Koh tulahend ite kogumik  
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda) 
4. märts 2021 * 
Apellatsioonkaebus – Majandus- ja rahaliit – Pangandusliit – Krediidia sutuste ja investeerimisühingute 
finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus – Krediidia sutuste ja teatud investeerimisühingute ühtne 
kriisilahenduskord – Kriisilahendusmenetlus – Banco Popular Español SA suhtes kriisilahenduse 
skeem i vastuvõtmine – Määrus (EL) nr 806/2014 – Artikkel 24 – Ettevõtte võõrandamise vahend – 
Artikkel 21 – Kapitaliinstrumentide allahindamine ja konverteerimine – Teise taseme omavahenditesse 
kuuluvad instrumendid – Tühistamishagi – Osaline tühistamine – Eraldamatus – Vastuvõetamatus 
Kohtuasjas C-947/19 P,  
mille ese on Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 56 alusel 23. detsembril 2019 esitatud  
apellatsioonkaebus,  
Carmen Liaño Reig, elukoht Alcobendas (Hispaania), esindaja: abogado F. López Antón, 
apellant, 
teine menetlusosaline: 
Ühtne Kriisilahendusnõukogu (SRB), esindajad: A. Valavanidou, S. Branca ja J. King, keda abistasid 
Rechtsanwälte B. Meyring ja T. Klupsch ning abogado F. B. Fernández de Trocóniz Robles, 
kostja esimeses kohtuastmes, 
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda), 
koosseisus: koja president N. Wahl (ettekandja), kohtunikud F. Biltgen ja J. Passer, 
kohtujurist: J. Kokott, 
kohtusekretär: A. Calot Escobar, 
arvestades kirjalikku menetlust, 
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi 
ettepanekuta, 
on teinud järgmise 
* Kohtumenetluse keel: hispaania. 
ET 
ECLI:EU:C:2021 :172 1 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 –KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
otsuse 
1 Oma apellatsioonkaebuses palub Carmen Liaño Reig tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 24. oktoobri 
2019 . aasta määruse Liaño Reig vs. SRB (T-557/17, ei avaldata, edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus“, 
EU:T:2019 :771), millega Üldkohus jättis rahuldamata tema hagi, milles ta esiteks palus tühistada Ühtse 
Kriisilahendusnõukogu (SRB) 7. juuni 2017 . aasta otsuse SRB/EES/2017 /08, mis käsitleb Banco Popular 
Español SA (edaspidi „Banco Popular“) kriisilahenduse skeem i, artikli 6 lõike 1 punkti d osas, milles 
selles sättes on ette nähtud, et rahvusvahelise väärtpaberite identifitseerimisnumbriga (International 
Securities Identification Number, ISIN) XS 0550098569  teise taseme omavahenditesse kuuluvad 
instrumendid konverteeritakse uuteks Banco Populari aktsiateks (edaspidi „kriisilahendusotsus“), ja 
samuti tühistada sõltumatu eksperdi ja SRB tehtud esialgsed väärtuse hindamised ning teiseks palus 
nõutud tühistamise tagajärjena selle konverteerimisega väidetavalt tekitatud kahju hüvitamist. 
Õiguslik raamistik 
Määrus (EL) nr 806/2014 
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014 . aasta määruse (EL) nr 806/2014 , millega kehtestatakse 
ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidia sutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks 
ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) 
nr 1093 /2010 (ELT 2014 , L 225, lk 1), artikli 3 lõike 1 punktides 30, 40, 44, 47 ja 51 on sätestatud: 
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 
[…] 
30) „ettevõtte võõrandamise vahend“ – kord, mida kriisilahendusasutus kasutab 
kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu emiteeritud omandiõiguse 
instrumentide või kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu vara, 
õiguste või kohustuste üleandmiseks omandajale, kes ei ole sildasutus, vastavalt artiklile 24; 
[…] 
40) „omavahendid“–omavahendid, nagu määratletud [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 
2013 . aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidia sutuste ja investeerimisühingute suhtes 
kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT 2013 , 
L 176, lk 1, ja parandused ELT 2013 , L 208, lk 68, ja ELT 2013 , L 321, lk 6)] artikli 4 lõike 1 
punktis 118; 
[…] 
44) „allahindamise ja konverteerimise õigus“–artiklis 21 viidatud õigused; 
[…] 
47) „teise taseme omavahendite instrumendid“– määruse [nr 575/2013 ] artiklis 63 sätestatud 
tingimustele vastavad kapitaliinstrumendid või allutatud laenud; 
[…] 
51) „asjaomased kapitaliinstrumendid“–täiendavate esimese taseme omavahendite instrumendid ja 
teise taseme omavahendite instrumendid“. 
ECLI:EU:C:2021 :172 2 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
3 Määruse nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktides a, b, f ja g on sätestatud: 
„1. Tegutsedes artiklis 18 osutatud kriisilahendusmenetluse kohaselt, võtavad kriisilahendusnõukogu, 
[Euroopa Liidu N]õukogu, [Euroopa K]omisjon ja asjakohasel juhul liikme sriikide 
kriisilahendusasutused kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kriisilahendus toimub kooskõlas järgmiste 
põhimõtetega: 
a) kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu aktsionärid katavad kahjumi 
esimeses järjekorras; 
b) kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu võlausaldajad katavad 
kahjumi pärast aktsionäre vastavalt nende nõuete rahuldamise järjekorrale artikli 17 alusel, välja 
arvatud juhul, kui käesoleva direktiiviga on sõnaselgelt ette nähtud teisiti; 
[…] 
f) kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti, koheldakse ühe ja sama klassi võlausaldajaid 
võrdselt; 
g) ükski võlausaldaja ei kata kooskõlas artiklis 29 ette nähtud kaitsemee tmetega suuremat kahjumit 
kui see, mida ta oleks katnud juhul, kui artiklis 2 osutatud ettevõtja oleks likvideeritud tavalises 
maksejõuetusmenetluses“. 
4 Määruse artikkel 17 „Nõuete rahuldamisjärgud“ näeb ette: 
„1. Kui käesoleva määruse artiklis 2 osutatud ettevõtja puhul kasutatakse kohustuste ja nõudeõiguste 
teisendamise vahendit ja ilma et see piiraks kohustusi, mille puhul kohustuste teisendamise vahendit 
vastavalt käesoleva määruse artikli 27 lõikele 3 ei kohaldata, teevad kriisilahendusnõukogu, komisjon 
või vajaduse korral liikme sriikide kriisilahendusasutused otsuse allahindamise ja konverteerimise õiguse 
kasutamise, sh käesoleva määruse artikli 27 lõike 5 võimaliku kohaldamise kohta, ja liikme sriikide 
kriisilahendusasutused kasutavad neid õigusi kooskõlas [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 
2014 . aasta direktiivi 2014 /59/EL, millega luuakse krediidia sutuste ja investeerimisühingute 
finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 
82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001 /24/EÜ, 2002 /47/EÜ, 2004 /25/EÜ, 
2005 /56/EÜ, 2007 /36/EÜ, 2011 /35/EL, 2012 /30/EL ja 2013 /36/EL ning määruseid (EL) nr 1093 /2010 
ja (EL) nr 648/2012 (ELT 2014 , L 173, lk 190),] artiklitega 47 ja 48 ja kooskõlas siseriiklikus õiguses 
sätestatud nõuete rahuldamisjärkudega võrreldes vastupidises järjekorras, sealhulgas kooskõlas 
sätetega, millega võetakse üle kõnealuse direktiivi artikkel 108. 
2. Osalevad liikme sriigid annavad komisjonile ja kriisilahendusnõukogule artiklis 2 osutatud ettevõtjate 
suhtes riigisiseses maksejõuetusmenetluses esitatud nõuete tähtsuse järjekorra teada iga aasta 1. juuliks 
või kohe pärast järjekorra muutumist. 
Kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi kasutamisel vastutab asjaomane hoiuste tagamise 
skeem artiklis 79 sätestatud tingimustel.“ 
5 Määruse artikli 21 lõiked 1, 7, 10 ja 11 sätestavad: 
„1. Kriisilahendusnõukogu kasutab asjaomaste kapitaliinstrumentide allahindamise ja konverteerimise 
õigust, tegutsedes vastavalt artiklis 18 sätestatud menetlusele, seoses artikli 7 lõikes 2 osutatud 
ettevõtjate ja konsolideerimisgruppidega ning artikli 7 lõike 4 punktis b ja lõikes 5 osutatud ettevõtjate 
ECLI:EU:C:2021 :172 3 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
ja konsolideerimisgruppidega, kui nende lõigete kohaldamise tingimused on täidetud, ainult siis, kui ta 
hindab oma täitevistungil pärast teise lõigu kohase teatise kättesaamist või omal algatusel, et üks või 
rohkem järgmistest tingimustest on täidetud: 
a) enne kriisilahenduse meetmete võtmist on kindlaks tehtud, et artiklites 16 ja 18 sätestatud 
kriisilahenduse eeltingimused on täidetud; 
b) ettevõtja ei oleks ilma asjaomaste kapitaliinstrumentide allahindamise või omavahenditeks 
konverteerimiseta enam jätkusuutlik; 
c) kui asjaomased kapitaliinstrumendid on emiteerinud tütarettevõtja ja kui neid võetakse arvesse 
omavahendite nõude täitmise eesmärgil individuaalselt ja konsolideeritud alusel, ei ole 
konsolideerimisgrupp enam jätkusuutlik, kui seoses kõnealuste kapitaliinstrumentidega ei kasutata 
allahindamise ega konverteerimise õigust; 
d) kui asjaomased kapitaliinstrumendid on emiteeritud emaettevõtja tasandil ja kui neid asjaomaseid 
kapitaliinstrumente võetakse arvesse omavahendite nõude täitmise eesmärgil individuaalselt 
emaettevõtja tasandil või konsolideeritud alusel, ei ole konsolideerimisgrupp enam jätkusuutlik, kui 
seoses asjaomaste kapitaliinstrumentidega ei kasutata allahindamise ega konverteerimise õigust; 
e) ettevõtja või konsolideerimisgrupp vajab erakorralist avaliku sektori finantstoetust, välja arvatud 
artikli 18 lõike 4 punkti d alapunktis iii sätestatud asjaoludel. 
