Koh tulahend ite kogumik  
KOHTUJURISTI ETTEPANEK  
JULIANE KOKOTT  
esitatud 9. novembril 2017 1  
Kohtuasi C-2 3 3 / 1 6 
Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) 
versus 
Generalitat de Catalunya 
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim üldkohus)) 
Eelotsusetaotlus – Asutamisvabadus – Piirkondlik maks, mida kohaldatakse suurte individuaalsete 
jaekaubandusettevõtete suhtes – Kaudne kahjustamine, kuna statistiliste andmete kohaselt mõjutab see 
peamiselt välisriigi kaubanduskette – Kolmandatele isikutele antav maksuvabastus ja maksusoodustus 
kui keelatud riigiabi – Komisjoni kirjade mõju abi kvalifitseerimisele keelatud riigiabiks 
I. Sissejuhatus 
1. Käesolev kohtuasi annab Euroopa Kohtule võimaluse täpsustada, millise ulatusega on liidu õiguses 
kehtestatud riigiabi andmise keeld. Hispaania Asociación Nacional de Grandes Empresas de 
Distribución (suurte turustusettevõtjate riiklik ühendus, edaspidi „ANGED“) vaidlustab põhikohtuasjas 
nimelt Kataloonias suurte jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatava erimaksu (edaspidi „IGEC 
maks“). 
2. ANGED ja komisjon käsitavad seda asutamisvabaduse piiranguna ja keelatud abina eelkõige 
väikestele jaekaubandusettevõtetele, kuna neilt maksu ei võeta. Seetõttu peab Euroopa Kohus selles ja 
veel kahes kohtuasjas 2 uuesti võtma seisukoha küsimuses, mida iseloomustab vastuolu ühest küljest 
liikme sriikide maksuautonoo mia ning teisest küljest põhivabaduste ja riigiabi reguleerivate 
õigusnormide vahel. 
3. Veel 2005 . aastal oli Euroopa Kohus seisukohal, et sarnane Prantsuse maks, mida kohaldatakse 
kaubandusettevõtjate suhtes, kellele kuulub rohkem kui 400 m2 suurune müügipind, ei kuulu riigiabi 
käsitlevate sätete kohaldamisalasse. 3 Sellest ajast saadik on Euroopa Kohus riigiabi mõistet siiski edasi 
arendanud. Seetõttu peab Euroopa Kohus uuesti otsustama, kas ja mil määral tuleb maksu 
kohaldamata jätmist väiksemate kaupluste omanike suhtes kontrollida riigiabi käsitlevate sätete alusel. 
1 Algkeel: saksa.  
2 Need on liidetud kohtuasjad C-234/16 ja C-235/16 ning C-236/16 ja C-237/16.  
3 Kohtuotsus, 27.10.2005 , Distribution Casino France jt (C-266/04–C-270/04, C-276/04 ja C-321/04–C-325/04, EU:C:2005 :657, punkt 34).  
ET 
ECLI:EU:C:2017 :852 1 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
II. Õiguslik raamistik 
A. Liidu õigus 
4. Käesoleva kohtuasja liidu õiguse raamistiku moodustavad ELTL artikkel 49 koosmõjus artikliga 54, 
ELTL artikkel 107 jj ning määrus (EÜ) nr 659/1999 4 (edaspidi „määrus 659/1999 “) (mis on uuesti 
sõnastatud määrusega (EL) 2015 /1589 5 (edaspidi „määrus 2015 /1589 “)). 
B. Hispaania õigus 
5. Põhikohtuasjas vaidluse all olev maks põhineb Kataloonia autonoo mse piirkonn a parlamendi 
29. detsembri 2000 . aasta seadusel 16/2000 IGEC maksu kohta (Ley del Parlament de 
Catalunya 16/2000 , de 29 de diciembre, del Impuesto sobre Grandes Establecimientos Comerciales; 
edaspidi „seadus 16/2000 “). 
6. Preambuli kohaselt kohaldatakse IGEC maksu kogu Kataloonia autonoo mse piirkonn a territooriumil 
ning sellel on mittefiskaalne eesmärk tagada, et korvatakse suurte kaubanduskeskuste kontsentratsiooni 
võimalik mõju territooriumile ja keskkonn ale ning rahuldatakse asulaalade integreeritud kaubanduse 
moderniseerimise ja edendamise vajadused. Seejuures püütakse maksuga uuesti tasakaalustada ka 
mõlemat liiki ettevõtjate konkurentsivõimet. 
7. Vastavalt maksu objektile (artikkel 2) maksustatakse IGEC maksuga „teatavate 
jaekaubandusettevõtete erilist majandusvõimsust, mis tuleneb asjaolust, et tegemist on 
kaubanduskeskustega“. Maksustatav teokoosseis (artikkel 4) seisneb suurte pindade ärieesmärkidel 
kasutamises. Suurte pindade ärieesmärkidel kasutamisena käsitatakse selliste pindade kasutamist 
suurte individuaalsete jaekaubandusettevõtete poolt. Nende hulka kuuluvad ettevõtted, mille 
müügipind on 2500 m2 või suurem. 
8. Vastavalt artiklile 5 (Maksuvabastused) on IGEC maksust vabastatud suuri pindu kasutavad suured 
individuaalsed jaekaubandusettevõtted, mis müüvad aiakaupu ja sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid 
ning tööstustarvikuid. IGEC maksu on kohustatud tasuma füüsilised või juriidilised isikud, kellele 
kuulub suur individuaalne kaubandusettevõte, olenemata sellest, kas see asub suures kollektiivses 
kaubandusettevõttes või mitte (artikkel 6). 
9. Maksustatav väärtus (artikkel 7) on suure individuaalse kaubandusettevõtte kogupindala 
ruutmeetrites. Kogupindala saada kse järgmiste pindalade liitmisel: a) müügipinna pindala, millest 
lahutatakse maksust vabastatud miinimumpindala, st 2499 m2; b) laoruumide, tööruumide, ateljeede ja 
tootmisruumide pindala; c) peamiselt klientidele mõeldud parkimisala pindala, mida teatud koefitsienti 
kohaldades veel muudetakse. 
10. Kui maksukohustuslane tegeleb peamiselt mööbli, sanitaarkaupade, uste ja akende müügiga või kui 
on tegemist ehituskaubamajadega, vähendatakse seaduse 16/2000 artiklis 8 nimetatud lõplikku 
maksustatavat väärtust 60% võrra. Kui maksusoodustused on kohaldatavad, saada kse seaduse 16/2000 
artikli 11 alusel tasumisele kuuluv maks nii, et lõpliku maksusumma suhtes kohaldatakse 40% 
maksusoodustust, mis on ette nähtud suurte individuaalsete jaekaubandusettevõtete puhul, kui neile 
on võimalik juurde pääseda lisaks erasõidukile ka kolme või enama ühistranspordivahendiga. IGEC 
maks on vastavalt seaduse 16/2000 artiklile 12 perioodiline maks. Maksustamisperiood on 
kalendriaa sta. 
4 Nõukogu 22. märtsi 1999 . aasta määrus (EÜ) nr 659/1999 , millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 
kohaldamiseks (EÜT 1999 , L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339). 
5 Nõukogu 13. juuli 2015 . aasta määrus (EL) 2015 /1589 , millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 
kohaldamiseks (ELT 2015 , L 248, lk 9). 
ECLI:EU:C:2017 :852 2 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
11. Kataloonia autonoo mse piirkonn a parlamendi 29. detsembri 2000 . aasta seaduse 15/2000 maksu- ja 
haldusmeetmete kohta (Ley del Parlament de Catalunya 15/2000 , de 29 de diciembre, de medida s 
fiscales y administrativas) viies lisasäte sisaldab pärast muutmist Kataloonia autonoo mse piirkonn a 
parlamendi 30. detsembri 2002 . aasta seaduse nr 31/2002 maksu- ja haldusmeetmete kohta (Ley del 
Parlament de Catalunya 31/2002 , Das Ley del Parlament de Catalunya 31/2002 , de 30 de diciembre, 
de medida s fiscales y administrativas, edaspidi „seadus 31/2002 “) artikliga 17, järgmist: 
„IGEC maksust saadud maksutulu, mida ei või mingil juhul kasutada jaekaubandusettevõtetele 
spetsiifiliste toetuste andmiseks, tuleb jaotada järgmiselt: a) vähemalt 40% peab minema 
munitsipaaltaristule ja kaubandusalase linnaplaneeringu infrastruktuuridele; b) vähemalt 30% peab 
minema kaubanduse tegevus- j a elavdamiskavade elluviimiseks aladel, mida mõjutab suurte 
jaekaubandusettevõtete olemasolu; c) vähemalt 10% peab minema selliste alade keskkonn aalaste 
tegevuskavade elluviimiseks, mida mõjutab suurte jaekaubandusettevõtete olemasolu.“ 
III. Põhikohtuasi 
12. ANGED – suurte müügiettevõtjate riiklik ühendus – esitas 21. veebruaril 2002 halduskaebuse 
IGEC maksu peale, kuna tema arvates oli sellega mitmel viisil rikutud Hispaania põhiseaduse sätteid ja 
muid õigusnorme. 
13. Hispaania Kuningriigile 2. oktoobril 2003 saadetud kirjas teatas Euroopa Komisjoni konkurentsi 
peadirektoraadi riigiabi eest vastutav direktor, et pärast IGEC maksu kohta saadud kaebuse 
analüüsimist EÜ asutamislepingu artikli 87 (nüüd ELTL artikkel 107) alusel jõuti järelduseni, et 
kõnealusest maksust saadud tulu ei kasutata mitte jaekaubandusettevõtetele spetsiifiliste toetuste 
andmiseks, vaid munitsipaaltaristu ja kaubandusalase linnaplaneeringu infrastruktuuride rahastamiseks, 
kaubanduse tegevus- ja elavdamiskavade ning keskkonn aalaste tegevuskavade elluviimiseks. Ta välistas 
võimaluse, et saadud tulu võib soodustada mõnda konkreetset ettevõtet või tegevussektorit (täpsemalt 
väikest asulakaubandust), sest sellega taotletakse üldise huvi eesmärki ning sellest on kasu kogu 
ühiskonn al. 
14. ANGEDi halduskaebus jäeti 27. septembri 2012 . aasta otsusega rahuldamata. ANGED esitas 
12. detsembril 2012 selle otsuse peale apellatsioonkaebuse Tribunal Supremo’le (Hispaania kõrgeim 
üldkohus). 
15. ANGED esitas 2013 . aasta veebruaris ja mais komisjonile kaebuse Hispaania Kuningriigi vastu, 
kuna tema arvates on kuues autonoo mses piirkonn as kehtivad õigusnormid, mis käsitlevad IGEC 
maksu, vastuolus liidu õigusega. 28. novembril 2014 Hispaania Kuningriigile saadetud kirjas teatas 
komisjon, et ta kaldub arvama, et väikestele jaekaubandusettevõtetele ja teatavatele spetsialiseerunud 
ettevõtetele ette nähtud maksuvabastus kujutab endast keelatud riigiabi. Maksuvabastused näivad 
andvat valikulise eelise teatavatele ettevõtjatele, sest need kujutavad endast erandit tavalisest 
maksukorrast (mis näeb ette jaekaubandusettevõtete maksustamise vastavalt nende pindalale). 
16. Seepe ale otsustas Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim üldkohus) esitada eelotsusetaotluse. 
IV. Menetlus Euroopa Kohtus 
17. Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim üldkohus) esitas Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse 
küsimused: 
„1. Kas ELTL artikleid 49 ja 54 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus piirkondlik maks, mida 
kohaldatakse selliste suurte individuaalsete jaekaubanduskeskuste kasutamise suhtes, mille 
müügipind on 2500 m2 või suurem, mõju tõttu, mida sellised jaekaubanduskeskused võivad 
ECLI:EU:C:2017 :852 3 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
avaldada territooriumile, keskkonn ale ja asjaomase piirkonn a asulakaubandusele, samal ajal kui 
õigusnormide kohaselt kohaldatakse maksu olenemata sellest, kas kõnealused 
jaekaubandusettevõtted asuvad tegelikult tiheda asustusega asulaalal või väljaspool seda, ja 
enamasti peavad seda tasuma teiste liikme sriikide ettevõtjad, kusjuures: i) maksu ei kohaldata 
jaekaubandusettevõtjate suhtes, kellele kuulub mitu kaubandusettevõtet, millest igaühe 
individuaalne müügipind jääb alla 2500 m2, ja seda olenemata sellest, kui suur on ettevõtja kõigi 
ettevõtete müügipindade pindala kokku; ii) maksust on vabastatud suured kollektiivsed 
jaekaubandusettevõtted; iii) maksust on vabastatud individuaalsed jaekaubandusettevõtted, mis 
müüvad aiakaupu ja sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja tööstustarvikuid, ja iv) maksu 
kohaldatakse ainult 40% suhtes lõplikust maksustatavast väärtusest jaekaubandusettevõtete puhul, 
mis müüvad peamiselt mööblit, sanitaarkaupu, uksi ja aknaid, ning ehituskaubamajade puhul? 
