Suuniste vastuvõtmisest tulenev komisjoni kaalutlusõiguse piiramine ei ole tegelikult vastuolus komisjonile sisulise kaalutlusruumi jätmisega. Suunistes on erinevaid paindlikke elemente, mis võimaldavad tal oma kaalutlusõigust kasutada kooskõlas määruse nr 17 sätetega, nagu Euroopa Kohus neid on tõlgendanud.

Ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumiste eest määratud trahvide seaduslikkuse kontrollimise raames peab Esimese Astme Kohus kontrollima, kas komisjon teostas oma kaalutlusõigust vastavalt suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta sätestatud meetodile, ja kui kohus tuvastab, et komisjon ei ole meetodit järginud, peab kohus kontrollima, kas see kõrvalekaldumine on õiguslikult piisavalt õigustatud ja põhjendatud.

Ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise raskuse hindamisel võib komisjon, olemata selleks siiski kohustatud, võtta ettevõtjale määratud trahvi lähtesumma kindlaksmääramisel arvesse kahjustatud turu suurust. Selleks võib ta arvesse võtta asjaomase turu käivet. Ühestki mõistlikust põhjendusest ei tulene, et see käive tuleks arvutada teatud tootmiskulusid välja jättes. Kõikides tööstussektorites esinevad lõpptootega lahutamatult seotud kulud, mida tootja ei saa kontrolli all hoida, kuid mis moodustavad siiski olulise osa kogu tema tegevusest ja mida seega ei saa trahvi lähtesumma kindlaksmääramisel tema käibest välja jätta. Seda järeldust ei kõiguta asjaolu, et tooraine hind moodustab valmistoote lõpphinnast olulise osa või et ühe tooraine puhul on hinna kõikumiste oht suurem kui muude toorainete puhul.

Mis puudutab komisjoni otsust, millega määratakse konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahv, siis on põhjendamiskohustus täidetud, kui komisjon toob välja hindamise alused, mis võimaldasid tal mõõta toimepandud rikkumise raskust ja kestust. EÜ artiklit 253 ei saa tõlgendada selliselt, et see kohustab komisjoni selgitama põhjusi, miks ta trahvisumma arvutamisel ei tuginenud lähenemisviisile, mis on hüpoteetiline, võrreldes sellega, millele ta oma lõplikus otsuses tegelikult tugines.

See, et suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta kehtestatud arvutusmeetod ei põhine asjaomaste ettevõtjate kogukäibel ja võimaldab seetõttu erinevuste esinemist ettevõtjate vahel osas, mis puudutab seost nende käivete ja neile määratud trahvide summade vahel, ei ole asjakohane, et hinnata, kas komisjon rikkus proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja karistuste individuaalsuse põhimõtteid. Komisjonil ei ole kohustust tagada, kui ta määrab trahvisummasid kindlaks rikkumise raskusastme ja kestuse alusel olukorras, kus trahve määratakse mitmele sama rikkumisega seotud ettevõtjale, et tema arvutuste põhjal saadud ettevõtjatele määratavad trahvide lõppsummad väljendavad kõiki nende ettevõtjate vahelisi erinevusi nii kogu- kui ka asjaomase käibe osas. Sellest tuleneb, et komisjon ei ole üheski suuniste kohaldamise etapis kohustatud tagama, et trahvide vahesummad väljendaksid kõiki asjaomaste ettevõtjate kogukäivete vahel esinevaid erinevusi.

Ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumises osalenud ettevõtjale määratud trahvi lähtesumma suurendamine selleks, et võtta hoiatamise eesmärgil arvesse tema suurust ja kõiki ressursse, ei tähenda, et komisjon peaks vähendama teisele sellisele ettevõtjale määratud trahvi lähtesummat, kes on väiksem, kellel on vähem ressursse ja kes osales samas rikkumises. Komisjonil on kaalutlusruumi piirides lubatud kohandada trahvide summat ühtse meetodi kohaselt niivõrd, kui need ei tundu konkreetse juhtumi asjaolusid arvestades ebamõistlikud.

Lisaks, valides suurematele ettevõtjatele trahvi suurendamise määra, piirab komisjoni asjaolu, et lähtesumma ei või igal juhul ületada rikkumise raskusega proportsionaalset summat. Seega, isegi olukorras, kus kõige suurema ettevõtja käive on suurem kui teiste asjaomaste ettevõtjate oma, on kõnealuse rikkumise raskusest lähtuvalt võimalik, et komisjon saab kõige suuremale ettevõtjale määratud trahvi lähtesummat suurendada üksnes väga väikeses ulatuses.

(vt punktid 92, 93, 95)