Esimese lõigu punktides a, c ja d viidatud tingimusi hindab [Euroopa Keskpank (EKP)] pärast 
kriisilahendusnõukoguga konsulteerimist. Hindamise võib oma täitevistungil teha ka 
kriisilahendusnõukogu. 
[…] 
7. Kui üks või rohkem lõikes 1 osutatud tingimustest on täidetud, otsustab kriisilahendusnõukogu 
artiklis 18 sätestatud menetluse kohaselt, kas asjaomaste kapitaliinstrumentide allahindamise või 
konverteerimise õigust kasutatakse eraldi või kooskõlas artikli 18 kohase menetlusega koos 
kriisilahenduse meetmega. 
[…] 
10. Kriisilahendusnõukogu tagab, et liikme sriikide kriisilahendusasutused kasutavad allahindamise või 
konverteerimise õigusi viivitamata, kooskõlas artikli 17 kohaste nõuete rahuldamisjärkudega ja viisil, 
millega saavutatakse järgmised tulemused: 
a) esimese taseme põhiomavahendeid vähendatakse esimesena, proportsionaalselt kahjumiga ja kuni 
nende amme ndumiseni; 
b) asjaomaste esimese taseme täiendavate omavahendite instrumentide põhisumma hinnatakse alla või 
konverteeritakse esimese taseme põhiomavahendite instrumentideks või tehakse mõlemat vajalikus 
ulatuses, et saavutada artiklis 14 sätestatud kriisilahenduse eesmärgid, või kuni asjaomaste 
kapitaliinstrumentide amme ndumiseni, olenevalt sellest, kumma puhul on väärtus väiksem; 
c) asjaomaste teise taseme omavahendite instrumentide põhisumma hinnatakse alla või 
konverteeritakse esimese taseme põhiomavahendite instrumentideks või tehakse mõlemat vajalikus 
ulatuses, et saavutada artiklis 14 sätestatud kriisilahenduse eesmärgid, või kuni asjaomaste 
kapitaliinstrumentide amme ndumiseni, olenevalt sellest, kumma puhul on väärtus väiksem. 
ECLI:EU:C:2021 :172 4 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
11. Liikme sriikide kriisilahendusasutused täidavad kriisilahendusnõukogu korraldusi ning kasutavad 
asjaomaste kapitaliinstrumentide allahindamise või konverteerimise õigust vastavalt artiklile 29.“ 
6 Määruse nr 806/2014 artikli 22 lõikes 1 on sätestatud: 
„Kui kriisilahendusnõukogu otsustab rakendada artikli 7 lõikes 2 osutatud ettevõtja või 
konsolideerimisgrupi ning artikli 7 lõike 4 punktis b ja lõikes 5 osutatud ettevõtja või 
konsolideerimisgrupi suhtes, kui nende lõigete kohaldamise tingimused on täidetud, kriisilahenduse 
vahendit ja see kriisilahenduse meede kahjustaks võlausaldajaid või põhjustaks nende nõuete 
konverteerimise, annab kriisilahendusnõukogu liikme sriikide kriisilahendusasutustele korralduse 
kasutada artikli 21 kohast asjaomaste kapitaliinstrumentide allahindamise ja konverteerimise õigust 
vahetult enne kriisilahenduse vahendi kohaldamist või koos sellega.“ 
7 Määruse artiklis 24 on sätestatud: 
„1. Kriisilahendusskeem i raames seisneb ettevõtte võõrandamise vahend järgmise üleandmises 
omandajale, kes ei ole sildasutus: 
a) kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu emiteeritud omandiõigust 
tõendavad instrumendid või 
b) kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu kogu vara, õigused ja 
kohustused või mis tahes osa varast, õigustest ja kohustustest. 
2. Ettevõtte võõrandamise puhul määratakse kriisilahendusskeem is kindlaks järgmised üksikasjad: 
a) instrumendid, vara, õigused ja kohustused, mille liikme sriigi kriisilahendusasutus annab üle 
vastavalt direktiivi [2014 /59] artikli 38 lõigetele 1 ja 7–11; 
b) äris tavalised tingimused, võttes arvesse asjaolusid ning kriisilahendusmenetluses tekkinud kulusid, 
mille kohaselt üleandmine toimub liikme sriigi kriisilahendusasutuse poolt vastavalt direktiivi 
[2014 /59] artikli 38 lõigetele 2, 3 ja 4; 
c) kas liikme sriigi kriisilahendusasutus võib üleandmise õigust kasutada rohkem kui korra vastavalt 
direktiivi [2014 /59] artikli 38 lõigetele 5 ja 6; 
d) kord, mille kohaselt liikme sriigi kriisilahendusasutus turundab kõnealust ettevõtjat või instrumente, 
vara, õigusi ja kohustusi vastavalt direktiivi [2014 /59] artikli 39 lõigetele 1 ja 2; 
e) kas on tõenäoline, et turundamisnõuete järgimine liikme sriigi kriisilahendusasutuse poolt võib 
seada ohtu kriisilahenduse eesmärgid, nagu on kirjeldatud käesoleva artikli lõikes 3. 
3. Ettevõtte võõrandamisel ei pea kriisilahendusnõukogu järgima lõike 2 punktis e sätestatud 
turundamisnõudeid, kui ta otsustab, et kõnealuste nõuete järgimine seaks tõenäoliselt ohtu ühe või 
enama kriisilahenduse eesmärgi saavutamise, ning eelkõige kui kriisilahendusnõukogu leiab, et: 
a) kriisilahendusmenetluses oleva krediidia sutuse või investeerimisühingu maksejõuetusest või 
tõenäolisest maksejõuetusest tuleneb oluline oht finantsstabiilsusele või maksejõuetus või 
tõenäoline maksejõuetus suurendab sellist ohtu, ning 
b) kõnealuste nõuete järgimine kahjustaks tõenäoliselt ettevõtte võõrandamise vahendi tulemuslikkust 
sellise ohu leeve ndamisel või takistaks artikli 14 lõike 2 punktis b sätestatud kriisilahenduse 
eesmärgi saavutamist.“ 
ECLI:EU:C:2021 :172 5 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
Määrus nr 575/2013 
8 Määruse nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 118 on mõiste „omavahendid“ määratletud kui „esimese 
taseme omavahendite ja teise taseme omavahendite summa“. 
9 Määruse artikli 63 punkt n nägi kriisilahendusotsuse vastuvõtmise kuupäeval kohaldatavas 
redaktsioonis ette: 
„Kapitaliinstrumendid ja allutatud laenud kvalifitseeruvad teise taseme omavahenditesse kuuluvate 
instrumentidena juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: 
[…] 
n) kui instrumente ei ole otseselt emiteerinud krediidia sutus või investeerimisühing või kui allutatud 
laenusid ei ole saanud otse krediidia sutus või investeerimisühing, tuleb täita mõlemad järgmised 
tingimused: 
i) kõnealused instrumendid on emiteeritud või allutatud laenud on saadud üksuse kaudu, mis 
kuulub I osa II jaotise 2. peatüki kohase konsolideerimise alla; 
ii) tulu on kõnealusele krediidia sutusele või investeerimisühingule viivitamata ja piiranguteta 
kättesaada v vormis, mis vastab käesolevas lõikes sätestatud tingimustele.“ 
Vaidluse taust 
10 Vaidluse taust on vaidlustatud kohtumääruse punktides 1–11 kokku võetud järgmiselt: 
„1 Hageja […] C. Liaño Reigile kuulus enne [Banco Populari] kriisilahenduse skeem i vastuvõtmist BPE 
Financiaciones, SA, emiteeritud võlakiri identifitseerimisnumbriga [ISIN] XS 0550098569  ja 
nimiväärtusega 50 000 eurot. 
2 [SRB] võttis 7. juunil 2017 [määruse nr 806/2014 ] alusel vastu [kriisilahendus]otsuse. 