2. Kas ELTL artikli 107 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli kohaselt keelatud riigiabiga on 
tegemist järgmistel juhtudel: i) selliste individuaalsete jaekaubandusettevõtete, mille müügipind 
jääb alla 2500 m2, kollektiivsete jaekaubandusettevõtete ja selliste individuaalsete 
jaekaubandusettevõtete, mis müüvad aiakaupu ja sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja 
tööstustarvikuid, täielik vabastus IGEC maksust ning ii) selliste jaekaubandusettevõtete, mis 
müüvad peamiselt mööblit, sanitaarkaupu, uksi ja aknaid, ning ehituskaubamajade osaline vabastus 
IGEC maksust? 
3. Juhul kui eespool nimetatud täielik ja osaline vabastus IGEC maksust kujutab endast riigiabi ELTL 
artikli 107 lõike 1 tähenduses, siis milline on sellise otsuse ajaline ulatus, arvestades seda, et on 
olemas kiri, mille konkurentsi peadirektoraadi riigiabi direktor saatis 2. oktoobril 2003 Hispaania 
Kuningriigi alalisele esindusele Euroopa Liidus seoses juhtumiga CP 11/01 (Kataloonia autonoo mse 
piirkonn a poolt Kataloonia autonoo mse piirkonn a parlamendi (Parlament de Catalunya) seaduse 
alusel väidetavalt antud abi), ja pidad es silmas selle kirja sisu?“ 
18. Nende küsimuste kohta esitasid ANGED, Kataloonia ja Euroopa Komisjon Euroopa Kohtu 
menetluses oma kirjalikud seisukohad ning nad osalesid 6. juuli 2017 . aasta kohtuistungil. 
V. Õiguslik hinnang 
A. Vastuvõetavus 
19. Kataloonia peab küsimusi osaliselt vastuvõetamatuks, kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus ei esita 
vajalikke andmeid õigusliku hinnangu andmiseks ja pealegi on tegemist puhtalt siseriikliku olukorraga. 
Eelkõige ei ole kirjeldatud, mil määral diskrimineerib kõnealune maks tegelikkuses piiriüleselt 
tegutsevaid Euroopa ettevõtjaid. 
20. Kumbki vastuväide ei ole veenev. Õigusliku hinnangu andmiseks liidu õiguse seisukohast olulised 
alused on olemas (vt eespool). Hinnang selle kohta, kas tegemist on tegeliku kahjustamisega, on 
õigusküsimus, mida tuleb kontrollida vastuvõetavuse küsimusest eraldi. Seoses küsimusega, kas suurte 
jaekaubandusettevõtete maksustamine mõjutab eelkõige välisriigi ettevõtjaid ja takistab neid seega 
kasutamast asutamisvabadust Hispaanias, ei saa samuti eeldada , et tegemist on puhtalt siseriikliku 
olukorraga. 
21. Seda seetõttu, et isegi kui ANGED on eelkõige Hispaania jaemüügikaupluste riiklik ühendus, on 
seaduse 16/2000 puhul tegemist õigusaktiga, mis kehtib ka muude liikme sriikide ettevõtjate suhtes. 
Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollib ilmselt selle õigusakti kehtivust, mõjutab 
eelotsusetaotluse esitanud kohtu lõplik otsus ka viimati nimetatud ettevõtjaid. Sellega seoses on 
Euroopa Kohus juba otsustanud, et ta vastab küsimustele, mis on talle esitatud seoses põhivabadusi 
ECLI:EU:C:2017 :852 4 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
käsitlevate aluslepingu sätetega. 6 
22. Suurem probleem on aga see, et põhikohtuasjas on kaebuse esitanud suurte jaemüügikaupluste 
ühendus, mille liikme d ei saaks kõnealuste maksude tasumisest keelduda isegi juhul, kui kõnealuse 
maksu kohaldamata jätmist kaubandusettevõtjate suhtes, kellele kuuluvad väiksemad 
jaekaubandusettevõtted, tuleks käsitada keelatud riigiabina. See tuleneb kohtupraktikast, mille kohaselt 
ei saa maksukohustuslast vabastada maksu tasumise kohustusest väide, et teiste ettevõtjate suhtes 
kohaldatav maksumeede kujutab endast riigiabi. 7 
23. Arvestades seda, et maksu tuleb üldjuhul (nii ka käesoleval juhul) kasutada konkreetsel eesmärgil, 
tuleb siiski alati kontrollida (selle kohta allpool punktid 63 ja 64), kas maksutulu kasutatakse viisil, mis 
on kooskõlas riigiabi käsitlevate õigusnormidega. 8 Seega võib ka maksukohustuslasel olla huvi maksu 
kontrollimise vastu. Seetõttu on eelotsusetaotlus vastuvõetav. 
B. Põhivabaduste piirang 
24. Esimese eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas 
asutamisvabadusega on vastuolus sellise maksu nagu IGEC kohaldamine. Seetõttu tuleb otsustada, kas 
(1) tegemist on asutamisvabaduse piiranguga, mis (2) ei ole põhjendatud. 
25. Küsimuse taustaks on IGEC maksu mõju. Maksukoosseisu poolest on see seotud suure 
individuaalse jaekaubandusettevõtte olemasoluga. Sellise ettevõtte puhul on tegemist 
kaubandusettevõttega, mille müügipind on 2500 m2 või suurem. Müügipinna iga ruutmeeter, mis 
ületab seaduse 16/2000 artiklis 7 nimetatud 2499 m2 suuruse „maksust vabastatud pindala“, 
maksustatakse 17,429 euro suuruse maksuga. Individuaalse jaemüüja puhul, kellele kuulub 2500 m2 
suurune müügipind, kohaldataks seega – kui mitte arvestada proportsionaalselt arvesse võetavate 
laoruumide ja parkimisala pindala – 1m2 suhtes maksu. 
26. Nimetatud pindala suhtes kohaldatakse veel teatud koefitsienti, mis suureneb koos pindala 
suurenemisega (kuni 10 000 m2-ni). See annab maksule teatud progresseeruva iseloomu. Teatud liiki 
suurte individuaalsete jaekaubandusettevõtete suhtes on kehtestatud veel maksusoodustused või 
maksuvabastused. Lõppkokkuvõttes on suurtel individuaalsetel jaekaubandusettevõtetel nii absoluutselt 
kui ka suhteliselt suurem maksukoormus kui pindala poolest väiksematel individuaalsetel 
jaekaubandusettevõtetel, kusjuures kõigi jaekaubandusettevõtete puhul on 2499 m2 suurune 
müügipind maksust vabastatud. 
6 Kohtuotsused, 8.5.2013 , Libert jt (C-197/11 ja C-203/11, EU:C:2013 :288, punkt 35) ja kohtuotsus, 15.11.2016 , Ullens de Schooten (C-268/15, 
EU:C:2016 :874, punkt 51). 
7 Kohtuotsused, 20.9.2001 , Banks (C-390/98, EU:C:2001 :456, punkt 80 ja seal viidatud kohtupraktika); 27.10.2005 , Distribution Casino France jt 
(C-266/04–C-270/04, C-276/04 ja C-321/04–C-325/04, EU:C:2005 :657, punkt 42 jj); 15.6.2006 , Air Liquide Industries Belgium (C-393/04 
ja C-41/05, EU:C:2006 :403, punkt 43 jj) ja 6.10.2015 , Finanzamt Linz (C-66/14, EU:C:2015 :661, punkt 21). 
8 Selle küsimuse tähtsuse kohta vt nt kohtuotsus, 27.10.2005 , Distribution Casino France jt (C-266/04–C-270/04, C-276/04 
ja C-321/04–C-325/04, EU:C:2005 :657, punkt 37 ja punkt 45 jj). 
ECLI:EU:C:2017 :852 5 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
1. Asutamisvabaduse piirang 
27. Vastavalt ELTL artiklile 49 koostoimes artikliga 54 hõlmab asutamisvabadus ühe liikme sriigi 
kodaniku õigust alustada ja jätkata tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana teise liikme sriigi 
territooriumil. 9 Asutamisvabaduse piiranguks tuleb vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale pidada 
kõiki meetmeid, mis keelavad või takistavad selle vabaduse kasutamist või muudavad selle vähem 
atraktiivseks. 10 
28. Maksude ja lõivude puhul on see iseenesest nii. Seetõttu on minu arvates 11 juhul, kui põhivabadusi 
kontrollitakse selliste maksude kohaldamise alusel, oluline see, kas piiriülest olukorda koheldakse 
võrreldes siseriikliku olukorraga halvemini. 12 
a) Diskrimineeriva piirangu puudumine 
29. Käesolevas kohtuasjas ei esine aga juba erinevat kohtlemist. Mis puudutab müügipindu suurusega 
1m2-st kuni 2499 m2-ni, siis nende puhul ei esine seaduse 16/2000 artikli 7 punkti a alusel väikeste ja 
suurte, Kataloonia või välismaiste jaekaubandusettevõtete erinevat kohtlemist. Maksu ei kohaldata 
ühegi kaubandusettevõtte suhtes, kellel on sellise suurusega müügipind. Piirmäär avaldab siin sellist 
mõju nagu maksuvabastuse põhisumma, mida saavad kasutada kõik jaemüüjad. Väiksemate 
jaekaubandusettevõtete suhtes (kelle müügipind on väiksem kui 2500 m2) seda ei kohaldata, suuremate 
suhtes seda küll kohaldatakse, kuid müügipindu, mille suurus on kuni 2499 m2, ei maksustata. 
Arvestades seda, et see maksuvabastuse põhisumma kehtib nii suurte kui ka väikeste 
jaekaubandusettevõtete suhtes, ei seata ebasoodsamasse olukorda ühtegi jaekaubandusettevõtet. Seega 
ei ole asutamisvabadust kahjustatud. 
30. Ainult teistsuguse käsituse korral tekib üldse küsimus, kas kõnealuse maksu kohaldamata jätmist 
väikeste jaekaubandusettevõtete suhtes tuleb pidada avalikuks või varjatud diskrimineerimiseks. 
b) Teise võimalusena: välisriigi ettevõtjate avalik või varjatud diskrimineerimine 
31. Välisriigi ettevõtjate avalikku diskrimineerimist käesoleval juhul ei esine. Pigem maksustatakse iga 
kaubandusettevõtja puhul, kellele kuulub „suur jaekaubandusettevõte“, selle maksuga müügipind, mis 
ületab 2499 m2 suuruse piirmäära (seaduse 16/2000 artikkel 4). Nagu Euroopa Kohus 13 on juba 
otsustanud, puudutab asjaolu, et välismaised investorid eelistavad avada suuremaid kauplusi, selleks et 
saavutada vajalik mastaabisääst uuele territooriumile tulemise võimaluste optimeerimiseks, siiski 
sisenemist uuele turule, mitte niivõrd ettevõtja riikkon dsust. 14 
9 Kohtuotsused, 11.3.2004 , de Lasteyrie du Saillant (C-9/02, EU:C:2004 :138, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika); 13.12.2005 , SEVIC Systems 
(C-411/03, EU:C:2005 :762, punkt 18) ja 21.1.2010 , SGI (C-311/08, EU:C:2010 :26, punkt 38). 
10 Kohtuotsused, 29.11.2011 , National Grid Indus (C-371/10, EU:C:2011 :785, punkt 36); 21.5.2015 , Verder LabTec (C-657/13, EU:C:2015 :331, 
punkt 34) ja 16.4.2015 , komisjon vs. Saksamaa (C-591/13, EU:C:2015 :230, punkt 56 ja seal viidatud kohtupraktika). 
11 Vt kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi C (C-122/15, EU:C:2016 :65, punkt 66), kohtuasi X (C-498/10, EU:C:2011 :870, punktid 28 ja 29), 
kohtuasi Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punktid 83 ja 84) ning kohtuasi X (C-686/13, EU:C:2015 :31, punkt 40). 
12 Vt ka: kohtuotsus, 6.12.2007 , Columbus Container Services (C-298/05, EU:C:2007 :754, punktid 51 ja 53); kohtumäärus, 4.6.2009 , KBC -bank 
(C-439/07 ja C-499/07, EU:C:2009 :339, punkt 80); kohtuotsus, 14.4.2016 , Sparkasse Allgäu (C-522/14, EU:C:2016 :253, punkt 29). 
