ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

30. aprill 2009

Kohtuasi F‑30/07

Lidia Noworyta

versus

Euroopa Parlament

Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles L. Noworyta palub tühistada parlamendi 28. aprilli 2006. aasta otsuse, milles lükati tagasi tema ülemuse 20. oktoobri 2005. aasta ettepanek ning keelduti maksmast hagejale kindlasummalist hüvitist ületundide eest vastavalt personalieeskirjade VI lisa artiklile 3; teise võimalusena sellest hüvitise maksmisest palub hageja mis tahes muu hüvitise maksmist kas personalieeskirjade artikli 56a või artikli 56b alusel.

Otsus: Kohtuasjas F‑30/07 on otsuse tegemise vajadus ära langenud; see kohtuasi kustutatakse Avaliku Teenistuse Kohtu registrist. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

Menetlus – Hageja, kelle taotlus rahuldati pärast hagi esitamist

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 75)

Ühenduste kohtul on õigus hinnata iga juhtumi asjaolusid arvestades, kas korrakohane õigusemõistmine õigustab tühistamishagi sisulist rahuldamata jätmist või analoogiliselt tuvastamist, et hagi alus on ära langenud ja et seega on ära langenud vajadus otsustada selle põhjendatuse üle, ilma et eelnevalt oleks otsustatud kostja esitatud vastuvõetamatuse vastuväite üle.

Sama kehtib ka siis, kui Avaliku Teenistuse Kohus on juba ühes kohtuasjas sisulise otsuse teinud selle kohtuasja hageja kasuks ja kui kohtuistungil ja vastusena Avaliku Teenistuse Kohtu otsusele on teise kohtuasja raames pooled avaldanud, et kuigi hagi tunnistati esimeses kohtuasjas vastuvõetavaks ning Avaliku Teenistuse Kohus tegi sisulise otsuse, siis on otsuse tegemise vajadus teises kohtuasjas ära langenud.

(vt punktid 5–8)

Viited:

Euroopa Kohus: 26. veebruar 2002, kohtuasi C‑23/00 P: nõukogu vs. Boehringer (EKL 2002, lk I‑1873, punktid 51 ja 52); 23. märts 2004, kohtuasi C‑233/02: Prantsusmaa vs. komisjon (EKL 2004, lk I‑2759, punkt 26).

Esimese Astme Kohus: 15. juuni 2005, kohtuasi T‑171/02: Regione autonoma della Sardegna vs. komisjon (EKL 2005, lk II‑2123, punkt 155).

Avaliku Teenistuse Kohus: 8. aprill 2008, kohtuasi F‑134/06: Bordini vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 56); 28. aprill 2009, kohtuasi F‑115/07: Balieu-Steinmetz ja Noworyta vs. parlament (EKL AT 2009, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

18. veebruar 2009

Kohtuasi F‑70/07

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Kahju hüvitamise hagi – Kohtukulude kindlaksmääramine – Ilmne pädevuse puudumine – Teisele kohtuinstantsile suunamine Euroopa Kohtu põhikirja lisa artikli 8 lõike 2 alusel – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: L. Marcuccio palub EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagiavalduses sisuliselt seda, et komisjonilt mõistetaks välja hüvitis kahju eest, mida L. Marcuccio kandis seoses komisjoni keeldumisega tasuda talle väidetavalt kohtuasjaga T‑176/04 (6. märtsi 2006. aasta määrus kohtuasjas T‑176/04: Marcuccio vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus ei avaldata)) seotud hüvitatavad kulud.

Otsus: Suunata hagi tagasi Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule, kuivõrd see puudutab kohtuasjaga T‑176/04 seotud hüvitatavate kohtukulude kindlaksmääramist. Jätta hagi ülejäänud osas ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi niivõrd, kuivõrd hagi puudutab kohtuasjaga T‑176/04 seotud hüvitatavate kulude kindlaksmääramist. Ülejäänud osas kannavad pooled oma kohtukulud ise.