3 Enne kriisilahendusotsuse vastuvõtmist hinnati Banco Populari väärtust vastavalt määruse 
nr 806/2014 artiklile 20. Väärtuse hindamine hõlmab kahte aruannet, mis on lisatud 
kriisilahendusotsusele. Esimese, 5. juuni 2017 . aasta hindamisaruande (edaspidi „1. hindamine“) 
koostas SRB määruse nr 806/2014 artikli 20 lõike 5 punkti a alusel ja selle eesmärk oli esitada 
teave, mis võimaldab kindlaks teha, kas kriisilahendusmenetluse algatamise tingimused, nagu need 
on määratletud määruse nr 806/2014 artikli 18 lõikes 1, on täidetud. Teise, 6. juuni 2017 . aasta 
hindamisaruande (edaspidi „2. hindamine“) koostas määruse nr 806/2014 artikli 20 lõike 10 alusel 
sõltumatu ekspert […]. 2. hindamise eesmärk oli hinnata Banco Populari vara ja kohustuste 
väärtust, anda hinnang selle kohta, kuidas oleks koheldud aktsionäre ja võlausaldajaid siis, kui 
Banco Populari suhtes oleks algatatud tavaline maksejõuetusmenetlus, ning saada teavet selleks, et 
teha otsus üleantavate aktsiate ja omandiõiguse instrumentide kohta, ning selleks, et SRB saaks 
kindlaks määrata, mida peetakse äris tavalisteks tingimusteks, kui rakendatakse ettevõtte 
võõrandamise vahendit. 
4 SRB otsustas kriisilahendusotsuse artikli 5 lõikes 1: 
„Banco Populari suhtes kohaldatav kriisilahenduse vahend seisneb määruse nr 806/2014 artikli 24 
alusel ettevõtte võõrandamises aktsiate üleandmisega omandajale. Kapitaliinstrumentide 
allahindamine ja konverteerimine toimub vahetult enne ettevõtte võõrandamise vahendi 
rakendamist.“ 
ECLI:EU:C:2021 :172 6 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
5 Kriisilahendusotsuse artikkel 6 käsitleb kapitaliinstrumentide allahindamist ja ettevõtte 
võõrandamise vahendit. SRB märkis selle artikli lõikes 1, milliseid meetmeid ta otsustas võtta, 
kasutades talle määruse nr 806/2014 artikliga 21 antud allahindamise õigust. 
6 Seega otsustas SRB kriisilahendusotsuse artikli 6 lõikes 1: 
a) kõigepealt hinnata alla Banco Populari aktsiakapitali nimiväärtus summas 2 098 429 046 eurot, 
millega kaasneb Banco Populari aktsiate tühistamine 100% ulatuses; 
b) seejärel konverteerida Banco Populari emiteeritud ja kriisilahendusotsuse kuupäeva seisuga 
käibel olevate täiendavate esimese taseme omavahendite instrumentide kogu põhisumma 
Banco Populari uuesti emiteeritud aktsiateks („I uued aktsiad“); 
c) seejärel hinnata „I uute aktsiate“ nimiväärtus alla nullini, millega kaasneb nende „I uute 
aktsiate“ tühistamine 100% ulatuses; 
d) lõpuks konverteerida Banco Populari emiteeritud ja kriisilahendusotsuse kuupäeva seisuga 
käibel olevate teise taseme omavahendite instrumentide kogu põhisumma Banco Populari 
uuesti emiteeritud aktsiateks („II uued aktsiad“). Asjaomased teise taseme omavahenditesse 
kuuluvad instrumendid konverteeritakse ümber „II uuteks aktsiateks“. 
7 Kriisilahendusotsuse artikli 6 lõige 3 näeb ette, et need allahindamise ja konverteerimise meetmed 
põhinevad 2. hindamisel, mida kinnitavad sellise läbipaistva ja avatud müügiprotsessi tulemused, 
mille viis läbi Hispaania kriisilahendusasutus Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria 
(FROB, pankade nõuetekohase ümberkorraldamise fond). 
8 Kriisilahendusotsuse artikli 6 lõikes 5 märkis SRB, et ta kasutab talle ettevõtte võõrandamise 
vahendiga seoses määruse nr 806/2014 artikli 24 lõike 1 punktiga a antud õigust ja tegi 
korralduse, et „II uued aktsiad“ antaks 1 euro suuruse ostuhinna vastu üle Banco Santander, 
SA-le, kusjuures nende aktsiate suhtes ei tohtinud olla ühelgi kolmandal isiku mis tahes õigusi. 
Samuti on täpsustatud, et omandaja on üleandmiseks oma nõusoleku juba andnud. 
9 7. juunil 2017 võttis […] komisjon vastu otsuse (EL) 2017 /1246 , millega kinnitatakse Banco Popular 
Español [SA] kriisilahenduse skeem (ELT 2017 , L 178, lk 15). 
10 Samal päeval võttis FROB vastavalt määruse nr 806/2014 artiklile 29 vastu vajalikud meetmed 
kriisilahendusotsuse rakendamiseks. Sellega seoses andis FROB oma nõusoleku selleks, et Banco 
Santanderile antakse üle Banco Populari uued aktsiad, mis olid saadud teise taseme 
omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimise tulemusel. 
11 28. septembril 2018 sai Banco Santanderist ühendamise teel ühinemise tulemusena Banco Populari 
üldõigusjärglane.“ 
Hagi Üldkohtus ja vaidlustatud kohtumäärus 
11 Apellant esitas 17. augustil 2017 Üldkohtu kantseleisse hagiavalduse, milles ta palus esiteks tühistada 
kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkti d osas, milles see säte näeb ette identifitseerimisnumbriga 
ISIN XS 0550098569  teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimise Banco 
Populari uuteks aktsiateks, ja samuti tühistada sõltumatu eksperdi ja SRB tehtud esialgsed väärtuse 
hindamised ning teiseks palus nõutud tühistamise tagajärjena selle konverteerimisega väidetavalt 
tekitatud kahju hüvitamist. 
12 14. veebruaril 2018 palus Üldkohus oma kodukorra artiklis 89 ette nähtud menetlust korraldavate 
meetmete raames SRB-l esitada teatavad dokumendid. SRB vastas sellele palvele määratud tähtaja 
jooksul. 
ECLI:EU:C:2021 :172 7 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
13 Üldkohus esitas 6. juulil 2018 kodukorra artiklis 89 ette nähtud menetlust korraldavate meetmete 
raames pooltele kirjalikud küsimused, mis puudutasid eelkõige apellandi põhjendatud huvi ja õigust 
esitada hagi. Pooled vastasid neile küsimustele määratud tähtaja jooksul. 
14 Üldkohus esitas 17. mail 2019 kodukorra artiklis 89 ette nähtud menetlust korraldavate meetmete 
raames pooltele kirjalikud küsimused hagi vastuvõetavuse kohta. Need küsimused puudutasid eelkõige 
kriisilahendusotsuse osalist tühistamist ja selle otsuse teatavate sätete eraldatavust. Pooled vastasid neile 
küsimustele määratud tähtaja jooksul. 
15 Vaidlustatud kohtumäärusega otsustas Üldkohus kodukorra artikli 129 alusel otsustada põhistatud 
määrusega, et asja läbivaatamist takistab avalikust huvist tulenev asjaolu, ja jättis hagi ilmse 
vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, ilma et ta oleks teinud otsust apellandi esitatud väidete kohta. 
16 Sellega seoses märkis Üldkohus esiteks kriisilahendusotsuse osalise tühistamise nõude kohta, et 
kohtupraktika kohaselt (16. juuli 2015 . aasta kohtuotsus komisjon vs. nõukogu, C-425/13, 
EU:C:2015 :483, punkt 94 ja seal viidatud kohtupraktika) on Euroopa Liidu akti osaline tühistamine 
võimalik vaid juhul, kui need osad, mille tühistamist nõutakse, on ülejäänud aktist eraldatavad. 
Üldkohus märkis samuti, et eraldatavuse nõue ei ole täidetud, kui õigusakti osalise tühistamisega 
muutub akti põhisisu. Vaidlustatud sätete eraldatavuse kontrollimiseks on vaja analüüsida sätete 
ulatust, et hinnata, kas nende tühistamine muudaks otsuse – mille tühistamist on nõutud – mõtet ja 
põhisisu. Lõpuks märkis Üldkohus, et kuna talle on esitatud otsuse osalise tühistamise nõue, siis tuleb 
kontrollida, kas selline osaline tühistamine on võimalik. Kui see nii ei ole, tuleks hagi jätta 
vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, kuna Üldkohus ei saa tühistada akti tervikuna, kui talle esitati 
ainult osalise tühistamise nõue, sest muidu otsustaks ta ultra petita. 