13 Kohtuotsus, 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172). 
14 Kohtuotsus, 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, punkt 61). 
ECLI:EU:C:2017 :852 6 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
32. Keelatud on aga ka kõik varjatud diskrimineerimise vormid, mis teistest eristamiskriteeriumidest 
lähtudes viivad tegelikult sama tulemuseni 15 (nn varjatud ehk kaudne diskrimineerimine). 
33. Kohtuotsuses Hervis Sport otsustas Euroopa Kohus, et juhul, kui maksu kohaldatakse lähtuvalt 
käibest, võib see teatavatel juhtudel seada ebasoodsamasse olukorda need ettevõtjad, kelle asukoht on 
teises liikme sriigis. 16 Konkreetselt oli tegemist jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatava erimaksuga, 
mille määr oli järsult progresseeruv lähtuvalt käibest. Edaspidi võeti kontserni kuuluvate ettevõtjate 
suhtes kohaldatava maksumäära kindlaksmääramisel arvesse konsolideeritud käive, selle asemel et 
arvesse võtta üksiku ettevõtja käivet. Euroopa Kohus otsustas, et esineda võib kaudne 
diskrimineerimine, kui enamik ettevõtjaid, kelle suhtes kohaldatakse järsult progresseeruvat maksu, on 
teises liikme sriigis asuva äriühingu sidusettevõtjad. 17 
1) Ainuüksi suurema mõjutatuse ebapiisavus 
34. Sellega ei ole käesoleva kohtuasja asjaolud aga sarnased. IGEC maks ei ole järsult progresseeruv 
ning konsolideeritud kasumit või kahjumit ei liideta kokku. Pigem lähtutakse iga müügipinna 
kohapealsest suurusest. 
35. Seejuures ei ole minu arvates piisav lähtuda ainuüksi välisriigi ettevõtjate suuremast mõjutatusest – 
selline on komisjoni ja ANGEDi käsitus –, et oleks võimalik tuvastada varjatud diskrimineerimist 
põhivabaduste raames. 18 See keelaks näiteks liikme sriigil kohaldada ettevõtjate suhtes kohalikku 
maksu, kui ajaloolise arengu tulemusel oleks liikme sriigis rohkem kui 50% aktiivselt tegutsevatest 
ettevõtjatest välisriigi ettevõtjad. Ainuüksi asjaolu, et – rohkem või vähem juhuslikult – on suur osa 
või koguni enamik isikutest, kelle suhtes maksu kohaldatakse, pärit teistest liikme sriikidest, ei saa 
endast seetõttu kujutada varjatud diskrimineerimist. 
2) Varjatud diskrimineerimise eeldused 
36. Seetõttu tuleb välja selgitada varjatud diskrimineerimise täpsed eeldused. Siinkohal kerkib esiteks 
küsimus, kui suur peab olema korrelatsioon valitud eristamiskriteeriumi ja äriühingu asukoha vahel, et 
saaks eeldada ebavõrdset kohtlemist asukoha alusel. Euroopa Kohus on siiani tuginenud nii 
kokkulangemisele enamikul juhtudel 19 kui ka mitteresidentide suuremale mõjutatusele 20 või räägib 
koguni vaid halvemini kohtlemise ohust. 21 Siiani on tuvastatud vaid see, et kriteeriumi 100% 
kokkulangemine äriühingu asukohaga ei ole nõutav. 22 
15 Vt nt kohtuotsused, 5.12.1989 , komisjon vs. Itaalia (C-3/88, EU:C:1989 :606, punkt 8); 13.7.1993 , Comme rzbank (C-330/91, EU:C:1993 :303, 
punkt 14); 14.2.1995 , Schumacker (C-279/93, EU:C:1995 :31, punkt 26); 8.7.1999 , Baxter jt (C-254/97, EU:C:1999 :368, punkt 10); 25.1.2007 , 
Meindl (C-329/05, EU:C:2007 :57, punkt 21); 18.3.2010 , Gielen (C-440/08, EU:C:2010 :148, punkt 37); 1.6.2010 , Blanco Pérez ja Chao Gómez 
(C-570/07 ja C-571/07, EU:C:2010 :300, punktid 117 ja 118); 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2014 :47, punkt 30) 
ning 8.6.2017 , Van der Weegen jt (C-580/15, EU:C:2017 :429, punkt 33); vt ka kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi Hervis Sport-és 
Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punkt 34). 
16 Kohtuotsus, 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2014 :47, punkt 39). 
17 Kohtuotsus, 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2014 :47, punkt 39 jj). 
18 Vt selle kohta ka kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punkt 41). 
19 Vt kohtuotsused, 7.7.1988 , Stanton ja L’Étoile 1905 (143/87, EU:C:1988 :378, punkt 9); 13.7.1993 , Comme rzbank (C-330/91, EU:C:1993 :303, 
punkt 15); 8.7.1999 , Baxter jt (C-254/97, EU:C:1999 :368, punkt 13); 22.3.2007 , Talotta (C-383/05, EU:C:2007 :181, punkt 32); vt ka kohtuotsused, 
3.3.1988 , Bergandi (252/86, EU:C:1988 :112, punkt 28), mis käsitleb EMÜ asutamislepingu artiklit 95, ja 26.10.2010 , Schmelz (C-97/09, 
EU:C:2010 :632, punkt 48), mis käsitleb teenuste osutamise vabadust, ning 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, 
EU:C:2014 :47, punkt 39 jj). 
20 Vt kohtuotsus, 1.6.2010 , Blanco Pérez ja Chao Gómez (C-570/07 ja C-571/07, EU:C:2010 :300, punkt 119). 
21 Vt kohtuotsused, 22.3.2007 , Talotta (C-383/05, EU:C:2007 :181, punkt 32) ning 1.6.2010 , Blanco Pérez ja Chao Gómez (C-570/07 ja C-571/07, 
EU:C:2010 :300, punkt 119); vt ka kohtuotsus, 8.5.1990 , Biehl (C-175/88, EU:C:1990 :186, punkt 14), mis käsitleb töötajate vaba liikumist. 
22 Vt selle kohta kohtuotsus, 28.6.2012 , Erny (C-172/11, EU:C:2012 :399, punkt 41), mis käsitleb töötajate vaba liikumist. 
ECLI:EU:C:2017 :852 7 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
37. Teiseks ei ole ebakindel mitte ainult kohtupraktika kohaselt nõutav korrelatsiooni suurus, vaid ka 
küsimus, kas see korrelatsioon peab esinema üldjuhul 23 või peab see tulenema eristamiskriteeriumi 
olemusest, millele viitab mitu kohtuotsust 24, või võib see pigem põhineda juhuslikel faktilistel 
olukordad el. 25 
38. Minu arvates on maksuõiguses varjatud diskrimineerimise tuvastamiseks vaja rangemaid 
kriteeriume. See peab siinkohal hõlmama ainult selliseid juhtumeid, mis puht vormiliselt vaadelduna ei 
kujuta endast diskrimineerimist, kuid toimivad sellena. 26 Seetõttu leian, et varjatud diskrimineerimine 
peab loomuldasa 27 või valdaval osal juhtudest mõjutama eelkõige välisriigi ettevõtjaid, nagu sellega 
võis tegemist olla kohtuasjas Hervis Sport. 28 
39. Lähtudes teatavast müügipinnast, mille suhtes kehtestatud piirmäär viib üksnes selleni, et ühel 
aastal (15st võimalikust aastast) kuulus Kataloonias vastavalt komisjoni 2004 . aasta kirjale ca 61,5% 
asjaomastest jaekaubandusettevõtetest teistest liikme sriikidest pärit ettevõtjatele (või neil on teistest 
liikme sriikidest pärit osanikud), ei saa seda siiski eeldada . 
40. Pealegi on ebaselge, kuidas tehti kindlaks nende ettevõtjate „päritolu“. 29 Eelkõige maksuõiguses 
määratakse ettevõtja päritolu põhimõtteliselt kindlaks ettevõtja asukoha alusel ja mitte näiteks osanike 
rahvuse alusel. Arvestades seda, et ANGED on suurte müügiettevõtjate riiklik ühendus Hispaanias, 
võiks selle liikme id käsitada ka Hispaania ettevõtjatena. Ja isegi juhul, kui lähtutaks äriühingu 
osanikest, ei viiks see teistsuguse tulemuseni. Selles mõttes näitavad ANGEDi esitatud materjalid, et 
„ainult“ 52,03% kogu maksutulust on pärit teiste liikme sriikide ettevõtjatelt ning neile kuulub kogu 
„maksustatud“ müügipinnast „ainult“ 46,77%. Eeltoodu ei viita sellele, et teiste liikme sriikide 
ettevõtjaid koheldaks siinkohal de facto esmaselt või struktuurselt halvemini kui Hispaania ettevõtjaid. 
2. Teise võimalusena: põhjendatus 
41. Juhul kui vastupidi eespool esitatud sedastustele eeldatakse siiski varjatud diskrimineerimist, tuleb 
kontrollida, kas see on põhjendatud. See kontroll hõlmab aga vaid seda, kas väiksemad 
jaekaubandusettevõtted jäävad kõnealuse maksu kohaldamisalast välja. Eelotsusetaotlusest ei nähtu 
nimelt, et seaduse 16/2000 alusel antud maksuvabastustest ja maksusoodustustest (seaduse 16/2000 
artiklid 5 ja 8) saavad kasu peamiselt liikme sriigi ettevõtjad. 
42. Põhivabaduste piirang on lubatud ainult siis, kui seda õigustab ülekaalukas üldine huvi, kui piirang 
on kõnealuse eesmärgi saavutamiseks sobiv ega lähe kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi 
saavutamiseks vajalik. 30 
23 Vt kohtuotsus, 8.7.1999 , Baxter jt (C-254/97, EU:C:1999 :368, punkt 13). 
24 Vt kohtuotsused, 8.7.1999 , Baxter jt (C-254/97, EU:C:1999 :368, punkt 13); 10.9.2009 , komisjon vs. Saksamaa (C-269/07, EU:C:2009 :527, 
punkt 54); 1.6.2010 , Blanco Pérez ja Chao Gómez (C-570/07 ja C-571/07, EU:C:2010 :300, punkt 119); 28.6.2012 , Erny (C-172/11, EU:C:2012 :399 
punkt 41); kohtuotsus, 5.12.2013 , Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs (C-514/12, EU:C:2013 :799, 
punkt 26) ning kohtuotsus, 2.3.2017 , Eschenbrenner (C-496/15, EU:C:2017 :152, punkt 36). 
25 Vt kohtuotsus, 5.12.1989 , komisjon vs. Itaalia (C-3/88, EU:C:1989 :606, punkt 9); vt ka kohtuotsus, 9.5.1985 , Humblot (112/84, EU:C:1985 :185, 
punkt 14), mis käsitleb EMÜ asutamislepingu artiklit 95. 
26 Vt selle kohta juba kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punkt 40). 
27 Nii ka asutamisvabaduse kohaldamisalas, kohtuotsus, 1.6.2010 , Blanco Pérez ja Chao Gómez (C-570/07 ja C-571/07, EU:C:2010 :300, punkt 119). 
28 Kohtuotsus, 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2014 :47) koos kohtujuristi ettepanekuga, Kokott, kohtuasi Hervis 
Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punkt 37 jj). 
29 Vt ka kohtuotsus, 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, punkt 60), milles lähtutakse rohkem „kontrollist“ ja 
„aktsionäridest“ ning vähem äriühingute asukohast. 
30 Kohtuotsused, 5.10.2004 , CaixaBank France (C-442/02, EU:C:2004 :586, punkt 17); 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, 
punkt 73) ning 5.2.2014 , Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2014 :47, punkt 42). 
ECLI:EU:C:2017 :852 8 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
a) Ülekaalukas üldine huvi 
43. IGEC maksuga maksustamise eesmärk on soodustada ruumilist planeerimist ja keskkonn akaitset 
(vt eespool punkt 6). Seejuures tuleb kaubandusettevõtteid kaasata negatiivsetest välistest mõjudest 
tulenevate kulude kandmisesse, mida need ebaproportsionaalselt suurel määral põhjustavad (nt 
infrastruktuuriga seotud erikulud), kuna nad ise neid vastavas mahus ei kanna. Ruumilise 
planeerimisega seotud eesmärke 31 ja keskkonn akaitset 32 on Euroopa Kohtu praktikas piirangut 
õigustavate asjaoludena tunnustatud. 
