20

Neil asjaoludel otsustas Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovaki Vabariigi kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas [direktiivi 2009/72] tuleb tõlgendada nii, et selle direktiivi eesmärgi ja eelkõige artikliga 3 on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja millega on kehtestatud erimeede, mis seisneb kohustuslikus maksus, mida tasuvad reguleeritud üksused, kaasa arvatud asjaomase liikmesriigi pädeva reguleeriva asutuse poolt väljastatud elektrienergia tarnimise loa omanikud […], kusjuures maks määratakse kindlaks majandustulemuste põhjal mitte ainult riigi tasandil, vaid ka välismaal tegutsemise tulemusena, mistõttu see maks: i) mõjutab reguleeritud üksuste vabadust määrata igati konkurentsivõimeline hind elektrienergia tarnimise eest välisturgudel ja seega ka neil turgudel konkureerimise protsessi; ii) vähendab reguleeritud üksuste konkurentsivõimet võrreldes Slovakkia elektriturul tegutsevate välismaiste elektritarnijatega, kui mõlemad tarnivad elektrienergiat ka konkreetsel välisturul, kuna välismaine ettevõtja ei ole kohustatud tasuma sellist kohustuslikku maksu elektrienergia tarnimise eest välismaal; iii) takistab uute konkurentide pääsu elektriturule nii Slovaki Vabariigis kui ka välismaal, kuna sellist kohustuslikku maksu tuleb tasuda ka reguleerimata tegevusega teenitud tulult ja seda isegi siis, kui hiljem, pärast teatava ajavahemiku möödumist, on neil küll elektrienergia tarnimise luba, kuid sellelt teenitud tulu võrdub nulliga; iv) võib sundida Slovakkia reguleeritud üksusi taotlema [Slovakkia] reguleerivalt asutuselt loa tühistamist või välismaiseid elektritarnijaid taotlema oma päritoluriigi reguleerivate asutuste väljastatud elektrienergia tarnimise loa tühistamist, kuna selle loa tühistamine on isiku jaoks, kes ei soovi tasuda nimetatud maksu ka oma muult tegevuselt, ainus võimalus vabaneda vaidlusaluste õigusnormidega ette nähtud reguleeritud üksuse staatusest? 2. Kas [direktiivi 2009/72] tuleb tõlgendada nii, et nende meetmete hulka, mida see direktiiv lubab liikmesriikidel kehtestada, isegi kui need oleksid vastuolus direktiivi eesmärkidega, ei kuulu selline erimeede, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja mis seisneb kohustuslikus maksus, mida tasuvad reguleeritud üksused, kaasa arvatud asjaomase liikmesriigi pädeva reguleeriva asutuse väljastatud elektrienergia tarnimise loa omanikud, kusjuures maks määratakse kindlaks majandustulemuste põhjal, kaasa arvatud välismaal tegutsemise tulemusena saadud tulem, kuna see meede ei ole kliimamuutuste vastu võitlemise vahend, ei taga energiavarustuskindlust ega teeni ka ühtki muud [direktiiviga 2009/72] taotletavat eesmärki? 3. Kas [direktiivi 2009/72] tuleb tõlgendada nii, et sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, millega on kehtestatud erimeede, mis seisneb kohustuslikus maksus, mida tasuvad reguleeritud üksused, kaasa arvatud asjaomase liikmesriigi pädeva reguleeriva asutuse poolt väljastatud elektrienergia tarnimise loa omanikud, kusjuures maks määratakse kindlaks majandustulemuste põhjal, kaasa arvatud välismaal tegutsemise tulemusena saadud tulem, ei vasta läbipaistvuse, diskrimineerimiskeelu ja direktiivi artiklis 3 sätestatud tarbijaskonnale võrdse juurdepääsu nõuetele, kuna need koormavad reguleeritud üksust ja (elektri tarnimiselt või muult tegevuselt) välismaal saadud tulu, samas kui isik, kes on saanud elektrienergia tarnimise loa oma päritoluriigis väljastatud loadokumendi alusel, on kohustatud seda tasuma ainult [Slovakkias] teenitud tulult?“