17 Järelikult, et teha kindlaks, kas kriisilahendusotsuse säte, mille tühistamist nõutakse, st säte, mis näeb 
ette apellandile kuulunud teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimise, on 
Banco Populari kriisilahenduse skeem ist eraldatav, meenutas Üldkohus, et BPE Financiacionesi 
emiteeritud ja apellandile kuulunud väärtpaberid on Banco Populari teise taseme omavahenditesse 
kuuluvad instrumendid, mis on kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punktis d kindlaks määratud kui 
Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid, mis tuleb alla hinnata ja 
konverteerida „II uuteks aktsiateks“. Sellega seoses lisas Üldkohus, et kriisilahendusotsuse artikli 6 
kohaselt eeldab kohaldatud kriisilahenduse vahend ehk ettevõtte võõrandamine Banco Populari puhul 
seda, et enne konverteeritakse kõik kriisilahendusotsuses kindlaks määratud teise taseme 
omavahenditesse kuuluvad instrumendid „II uuteks aktsiateks“. Üldkohus märkis veel, et 
kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 3 kohaselt põhinevad need allahindamise ja konverteerimise 
meetmed 2. hindamisel, mida kinnitavad FROBi läbi viidud läbipaistva ja avatud müügiprotsessi 
tulemused. Kuna aga Banco Santander tegi ettepaneku osta Banco Populari aktsiad hinnaga 1 euro, 
mis eeldas muu hulgas Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide 
konverteerimist 100% ulatuses, oli kõigi nende instrumentide konverteerimine vajalik eeltingimus 
Banco Santanderile müümise realiseerimiseks, mis ei oleks saanud toimuda samadel tingimustel, kui 
teatavad kriisilahendusotsuse kuupäeva seisuga käibel olevad teise taseme omavahenditesse kuuluvad 
instrumendid oleksid jäänud konverteerimata. Lõpuks lükkas Üldkohus tagasi apellandi ülejäänud 
argumendid, mis puudutasid küsimust, kas teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide 
konverteerimise otsus on kogu kriisilahendusotsusest eraldatav. 
18 Teiseks, mis puudutab 1. ja 2. hindamise tühistamise nõuet, siis leidis Üldkohus, et kuna 
kriisilahendusotsuse osalise tühistamise nõue jäeti vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata, tuleb ka see 
nõue tunnistada vastuvõetamatuks. 
19 Kolmandaks, mis puudutab hüvitamise nõuet, siis leidis Üldkohus, et kuna tühistamisnõue jäeti 
vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata, tuleb ka see nõue rahuldamata jätta, ilma et see piiraks apellandi 
võimalust esitada hiljem võimalik kahju hüvitamise hagi. 
ECLI:EU:C:2021 :172 8 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
Poo lte nõuded 
20 Apellatsioonkaebuses palub C. Liaño Reig Euroopa Kohtul: 
– rahuldada apellatsioonkaebus ja tühistada vaidlustatud kohtumäärus osas, mis puudutab Üldkohtule 
esitatud hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätmist ja temalt kohtukulude väljamõistmist, 
mis on vastavalt otsustatud selle kohtumääruse resolutsiooni punktides 1 ja 3; 
– teha Üldkohtu määruse esemeks oleva hagi suhtes lõplik otsus, rahuldades täielikult apellandi poolt 
Üldkohtule esitatud hagi nõuded, kui Euroopa Kohus leiab, et menetlusstaadium seda võimaldab, 
või kui see ei ole nii, siis saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse otsustamiseks, jättes kohtukulude kohta 
otsuse tegemine edaspidiseks. 
21 SRB palub Euroopa Kohtul: 
– jätta apellatsioonkaebus rahuldamata; 
– mõista apellandilt välja nii apellatsioonimenetluse kui ka Üldkohtu menetluse kohtukulud. 
Apellatsioonkaebuse analüüs 
22 Apellant põhjendab oma apellatsioonkaebust nelja väitega. Esimese väitega, mis on jagatud kaheksaks 
osaks, vaidleb apellant vaidlustatud kohtumäärusele vastu osas, milles Üldkohus leidis, et säte, mille 
tühistamist nõutakse, ei ole kriisilahendusskeem i muudest osadest eraldatav, ilma et muutuks selle 
otsuse põhisisu. Teise väitega, mis on jagatud kolmeks osaks, vaidleb apellant vaidlustatud 
kohtumäärusele vastu osas, milles Üldkohus leidis, et kriisilahendusotsuse osaline tühistamine on 
vastuolus samasse klassi kuuluvate võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõttega. Kolmanda väitega 
vaidleb apellant vastu sellele, et 1. ja 2. hindamise tühistamise nõue on vastuvõetamatu. Neljanda 
väitega vaidleb apellant vastu hüvitamise nõude vastuvõetamatusele. 
Esimese väite esimene, kolmas, neljas ja kuues kuni kaheksas osa 
Poolte argumendid 
23 Esimese väite esimeses, kolmandas, neljandas ja kuuendas kuni kaheksandas osas, mida tuleb esimesena 
ja koos analüüsida, väidab apellant, et vaidlustatud kohtumäärus ja eelkõige selle punktid 30 ja 35, 31 
ja 32, 40 ja 42 on puudulikult põhjendatud ning Üldkohus ei ole vastanud tema teatavatele 
argumentidele. 
24 Üldkohus jättis niisiis välja selgitamata kriisilahendusotsuse põhisisu, ei põhjendanud väidet, et BPE 
Financiacionesi võlakirjade konverteerimine Banco Populari aktsiateks oli oluline kogu viimase 
aktsiakapitali võõrandamiseks Banco Santanderile, ega selgitanud põhjusi, miks apellandi argumendid 
olid „ebaloogilised“. Üldkohus ei selgitanud ka objektiivset kriteeriumi, millele ta hagi 
vastuvõetamatuse tunnistamisel tugines. Lisaks ei põhjendanud Üldkohus oma hinnangut, et ettevõtte 
võõrandamises seisneva kriisilahenduse vahendi rakendamise eeltingimusena oli vaja konverteerida 
kõik teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid, selleks et anda Banco Santanderile üle 
kogu Banco Populari aktsiakapital. Lõpuks ei põhjendanud Üldkohus, miks ta lükkas tagasi apellandi 
väited, mis puudutasid 2. hindamise kehtetust, asjaolu, et võrreldes kõigi Banco Populari alla hinnatud 
ja konverteeritud kapitaliinstrumentidega ei olnud tema valduses märkimisväärset hulka väärtpabereid, 
ning samuti määruse nr 806/2014 artikli 21 lõike 1 punkti c kohaldamist. 
25 SRB vaidleb apellandi argumentidele vastu. 
ECLI:EU:C:2021 :172 9 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
Euroopa Kohtu hinnang 
26 Kõigepealt tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt paneb Üldkohtul lasuv 
põhjendamiskohustus talle kohustuse näidata selgelt ja üheselt oma arutluskäiku, võimaldamaks 
huvitatud isikutel tehtud kohtuotsuse põhjendusi mõista ja Euroopa Kohtul oma kohtulikku kontrolli 
teha (16. juuli 2020 . aasta kohtuotsus Inclusion Alliance for Europe vs. komisjon, C-378/16 P, 
EU:C:2020 :575, punkt 95 ja seal viidatud kohtupraktika). 
27 Euroopa Kohtu apellatsioonimenetluste osas väljakujunenud praktika kohaselt võib Üldkohtu otsuse 
põhjendus olla tuletatav, kui see võimaldab huvitatud isikutel mõista põhjusi, millele Üldkohus 
tugineb, ning kui Euroopa Kohtul on piisavalt teavet kohtuliku kontrolli tegemiseks (16. juuli 
2020 . aasta kohtuotsus Nexans France ja Nexans vs. komisjon, C-606/18 P, EU:C:2020 :571, punkt 101 
ja seal viidatud kohtupraktika). Seega ei tulene põhjendamiskohustusest Üldkohtule kohustust esitada 
amme ndav ja üksikasjalik ülevaade menetluse poolte kõikidest arutluskäikudest (25. juuni 2020 . aasta 
kohtuotsus Satcen vs. KF, C-14/19 P, EU:C:2020 :492, punkt 96 ja seal viidatud kohtupraktika). 
28 Lõpuks tuleb Üldkohtul lasuvat põhjendamiskohustust eristada vaidlustatud kohtumääruse aluseks 
oleva põhistuse põhjendatusest (vt selle kohta 18. juuni 2015 . aasta kohtuotsus Ipatau vs. nõukogu, 
C-535/14 P, EU:C:2015 :407, punkt 37, ja 30. aprilli 2019 . aasta kohtuotsus Itaalia vs. nõukogu 
(Vahemere mõõkkala püügikvoodid), C-611/17, EU:C:2019 :332, punkt 48), mistõttu asjaolu, et 
Üldkohus jõudis sisulises osas teistsugusele järeldusele kui apellant, ei tähenda iseenesest, et see 
kohtumäärus oleks puudulikult põhjendatud (20. mai 2010 . aasta kohtuotsus Gogos vs. komisjon, 
C-583/08 P, EU:C:2010 :287, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika). 
29 Mis puudutab esimese väite esimest ja kolmandat osa, siis heidab apellant Üldkohtule ette, et viimane 
ei selgitanud vaidlustatud kohtumääruse punktis 40 välja kriisilahendusotsuse põhisisu ega võtnud 
seega arvesse kohtupraktikat, mille kohaselt tuleb liidu õigusakti osalise tühistamise nõude 
vastuvõetavuse hindamisel teha objektiivse kriteeriumi alusel kindlaks, kas selline tühistamine 
muudaks asjaomase akti põhisisu. 
30 Sellega seoses tuleb esiteks märkida, et vaidlustatud kohtumääruse punktides 27–36 hindas Üldkohus, 
kas kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkt d, mille tühistamist apellant taotles, on 
kriisilahendusotsusest eraldatav. 