44. Lisaks tuleb võtta aluseks eriline majandusvõimsus, mis on otseselt seotud suurte müügipindade 
kasutamisega, ja seda kärpida. See järgib ka eesmärki mõnevõrra vähendada müügipinna suurusest 
tulenevat konkurentsieelist väiksemate jaekaubandusettevõtete ees. Selle üle, kas ka erinevat 
majandusvõimsust (seega erinevat võimet kanda maksukoormust) saab pidada põhivabaduse piirangut 
õigustavaks asjaoluks, ei ole Euroopa Kohus minu teada seni veel otsustanud. Ma ei tahaks aga 
välistada, et samamoodi nagu näiteks progresseeruv maksumäär võiks erinevat maksualast kohtlemist 
õigustada ka erinev majandusvõimsus. 33 
b) Piirangu proportsionaalsus 
45. Samuti peab piirang olema sellega taotletava eesmärgi – korvata mõju, mida suurte 
kaubanduskeskuste rajamine avaldab territooriumile ja keskkonn ale – elluviimise tagamiseks sobiv ega 
või minna kaugemale sellest, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik. 34 
1) Maksu sobivus 
46. Liikme sriigi õigusnormid on vastavalt Euroopa Kohtu praktikale konkreetse eesmärgi 
saavutamiseks sobivad üksnes juhul, kui need vastavad tõepoolest huvile saavutada see eesmärk 
järjekindlalt ja süstemaatiliselt. 35 
47. Niisuguses valdkonn as tuleb tunnustada liidu seadusandja suurt kaalutlusruumi, mis hõlmab tema 
poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid valikuid ning mille raames ta peab andma keerulisi hinnanguid. 
Seetõttu võib selles valdkonn as võetud meetme õiguspärasust mõjutada vaid meetme ilmselge 
ebasobivus võrreldes pädevate institutsioonide püstitatud eesmärgiga. 36 
31 Kohtuotsused, 1.10.2009 , Woningstichting Sint Servatius (C-567/07, EU:C:2009 :593, punkt 29) ja 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, 
EU:C:2011 :172, punkt 74). 
32 Kohtuotsused, 11.3.2010 , Attanasio Group (C-384/08, EU:C:2010 :133, punkt 50) ja 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, 
punkt 74) 
33 Vt selle kohta ka kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi Hervis Sport-és Divatkereskedelmi (C-385/12, EU:C:2013 :531, punkt 59 jj). 
34 Kohtuotsused, 13.12.2005 , Marks & Spencer (C-446/03, EU:C:2005 :763, punkt 35); 13.12.2005 , SEVIC Systems (C-411/03, EU:C:2005 :762, 
punkt 23); 12.9.2006 , Cadbury Schweppe s ja Cadbury Schweppe s Overseas (C-196/04, EU:C:2006 :544, punkt 47); 15.5.2008 , Lidl Belgium 
(C-414/06, EU:C:2008 :278, punkt 27); 29.11.2011 , National Grid Indus (C-371/10, EU:C:2011 :785, punkt 42) ning 17.7.2014 , Nordea Bank 
(C-48/13, EU:C:2014 :2087 , punkt 25). 
35 Kohtuotsused, 17.11.2009 , Presidente del Consiglio dei Ministri (C-169/08, EU:C:2009 :709, punkt 42); 12.7.2012 , HIT ja HIT LARIX (C-176/11, 
EU:C:2012 :454, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 11.6.2015 , Berlington Hungary jt (C-98/14, EU:C:2015 :386, punkt 64). 
36 Kohtuotsused, 10.12.2002 , British American Tobacco (Investments) ja Impe rial Tobacco (C-491/01, EU:C:2002 :741, punkt 123 ja seal viidatud 
kohtupraktika) ning 4.5.2016 , Poola vs. parlament ja nõukogu (C-358/14, EU:C:2016 :323, punkt 79). 
ECLI:EU:C:2017 :852 9 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
48. Peale selle võtab Euroopa Kohus arvesse liikme sriikide õigust võtta vastu üldseadusi. 37 Eelkõige 
peab ka makse ja lõive käsitlevate õigusnormide vastuvõtja tegema poliitilisi, majanduslikke ja 
sotsiaalseid valikuid. Samuti 38 peab ta andma keerulisi hinnanguid. Kuna kõnealuseid õigusnorme ei 
ole ühenduse õigusnormidega ühtlustatud, on liikme sriigi seadusandjal makse ja lõive käsitlevate 
õigusnormide valdkonn as teatud kaalutlusõigus jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatava maksu 
kindlaksmääramisel. Seetõttu on ühtsuse nõudega kooskõlas, kui IGEC maks ei ole püstitatud 
eesmärgi saavutamiseks ilmselgelt ebasobiv. 
49. IGEC maksuga maksustatakse eelkõige suuri jaekaubandusettevõtteid, millel on suur müügipind. 
See põhineb ilmselgelt oletusel, et nende kaubandusettevõtete kliendi- ja tarnevoog on suurem. See, et 
suuremast kliendi- ja tarnevoost võib tuleneda suurem müra ja õhureostus ning seega suurem 
keskkonn areostus, on usutav. Seega näib, et seadus, mille alusel maksustatakse suuremat müra ja 
õhureostust põhjustavaid kaubandusettevõtteid suurema maksumääraga, on sobiv, et luua stiimul 
käitada pigem väiksemaid jaekaubandusettevõtteid, mis – eraldi võetuna – põhjustavad vähem 
reostust. 
50. Arvestades seda, et väiksemaid kaubandusettevõtteid on ka ruumilise planeerimise seisukohast 
hõlpsam integreerida, on see kasulik, pidad es silmas ka põhimõtet, et piiratud ruumi tuleb mõttekalt 
ja õiglaselt jaotada. Selles mõttes on seadus sobiv ka selleks, et kaitsta keskkon da ning saavutada 
ruumilise planeerimise eesmärgid järjekindlalt ja süstemaatiliselt. 39 
51. See, et seadus 16/2000 ei tee vahet jaekaubandusettevõtte rajamise vahel linnas või maapiirkonn as, 
ei muuda selles osas midagi. Asukohast olenemata on suurtel jaekaubandusettevõtetel suurem kliendi-
ja tarnevoog kui väiksematel jaekaubandusettevõtetel. Sama käib selliste kollektiivsete 
jaekaubandusettevõtete maksustamata jätmise kohta, mille individuaalsed kaubandusettevõtted 
piirnormi ei ületa. Selle tõttu ei muutu maks ebasobivaks, vaid see võtab arvesse erinevat 
organisatsioonilist vormi mitme väikese jaekaubandusettevõtte ja ühe suure jaekaubandusettevõtte 
vahel. 
52. Vahetegemine individuaalsete ja kollektiivsete jaekaubandusettevõtete vahel ning vahetegemise 
puudumine linnas ja maapiirkonn as asuvate kaupluste vahel näitab ainult seda, et maks võiks olla 
keskkonn amõju seisukohast veel paremini kavandatud, et saavutada nimetatud eesmärgid veelgi 
sihipärasemalt. See ei vii aga selleni, et kõnealune maks on nimetatud eesmärkide saavutamiseks 
ilmselgelt ebasobiv. 
2) Maksu vajalikkus 
53. Seetõttu tuleb selgitada, kas maks – mida kohaldatakse 2500 m2 suuruse müügipinna suhtes – on 
ka vajalik, et neid eesmärke saavutada. 
54. Vajalikkuse kontrollimisel proportsionaalsuse raames tuleb vastavalt Euroopa Kohtu praktikale 
juhul, kui on võimalik valida mitme sobiva meetme vahel, rakendada kõige vähem piiravat meedet, 
ning tekitatud ebamugavused peavad olema seatud eesmärkidega vastavuses. 40 
37 Kohtuotsus, 24.3.1994 , Schindler (C-275/92, EU:C:1994 :119, punkt 61); 21.9.1999 , Läärä jt (C-124/97, EU:C:1999 :435, punktid 14 ja 15) ning 
6.11.2003 , Gambelli jt (C-243/01, EU:C:2003 :597, punkt 63), mis kõik käsitlevad hasartmängude korraldamist; 5.3.1996 , Brasserie du pêcheur ja 
Factortame (C-46/93 ja C-48/93, EU:C:1996 :79, punkt 48 jj), mis käsitlevad toidualaseid õigusnorme. 
38 Sarnase hindamiskriteeriumi kohta, mida kasutatakse liidu institutsioonide ja liikme sriikide tegevuse hindamisel, vt ka kohtuotsus, 5.3.1996 , 
Brasserie du pêcheur ja Factortame (C-46/93 ja C-48/93, EU:C:1996 :79, punkt 47). 
39 Nii – sarnase seaduse kohta – ka juba kohtuotsus, 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, punkt 80). 
40 Nii juba kohtuotsused, 11.7.1989 , Schräder HS Kraftfutter (265/87, EU:C:1989 :303, punkt 21); 8.7.2010 , Afton Chemical (C-343/09, 
EU:C:2010 :419, punkt 45); 22.1.2013 , Sky Österreich (C-283/11, EU:C:2013 :28, punkt 50); 15.2.2016 , N. (C-601/15 PPU , EU:C:2016 :84, 
punkt 54); 4.5.2016 , Pillbox 38 (C-477/14, EU:C:2016 :324, punkt 48) ning 30.6.2016 , Lidl (C-134/15, EU:C:2016 :498, punkt 33). 
ECLI:EU:C:2017 :852 10 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
55. Selles suhtes tuleb meenutada, et liikumisvabaduse piirangu õigustamiseks mõnele ülekaalukast 
üldisest huvist tulenevale põhjusele tuginev liikme sriik on tõepoolest kohustatud tõendama, et tema 
õigusnormid on taotletava õiguspärase eesmärgi saavutamiseks sobivad ja vajalikud. See 
tõendamiskoormis ei saa siiski – juba liikme sriigi kohustuste rikkumise menetluses – minna nii 
kaugele, et sellelt liikme sriigilt nõuda, et ta kindlalt tõendaks, et ükski muu mõeldav meede ei 
võimalda seda eesmärki samadel tingimustel saavutada. 41 See põhimõte peab kehtima seda enam 
eelotsusemenetluse suhtes. 
56. Piirmäärasid iseloomustab seejuures see, et alati on võimalik küsida, miks ei kehtestatud seaduses 
valitud 2500 m2 piirmäära asemel 2000 m2 või 3000 m2 suurust piirmäära. See küsimus kerkib aga 
igasuguse piirmäära puhul ja minu arvates saab sellele vastata ainult demokraa tlikult legitimeeritud 
seadusandja. Erinevalt sellest, mida arvab komisjon, ei pea seadusandja seejuures emp iiriliselt 
tõendama, kuidas ta on asjaomase piirmäära kindlaks määranud, ning ei ole tähtis, kas see piirmäär on 
komisjoni arvates veenev või koguni „õige“, juhul kui see ei ole ilmselgelt väär. Viimasega ei ole 
käesoleval juhul tegemist. 
57. Suurem piirmäär oleks võib-olla leebem vahend, kuid liikme sriigi seisukohast ei oleks see sama 
sobiv. Ilmselgelt ei või arvestamata jätta seda, et suuremad jaekaubandusettevõtted põhjustavad 
suuremaid probleeme seoses linnaplaneerimisega ja keskkonn alaste eesmärkidega. Samuti ei või 
tähelepanuta jätta, et jaekaubandusettevõtete suurus viitab ka suuremale käibele ja seega ka suuremale 
majandusvõimsusele (niisiis suuremale finantssuutlikkusele). Ka hinnang, et suuremad 
jaekaubandusettevõtted saavad linna infrastruktuurist suuremal määral kasu kui väiksemad 
jaekaubandusettevõtted, ei saa olla väär. Järelikult on jaekaubandusettevõtete müügipind tähtis tegur 
seaduse eesmärkide saavutamiseks. 
58. Viimaks ei ole – erinevalt sellest, mida arvavad komisjon ja ANGED – ehitusalastest 
õigusnormidest tulenevad nõuded jaekaubandusettevõtte rajamisel sama sobivad, et kaasata 
maksukohustuslasi kandma suurte jaekaubandusettevõtete välistest mõjudest tulenevaid kulusid või 
luua rahaline stiimul avada pigem väiksemaid jaemüügikauplusi. 
3) Maksu kohasus 
59. Lisaks peavad põhivabaduse piirangud olema taotletava eesmärgi saavutamiseks kohased. 42 See 
nõuab, et piirang ja selle tagajärjed peavad olema seatud eesmärkidega (mida tuleb kaitsta) 
vastavuses. 43 Lõppkokkuvõttes tähendab see, et tuleb konkreetselt kaaluda tagajärgi, hinnates kaitstud 
õigushüve (käesoleval juhul keskkonn akaitse ja ruumiline planeerimine) ja kahjustatud õigushüve 44 
(käesoleval juhul hüpoteetiliselt põhivabaduse kasutamine) abstraktset tähendust. 