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Hüvitatavad kulud – Pädev kohus

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 92 lõige 1)

Nõudeid, millega soovitakse vaidlusaluse otsuse tühistamist, otsust, millega jäetakse vaidlusaluse otsuse peale esitatud kaebus rahuldamata ning otsust, et teatav institutsioon peab hüvitama ametnikule rahasumma koos intressidega ja intressid kapitaliseerima, millega tegelikult soovitakse institutsioonilt nende hüvitatavate kulude tasumist, mis on seotud Esimese Astme Kohtu lahendatud kohtuasjaga ning milles viimane on kohtukulude kandmise kohta otsuse teinud, tuleb nende eseme osas käsitada kohtukulude kindlaksmääramise taotlusena. Kuna Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 92 lõike 1 alusel oleks tulnud esitada selline taotlus viimatinimetatud kohtule, siis ei ole Avaliku Teenistuse Kohus pädev eelnimetatud nõuete üle otsustama.

Selles osas kuulub hagieseme täpne õiguslik kvalifitseerimine selleks, et määrata kindlaks pädev kohus, üksnes kohtu pädevusse ega allu poolte tahtele.

(vt punktid 16 ja 18)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

20. jaanuar 2009

Kohtuasi F‑77/07 DEP

Kay Labate

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Menetlus – Kohtukulude kindlaksmääramine

Ese: K. Labate palub hagiavaldusega komisjonil kõigepealt hüvitada kohtuasjaga F‑77/07 (1. veebruari 2008. aasta määrus kohtuasjas F‑77/07: Labate vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata) seotud tasud ja kulud summas 72 361,03 eurot, kusjuures ta on seda nõuet omal tahtel vähendatud 30% võrra algsummast, pakkudes seejärel välja vähendada asjaomast summat veelgi ning nõudes 45 000 eurot, lõpuks esitab K. Labate kohtukulude kindlaksmääramise taotluse.

Otsus: Määrata kohtuasjas F‑77/07 K. Labate’ile hüvitatavaks summaks 21 568,90 eurot.

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Arvesse võetavad asjaolud

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 91 punkt b; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 122)

Ühenduste kohtul puudub õigus määrata kindlaks poolte poolt oma advokaatidele makstava tasu suurust, vaid ta võib kindlaks määrata summa, mis tuleb kohtukulude tasumise eest vastutaval poolel hüvitada. Ühenduste kohus ei ole kohustatud kulude määramise taotluse lahendamisel arvestama advokaatide siseriiklikke tasumäärasid ega selle kohta asjaomase poole ja tema esindajate või nõustajate vahel sõlmitud võimalikku lepingut.

Samuti võib ühenduste kohus tasumäärasid reguleerivate ühenduse õigusnormide puudumisel vabalt hinnata juhtumi asjaolusid, arvestades kohtuvaidluse eesmärki ja olemust, selle olulisust ühenduse õiguse seisukohalt, samuti kohtuasja keerukust, esindajate või nõustajate tehtud töö mahtu kohtumenetluses ja poolte majanduslikku huvi menetluses. Hageja esindajate tehtud võimaliku töö mahule hinnangu andmisel tuleb ühenduste kohtul arvesse võtta kogu töötundide arvu, mis võib kohtumenetluse tarvis olla objektiivselt vältimatud.

(vt punktid 24, 25 ja 28)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 30. oktoober 1998, kohtuasi T‑290/04 DEP: Kaysersberg vs. komisjon (EKL 1998, lk II‑4105, punkt 20); 9. september 2002, kohtuasi T‑182/00 DEP: Pannella vs. parlament (kohtulahendtite kogumikus veel avaldamata, punkt 29); 20. november 2002, kohtuasi T‑171/00 DEP: Spruyt vs. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑225 ja II‑1127, punktid 25, 26 ja 29); 8. juuli 2004, liidetud kohtuasjad T‑7/98 DEP, T‑208/98 DEP ja T‑109/99 DEP: De Nicola vs. EIP (EKL AT 2004, lk I‑A‑219 ja II‑973, punkt 32).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

4. november 2008

Kohtuasi F‑18/07

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Taotlus – Pärast vaikimisi tagasilükkamist teatatud otsene tagasilükkamine – Üksnes varasema akti õiguspärasust kinnitav akt – Hilinenult esitatud kaebus – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega L. Marcuccio palub tühistada komisjoni 25. oktoobri 2005. aasta otsus, millega keelduti tunnistamast, et tal on raske haigus Euroopa ühenduste ametnike õnnetusjuhtumi- ja kutsehaiguskindlustust käsitlevate ühiseeskirjade artikli 72 tähenduses.