31 Selleks analüüsis Üldkohus selle otsuse sätteid ja järeldas sellest ühelt poolt, et kõigi täiendavatesse 
esimese taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide allahindamine ja konverteerimine ning kõigi 
teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimine kujutasid endast ettevõtte 
võõrandamise vahendi rakendamise eeltingimust, ning teiselt poolt, et Banco Populari kõigi teise 
taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimine oli vajalik eeldus Banco 
Santanderile müümise realiseerimiseks. 
32 Ent isegi kui Üldkohus seda sõnaselgelt ei märkinud, ilmneb neist elementidest kriisilahendusotsuse 
sisu tervikuna ja selle põhisisu. Lisaks näitab see Üldkohtu analüüs, et seda tehes hindas Üldkohus 
vastavalt kohtupraktikale (6. detsembri 2012 . aasta kohtuotsus komisjon vs. Verhuizingen Coppens, 
C-441/11 P, EU:C:2012 :778, punkt 38) objektiivse kriteeriumi – nimelt kriisilahendusotsuse sisu – 
alusel, kas otsuse osa, mille tühistamist nõutakse, on ülejäänud otsusest eraldatav ja kas sama otsuse 
osalise tühistamisega muutuks selle otsuse põhisisu. 
33 Teiseks tuleb märkida, et vaidlustatud kohtumääruse punkti 40 eesmärk on vastata apellandi 
argumendile, mida on käsitletud selle kohtumääruse punktis 39, mitte aga hinnata stricto sensu 
kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkti d eraldatavust. Lisaks, vastupidi apellandi väidetele selgitab 
Üldkohus nimetatud kohtumääruse punktis 40 selgelt ja ühemõtteliselt põhjust, miks ta peab apellandi 
argumenti „ebaloogiliseks“. Nii tuleneb selle punkti teisest lausest, mis muu hulgas algab sõnaga 
ECLI:EU:C:2021 :172 10 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
„nimelt“, et see argument on „ebaloogiline“, sest kui apellandile kuulunud väärtpabereid ei oleks 
konverteeritud „II uuteks aktsiateks“, oleks võimatu lähtuda sellest, et kogu Banco Populari 
aktsiakapital anti üle Banco Santanderile. 
34 Sellest tuleneb, et esimese väite esimene ja kolmas osa tuleb tagasi lükata. 
35 Mis puudutab esimese väite neljandat osa, siis väidab apellant, et vaidlustatud kohtumääruse 
punktides 30 ja 35 ei ole põhjendatud, miks oli ettevõtte võõrandamises seisneva kriisilahenduse 
vahendi rakendamise eeltingimusena vaja konverteerida kõik teise taseme omavahenditesse kuuluvad 
instrumendid. 
36 Sellega seoses tuleb kõigepealt rõhutada, et Üldkohus piirdus vaidlustatud kohtumääruse punktis 30 
kriisilahendusotsuse artikli 6 sisu meenutades selle otsuse põhisisu kindlakstegemisega, ilma et ta 
üldse oleks hinnanud vajadust konverteerida kriisilahenduse vahendi rakendamise vältimatu eeldusena 
kõik teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid. 
37 Vaidlustatud kohtumääruse punkti 35 kohta märgib Üldkohus, et tema poolt just loetletud põhjustel oli 
kõigi Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimine vajalik 
eeldus Banco Santanderile müügi läbiviimiseks, et see müük ei oleks saanud toimuda samadel 
tingimustel, kui kriisilahendusotsuse kuupäeva seisuga käibel olevad teatavad teise taseme 
omavahenditesse kuuluvad instrumendid ei oleks olnud konverteeritud, ning et osade nende 
instrumentide konverteerimise tühistamine võiks muuta kriisilahendusotsuse põhisisu. 
38 Seda punkti ei saa seega käsitleda lahus sellele eelnevatest vaidlustatud kohtumääruse 
punktidest 28–34, milles Üldkohus esitas kooskõlas käesoleva kohtuotsuse punktis 26 nimetatud 
nõuetega põhjused, mille tõttu ta leidis, et kõigi teise taseme omavahenditesse kuuluvate 
instrumentide konverteerimine oli kriisilahenduse vahendi rakendamise vajalik eeldus. 
39 Sellest järeldub, et vastupidi apellandi väidetele on vaidlustatud kohtumääruse punktis 35 esitatud 
Üldkohtu hinnang piisavalt põhjendatud. 
40 Apellant väidab samuti, et Üldkohus rikkus vaidlustatud kohtumääruse punktis 35 õigusnormi, kuna 
tema esitatud erinevaid argumente arvestades oleks tulnud järeldada , et kui BPE Financiacionese 
võlakirju ei oleks konverteeritud Banco Populari aktsiateks, ei oleks Banco Santander loobunud oma 
pakkumuse esitamisest Banco Populari ettevõtte omandamiseks ega vähendanud pakutud ostuhinda, 
mistõttu BPE Financiacionese võlakirjade konverteerimine Banco Populari aktsiateks ei kätkenud 
Banco Populari aktsiate Banco Santanderile müümise tingimuste muutmist ja taotletud tühistamine ei 
mõjutaks kuidagi kriisilahendusotsuse põhisisu. 
41 Sellega seoses tuleb märkida, et apellant tugineb argumentidele, mis on esitatud kriisilahendusotsuse 
sätte õiguspärasuse kohta. Kuid selle otsuse õiguspärasuse küsimust tuleb eristada selle otsuse osalise 
tühistamise nõude vastuvõetavuse küsimusest, mistõttu ei pea Üldkohus selle otsuse peale esitatud 
tühistamishagi vastuvõetavuse hindamisel hindama selle otsuse õiguspärasust käsitlevaid argumente 
ega neile vastama. 
42 Järelikult ei saa apellant heita Üldkohtule ette õigusnormi ja põhjendamiskohustuse rikkumist 
sellepärast, et viimane jättis hindamata kriisilahendusotsuse õiguspärasust puudutavad argumendid. 
43 Järelikult tuleb esimese väite neljas osa tagasi lükata. 
44 Mis puudutab esimese väite kuuendat ja kaheksandat osa, siis väidab apellant, et Üldkohus ei võtnud 
vaidlustatud kohtumääruse punktides 31 ja 32 arvesse tema väiteid 2. hindamise kohta ning et 
Üldkohus jättis samuti tähelepanuta tema väite määruse nr 806/2014 artikli 21 lõike 1 punkti c 
kohaldamise kohta seoses eraldatavuse tingimuse täitmisega. 
ECLI:EU:C:2021 :172 11 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
45 Esiteks tuleb meenutada, et vaidlustatud kohtumääruse punktides 31 ja 32 tõi Üldkohus välja üksnes 
kriisilahendusotsuse sätted, eelkõige selle artikli 6 lõike 4. 
46 Kuigi Üldkohus mainis seda tehes 2. hindamist, tuleb nentida, et apellant heidab talle ette seda, et ta ei 
võtnud kriisilahendusotsuse osalise tühistamise nõude vastuvõetavuse hindamisel arvesse teatavaid 
argumente, mis esitati repliigis selle otsuse õiguspärasuse vaidlustamiseks. 
47 Ent nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktist 41, tuleb liidu akti peale esitatud tühistamishagi 
vastuvõetavuse hindamisel eristada selle akti õiguspärasuse küsimust selle otsuse osalise tühistamise 
nõude vastuvõetavuse küsimusest. 
48 Teiseks tuleb märkida, et vastuseks 17. mai 2019 . aasta menetlust korraldava meetme raames esitatud 
teisele küsimusele märkis apellant, et – nagu ta väitis repliigi punktis 37 – kuigi BPE Financiacionesi 
emiteeritud võlakirju peetakse asjakohasteks kapitaliinstrumentideks ja kuigi kriisilahenduse meedet 
saab kohaldada kapitaliinstrumentidele, mille on emiteerinud tütarettevõtja, kes ei kuulu määruse 
nr 806/2014 kohaldamisalasse, nõuab määruse artikli 21 lõike 1 punkt c võlakirjade allahindamiseks ja 
konverteerimiseks, et konsolideerimisgrupp ei ole enam jätkusuutlik, kui seoses tütarettevõtja 
emiteeritud kapitaliinstrumentidega ei kasutata allahindamise ega konverteerimise õigust. 
49 On tõsi, et Üldkohus ei võtnud vaidlustatud kohtumääruses apellandi selle argumendi kohta sõnaselgelt 
seisukohta. 
50 Siiski tuleb märkida, et Üldkohus esitas vaidlustatud kohtumääruse punktis 42 selgelt ja ühemõtteliselt 
põhjused, miks tuleb tagasi lükata argument, mille kohaselt ei oleks apellandile kuulunud väärtpaberite 
konverteerimata jätmine takistanud Banco Santanderile kõigi aktsiate üleandmist samadel tingimustel. 
51 Lisaks esitas Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktides 43–51 õiguslikult piisavalt põhjused, miks 
kõigi samasse klassi kuuluvate võlausaldajate võrdsuse põhimõtte ja määruse nr 806/2014 artikliga 21 ei 
ole vastuolus see, kui kriisilahendusotsuses peetakse silmas selliseid kapitaliinstrumente nagu 
apellandile kuulunud instrumendid, st Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvad 
instrumendid, mille on emiteerinud 100% tema omandis olev tütarettevõtja. 