60. Käesoleval juhul on maks seatud eesmärkidega vastavuses. Esiteks ei ole maksukoormus nii suur, et 
majandustegevus ei oleks enam võimalik (nn kägistav mõju). Eelkõige olgu märgitud, et esimesed 
2499 m2 jäetakse koguni maksustamata ja Kataloonia ametiasutuste teabe kohaselt saab kõnealuse 
maksu Hispaania tulumaksuga maksustatavast summast maha arvata. Teiseks kohaldatakse 
maksusoodustusi, kui jaekaubandusettevõtetele on võimalik juurde pääseda kahe või enama 
41 Vt kohtuotsused, 23.10.1997 , komisjon vs. Madalmaad (C-157/94, EU:C:1997 :499, punkt 58); 10.2.2009 , komisjon vs. Itaalia (C-110/05, 
EU:C:2009 :66, punkt 66) ning 24.3.2011 , komisjon vs. Hispaania (C-400/08, EU:C:2011 :172, punkt 75). 
42 Kohtuotsused, 11.10.2007 , ELISA (C-451/05, EU:C:2007 :594, punkt 82 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 21.12.2011 , komisjon vs. Poola 
(C-271/09, EU:C:2011 :855, punkt 58). 
43 Kohtuotsused, 12.7.2001 , Jippes jt (C-189/01, EU:C:2001 :420, punkt 81); 9.11.2010 , Volker ja Markus Schecke ning Eifert (C-92/09 ja C-93/09, 
EU:C:2010 :662, punkt 76 jj); 22.1.2013 , Sky Österreich (C-283/11, EU:C:2013 :28, punkt 50) ning 30.6.2016 , Lidl (C-134/15, EU:C:2016 :498, 
punkt 33). 
44 Analoogiline ka juba kohtuotsus, 9.11.2010 , Volker ja Markus Schecke ning Eifert (C-92/09 ja C-93/09, EU:C:2010 :662, punkt 76 jj). 
ECLI:EU:C:2017 :852 11 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
ühistranspordivahendiga (vt seaduse 16/2000 artikkel 11). Lisaks on keskkonn akaitse ja ka ruumiline 
planeerimine ühiskonn as eksisteerimise seisukohast suure tähtsusega, keskkonn akaitse (mida on 
sõnaselgelt mainitud ELTL artiklis 11, EL lepingu artikli 3 lõikes 3 ja harta artiklis 37) väga suure 
tähtsusega. 45 Lõppkokkuvõttes oleks isegi asutamisvabaduse (varjatud) piirang sellega põhjendatud. 
C. Riigia bi olemasolu 
61. Seoses teise küsimusega tuleb kontrollida, kas seaduse 16/2000 sätteid tuleb käsitada ELTL 
artikli 107 lõike 1 kohaselt keelatud riigiabina. 
1. Tuginemine abi olemasolule, et vältida maksu tasumise kohustust 
62. Kõigepealt tuleb märkida, et Euroopa Kohus on juba korduvalt otsustanud, et maksukohustuslast ei 
saa vabastada maksu tasumise kohustusest väide, et teiste ettevõtjate suhtes kohaldatav maksuvabastus 
kujutab endast riigiabi. 46 
63. Teisiti oleks see aga juhul, kui maks ja ette nähtud maksuvabastus oleksid abimeetme lahutamatud 
osad. Selleks peab asjaomase siseriikliku õiguse alusel olema maksu ja antava abi vahel kindlasti 
niisugune seos, et maksutulud on tingimata ette nähtud antava abi rahastamiseks ning maksutulu 
mõjutab otseselt antava abi suurust ning kokkuvõttes hinnangut selle abi ühisturuga kokkusobivuse 
kohta. 47 
64. Selles mõttes saab sedastada – nagu teatas ka komisjon oma 2. oktoobri 2003 . aasta kirjas –,et 
maksutulu ei kasutata jaekaubandusettevõtetele eritoetuste andmiseks. Seda kasutatakse pigem 
munitsipaaltaristu ja kaubandusalase linnaplaneeringu infrastruktuuride rahastamiseks, kaubanduse 
tegevus- ja elavdamiskavade elluviimiseks ning keskkonn aalaste tegevuskavade elluviimiseks. Seega on 
kooskõlas komisjoni toonase käsitusega välistatud võimalus, et saadud tulu võib soodustada mõnda 
konkreetset ettevõtet või tegevussektorit, sest sellega taotletakse üldise huvi eesmärki ning sellest on 
kasu kogu ühiskonn al. 
65. Järelikult tuleb tuvastada, et ettevõtjad, kes peavad kõnealust maksu tasuma, ei saa liikme sriigi 
kohtutes tugineda antud „maksuvabastuse“ ebaseaduslikkusele, selleks et kõnealuse maksu tasumise 
kohustusest vabaneda või taotleda maksu tagastamist. Kui nad ei saa aga sellele tugineda, siis on 
ülearused kõik muud väited abi võimaliku olemasolu kohta. Seda, kas abi, mis seisneb kõnealuse 
maksu kohaldamata jätmises väiksemate jaekaubandusettevõtete suhtes, on seaduslik, peaks 
kontrollima komisjon tavapärases riigiabimenetluses vastavalt ELTL artiklile 108. 
66. Arvestades seda, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei kontrolli siiski maksuotsuseid, vaid nende 
aluseks olevat seadust nii, et see võib omada tähtsust ka teiste isikute jaoks peale ANGEDi, võib 
oletada, et täiendavad märkused ELTL artikli 107 kohta on vähemalt eelotsusetaotluse esitanud kohtule 
tarvilikud. 
45 Kohtuotsus, 22.12.2008 , British Aggregates vs. komisjon (C-487/06 P, EU:C:2008 :757, punkt 91). 
46 Kohtuotsused, 20.9.2001 , Banks (C-390/98, EU:C:2001 :456, punkt 80); 27.10.2005 , Distribution Casino France jt (C-266/04–C-270/04, C-276/04 
ja C-321/04–C-325/04, EU:C:2005 :657, punkt 42 jj); 15.6.2006 , Air Liquide Industries Belgium (C-393/04 ja C-41/05, EU:C:2006 :403, punkt 43 
jj) ning 6.10.2015 , Finanzamt Linz (C-66/14, EU:C:2015 :661, punkt 21). 
47 Kohtuotsus, 25.6.1970 , Prantsusmaa vs. komisjon (47/69, EU:C:1970 :60, punkt 16 ning punkt 17 jj); 13.1.2005 , Streekgewest (C-174/02, 
EU:C:2005 :10, punkt 26) ning 27.10.2005 , Distribution Casino France jt (C-266/04–C-270/04, C-276/04 ja C-321/04–C-325/04, EU:C:2005 :657, 
punkt 40). 
ECLI:EU:C:2017 :852 12 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
2. Riigiabi koos seis 
67. Seda aluseks võttes tuleb kontrollida, kas (1) maksu kohaldamata jätmist väiksemate 
jaekaubandusettevõtete suhtes, (2) teatud suuremate jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatavat 
maksuvabastust või (3) teatud suuremate jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatavat maksusoodustust 
tuleb käsitada riigiabina ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. 
68. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika järgi on ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiks 
kvalifitseerimisel esiteks nõutav, et tegemist on riigi sekkumisega või abi andmisega riigi ressurssidest. 
Teiseks peab see sekkumine potentsiaalselt kahjustama liikme sriikidevahelist kaubandust. Kolmandaks 
peab sekkumine andma soodustatud isikule valikulise eelise. Neljandaks peab see kahjustama või 
ähvarda ma kahjustada konkurentsi. 48 
a) Eelise mõiste 
69. Seoses küsimusega, kas põhikohtuasjas kõne all olevad sätted on käsitatavad abisaajale eelise 
andmisena, tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika järgi loetakse riigiabiks 
sekkumine, mis võib oma vormist sõltumata otseselt või kaudselt soodustada ettevõtjaid või mida 
tuleb pidada majanduslikuks eeliseks, mida abisaaja ettevõtja tavalistes turutingimustes ei saaks. 49 
70. Ka maksusoodustus, mis ei too küll kaasa riiklike ressursside üleandmist, kuid asetab soodustuse 
saajad soodsamasse majanduslikku olukorda kui teised maksumaksjad, võib kuuluda ELTL artikli 107 
lõike 1 kohaldamisalasse. 50 
71. Seega loetakse abiks eelkõige mitmesuguses vormis sekkumisi, mis leeve ndavad ettevõtja eelarvet 
tavaliselt koormavaid kohustusi ja mis seetõttu ei ole küll subsiidiumid selle sõna kitsas tähenduses, 
ent on siiski samalaadsed ja samasuguse mõjuga. 51 
72. Mis puudutab maksu kohaldamata jätmist väiksemate jaekaubandusettevõtete suhtes, siis tuleb 
tõdeda, et vastavalt seaduse 16/2000 artiklile 4 kohaldatakse maksu ainult jaekaubandusettevõtete 
suhtes, mille müügipind on 2500 m2 või suurem. Selle taustaks on, et alates sellest suurusest eeldatakse 
(suurel määral tüpiseerides) teatud majandusvõimsust (vt seaduse 16/2000 artikkel 2). Tavalistes 
turutingimustes ja ka vastavalt Hispaania piirkondliku seadusandja tahtele ei kohaldata maksu 
väiksemate jaekaubandusettevõtete suhtes (mille müügipind on väiksem seaduse 16/2000 artikli 4 
lõikes 3 sätestatud 2500 m2 suurusest piirmäärast). Järelikult ei leeve ndata ka väiksemate 
jaekaubandusettevõtete eelarvet tavaliselt koormavaid kohustusi. Isegi suuremad 
jaekaubandusettevõtted ei pea nende müügipinna esimese 2499 m2 eest maksu tasuma. Ka selles 
mõttes ei esine halvemat kohtlemist (selle kohta juba eespool punktid 29 ja 30) ega ole antud 
majanduslikku eelist, mida väiksemad jaekaubandusettevõtted ei oleks tavalistes turutingimustes 
saanud. 
48 Kohtuotsused, 21.12.2016 , komisjon vs. Hansestadt Lübeck (C-524/14 P, EU:C:2016 :971, punkt 40); 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free 
Group jt (C 20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 53) ja 27.6.2017 , Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania (C-74/16, 
EU:C:2017 :496, punkt 38). 
49 Kohtuotsus, 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 21) ja 27.6.2017 , Congregación de Escuelas Pías 
Provincia Betania (C-74/16, EU:C:2017 :496, punkt 65). 
50 Vt mh kohtuotsused, 15.3.1994 , Banco Exterior de España (C-387/92, EU:C:1994 :100, punkt 14); 15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. 
Government of Gibraltar ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, punkt 72) ning 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja 
Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 23). 
51 Kohtuotsused, 15.3.1994 , Banco Exterior de España (C-387/92, EU:C:1994 :100, punkt 13); 19.3.2013 , Bouygues ja Bouygues Télécom vs. 
komisjon (C-399/10 P ja C-401/10 P, EU:C:2013 :175, punkt 101); 14.1.2015 , Eventech (C-518/13, EU:C:2015 :9, punkt 33) ning 27.6.2017 , 
Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania (C-74/16, EU:C:2017 :496, punkt 66). 
ECLI:EU:C:2017 :852 13 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
73. Seetõttu ei kujuta maksu kohaldamata jätmine väiksemate jaekaubandusettevõtete suhtes endast 
riigiabi. Äärmisel juhul saab sellise eelisena käsitada vähendatud maksumäära kohaldamist teatud 
suuremate jaekaubandusettevõtete suhtes (vastavalt seaduse 16/2000 artiklile 5 puudutab see muu 
hulgas kauplusi, kus müüakse ehitusmaterjale, ja vastavalt seaduse 16/2000 artiklile 8 muu hulgas 
ehituskaubamaju) või nende vabastamist iseenesest kohaldamisele kuuluvast maksust. Nimetatud eelis 
peaks aga olema veel ka valikuline. 
b) Eelise valikulisus 
74. Selles osas tuleb kontrollida, kas seda, et (1) teatud suuremad jaekaubandusettevõtted on maksust 
vabastatud või (2) teatud suuremate jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatakse maksusoodustust, 
tuleb käsitada „teatud ettevõtjate või teatud kaupade tootmise soodustamisena“ ELTL artikli 107 
lõike 1 tähenduses, see tähendab, et esineb „valikuline eelis“ Euroopa Kohtu praktika tähenduses. 