Otsus: Mõista üks kolmandik hageja kohtukuludest välja komisjonilt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Mõiste – Eelneva halduskaebuse otsene tagasilükkamine, millest on teatatud pärast lõplikku vaikimisi tagasilükkamist – Kinnitav akt

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Menetlus – Kohtukulud – Hüvitamine – Erilised põhjused

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 87 lõike 3 esimene lõik; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 122)

1. Eelneva halduskaebuse otsese tagasilükkamise otsust, millest teatati asjaomasele isikule pärast seda, kui tehti lõplik vaikimisi otsus, tuleb lugeda üksnes viimati nimetatud otsuse õiguspärasust kinnitavaks aktiks ning seda ei saa pidada isikut kahjustavaks meetmeks, mille peale saaks personalieeskirjade artikli 91 lõiget 1 kohaldades esitada tühistamishagi.

(vt punkt 27)

2. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 3 esimese lõigu kohaselt, mida kohaldatakse mutatis mutandis Avaliku Teenistuse Kohtus menetluses olevatele kohtuasjadele enne viimati nimetatud kohtu enda kodukorra jõustumist 1. novembril 2007, võib Avaliku Teenistus Kohus otsustada kulude jaotuse, kui tegemist on erilist põhjustega.

Sellega seoses on eriliseks põhjuseks, mis õigustab hageja poolt menetluse tarvis tehtud kohtukulude jagamist asjaomase institutsiooni ja hagejaks oleva ametniku vahel, asjaolu, et eelneva kaebuse hilinenud esitamise tõttu hagi rahuldamata jätmise korral ei ole administratsioon teavitanud asjaomast isikut, et otsuse puhul, mille peale kaebus esitati, on tegemist puhtalt kinnitava aktiga, mille peale ei saa tühistamishagi esitada, ning et administratsioon ei ole viidanud kaebuse esitamise võimalikule hilinemisele, mis võis hoolitsemiskohustust rikkudes jätta ametnikule vale mulje, et kui ta otsustab hagi esitada, siis on see vastuvõetav.

(vt punktid 35–39)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

4. november 2008

Kohtuasi F‑87/07

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Kahju hüvitamise nõue – Komisjoni meditsiinitalituse väidetavalt õigusvastane käitumine – Vastuvõetamatus – Mõistliku tähtaja järgimata jätmine kahju hüvitamise nõude esitamisel

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega L. Marcuccio palub põhinõudena hüvitada kahju, mis talle komisjoni meditsiinitalituse õigusvastaste toimingutega tema poolt 2001. aasta suve jooksul esitatud arstitõendite töötlemisel väidetavalt tekitati.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Mõista kohtukulud välja hagejalt.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Tähtaeg – Institutsioonile esitatud hüvitisetaotlus – Mõistliku tähtaja järgimine

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 46; personalieeskirjad, artikkel 90)

2. Ametnikud – Hagi – Kahju hüvitamise nõue – Ese – Otsustamine – Ilmselge vastuvõetamatus

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

1. Ametnikel või teenistujatel tuleb esitada institutsioonile nõue ühendusele omistatava kahju hüvitamiseks mõistliku tähtaja jooksul alates sellest hetkest, kui nad saavad teada olukorrast, mille kohta kaebus esitatakse. Tähtaja mõistlikkuse hindamisel tuleb silmas pidada iga juhtumi konkreetseid asjaolusid, eelkõige asja olulisust huvitatud isiku jaoks, selle keerukust ja poolte käitumist.

Selles osas tuleb samuti võtta võrdluseks arvesse Euroopa Kohtu põhikirja artikliga 46 ette nähtud lepinguvälise kahju hüvitamise hagi viieaastast aegumistähtaega. Samas ei saa seda viieaastast tähtaega vaadelda range ja puutumatu tähtajana, mille piires esitatud nõuded on kõik vastuvõetavad, olenemata sellest, kui palju on hagejal kulunud aega administratsioonile taotluse esitamiseks ja missugused on juhtumi asjaolud.

(vt punktid 27–30)

Viited:

Euroopa Kohus: 22. oktoober 1975, kohtuasi 9/75: Meyer-Burckhardt vs. komisjon (EKL 1975, lk 1171, punktid 7, 10 ja 11).