52 Sellest tuleneb, et käesoleva kohtuotsuse punktis 27 meenutatud kohtupraktikaga kooskõlas asus 
Üldkohus kaudselt seisukohale, et apellandi väide määruse nr 806/2014 artikli 21 lõike 1 punkti c 
kohaldamise kohta ei võimalda tõendada , et kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkt d, mille 
tühistamist apellant taotles, on sellest otsusest eraldatav. 
53 Lisaks tuleb veel märkida, et apellandi väide, mille kohaselt ei olnud täidetud kõnealuste 
kapitaliinstrumentide selles määruses ette nähtud allahindamise ja konverteerimise tingimused, 
puudutab kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkti d õiguspärasust, mitte selle sätte eraldatavuse 
küsimust. Järelikult ei saa Üldkohtule ette heita, et ta sellele sõnaselgelt ei vastanud. 
54 Seega tuleb esimese väite kuues ja kaheksas osa tagasi lükata. 
55 Mis puudutab esimese väite seitsmendat osa, siis väidab apellant, et vaidlustatud kohtumääruse 
punktis 42 on rikutud õigusnormi, kuna põhjendus on puudulik. Üldkohus ei põhjendanud apellandi 
argumendi – mida on käsitletud vaidlustatud kohtumääruse punktis 41 – tagasilükkamist ega vajadust 
konverteerida kõik kapitaliinstrumendid enne seda, kui hakati rakendama ettevõtte võõrandamise 
vahendit sel viisil, et Banco Santanderile antakse üle kogu Banco Populari aktsiakapital. 
56 Sellega seoses piisab esiteks osas, milles apellant väidab, et vaidlustatud kohtumääruse punkt 42 ei ole 
samamoodi piisavalt põhjendatud nagu kohtumääruse punkt 30, nentimisest, et nagu Euroopa Kohus 
käesoleva kohtuotsuse punktis 36 märkis, tegi Üldkohus selle kohtumääruse punktis 30 
kriisilahendusotsuse artikli 6 sisu meenutades üksnes kindlaks kriisilahendusotsuse põhisisu. 
ECLI:EU:C:2021 :172 12 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
57 Teiseks tuleb täheldada , et vaidlustatud kohtumääruse punktis 42 lükkas Üldkohus tagasi apellandi 
argumendi, märkides, et asjaolu, et talle kuulunud väärtpaberid kujutasid endast vaid väikest kogust, ei 
oma tähtsust, kuna enne üleandmist toimuva allahindamise ja konverteerimise läbiviimise õigus pidi 
hõlmama kõiki Banco Populari kapitaliinstrumente. 
58 Sellest tuleneb, et Üldkohus põhjendas apellandi argumendi tagasilükkamist. Lisaks ei saa apellant 
väita, et Üldkohus ei põhjendanud vajadust konverteerida kõik kapitaliinstrumendid enne seda, kui 
hakati rakendama ettevõtte võõrandamise vahendit sel viisil, et Banco Santanderile antakse üle kogu 
Banco Populari aktsiakapital, kuivõrd selline põhjendus on sõnaselgelt esitatud vaidlustatud 
kohtumääruse punktides 28–35. 
59 Seega tuleb esimese väite seitsmes osa tagasi lükata. 
60 Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimese väite esimene, kolmas, neljas ja kuues kuni 
kaheksas osa põhjendamatuse tõttu tagasi lükata. 
Esimese väite teine osa ja teine väide 
Poolte argumendid 
61 Esimese väite teise osa ja teise väitega väidab apellant, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta otsustas, 
et kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkt d ei ole sellest otsusest eraldatav. 
62 Apellandi sõnul on vaidlustatud kohtumääruse punkt 40 ebaõige, kuna Üldkohus ei võtnud arvesse 
andmeid, mis puudutavad kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punktis d viidatud ja Banco Populari 
aktsiateks konverteeritud teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide summasid. Lisaks ei 
piirdunud apellant märkusega, et BPE Financiacionesi suhtes ei saa kriisilahendust kohaldada , ega ole 
kunagi väitnud, et see ettevõtja oli kriisilahendusskeem i subjekt, vaid väitis, et määrus nr 806/2014 , 
eelkõige selle artikkel 21, mis puudutab kapitaliinstrumentide konverteerimise ja allahindamise õiguse 
kasutamist, ei ole tema suhtes kohaldatav. Samuti rikkus Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse 
punktides 45 ja 46 õigusnormi, kui ta kohaldas BPE Financiacionesi emiteeritud võlakirjadele määruse 
nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktis f ette nähtud kriisilahenduse üldpõhimõtet, kuigi see ettevõtja ei 
kuulu selle määruse kohaldamisalasse ja see põhimõte ei ole tema suhtes kohaldatav. Lõpuks rikkus 
Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktides 44–46 ja 51 õigusnormi, kohaldades BPE 
Financiacionese emiteeritud võlakirjade suhtes ebaõigesti võrdse kohtlemise põhimõtet. 
63 SRB vaidleb apellandi argumentidele vastu. 
Euroopa Kohtu hinnang 
64 Kõigepealt tuleb rõhutada, et kriisilahendusotsus koosneb kahest osast. Esiteks märkis SRB selle otsuse 
artiklites 1–4, mis moodustavad selle „I jaotise“, põhjused, miks peaks Banco Populari suhtes 
kohaldama kriisilahendust. Teiseks selgitas SRB selle otsuse artiklites 5–7, mis moodustavad otsuse 
„II jaotise“, selle kriisilahenduse vahendit. Täpsemalt on kriisilahendusotsuse artiklis 5 sõnaselgelt ära 
toodud rakendatud kriisilahenduse vahend, mis käesoleval juhul on ettevõtte võõrandamise vahend, ja 
selle otsuse artiklis 6 on täpsustatud, et enne võõrandamist kasutab SRB oma õigust hinnata alla ja 
konverteerida Banco Populari kapitaliinstrumendid. 
ECLI:EU:C:2021 :172 13 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
65 Mis puudutab kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkti d, mille tühistamist apellant nõudis, siis 
märkis SRB selles sättes, et kõik Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid 
tuleb alla hinnata ja konverteerida „II uuteks aktsiateks“, ning koostas loetelu nendest instrumentidest, 
mille hulka kuuluvad BPE Financiacionesi emiteeritud teise taseme omavahenditesse kuuluvad 
instrumendid identifitseerimisnumbriga ISIN XS 0550098569 . 
66 Sellest järeldub, et Üldkohtule esitatud hagis paluti tühistada kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 
punktis d nimetatud asjakohaste kapitaliinstrumentide loetelu konkreetne osa. 
67 Sellega seoses olgu meenutatud, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on liidu akti 
osaline tühistamine võimalik vaid juhul, kui need osad, mille tühistamist nõutakse, on ülejäänud aktist 
eraldatavad. Selle kohta on Euroopa Kohus korduvalt leidnud, et eraldatavuse nõue ei ole täidetud, kui 
õigusakti osalise tühistamisega muutub akti põhisisu (9. novembri 2017 . aasta kohtuotsus SolarWorld 
vs. nõukogu, C-204/16 P, EU:C:2017 :838, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika). 
68 Sellest järeldub, et liidu õigusakti sätete eraldatavuse kontrollimiseks on vaja analüüsida sätete ulatust, 
et hinnata, kas nende tühistamine muudaks selle akti mõtet ja põhisisu (9. novembri 2017 . aasta 
kohtuotsus SolarWorld vs. nõukogu, C-204/16 P, EU:C:2017 :838, punkt 37 ja seal viidatud 
kohtupraktika). 
69 Käesoleval juhul ei ole need tingimused täidetud. 
70 Nimelt ei saa kriisilahendusotsuse neid osi, mis puudutavad kapitaliinstrumentide allahindamist ja 
konverteerimist, lahutada selle otsuse muudest osadest ja eelkõige valikust kasutada ettevõtte 
võõrandamises seisnevat kriisilahenduse vahendit. 
71 Niisuguse kriisilahendusotsuse põhisisu, nagu on kõne all käesolevas asjas, ei hõlma mitte ainult 
kriisilahenduse vahendi valikut, vaid ka otsust kombineerida seda kapitaliinstrumentide allahindamise 
ja konverteerimise õiguse kasutamisega ning samuti nende rakendamise tingimusi. 
72 Seega, nagu Euroopa Kohus käesoleva kohtuotsuse punktides 31 ja 32 märkis, ei rikkunud Üldkohus 
õigusnormi, kui ta järeldas, et kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkt d on tihedalt seotud 
kriisilahendusotsuse enda põhisisuga ja et selle otsuse osaline tühistamine kahjustaks selle otsuse 
põhisisu, mis eeldab, et kõik Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid 
hinnatakse alla ja seejärel konverteeritakse „II uuteks aktsiateks“. 
73 Esiteks tuleneb määruse nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktist b, artiklist 17, artikli 21 lõike 10 
punktist c ja artikli 22 lõikest 1 nende koostoimes, et kui ettevõtja suhtes rakendatakse kriisilahenduse 
meedet, sõltub kapitaliinstrumentide allahindamine selle ettevõtja kahjumi suurusest. Seega on teise 
taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide täielik allahindamine nõutav siis, kui kahjum 
saavutab selle nõuete prioriteetsuse taseme. 