75. Teise võimalusena – juhul kui Euroopa Kohus käsitab maksu kohaldamata jätmist väiksemate 
jaekaubandusettevõtete suhtes eelisena, mida sellised ettevõtjad tavalistes turutingimustes ei oleks 
saanud – tuleb ka kontrollida, kas (3) maksu kohaldamata jätmist väiksemate jaekaubandusettevõtete 
omanike suhtes tuleb pidada selliseks „valikuliseks eeliseks“. 
1) Valikulisus makse ja lõive käsitlevate õigusnormide puhul 
76. Kõnealuse valikulisuse kontrollimine põhjustab nii makse kui ka lõive käsitlevate õigusnormide 
puhul märkimisväärseid raskusi. 52 
77. Euroopa Kohtu praktikas on lähtepunktina pidevalt korratud, et maksustamiskord ei ole valikuline 
juhul, kui seda kohaldatakse vahet tegemata kõikide ettevõtjate suhtes. 53 Ainuüksi asjaolu, et 
maksustamiskord annab eelise üksnes nendele maksumaksjatele, kes vastavad kohaldamise 
tingimustele, ei saa iseenesest muuta seda korda valikuliseks. 54 
78. Seetõttu on Euroopa Kohus maksumeetmega antava soodustuse valikulisuse kindlakstegemisel 
lähtunud sellest, kas on täidetud eritingimused. Sellest tulenevalt on lõppkokkuvõttes otsustava 
tähtsusega, kas maksumeetmega antava soodustuse tingimused on liikme sriigi maksustamissüsteemi 
kriteeriumide kohaselt valitud nii, et ei esine diskrimineerimist. 55 Selleks tuleb esimese sammuna 
kindlaks teha, missugune on asjaomases liikme sriigis üldkohaldatav või „tavapärane“ maksustamiskord. 
Teiseks tuleb selle üldkohaldatava või „tavapärase“ maksustamiskorra alusel hinnata, kas kõnealuse 
maksumeetmega antavat soodustust kohaldatakse valikuliselt. 
52 Vt nt Bundesfinanzhof’i (Saksamaa Liitvabariigi maksukohus, edaspidi „BFH“) hiljuti esitatud eelotsusetaotlus (kohtumäärus, 30.5.2017 – II R 
62/14, Sammlung der Entscheidungen des BFH (edaspidi „BFHE“) 257, 381), mis käsitleb nn kontserni puudutavat klauslit, mis on sätestatud 
kinnisasja omandamise maksu käsitleva seaduse (Grunderwerbsteuergesetz, edaspidi „GrEStG“)§-s 6a seoses kinnisasja omandamise maksu 
käsitlevate normidega – Euroopa Kohtu menetluses olev kohtuasi C-374/17. 
53 Vt nt kohtuotsused, 8.11.2001 , Adria-Wien Pipeline ja Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (C-143/99, EU:C:2001 :598, punkt 35); 
15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. Government of Gibraltar ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, punkt 73); 
29.3.2012 , 3M Italia (C-417/10, EU:C:2012 :184, punkt 39); 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 23) 
ning 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt (C-20/15 P jaC-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 53 jj). 
54 Vt selle kohta eelkõige kohtuotsused, 29.3.2012 , 3M Italia (C-417/10, EU:C:2012 :184, punkt 42) ja 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free 
Group jt (C-20/15 Pja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 59). 
55 Vt selle kohta ka kohtuotsused, 14.1.2015 , Eventech (C-518/13, EU:C:2015 :9, punkt 53) ja 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt 
(C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 54); sõnaselgelt ka väljaspool maksuõigust kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. Hansestadt 
Lübeck (C-524/14 P, EU:C:2016 :971, punktid 53 ja 55). 
ECLI:EU:C:2017 :852 14 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
79. Sellega on tegemist, kui meede kaldub üldisest süsteemist kõrvale osas, milles selle meetmega 
kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine, kes on aga selle liikme sriigi maksustamiskorra eesmärki 
arvestades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras. 56 Isegi juhul, kui need tingimused on täidetud, 
võib soodustus olla aga põhjendatud selle süsteemi olemuse või üldiste eesmärkidega, millesse see 
kuulub, eelkõige juhul, kui maksustamiskord tuleneb otseselt liikme sriigi maksusüsteemi 
aluspõhimõtetest või suunistest. 57 
80. Maksustamiskorra valikulisuse kindlakstegemiseks korraldataval kontrollimisel on nende 
eriasjaolude arvestamine nõutav, kuna maksumeetmega antakse soodustusi – erinevalt subsiidiumidest 
kitsamas tähenduses, mida antakse rahaliste toetuste vormis – maksustamissüsteemi raames, mida 
kohaldatakse ettevõtjate suhtes üldisel viisil pidevalt ja impe ratiivselt. Maksustamissüsteemid 
sisaldavad seejuures palju erinevaid vahetegemise võimalusi, mis järgivad üldjuhul üksnes eesmärki 
tagada asjaomase maksu täpne sihtotstarve. Selliseid „soodustusi andva“ vahetegemise juhtumeid, mis 
ei ole subsiidiumid selle sõna kitsas tähenduses, saab aga vastavalt kohtupraktikale pidada abiks ainult 
siis, kui need on nendega samalaadsed ja samasuguse mõjuga. 58 
81. Seega on ainult juhul, kui liikme sriik kasutab oma olemasolevat maksustamissüsteemi selleks, et 
anda rahalisi toetusi eesmärkidel, mis on maksustamissüsteemist väljaspool, alust pidada kõnealuseid 
maksumeetmega antud soodustusi samalaadseks subsiidiumidega selle sõna kitsamas tähenduses. 59 
82. Euroopa Kohus korraldab selles mõttes ühtsuse kontrolli, kusjuures ühtsuse puudumine annab 
lõppkokkuvõttes tunnistust kuritarvitamisest. Ent sel korral ei küsita, kas maksukohustuslane otsustab 
kuritegeliku tegevuse kasuks, et vältida maksu tasumist. Pigem küsitakse, kas liikme sriik „kuritarvitab“ 
– objektiivsest seisukohast – oma maksustamisõigust, kui ta jätab üksikutele ettevõtjatele 
subsiidiumide andmisel arvestamata riigiabi käsitlevad õigusnormid. 
83. Sellest järeldub, et kõigepealt on nõutav, et esineks erinev kohtlemine, mis ei ole liikme sriigi 
maksustamissüsteemi raames põhjendatud, et teha kindlaks maksumeetmega antava soodustuse 
valikulisus ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Selles mõttes on otsustava tähtsusega, kas erinev 
kohtlemine tuleneb selle süsteemi olemusest või ülesehitusest, millesse see meede kuulub. 60 
84. Peale selle peaks põhjendamatu erineva kohtlemise puhul olema vastavalt ELTL artikli 107 lõikele 1 
tegemist kas teatud ettevõtja või teatud kaupade tootmise soodustamisena. Seetõttu on Euroopa Kohus 
eelkõige Gibraltari kohtuotsuses märkinud, et maksustamiskord peab olema niisugune, mis 
iseloomustab soodustusi saavaid ettevõtjaid neile omaste tunnuste põhjal eelisõigustatud 
kategooriana. 61 
56 Vt kohtuotsused, 17.11.2009 , Presidente del Consiglio dei Ministri (C-169/08, EU:C:2009 :709); 8.9.2011 , Paint Graphos (C-78/08–C-80/08, 
EU:C:2011 :550, punkt 49); 29.3.2012 , 3M Italia (C-417/10, EU:C:2012 :184, punkt 42); 18.7.2013 , P (C-6/12, EU:C:2013 :525, punkt 19); 9.10.2014 , 
Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 35); 21.12.2016 , komisjon vs. Hansestadt Lübeck (C-524/14 P, 
EU:C:2016 :971, punktid 49 ja 58); 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt (C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 54) ning 
kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. Aer Lingus ja Ryanair Designated Activity (C-164/15 P ja C-165/15 P, EU:C:2016 :990, punkt 51). 
57 Vt kohtuotsused, 8.9.2011 , Paint Graphos (C-78/08–C-80/08, EU:C:2011 :550, punktid 65 ja 69); 18.7.2013 , P (C-6/12, EU:C:2013 :525, punkt 22); 
vt selle kohta mh ka kohtuotsused, Itaalia vs. komisjon (173/73, EU:C:1974 :71, punkt 33); 8.11.2001 , Adria-Wien Pipeline ja 
Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (C-143/99, EU:C:2001 :598, punkt 42); 15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. Government of Gibraltar 
ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, punkt 145) ning 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, 
EU:C:2014 :2262 , punktid 42 ja 43). 
58 Vt mh kohtuotsused, 23.2.1961 , De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg vs. ESTÜ Ülemamet (30/59, EU:C:1961 :2, lk 43); 15.6.2006 , Air 
Liquide Industries Belgium (C-393/04 ja C-41/05, EU:C:2006 :403, punkt 29); 19.3.2013 , Bouygues ja Bouygues Télécom vs. komisjon 
(C-399/10 P ja C-401/10 P, EU:C:2013 :175, punkt 101) ning 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , 
punkt 22). 
59 Vt selle kohta ka kohtuotsus, 18.7.2013 , P (C-6/12, EU:C:2013 :525, punktid 22–27). 
60 Kohtuotsus, 9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 42) ja 27.6.2017 , Congregación de Escuelas Pías 
Provincia Betania (C-74/16, EU:C:2017 :496, punkt 71). 
61 Vt kohtuotsus, 15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. Government of Gibraltar ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, 
punkt 104). 
ECLI:EU:C:2017 :852 15 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
85. Sellele seisukohale anti kohtuotsuses World Duty Free Group 62 esmapilgul küll veidi teistsugune 
hinnang. 63 Selles kohtuasjas peeti valikuliseks maksustamiskorda, mille kohaselt tuli anda 
maksumeetmega eelised (lühike amortiseerimisaeg) kõigile maksukohustuslastele, kes omandasid 
osaluse välismaistes äriühingutes firmaväärtusega, kuid teised maksukohustuslased, kes omandasid 
osaluse Hispaania äriühingutes, võisid firmaväärtuse amortiseerida üksnes pikem a aja jooksul. 
Arvestades seda, et maksukohustuslased iseenesest ei kujuta endast teatud ettevõtjaid või teatud 
kaupade tootmist, kaotaks ELTL artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteerium sellisel juhul mõtte. 64 
Kõnealune kohtuotsus puudutas siiski erijuhtumit, mille puhul oli tegemist Hispaania äriühingute 
„ekspordi edendamisega“ välismaal investeeringute tegemiseks välismaiste äriühingute kahjuks, mis on 
vastuolus ELTL artiklis 111 sätestatud õiguspõhimõttega. Seetõttu võivad eksportimisel makstavad 
erisubsiidiumid täita valikulisuse kriteeriumi isegi juhul, kui need kehtivad kõigi maksukohustuslaste 
suhtes. 
2) Üksikute ebavõrdse kohtlemise juhtumite valikuline olemus 
86. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab seda, et käesolevas asjas kõne all olev kord annab valikulise 
eelise, mitmes mõttes võimalikuks, nimelt seetõttu, et jaekaubandusettevõtteid koheldakse erinevalt 
olenevalt nende suurusest, et teatud jaekaubandusettevõtete suhtes kohaldatakse maksusoodustust või 
maksuvabastust ning et maksu ei kohaldata kollektiivsete jaekaubandusettevõtete suhtes. 
87. Seega võttis eelotsusetaotluse esitanud kohus lõppkokkuvõttes aluseks erinevad „tavapärased“ 
maksustamiskorrad. Kui kohus oletab nimelt, et valikulisus seisneb väiksemate jaekaubandusettevõtete 
maksustamata jätmises, lähtub ta võrdlusalusest, mille kohaselt tuleks maksu kohaldada kõigi 
jaekaubandusettevõtete suhtes. Kui jutt käib sellest, et maksu ei kohaldata kollektiivsete 
jaekaubandusettevõtete suhtes, siis on võrdlusaluseks siiski kõigi jaekaubandusettevõtete 
maksustamine. Kui kõne all on suuremad jaekaubandusettevõtted, mis on maksust vabastatud või 
mille suhtes kohaldatakse maksusoodustust, siis on võrdlusaluseks kõik suuremad 
jaekaubandusettevõtted. 
88. Seega on igal ebavõrdsel kohtlemisel erinev võrdlusalus. Sellest nähtub, et – nagu ka Euroopa 
Kohus on juba Gibraltari kohtuotsuses sedastanud 65 – „tavapärase“ maksustamiskorra 
kindlaksmääramine ei saa olla otsustava tähtsusega. Määrava tähtsusega on – nagu ka Euroopa Kohus 
on kohtuotsuses World Duty Free uuesti rõhutanud 66 – üksnes iga erineva kohtlemise juhtumi 
kontrollimine seadusega järgitavat eesmärki arvestades. 