Esimese Astme Kohus: 5. oktoober 2004, kohtuasi T‑144/02: Eagle jt vs. komisjon (EKL 2004, lk II‑3381, punktid 65, 66 ja 71).

Avaliku Teenistuse Kohus: 1. veebruar 2007, kohtuasi F‑125/05: Tsarnavas vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punktid 71, 76 ja 77).

2. Ametniku esitatud kahju hüvitamise nõude raames on ilmselgelt vastuvõetamatud nõuded, mille eesmärk on tegelikult see, et ühenduste kohus tunnustaks kahju hüvitamise nõuete põhjenduseks esitatud teatud argumentide põhjendatust, kuna kohtu ülesanne ei ole õiguslike seisukohtade esitamine. See on nii, kui esitatakse nõuded, mille eesmärk on see, et ühenduste kohus tuvastaks asjaomaste aktide, faktiliste asjaolude ja tegevuse olemasolu ning samuti nende õigusvastasuse.

(vt punkt 36)

Viited:

Euroopa Kohus: 13. juuli 1989, kohtuasi 108/88: Jaenicke Cendoya vs. komisjon (EKL 1989, lk 2711, punktid 8 ja 9).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (teine koda)

10. juuni 2008

Kohtuasi F‑40/07

Cécile Baudelet-Leclaire

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Reservnimekirja kandmata jätmine – Võrdne kohtlemine

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles C. Baudelet-Leclaire palub sisuliselt tühistada avalik konkurss EPSO/AST/7/05, mis korraldati abiteenistujate (AST 3) reservi moodustamiseks valdkondades „finantsjuhtimine / raamatupidamisarvestus” ja „lepingute / projektide haldamine”.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnikud – Võrdne kohtlemine – Töölevõtmine – Konkurss

(Personalieeskirjad, III lisa artikkel 5)

Ühenduse avalikku teenistusse tööleasumiseks korraldatud avaliku konkursi puhul, mis on ühtviisi avatud nii kandidaatidele, kes töötavad või on töötanud mõne institutsiooni teenistuses kui ka kandidaatidele, kellel puudub selline erialane töökogemus, ei võimalda statistilised andmed, mis näitavad kõrgemat õnnestumise protsenti esimesena nimetatud gruppi kuuluvate kandidaatide seas, eeldada, et ühte või teise gruppi kuuluvaid kandidaate koheldakse diskrimineerivalt, kuna seda erinevust võib seletada paljude objektiivsete asjaoludega, nagu näiteks konkursivaldkonna parem tundmine.

(vt punktid 41, 43 ja 44)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 31. mai 2005, kohtuasi T‑294/03: Gibault vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑141 ja II‑635, punkt 53); 30. november 2005, kohtuasi T‑361/03: Vanlangendonck vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑377 ja II‑1709, punkt 52); 12. märts 2008, kohtuasi T‑100/04: Giannini vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 157).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (esimene koda)

22. mai 2008

Kohtuasi F‑107/07

Constantin Daskalakis

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Personalieeskirjade artikli 7 lõige 2 – Palgavahe hüvitis – Vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles C. Daskalakis palub tühistada komisjoni ametisse nimetava asutuse 28. juuni 2007. aasta otsus osas, milles see otsus piirab aastaga ajavahemiku, mil hageja võib saada personalieeskirjade artikli 7 lõikes 2 ettenähtud hüvitist.

Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

Menetlus – Menetlusdokumentide vastuvõetavus – Hindamine menetlusdokumendi vastuvõtmisel

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 114; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 78)

Kui vastuvõetamatuse vastuväide puudutab hagiavaldust, mis on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse enne Avaliku Teenistuse Kohtu enda kodukorra jõustumise kuupäeva, tuleb kohaldada esiteks Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 78 ette nähtud menetlusnorme, ning eelkõige nimetatud artikli lõikes 3 kehtestatud normi, mis annab Avaliku Teenistuse Kohtule õiguse lahendada see küsimus määrusega, puudutamata kohtuvaidluse sisu, ning teiseks hagi vastuvõetavuse norme, millele viitab Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 114, kuivõrd seda kodukorda kohaldati mutatis mutandis Avaliku Teenistuse Kohtu suhtes kuni viimase kodukorra jõustumiseni.

Vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaeg hakkab nii siis, kui asutakse Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 114 kohaldamisalas, kui ka siis, kui asutakse Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 78 kohaldamisalas, kulgema alates hagiavalduse kostjale kättetoimetamisest; juhul kui kättetoimetamine leidis aset enne Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumist, on tähtaeg, mida tuleb järgida, tingimata tol hetkel jõus olnud tähtaeg, mis tuleneb Esimese Astme Kohtu kodukorrast. Niisiis ei saa vastavalt õiguskindluse põhimõttele Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumise õiguspäraseks tagajärjeks olla eraldi dokumendiga esitatava vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaja lühendamine, kui see tähtaeg on nimetatud kodukorra jõustumisel juba kulgema hakanud.

Kõnealusest tähtajast kinnipidamise kontrollimisel on asjakohaseks kuupäevaks vastuvõetamatuse vastuväite Avaliku Teenistuse Kohtule esitamise kuupäev, mitte sellest vastuväitest hagejale teatamise kuupäev.

(vt punktid 23, 25 ja 26)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 14. detsember 1992, kohtuasi T‑47/92: Lenz vs. komisjon (EKL 1992, lk II‑2523, punkt 34).

Avaliku Teenistuse Kohus: 26. aprill 2006, kohtuasi F‑16/05: Falcione vs. komisjon (EKL AT, lk I‑A‑1‑3 ja II‑A‑1‑7, punkt 84); 14. detsember 2007, kohtuasi F‑82/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 40); 25. jaanuar 2008, kohtuasi F‑80/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 38–43).
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS (esimene koda)

22. mai 2008

Kohtuasi F‑101/07

Philippe Cova

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Töötasu – Personalieeskirjade artikli 7 lõige 2 – Palgavahe hüvitis – Vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles P. Cova palub tühistada komisjoni ametisse nimetava asutuse 29. juuni 2007. aasta otsus osas, milles see otsus piirab aastaga ajavahemiku, mil hageja võib saada personalieeskirjade artikli 7 lõikes 2 ettenähtud hüvitist.

Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

Menetlus – Menetlusdokumentide vastuvõetavus – Hindamine menetlusdokumendi vastuvõtmisel

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikkel 114; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 78)

Kui vastuvõetamatuse vastuväide puudutab hagiavaldust, mis on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse enne Avaliku Teenistuse Kohtu enda kodukorra jõustumise kuupäeva, tuleb kohaldada esiteks Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 78 ette nähtud menetlusnorme, ning eelkõige nimetatud artikli lõikes 3 kehtestatud normi, mis annab Avaliku Teenistuse Kohtule õiguse lahendada see küsimus määrusega, puudutamata kohtuvaidluse sisu, ning teiseks hagi vastuvõetavuse norme, millele viitab Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 114, kuivõrd seda kodukorda kohaldati mutatis mutandis Avaliku Teenistuse Kohtu suhtes kuni viimase kodukorra jõustumiseni.

Vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaeg hakkab nii siis, kui asutakse Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 114 kohaldamisalas, kui ka siis, kui asutakse Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 78 kohaldamisalas, kulgema alates hagiavalduse kostjale kättetoimetamisest; juhul kui kättetoimetamine leidis aset enne Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumist, on tähtaeg, mida tuleb järgida, tingimata tol hetkel jõus olnud tähtaeg, mis tuleneb Esimese Astme Kohtu kodukorrast. Niisiis ei saa vastavalt õiguskindluse põhimõttele Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra jõustumise õiguspäraseks tagajärjeks olla eraldi dokumendiga esitatava vastuvõetamatuse vastuväite esitamise tähtaja lühendamine, kui see tähtaeg on nimetatud kodukorra jõustumisel juba kulgema hakanud.

Kõnealusest tähtajast kinnipidamise kontrollimisel on asjakohaseks kuupäevaks vastuvõetamatuse vastuväite Avaliku Teenistuse Kohtule esitamise kuupäev, mitte sellest vastuväitest hagejale teatamise kuupäev.

(vt punktid 23, 25 ja 26)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 14. detsember 1992, kohtuasi T‑47/92: Lenz vs. komisjon (EKL 1992, lk II‑2523, punkt 34).