74 Teiseks eeldab käesoleval juhul valitud kriisilahenduse vahend, st ettevõtte võõrandamise vahend, ühe 
pakkumuse ja ühe nõustumuse kokkulangemist, mistõttu sellise teise taseme omavahenditesse kuuluva 
instrumendi – nagu peetakse silmas apellandi tühistamisnõudes – allahindamise ja konverteerimise 
kahtluse alla seadmine mõjutaks paratamatult negatiivselt hinda, mida Banco Santander on pakkunud, 
ja seega selle ettevõtja ettevõtte võõrandamist ja kriisilahenduse vahendi kohaldamist. 
75 Seda hinnangut ei sea kahtluse alla apellandi argument, mille kohaselt rikkus Üldkohus vaidlustatud 
kohtumääruse punktis 40 õigusnormi, kuna ta ei võtnud arvesse andmeid, mis puudutavad 
kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punktis d viidatud ja Banco Populari aktsiateks konverteeritud 
teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide summasid. 
ECLI:EU:C:2021 :172 14 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
76 Nimelt, ühelt poolt määratakse need teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid – mis tuleb 
enne kriisilahenduse vahendi rakendamist alla hinnata või konverteerida – vastavalt määruse 
nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktile b, artiklile 17 ja artikli 21 lõike 10 punktile c kindlaks ettevõtja 
kahjumi suuruse ja nõuete rahuldamisjärke puudutavate reeglite põhjal. 
77 Teiselt poolt, vastupidi apellandi väidetele ei saaks olenemata konkreetse kapitaliinstrumendi summast 
asuda seisukohale, et kõik kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punktis d nimetatud instrumendid on 
konverteeritud, kui üks nendest instrumentidest, mis isegi ei moodusta neist instrumentidest 
märkimisväärset osa, on jäänud alla hindamata. Nagu Üldkohus õigesti rõhutas, oleks sellisel juhul 
võimatu järeldada , et Banco Populari kogu aktsiakapital on Banco Santanderile üle antud. 
78 Samuti tuleb tagasi lükata apellandi argument, mille kohaselt tegi Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse 
punktides 48 ja 51 tema väidete hindamisel hindamisvea, kuna apellant ei piirdunud väitega, et BPE 
Financiacionesi suhtes ei saa kriisilahendust kohaldada , ega ole kunagi väitnud, et see ettevõtja oli 
kriisilahendusskeem i subjekt, vaid ta väitis, et kõnealune ettevõtja ei ole tema tegevuse tõttu 
direktiivi 2014 /59 artikli 1 lõikes 1 ja määruse nr 806/2014 artiklis 2 nimetatud ettevõtjate hulgas, 
kelle suhtes need õigusaktid, eelkõige selle määruse artikkel 21, on kohaldatavad. 
79 Sellega seoses tuleb märkida, et vastuseks Üldkohtu 17. mai 2019 . aasta menetlust korraldava meetme 
esimese küsimuse punktile b väitis apellant, et BPE Financiacionesi emiteeritud väärtpaberite ja muude 
kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 punkti d alusel Banco Populari aktsiateks konverteeritud teise 
taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide vahel on oluline objektiivne erinevus. Täpsemalt 
märkis apellant, et need väärtpaberid olid ainus Banco Populari aktsiateks konverteeritud teise taseme 
omavahenditesse kuuluv instrument, mille oli emiteerinud selline ettevõtja, nimelt BPE Financiaciones, 
kelle suhtes ei saa algatada kriisilahendusmenetlust. 
80 Ent Üldkohus ei teinud apellandi väiteid hinnates hindamisviga, kui ta nentis vaidlustatud 
kohtumääruse punktis 48, et apellant väitis, et BPE Financiacionesi emiteeritud ja apellandile 
kuulunud väärtpaberite konverteerimata jätmine oli kooskõlas samasse klassi kuuluvate võlausaldajate 
võrdse kohtlemise põhimõttega, ning et apellant tugines talle kuulunud väärtpaberite ja muude 
konverteeritud teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide vahelisele objektiivsele 
erinevusele, mis seisnes asjaolus, et talle kuulunud väärtpaberid ei olnud mitte emiteerinud Banco 
Popular, vaid BPE Financiaciones, ning et see emitent ei vastanud kriisilahendusmenetluse subjektiks 
olemise tingimustele. 
81 Mis puudutab vaidlustatud kohtumääruse punkti 51, siis märkis Üldkohus selles punktis, et apellandi 
argument, mille kohaselt oli BPE Financiacionesi emiteeritud ja apellandile kuulunud väärtpaberite 
konverteerimata jätmine kooskõlas samasse klassi kuuluvate võlausaldajate võrdse kohtlemise 
põhimõttega, põhineb arusaamatusel. Täpsemalt märkis Üldkohus, et kuna määruse nr 806/2014 
artiklis 21 ette nähtud allahindamise ja konverteerimise õigust kasutatakse kriisilahendusmenetluses 
oleva ettevõtja, st käesolevas asjas Banco Populari kapitaliinstrumentide suhtes, ei tähenda asjaolu, et 
need instrumendid oli emiteerinud 100% Banco Populari omandis olev tütarettevõtja, et need 
instrumendid emiteerinud ettevõtja on kriisilahenduse skeem i subjekt, ning see ei saa tõendada 
erinevas olukorras olemist võrreldes muude Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvate 
instrumentidega. Nii toimides ei teinud Üldkohus apellandi väidete hindamisel hindamisviga. 
82 Apellandi argument, et Üldkohus rikkus vaidlustatud kohtumääruse punktides 45 ja 46 õigusnormi, kui 
ta kohaldas BPE Financiacionesi – ettevõtja, mis ei kuulu määruse nr 806/2014 kohaldamisalasse – 
emiteeritud võlakirjade suhtes alusetult selle määruse artikli 15 lõike 1 punktis f ette nähtud 
kriisilahenduse üldpõhimõtet, tuleb samuti tagasi lükata. 
83 Sellega seoses tuleb meenutada, et vaidlustatud kohtumääruse punktides 45 ja 46 asus Üldkohus 
seisukohale, et määruse nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktis f ette nähtud kriisilahenduse 
üldpõhimõtte, mille kohaselt koheldakse sama klassi võlausaldajaid võrdselt, seaks kahtluse alla see, 
ECLI:EU:C:2021 :172 15 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
kui kriisilahendusotsust oleks võimalik tühistada ainult osas, milles see näeb ette teatavate teise taseme 
omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimise. Üldkohus järeldas sellest, et selle 
põhimõttega on vastuolus ka teatavate teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide 
konverteerimise tühistamine. 
84 Selline hinnang ei kujuta endast õigusnormi rikkumist. 
85 Nimelt on määruse nr 806/2014 artikli 3 lõike 1 punktis 47 sätestatud, et mõiste „teise taseme 
omavahendite instrumendid“ hõlmab määruse nr 575/2013 artiklis 63 sätestatud tingimustele 
vastavaid kapitaliinstrumente või allutatud laene. Selle sätte kohaselt võivad instrumendid, mida 
krediidia sutus või investeerimisühing ei ole otse emiteerinud, või allutatud laenud, mida krediidia sutus 
või investeerimisühing ei ole otse ise saanud, teatud tingimuste täitmise korral siiski olla käsitatavad 
teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentidena. 
86 Sellest tuleneb, et määruse nr 806/2014 artiklis 21 ette nähtud konverteerimise ja allahindamise õigus 
ei sõltu võlakirju emiteerinud ettevõtjast, vaid nende võlakirjade omadustest. 
87 Kuna apellant ei vaidlustanud Üldkohtus ega Euroopa Kohtus seda, et BPE Financiacionesi emiteeritud 
väärtpaberid kujutavad endast Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvaid instrumente, 
ega esitanud vaidlustatud kohtumääruse punkti 28 kohta ühtegi vastuväidet, siis ei vaidle ta vastu 
sellele, et need väärtpaberid kujutavad endast kriisilahendusmenetluses oleva ettevõtja 
kapitaliinstrumenti. 
88 Järelikult märkis Üldkohus õigesti ühelt poolt, et kohaldatav õiguslik raamistik võimaldas käsitada BPE 
Financiacionesi emiteeritud väärtpabereid teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentidena, 
ning teiselt poolt, et selliste instrumentide puhul võib määruse nr 806/2014 artikli 21 alusel ette näha 
allahindamise ja konverteerimise õiguse ning määruse nr 806/2014 artikli 15 lõike 1 punktis f 
sätestatud kõikide samasse klassi kuuluvate võlausaldajate võrdsuse põhimõtte. 
89 Lõpuks tuleb tagasi lükata apellandi argument, mille kohaselt rikkus Üldkohus vaidlustatud 
kohtumääruse punktides 44–46 ja 51 õigusnormi ning põhjendamiskohustust, kui ta kohaldas BPE 
Financiacionesi emiteeritud võlakirjadele vääralt võrdse kohtlemise põhimõtet. 