89. Seega tuleb vastavalt Euroopa Kohtu praktikale välja selgitada, kas seaduse 16/2000 sätted 
põhjustavad erinevat kohtlemist, mis ei tulene mitte konkreetsest maksuseadusest, vaid mis järgib 
sellest väljapoole jäävaid eesmärke – seega eesmärke, mis ei puutu käesoleval juhul asjasse. 67 
62 Kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt (C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punktid 73, 74 ja 86 jj).  
63 Seejuures näib, et selle kohtuotsuse punktid 59 ja 86 ei kattu täielikult.  
64 See järeldub minu arvates hiljemalt sedastustest, mis on esitatud kohtuotsuses, 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt  
(C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punktid 85 ja 86). 
65 Vt kohtuotsus, 15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. Government of Gibraltar ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, 
punktid 90 ja 91 ning 131). 
66 Kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt (C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punktid 54, 67 ja 74). 
67 Nii sõnaselgelt kohtuotsused, 8.9.2011 , Paint Graphos (C-78/08–C-80/08, EU:C:2011 :550, punkt 70). 
ECLI:EU:C:2017 :852 16 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
i) Seaduse eesmärgi arvestamine 
90. Seetõttu on kõigepealt vaja lähemalt käsitleda seaduse eesmärki. Nagu eespool punktis 43 märgitud, 
on seaduse eesmärk keskkonn akaitse, ruumiline planeerimine ja selliste ettevõtjate kaasamine kulude 
kandmisesse, kelle puhul võib – tüpiseeriva käsitusviisi puhul – oletada erilist majandusvõimsust 
suurte müügipindade kasutamise tõttu. Lisaks tuleb arvestada teatud „ümberjaotamise funktsiooni“, 
kui majanduslikult tugevamate ettevõtjate maksukoormus on suurem kui majanduslikult nõrgemate 
ettevõtjate maksukoormus. 
ii) Maksusoodustus, mida kohaldatakse intensiivse ruumikasutusega jaekaubandusettevõtete suhtes 
91. Mis puudutab seaduse 16/2000 artiklis 8 nimetatud maksusoodustust (lõpliku maksustatava 
väärtuse vähendamine 60% võrra), siis tuleb arvesse võtta, et mööbli, uste ja akende müüjad ning 
ehituskaubamajad vajavad oma kaubavaliku tõttu üldjuhul suuremat müügi- ja laopinda. Selles mõttes 
ei ole tüpiseeriv oletus, et suuremate müügipindade puhul esineb suurem majandusvõimsus, päris 
asjakohane, kui jutt on suurtest jaekaubandusettevõtetest, mille kaubavalik on väiksemamahulisem. 
92. Lisaks tuleb arvestada asjaoluga, et sellistel jaekaubandusettevõtetel on eriti suur vajadus suurema 
pinna järele, mistõttu puudutab maks neid eriti suurel määral. Arvestades seda, et proportsionaalsuse 
põhimõtet tuleb järgida eelkõige maksuõiguses, on täiesti arusaada v, et liikme sriigi seadusandja võtab 
sellist eriti tuntavat maksukoormust arvesse 68 ning see ei ole ilmselgelt asjakohatu, arvestades 
eesmärki kohaldada maksu erilise majandusvõimsuse suhtes. 
93. Ka keskkonn akaitse eesmärki arvestades tuleb – erinevalt sellest, mida näib arvavat ANGED – 
arvesse võtta, et nimetatud maksukohustuslaste kaubavaliku tõttu ei ole nende klientide arv ühe 
ruutmeetri kohta nii suur kui muudel jaekaubandusettevõtetel. Akna- ja uksepoodi külastab klient 
üldjuhul harvem kui sama suure pinnaga toidukaupade odavpoodi. Seejuures võib oletada, et väiksema 
kliendivoo tõttu on ka tarnevoog väiksem. Kas see on tegelikult nii, võib seejuures jääda lahtiseks. Kuna 
liikme sriigi seadusandja peab selle kohta tegema prognoosiva otsuse, saab selle kontrollimisel hinnata 
vaid seda, kas see on ilmselgelt väär (hindamiskriteeriumi kohta vt juba eespool punkt 48). Sellist 
ilmselget viga käesoleval juhul aga ei esine. 
94. Ruumilise planeerimise eesmärki arvestades ei ole esmapilgul tõepoolest arusaada v, miks tuleb 
ehituskaubamajade suhtes kohaldada maksusoodustust. See ei ole aga oluline, kuna on piisav, kui 
ebavõrdset kohtlemist saab põhjendada ühega seaduse eesmärkidest. Nii on see käesolevas asjas, kus 
on tegemist maksustamisega vastavalt majandusvõimsusele ja negatiivsete keskkonn amõjude 
arvestamisega. 
iii) Maksuvabastus, mida kohaldatakse eriti intensiivse ruumikasutusega jaekaubandusettevõtete suhtes 
95. Mis puudutab seaduse 16/2000 artiklis 5 nimetatud maksuvabastust, mida kohaldatakse 
jaekaubandusettevõtete suhtes, mis müüvad aiakaupu, sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja 
tööstustarvikuid, siis tuleb arvestada samu asjaolusid. Need ettevõtjad vajavad oma kaubavalikust 
tulenevalt eriti suurt pinda. 
68 Vt ka kohtuotsus, 4.6.2015 , komisjon vs. MOL (C-15/14 P, EU:C:2015 :362, punkt 65). 
ECLI:EU:C:2017 :852 17 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
96. Sellisel juhul on eeldus, et suurema pinna puhul esineb eriline majandusvõimsus, käesolevas asjas 
veelgi küsitavam. Selles mõttes puudutab maks neid ettevõtjaid veel suuremal määral kui ülejäänud 
maksukohustuslasi. Seetõttu on sellise eriti tuntava maksukoormuse arvessevõtmine ka käesolevas 
asjas arusaada v ega ole asjakohatu. Sama käib ka kliendivoo ja tarnevoo kohta võrreldes „tavapärase“ 
tiheda kliendivooga suurte jaekaubandusettevõtetega nagu toidukaupade odavpoed. Seaduse 16/2000 
artiklis 5 nimetatud jaekaubandusettevõtted müüvad üldjuhul kaupu teistele ettevõtjatele, kes ostavad 
suuremaid koguseid, kuid külastavad kauplust see-eest harvem. 
iv) Teise võimalusena: maksu kohaldamata jätmine väiksemate jaekaubandusettevõtjate suhtes 
97. Peale selle kritiseerib eelotsusetaotluse esitanud kohus ka seda, et maks jäetakse täielikult 
kohaldamata individuaalsete jaekaubandusettevõtete suhtes, mille müügipind on väiksem kui 2500 m2. 
Valikulise eelisega on vastavalt kohtupraktikale tegemist aga ainult juhul, kui see meede kaldub 
üldisest süsteemist kõrvale osas, milles sellega kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine, kes on aga 
selle liikme sriigi maksustamiskorra eesmärki arvestades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras. 69 
98. Käesoleval juhul ei esine mingil juhul väiksemate ja suuremate jaekaubandusettevõtete erinevat 
kohtlemist, kuna ka suurte jaekaubandusettevõtete suhtes ei kohaldata nende müügipinna esimese 
2499 m2 suhtes maksu (vt selle kohta eespool punkt 72). Selles mõttes antakse jaekaubandusettevõtete 
maksustamata jätmisest tulenev „eelis“ kõigile. Isegi juhul, kui jaekaubandusettevõtted kaasataks maksu 
kohaldamisalasse, ei võetaks neilt samamoodi nagu suurtelt jaekaubandusettevõtetelt maksu 1 m2 kuni 
2499 m2 suuruse müügipinna eest. Pealegi ei ole väikesed ja suured jaekaubandusettevõtted sarnases 
olukorras (selle kohta punkt 100 jj). Aga isegi juhul, kui eeldataks, et tegemist on erineva 
kohtlemisega, on see vahetegemine põhjendatud (selle kohta punkt 103 jj). 
– Sarnane faktiline ja õiguslik olukord? 
99. Eelkõige kohtuotsuses World Duty Free Group rõhutas Euroopa Kohus, et soodustust saavad 
ettevõtjad peavad olema asjaomase abikava eesmärki arvestades sarnases faktilises ja õiguslikus 
olukorras ning neid peab koheldama erineval viisil, mida võib sisuliselt pidada diskrimineerivaks. 70 
100. Järelikult ei ole maksu kohaldamata jätmine kaubandusettevõtjate suhtes, kellele kuuluvad 
väiksemad jaekaubandusettevõtted (individuaalselt või osana kollektiivsest jaemüügikauplusest), nende 
jaoks valikuline eelis ELTL artikli 107 lõikes 1 sisalduva riigiabi mõiste tähenduses. Seda seetõttu, et 
selline vahetegemine on seaduse eesmärgile olemuslik. Viimati nimetatu seisneb selles, et vähendada 
suuremate jaekaubandusettevõtete negatiivseid tagajärgi keskkonn ale ja ruumilisele planeerimisele 
seeläbi, et luuakse stiimul käitada väiksemaid jaekaubandusettevõtteid, mille suhtes kõnealust maksu ei 
kohaldata. 
101. Suuremad ja väiksemad jaekaubandusettevõtted erinevad just nimelt müügipinna ja sellest 
tuleneva majandusvõimsuse ning ühe ruutmeetri kohta esineva kliendi- ja tarnevoo poolest. Nad ei ole 
liikme sriigi seisukohast – mis ei ole käesoleval juhul ilmselgelt väär – sarnases faktilises ja õiguslikus 
olukorras. 
69 Vt kohtuotsused, 8.9.2011 , Paint Graphos (C-78/08–C-80/08, EU:C:2011 :550, punkt 49); 18.7.2013 , P (C-6/12, EU:C:2013 :525, punkt 19); 
9.10.2014 , Ministerio de Defensa ja Navantia (C-522/13, EU:C:2014 :2262 , punkt 35) ning 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt 
(C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 54). 
70 Kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. World Duty Free Group jt (C-20/15 P ja C-21/15 P, EU:C:2016 :981, punkt 54); varem juba ka: 
kohtuotsused, 28.7.2011 , Mediaset vs. komisjon (C-403/10 P, ei avaldata, EU:C:2011 :533, punkt 36); 15.11.2011 , komisjon ja Hispaania vs. 
Government of Gibraltar ja Ühendkuningriik (C-106/09 P ja C-107/09 P, EU:C:2011 :732, punktid 75 ja 101); 14.1.2015 , Eventech (C-518/13, 
EU:C:2015 :9, punkt 55) ning 4.6.2015 , komisjon vs. MOL (C-15/14 P, EU:C:2015 :362, punkt 59). 
ECLI:EU:C:2017 :852 18 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK –KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
102. Sama kehtib minu arvates asjaolu kohta, et kõnealust maksu ei ole seni kohaldatud nn 
kollektiivsete jaekaubandusettevõtete suhtes. Arvestades seda, et jaemüügikaupluse üheainsa omaniku 
individuaalne majandusvõimsus ja tema põhjustatud negatiivne keskkonn amõju ei suurene ainuüksi 
seetõttu, et ta on osa kollektiivsest jaemüügikauplusest, on see kooskõlas – vastupidi komisjoni 
seisukohale –ka seaduse eesmärgiga, kui seni lähtuti ainult jaemüügikaupluse ühestainsast omanikust. 
Kuna suures kaubanduskeskuses asuvate müügipindade operaatorite või üürileandjate puhul ei ole 
tegemist kauplustega, ei ole see ka vastuolus seaduse loogikaga, kui seni ei ole kõnealust maksu nende 
suhtes kohaldatud. 
– Teise võimalusena: vahetegemise põhjendatus 
103. Juhul kui Euroopa Kohus eeldab vastupidi eeltoodule, et väikesed ja suuremad 
jaekaubandusettevõtted on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras, tuleb kontrollida, kas sellega 
seotud vahetegemine on põhjendatud. 
104. Mis puudutab müügipinna suurust, siis on see minu arvates nii. Müügipinna suurus viitab (igal 
juhul mitte ilmselgelt vääralt) teatud kaubaartiklite ja klientide hulgale, seega teatud kliendi- ja 
tarnevoole ning sellest tulenevale müra- ja õhureostusele ning muudele häiringutele, mis põhjustavad 
omavalitsusüksusele suurt koormust. Samuti saab jaemüügikaupluse suurust ilmselt pidada ka 
(umbkaudseks) näitajaks, mis annab tunnistust suuremast käibest ja seega suuremast 
majandusvõimsusest, niisiis suuremast majanduslikust suutlikkusest. 
