Keywords

Summary



Keywords

1. Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Tõlgendus, mida on taotletud põhjusel, et siseriiklikku õigusse üle võetud direktiivi sätted on kohaldatavad puhtalt riigisisestes olukordades, mis tuleneb riigisiseste olukordade käsitlemise kõrvutamisest liidu õigusega reguleeritavate olukordadega

(ELTL artikkel 26)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatav ühine maksustamissüsteem – Direktiiv 90/434 – Tehingud, mille eesmärk on maksudest kõrvalehoidumine või maksustamise vältimine

(Nõukogu direktiiv 90/434, artikli 11 lõike 1 punkt a)

Summary

1. Juhul, kui siseriiklikus õiguses järgitakse puhtalt siseriiklike olukordade reguleerimisel liidu õiguses sätestatut selleks, et vältida eelkõige oma kodanike diskrimineerimist või võimalikke konkurentsimoonutusi, on lahknevate tõlgenduste vältimiseks tulevikus ilmselt liidu huvides liidu õigusest üle võetud sätete ja mõistete ühetaoline tõlgendamine, olenemata sellest, millistel asjaoludel neid kohaldatakse.

Kuna riigisisestele ja piiriülestele ümberkorraldustele kohaldatakse siseriiklike õigusnormide kohaselt samasugust maksustamissüsteemi kui ühinemistele ning direktiivi 90/434 eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 11 lõike 1 punktis a sätestatud õigusnormi, mis võimaldab keelduda nimetatud maksustamissüsteemi soodustuste kohaldamisest paikapidavate majanduslike põhjenduste puudumisel, on võimalik kohaldada ka puhtalt riigisisestes olukordades, on Euroopa Kohus pädev vastama eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele direktiivi 90/434 sätete tõlgendamise kohta isegi siis, kui need põhikohtuasjas arutusel olevat olukorda otseselt ei reguleeri.

(vt punktid 20, 21 ja 23)

2. Direktiivi 90/434 eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 11 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et samasse kontserni kuuluva kahe äriühingu ühinemise korral võib olla põhjust arvata, et see tehing ei ole tehtud „paikapidavatel majanduslikel põhjendustel” selle sätte mõttes asjaolu tõttu, et ühinemise kuupäeval puudus ühendataval äriühingul tegevus, et ta ei omanud osalusi teistes äriühingutes ning et ta annab ühendavale äriühingule üle üksnes oma maksukahjumi, mille summa on väga suur ja mille päritolu on teadmata, isegi kui sellel tehingul on positiivne mõju kontserni struktuuriliste kulude kokkuhoiu mõttes. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kõiki tema menetluses oleva kohtuasja asjaolusid arvesse võttes kindlaks teha, kas teokoosseis, mis annab põhjust arvata, et tegemist on maksudest kõrvalehoidumisega või maksustamise vältimisega nimetatud sätte mõttes, on antud vaidluse raames täidetud.

Siinkohal tuleb direktiivi 90/434 artikli 11 lõike 1 punktis a ümberkorraldamise ja ratsionaliseerimise mõistetest aru saada nii, et need lähevad kaugemale puhtalt maksusoodustuse saamise eesmärgist ja iga ümberkorraldamise või ratsionaliseerimise tehing, millel on vaid selline eesmärk, ei saa kujutada endast paikapidavat majanduslikku põhjendust nimetatud sätte mõttes. Järelikult ei välista põhimõtteliselt miski seda, et ühinemine, millega viiakse läbi kontserni ümberkorraldamine ja ratsionaliseerimine, mis võimaldab vähendada selle haldus‑ ja juhtimiskulusid, ei võiks lähtuda paikapidavatest majanduslikest põhjendustest. Samas ei kehti see põhikohtuasjas kõnealuse ühendamise puhul, millest paistab tulenevat, et arvestades diskonteeritud maksusoodustuse suurust, milleks on rohkem kui 2 miljonit eurot, on asjaomase kontserni kokkuhoid struktuurilistelt kuludelt siiski marginaalne.

Seega, kui pidevalt nõustuda sellega, et haldus‑ ja juhtimiskulude vähendamisest saadav kokkuhoid on paikapidav majanduslik põhjendus, ilma et tuleks arvesse võtta muid asjaomase tehingu eesmärke, eelkõige maksusoodustusi, kaoks direktiivi 90/434 artikli 11 lõike 1 punktis a sätestatud õigusnormi eesmärk, mis seisneb liikmesriikide majanduslike huvide kaitsmises, nähes vastavalt selle direktiivi põhjendusele 9 ette liikmesriikide võimaluse jätta käesoleva direktiivi sätted maksudest kõrvalehoidumise või maksustamise vältimise korral kohaldamata.

(vt punktid 46, 47, 49, 52 ja resolutsioon)