90 Nimelt tuleb meenutada, et vaidlustatud kohtumääruse punktides 44–46 leidis Üldkohus, et 
krediidia sutuse või investeerimisühingu teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide 
omanikud moodustavad ühe võlausaldajate klassi ja neid tuleb kohelda ühesuguselt, kui SRB kasutab 
temal olevat kapitaliinstrumentide allahindamise ja konverteerimise õigust. Üldkohus järeldas sellest, 
et see võrdsuse üldpõhimõte kriisilahenduse valdkonn as seataks kahtluse alla, kui kriisilahendusotsust 
oleks võimalik tühistada üksnes osas, milles see näeb ette teatavate teise taseme omavahenditesse 
kuuluvate instrumentide konverteerimise, ja järelikult oleks kõigi samasse klassi kuuluvate 
võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus ka see, kui tühistataks ainult teatavate teise 
taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimine. 
91 Selle kohtumääruse punktis 51 jõudis Üldkohus apellandi kõnealuse argumendi hindamisel järeldusele, 
et see argument põhineb arusaamatusel. Ta rõhutas, et määruse nr 806/2014 artiklis 21 ette nähtud 
konverteerimise ja allahindamise õigust kasutati kriisilahendusmenetluses oleva ettevõtja, st käesoleval 
juhul Banco Populari kapitaliinstrumentide suhtes. Ta lisas, et asjaolu, et need instrumendid emiteeris 
100% Banco Populari omandis olev tütarettevõtja, ei tähenda, et need instrumendid emiteerinud 
ettevõtja on kriisilahenduse skeem i subjekt, ning see ei saa tõendada erinevas olukorras olemist 
võrreldes muude Banco Populari teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentidega. 
92 Osas, milles apellant heidab Üldkohtule ette, et viimane ei vastanud tema teatavatele väidetele, tuleb 
meenutada, et käesoleva kohtuotsuse punktide 26–28 ja 41 kohaselt ei ole Üldkohus kohustatud 
vastama kõigile talle esitatud argumentidele ja eelkõige nendele, mis puudutavad selle sätte 
ECLI:EU:C:2021 :172 16 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
õiguspärasust, mille tühistamist nõutakse. Kuna sätte eraldatavust analüüsitakse hagi vastuvõetavuse 
hindamise staadiumis, siis on asjaomase akti õiguspärasust puudutavatele argumentidele hinnangu 
andmine ja vajaduse korral ka neile vastamine ennatlik. 
93 Lisaks piirdub apellant üksnes selliste argumentide ja väitega, et kriisilahendusotsuse artikli 6 lõike 1 
punkt d on õigusvastane ning et see säte on ülejäänud otsusest eraldatav, tõendamata konkreetselt 
BPE Financiacionesi emiteeritud võlakirjade omanike ja kõnealuses sättes nimetatud muude teise 
taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide omanike vahel esinevaid erinevusi, mis õigustaks 
nende erinevat kohtlemist ja kriisilahendusotsuse osalist tühistamist. 
94 Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimese väite teine osa ja teine väide põhjendamatuse tõttu 
tagasi lükata. 
Esimese väite viies osa 
Poolte argumendid 
95 Esimese väite viiendas osas väidab apellant, et Üldkohus rikkus õigusnormi ja kaitseõigusi, kui ta 
vaidlustatud kohtumääruse punktides 33 ja 34 tugines Banco Santanderi 7. juuni 2017 . aasta siduvale 
pakkumusele, kuigi seda dokumenti kohtuasja toimikusse ei lisatud. Samuti heidab ta Üldkohtule ette, 
et viimane ei võtnud menetlust korraldavat meedet, et toimikust see puudus kõrvaldada . Lõpuks väidab 
ta, et selles kontekstis ja arvestades tähtsust, mille Üldkohus sellele pakkumusele omistas, oleks sellest 
pakkumusest teadmine võimaldanud tal tõendada – nagu nähtub SRB poolt Üldkohtule esitatud 
vasturepliigi 37. joonealusest märkusest –, et Banco Santander ei esitanud selles pakkumuses seoses 
teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimisega ühtegi tingimust või 
nõudmist. 
96 SRB vaidleb apellandi argumentidele vastu. 
Euroopa Kohtu hinnang 
97 Esiteks tuleb apellandi argumendid tagasi lükata osas, milles ta väidab, et Banco Santander ei esitanud 
seoses teise taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide konverteerimisega ühtegi tingimust või 
nõudmist ning et Üldkohus moonutas Banco Santanderi poolt 7. juunil 2017 esitatud pakkumust. 
Nimelt, nagu apellant ise rõhutab, ei olnud tal võimalik selle dokumendiga tutvuda. 
98 Teiseks tuleb meenutada, et Üldkohus otsustab ainsana, kas lahendamisel olevas kohtuasjas esitatud 
teavet on vaja täiendada (24. septembri 2009 . aasta kohtuotsus Erste Group Bank jt vs. komisjon, 
C-125/07 P, C-133/07 P, C-135/07 P ja C-137/07 P, EU:C:2009 :576, punkt 319 ja seal viidatud 
kohtupraktika). Järelikult ei saa apellant Üldkohtule ette heita, et viimane ei nõudnud SRB-lt selle 
pakkumuse esitamist. 
99 Kolmandaks tuleb tõdeda, et Üldkohus tugines Banco Santanderi siduvale pakkumusele kaudselt ning 
tema hinnangud põhinevad muudel kohtuasja toimikusse lisatud dokumentidel. 
100 Nimelt, kuigi Üldkohus tõepoolest mainis vaidlustatud kohtumääruse punktides 33 ja 34 Banco 
Santanderi siduvat pakkumust, ei viidanud ta siiski selle pakkumuse sisule, vaid viitas 
kriisilahendusotsuses sisalduvatele seda pakkumust puudutavatele asjaoludele ja SRB esitatud 
andmetele. 
ECLI:EU:C:2021 :172 17 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
101 Peale selle tuleneb FROBi 6. juuni 2017 . aasta kuupäeva kandvast menetlust puudutavast kirjast, mida 
on mainitud kriisilahendusotsuses ja vaidlustatud kohtumääruse punktides 33 ja 34 ning mille apellant 
esitas toimikusse lisamiseks ja mis on ära toodud SRB veebisaidil, et Banco Santanderi pakkumus pidi 
tingimata vastama selles kirjas esitatud nõuetele. Kõnealuses kirjas oli aga märgitud, et kõik selle 
lisas 2 loetletud teise taseme omavahenditesse kuuluvad instrumendid, sealhulgas apellandile kuuluvad 
instrumendid konverteeritakse aktsiateks ja antakse seejärel üle Banco Santanderile. 
102 Seega ei kujuta asjaolu, et Banco Santanderi pakkumust toimikusse ei lisatud, endast apellandi 
kaitseõiguste rikkumist. 
103 Järelikult tuleb esimese väite viies osa põhjendamatuse tõttu tagasi lükata. 
Kolmas ja neljas väide 
Poolte argumendid 
104 Kolmandas ja neljandas väites vaidleb apellant vastu sellele, et 1. ja 2. hindamise tühistamise nõue ning 
hüvitamise nõue on vastuvõetamatud. Ta väidab, et nende vastuvõetamatust on vaidlustatud 
kohtumääruse punktides 55 ja 66 põhjendatud üksnes sellega, et kriisilahendusotsuse osalise 
tühistamise nõue on vastuvõetamatu. Järelikult, kui viimati nimetatud nõude rahuldamata jätmine 
tühistatakse, tuleb 1. ja 2. hindamise tühistamise nõue ning hüvitamise nõue tunnistada 
vastuvõetavaks. 
105 SRB vaidleb apellandi argumentidele vastu. 
Euroopa Kohtu hinnang 
106 Tuleb tõdeda, et apellant ei ole esitanud kolmanda ja neljanda väite põhjendamiseks ühtegi iseseisvat 
argumenti, vaid piirdus väitega, et kui apellatsioonkaebuse esimese ja teise väitega nõustutakse ja 
tühistatakse Üldkohtu poolt osalise tühistamise nõude rahuldamata jätmine, tuleb 1. ja 2. hindamise 
tühistamise nõue ning hüvitamise nõue tunnistada vastuvõetavaks. 
107 Kuna apellatsioonkaebuse esimene ja teine väide lükati põhjendamatuse tõttu tagasi, siis tuleb tagasi 
lükata ka apellatsioonkaebuse kolmas ja neljas väide ning seega jätta apellatsioonkaebus tervikuna 
rahuldamata. 
Kohtukulud 
108 Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõige 2 näeb ette, et kui apellatsioonkaebus on põhjendamatu, 
otsustab Euroopa Kohus kohtukulude jaotuse. Vastavalt kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida 
kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuse suhtes, on kohtuvaidluse 
kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. 
109 Kuna SRB on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja apellant on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb SRB 
kohtukulud välja mõista apellandilt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud. 
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab: 
1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. 
2. Mõista kohtukulud välja Carmen Liaño Reigilt. 
ECLI:EU:C:2021 :172 18 
KOHTUOTSUS 4.3.2021 – KOHTUASI C-947/19 P  
LIAÑO REIG VS. SRB  
Allkirjad 
ECLI:EU:C:2021 :172 19