105. Ka haldusmenetluse seisukohast ei saa ette heita, kui nende jaekaubandusettevõtete arvu, kelle 
suhtes kõnealust maksu kohaldatakse ja keda tuleb ka kontrollida, piirmäära abil vähendatakse. See 
teenib ka haldamise lihtsustamise eesmärki. Isegi liidu käibemaksuõiguses ei maksustata nn 
väikeettevõtjaid (st ettevõtjaid, kelle käive ei ületa teatud määra, mille suhtes kohaldatakse 
„maksuvabastust“), ilma et seda oleks seni käsitatud riigiabi käsitlevate sätete rikkumisena. Mis 
puudutab seadusega taotletud eesmärke, siis on pealegi täiesti mõistetav, et lähtutakse individuaalsest 
müügipinnast, selle asemel et lähtuda individuaalsest käibest või individuaalsest kasumist, kuna 
esimesena nimetatut on hõlpsam kindlaks teha (lihtne ja tõhus haldus) ja selle kohta andmete 
esitamisest ei ole nii kerge kõrvale hoida kui näiteks kasumi kohta andmete esitamisest. 
106. Selle üle, kas maksu saaks kohaldada ka „kollektiivsete jaekaubandusettevõtete“suhtes või oleks 
see seadusega taotletud eesmärke arvestades isegi parem (või koguni „loogilisem“, nagu komisjon näib 
lõppkokkuvõttes arvavat), peab otsustama liikme sriigi seadusandja ja Euroopa Kohus ei saa sellele 
küsimusele vastata. Maksu kohaldamata jätmine „kollektiivsete jaekaubandusettevõtete“suhtes (lisaks 
individuaalsetele jaekaubandusettevõtetele või nende asemel) ei ole liidu õiguse seisukohast igatahes 
ilmselgelt väär (ega kujuta endast mingil juhul „kuritarvitamist“–vt selle kohta eespool punkt 82). 
c) Vahekokkuvõte 
107. Lõppkokkuvõttes ei anta seeläbi, et maks jäetakse väiksemate jaekaubandusettevõtete (samuti ka 
kollektiivsete jaekaubandusettevõtete) suhtes kohaldamata, neile ettevõtjatele valikulist eelist. Selles 
osas ei esine eelist ega põhjendamatut erinevat kohtlemist. Maksu kohaldamata jätmine nimetatud 
ettevõtjate suhtes tuleneb objektiivselt seaduse 16/2000 eesmärkidest. 
108. Maksusoodustuse kohaldamine teatud ettevõtjate suhtes, kellele kuulub suur müügipind, on 
seadusega taotletud eesmärke arvestades ka objektiivselt põhjendatud. Sama kehtib maksuvabastuse 
kohta, kuna ettevõtted, mille suhtes kohaldatakse maksuvabastust ja maksusoodustust, erinevad 
tüpiseeriva käsitusviisi puhul üksteisest keskkonn areostuse või majandusvõimsuse poolest müügipinna 
kohta, arvestades seadusandja mänguruumi prognooside tegemisel. 
ECLI:EU:C:2017 :852 19 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
3. Küsimus: komisjoni eri toimingute mõju riigiabi ks kvalifitseerimise ajalisele kehtivusele 
109. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib kolmandas küsimuses, milline on riigiabiks 
kvalifitseerimise ajaline kehtivus. Näib, et eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib seejuures teada, kas 
riigiabiks kvalifitseerimisel on ex nunc või ex tunc mõju. Arvestades eespool esitatud vastuseid, ei tule 
kolmandale küsimusele siiski enam vastata. 
110. Isegi kui eeldada , et maksu kohaldamata jätmine väiksemate jaekaubandusettevõtete suhtes on 
keelatud riigiabi, langeb käesoleval juhul siiski ära võimalus kõnealust eelist tagasi nõuda. 
Kohtupraktikast nähtub, et maksusoodustuse vormis antud abi tagasinõudmine toob kaasa asjaomase 
abi saajate poolt tegelikult tehtud tehingute sellise maksustamise, mida oleks kohaldatud ebaseadusliku 
abi puudumisel. 71 Ka juhul, kui kohaldada ka väikeste jaekaubandusettevõtete suhtes seadust 16/2000 , 
jäetaks esimesed 2499 m2 maksustamata, mistõttu ei ole juba seetõttu võimalik väikeseid 
jaemüügikauplusi tagantjärele maksustada. 
111. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmas küsimus puudutab ainult maksuvabastust ja 
maksusoodustust vastavalt seaduse 16/2000 artiklile 5 ja artiklile 8. Siinkohal tuleks kontrollida, kas 
Euroopa Komisjoni konkurentsi peadirektoraadi riigiabi eest vastutava direktori 2. oktoobri 2003 . aasta 
kiri viib selleni, et tegemist on olemasoleva abiga, mille saab ainult ex nunc kehtetuks tunnistada. 
a) Olemasoleva abi esinemine 
112. Olemasoleva abi kohta kehtestab määruse 659/1999 artikkel 17 jj (nüüd määruse 2015 /1589 
artikkel 21 jj) erisüsteemi, mis välistab abi tagantjärele tagastamise. Seega tuleb siis kõne alla abikava 
lõpetamine ainult ex nunc (määruse 659/1999 artikkel 18, nüüd määruse 2015 /1589 artikkel 22). 
113. See, mis on olemasolev abi, on sõnastatud määruse 659/1999 artikli 1 punktis b (identne 
määruse 2015 /1589 artikli 1 punktiga b). Selle alla kuulub heakskiidetud abi (ii) või abi, mida peetakse 
olemasolevaks abiks vastavalt kõnealuse määruse artiklile 15 (iv). Määruse 659/1999 artikli 1 punkti b 
alapunkt v, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab, ei ole seevastu – nagu ka ANGED ja 
komisjon üksmeelselt märgivad – kohaldatav, kuna ei ole tõendatud, et IGEC maks ei kujutanud 
endast selle kehtestamise ajal riigiabi ja sellest sai riigiabi alles hiljem ühisturu arengu tõttu. 
114. Samuti ei ole tegemist heakskiidetud abiga vastavalt määruse 659/1999 artikli 1 punkti b 
alapunktile ii, kuna komisjoni konkurentsi peadirektoraadi riigiabi eest vastutava direktori 
2. oktoobri 2003 . aasta kiri ei kujuta endast abi heakskiitmist, vaid selles antakse teada üksnes sellest, 
et komisjon jõudis pärast kaebuse kontrollimist järeldusele, et IGEC maksust saadud maksutulu ei 
kasutata spetsiifiliste toetuste andmiseks. 
115. Seda ei saa – sarnaselt komisjoniga – pidada abi heakskiitmiseks. Määruse 659/1999 artiklist 3 
(identne määruse 2015 /1589 artikliga 3) nähtub, et seda abi, millest tuleb teatada, ei kehtestata enne, 
kui komisjon on teinud sellist abi lubava otsuse. Määruse 659/1999 artiklist 4 (samamoodi nagu 
määruse 2015 /1589 artiklist 4) selgub, et komisjon teeb otsuse liikme sriigi esitatud teatise alusel. 
Sellist teatist ei ole käesoleval juhul esitatud. Seega ei olnud komisjonil alust abi heaks kiita ja 
Hispaania Kuningriigil ei olnud alust lähtuda lubavast otsusest. See selgub ka kirja sõnastusest. 
71 Nii sõnaselgelt kohtuotsus, 21.12.2016 , komisjon vs. Aer Lingus ja Ryanair Designated Activity (C-164/15 P ja C-165/15 P, EU:C:2016 :990, 
punkt 93); vt selle kohta kohtuotsus, 15.12.2005 , Unicredito Italiano (C-148/04, EU:C:2005 :774, punkt 119). 
ECLI:EU:C:2017 :852 20 
KOHTUJURIST KOKOTT ’I ETTEPANEK – KOHTUASI C-233/16  
ANGED  
116. Järelikult tuleb kontrollida ainult määruse 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti iv. Vastavalt 
sellele on määruse 659/1999 artikli 15 lõike 3 kohaselt (nüüd määruse 2015 /1589 artikli 17 lõige 3) 
olemasolevaks abiks abi, mille suhtes on möödunud määruse 659/1999 artikli 15 lõikes 1 (nüüd 
määruse 2015 /1589 artikli 17 lõige 1) kehtestatud kümneaastane tähtaeg. Tähtaeg hakkab seejuures 
vastavalt lõikele 2 kulgema ebaseadusliku abi andmise päevast. Kui maksust vabastamine kujutab 
endast abi, siis antakse abi hetkest, mil liiga madal maks tuleb tasuda. 
117. Maks kuulub tasumisele iga aasta eest maksustamisperioodi lõpus (vastavalt seaduse 16/2000 
artiklile 12 on see kalendriaa sta), seega 2001 . aasta eest pärast 2001 . aasta lõppu, st 2002 . aastal. 
Tähtaeg on põhimõtteliselt kümme aastat, kusjuures igasugune komisjonipoolne tegevus katkestab 
nimetatud tähtaja kulgemise. Kui eeldada , et 2002 . aastal kaebuse alusel toimunud kontrollimine on 
piisav, et katkestada tähtaja kulgemine, siis algab ka aastaid 2001 ja 2002 puudutav tähtaeg alles 
2003 . aastal. „Vähendatud maksu“ tähtaeg nende aastate puhul lõppes seega 2013 . aastal, 2003 . aasta 
kohta algas tähtaeg 2004 . aasta algul ja lõppes 2013 . aasta lõpus. Aasta 2004 kohta oleks tähtaeg 
lõppenud 2014 . aasta lõpus. Siiski kulgeb komisjoni kirja tõttu 2014 . aastal taas uus tähtaeg. Selles 
mõttes kehtib seisukoht, et üksnes aastate 2001 –2003 puhul oli tegemist olemasoleva abiga. Alates 
2004 . aastast olemasolevat abi ei esine. 
118. Selline abi tuleb vastavalt määruse 659/1999 põhjendusele 13 ja artiklile 14 (nüüd 
määruse 2015 /1589 artikkel 16) ning Euroopa Kohtu praktikale 72 abisaajalt – st suurtelt 
jaekaubandusettevõtetelt, kelle suhtes kohaldatakse maksusoodustust või maksuvabastust, või väikestelt 
jaekaubandusettevõtetelt, kelle suhtes ei ole maksu seni kohaldatud – põhimõtteliselt tingimata tagasi 
nõuda. 
b) Vahekokkuvõte 
119. Juhul, kui Euroopa Kohus käsitab maksusoodustust ja maksuvabastust või maksu kohaldamata 
jätmist väikeste jaekaubandusettevõtete suhtes keelatud riigiabina, on ainult aastatel 2001 –2003 antud 
abi olemasolev abi määruse 659/1999 artikli 17 ja sellele järgnevate artiklite tähenduses. 
VI. Ettepanek 
120. Eeltoodut arvesse võttes teen ettepaneku vastata Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim üldkohus) 
eelotsuse küsimustele järgmiselt: 
1. ELTL artiklitega 49 ja 54 ei ole vastuolus käesolevas kohtuasjas kõne all olev maks, mida 
kohaldatakse jaemüüjate suhtes vastavalt nende müügipinnale. 
2. ELTL artikli 107 lõiget 1 ei saa tõlgendada nii, et kõnealuse maksu kohaldamata jätmine 
jaekaubandusettevõtete suhtes, mille müügipind on väiksem kui 2500 m2, kõnealuse maksu 
kohaldamata jätmine kollektiivsete jaekaubandusettevõtete suhtes ning maksusoodustuse 
kohaldamine ehituskaubamajade ja jaekaubandusettevõtete suhtes, mis müüvad peamiselt mööblit, 
sanitaartehnikat või uksi ja aknaid, kujutab endast riigiabi. Sama käib maksuvabastuse kohaldamise 
kohta jaekaubandusettevõtete suhtes, mis müüvad aiakaupu, sõidukeid, ehitusmaterjale, masinaid ja 
tööstustarvikuid. 
72 Kohtuotsused, 15.12.2005 , UniCredito Italiano (C-148/04, EU:C:2005 :774, punkt 113) – nõue maksta abi tagasi kui selle ebaseaduslikkuse 
kindlakstegemise loogiline tagajärg; 21.12.2016 , komisjon vs. Aer Lingus ja Ryanair Designated Activity (C-164/15 P ja C-165/15 P, 
EU:C:2016 :990, punktid 89 ja 90). 
ECLI:EU:C:2017 :852 21