Avaliku Teenistuse Kohus: 26. aprill 2006, kohtuasi F‑16/05: Falcione vs. komisjon (EKL AT, lk I‑A‑1‑3 ja II‑A‑1‑7, punkt 84); 14. detsember 2007, kohtuasi F‑82/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 40); 25. jaanuar 2008, kohtuasi F‑80/06: Duyster vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 38–43).
ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2010 :108 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU TEISE KOJA ESIMEHE M ÄÄRUS
23. september 2010
Kohtuasi F-51/07 RENV
Philippe Bui Van
versus
Euroopa Komisjon
Vaidluse lahendamine ko mpromissiga Avaliku T eenistuse Kohtu algatusel — Registrist kustutamine
Ese: EÜ ar tikli 236 j a EA ar tikli 152 a lusel esitatud hagi, millega P. Bui Van palub tühistada 
komisjoni Teadusuuringute Ü hiskeskuse pe adirektori 4. oktoobri 2006 . aasta otsuse, 
milles hageja määrati palgaastme AS T 3 järku 2, kuigi esialgu oli ta määratud palgaastme 
AST 4 järku 2, ja ametisse nimetava asutuse 5. märtsi 2007 . aasta otsuse, millega jäeti 
tema ka ebus rahuldamata, ning m õista tema ka suks v älja sümboolne summa 1 eurot 
väidetava mittevaralise kahju ee st.
Otsus: Kustutada ko htuasi F-51/07 RENV: Bui Van vs. ko misjon A valiku T eenistuse Kohtu 
registrist. Kinnitada, et ko misjon nõ ustub, et 1 500  euro suurune summa, mis maksti 
hagejale Avaliku T eenistuse Kohtu 11. septembri 2008 . aasta otsuse ko htuasjas F-51/07: 
Bui Van vs. komisjon täitmiseks, jääb hagejale. Kinnitada, et hageja nõ ustub, et selleks, et 
hüvitada ü ks osa summast, mille hageja sai 11. septembri 2008 . aasta ko htuotsuse täitmise 
kuludeks, saab ko misjon t agasi 1 500  euro suuruse summa nii, et igakuiselt võetakse 
hageja töötasust ko lme kuu j ooksul maha 500 eurot alates oktoobrist 2010 . Jätta poolte 
käesoleva me netluse ning Euroopa Liidu Ü ldkohtu me netluse ko htukulud nende endi 
kanda.
Kokkuvõte
Ametnikud — Hagi — Vaidluse lahendamine kom promissiga Avaliku Teenistuse K ohtu algatusel — 
Registrist kustutamine
(Avaliku Teenistuse Kohtu ko dukord, artikkel 69)
AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

10. november 2009

Kohtuasi F‑70/07

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Kahju hüvitamise nõue – Paralleelse hagi erand – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, milles L. Marcuccio palub muu hulgas kohustada komisjoni hüvitama kahju, mis hagejale tekkis seetõttu, et komisjon keeldus talle hüvitamast kohtukulusid, mis kohtuasjas T‑176/04 oli väidetavalt kantud.

Otsus: Jätta hagi esimene, teine, kolmas ja kuues nõue ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta kummagi poole kanda nende kohtukulud, mis tekkisid hageja esitatud hagi esimese, teise, kolmanda ja kuuenda nõudega seoses, kaasa arvatud menetluse T‑176/04 DEP raames tekkinud kohtukulud.

Kokkuvõte

Menetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Ese

(EÜ artikkel 236; Esimese Astme Kodukord, artikli 92 lõige 1; personalieeskirjad, artikkel 91)

Seadusandja on kehtestanud kohtukulude kindlaksmääramise erimenetluse juhul, kui pooled vaidlevad hüvitamisele kuuluvate kohtukulude suuruse ja laadi üle pärast kohtuotsuse või –määruse tegemist, millega Esimese Astme Kohus vaidluse lahendas ja tegi otsuse kohtukulude kandmise kohta. Lisaks välistab erimenetlus, mis on Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 92 lõikes 1 kohtukulude kindlaksmääramiseks ette nähtud, samade summade või samal eesmärgil kulutatud summade nõudmise ühenduse lepinguvälise vastutuse hagis. Seega ei ole hagejal lubatud esitada EÜ artikli 236 ja personalieeskirjade artikli 91 alusel hagi, millel on tegelikult kohtukulude kindlaksmääramise taotlusega sama ese.

(vt punktid 16 ja 17)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 11. juuli 2007, kohtuasi T‑351/03: Schneider Electric vs. komisjon (EKL 2007, lk II‑2237, punkt 297)