostatud väljamaksetele kohaldataks.

(1) ELT C 71, 8.3.2014.
3.

Direktiivi 2000/78 artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugused nagu põhikohtuasjas vaidlusalused siseriiklikud õigusnormid – mis määravad kindlaks enne nende õigusnormide jõustumist juba ametisse nimetatud kohtunike uude töötasusüsteemi üleviimise korra ning sätestavad, et palgajärk, millesse nad nüüdsest määratakse, on kindlaks määratud üksnes põhipalga summa alusel, mida nad said varasema töötasusüsteemi alusel, kuigi see süsteem põhines diskrimineerimisel kohtuniku vanuse alusel –, tingimusel et erinevat kohtlemist, mille need õigusnormid kaasa toovad, saab õigustada eesmärgiga säilitada omandatud õigused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 363/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. septembri 2015. aasta otsus – Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV versus Euroopa Liidu Nõukogu, Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH, Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-511/13 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Dumping - Määrus (EÜ) nr 384/96 - Artikli 4 lõige 1, artikli 5 lõige 4 ja artikli 9 lõige 1 - Määrus (EÜ) nr 1205/2007 - Hiinast, Vietnamist, Pakistanist ja Filipiinidelt pärit kompaktluminofoorlampide import - Ühenduse tööstusele tekitatud kahju - Põhiosa samasuguste toodete ühenduse kogutoodangust))

(2015/C 363/04)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Philips Lighting Poland S.A., Philips Lighting BV (esindajad: abogada L. Catrain González ja barrister E. Wright)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: S. Boelaert, keda abistas avocat S. Gubel ja solicitor de B. O’Connor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (esindajad: Rechtsanwalt R. Bierwagen ja Rechtsanwalt C. Hipp), Euroopa Komisjon (esindajad: L. Armati ja J.-F. Brakeland)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Philips Lighting Poland S.A. ja Philips Lighting BV kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Liidu Nõukogu ja Osrami kohtukulud.

3. Jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enese kanda.

(1) ELT C 352, 30.11.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 354/5

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. septembri 2015. aasta otsus (Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės’i eelotsusetaotlus – Leedu) – UAB „Fast Bunkering Klaipėda”versus Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Kohtuasi C-526/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 148 punkt a - Kaubatarne - Mõiste - Maksuvabastus - Avamerel navigeerimiseks kasutatavate laevade tankimiseks ja proviandiga varustamiseks mõeldud kaubatarned - Kaubatarned enda nimel tegutsevatele vahendajatele))

(2015/C 354/04)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: UAB „Fast Bunkering Klaipėda”

Vastustaja: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 148 punkti a tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud maksuvabastus põhimõtteliselt ei ole kohaldatav laeva tankimiseks ja proviandiga varustamiseks mõeldud kaubatarnetele, mis on tehtud enda nimel tegutsevatele vahendajatele, kuigi tarnekuupäeval on kauba lõppotstarve teada, nõuetekohaselt tõendatud ja seda kinnitavad tõendid on vastavalt siseriiklikele õigusaktidele esitatud maksuametile. Sellegipoolest võib nimetatud maksuvabastus olla kohaldatav sellistel asjaoludel, nagu esinevad põhikohtuasjas, kui asjaomase vara omandiõiguse üleminek neile vahendajatele kehtiva siseriikliku õigusega ette nähtud vormis toimus kõige varem samal ajal hetkega, mil avamerel navigeerimiseks kasutatavate laevade operaatoritel tekkis õigus seda vara tegelikult käsutada nii, nagu nad oleksid selle omanikud, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 359, 7.12.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 311/3

Euroopa Kohtu (viies koda) 16. juuli 2015. aasta otsus (Cour de cassation (Prantsusmaa) eelotsusetaotlus) – Directeur général des finances publiques versus Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA ja Mapfre warranty SpA versus Directeur général des finances publiques

(Kohtuasi C-584/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Kohaldamisala - Maksuvabastus - Mõiste „kindlustustehing” - Mõiste „teenuste osutamine” - Kindlaksmääratud summa, mille eest pakutakse garantiid kasutatud sõiduki rikke korral))

(2015/C 311/03)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA

Kostjad: Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA, Directeur général des finances publiques

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 16. detsembri 1991. aasta direktiiviga 91/680/EMÜ, artikli 13 B osa punkti a tuleb tõlgendada nii, et selle sätte tähenduses maksust vabastatud kindlustustehing on niisuguse teenuse osutamine, mis seisneb kasutatud sõidukite edasimüüjast sõltumatu ettevõtja poolt kindlaksmääratud summa eest garantii andmises mehaanilise rikke puhul, mis võib esineda kasutatud sõiduki teatavatel osadel. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kontrollida, kas põhikohtuasjade asjaolusid arvestades on põhikohtuasjades osutatud teenus niisugune teenus. Sellise teenuse osutamist ja kasutatud sõiduki müüki tuleb põhimõtteliselt vaadelda eraldiseisvate sõltumatute teenustena, mida tuleb käibemaksu seisukohast käsitada eraldi. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kindlaks teha, kas põhikohtuasjade eripäraseid asjaolusid arvestades on kasutatud sõiduki müük ja sõiduki edasimüüjast sõltumatu ettevõtja poolt antud garantii mehaanilise rikke puhul, mis võib esineda kasutatud sõiduki teatavatel osadel, omavahel niivõrd seotud, et neid tuleb pidada üheks tehinguks või vastupidi, teineteisest sõltumatuteks tehinguteks.

(1) ELT C 31, 1.2.2014.
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 34 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et asjaolu, et ühes liikmesriigis tehtud kohtuotsus on vastuolus liidu õigusega, ei õigusta seda, et asjaomast otsust ei tunnustata teises liikmesriigis põhjendusel, et sellega rikutakse viimase riigi avalikku korda, tingimusel et viidatud õigusnormi rikkumine ei kujuta endast liidu õiguskorra ja seega tunnustamise taotluse saanud riigi õiguskorra olulise tähtsusega õigusnormi rikkumist. See ei ole nii juhul, kui rikutud on sellist õigusnormi nagu nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimene direktiiv 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (muudetud 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga) artikli 5 lõige 3.

Tunnustamise või täitmisele pööramise taotluse saanud liikmesriigi kohus peab selle kontrollimisel, kas on selgelt rikutud avalikku korda, arvesse võtma asjaolu, et õigussubjekt peab selles liikmesriigis olema selle rikkumise ennetavaks vältimiseks kasutanud kõiki tema käsutuses olevaid õiguskaitsevahendeid, välja arvatud erandlike asjaolude korral, kui päritoluliikmesriigis on liiga raske või võimatu õiguskaitsevahendeid kasutada.