Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi – Mõiste – Meetme valikuline iseloom – Maksumeede, millest saavad kasu üksnes teatud tehinguid tegevad pangandussektori ettevõtjad – Hõlmamine

(EÜ artikli 87 lõige 1)

2. Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artikli 87 lõige 1)

3. Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Abikava tervikuna läbivaatamine – Vastuvõetavus – Tagajärg

(Komisjoni teatis 96/C 68/06)

4. Riigiabi – Keeld – Erandid – Abi ühist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks – Abi ühe majandussektori arenguks – Komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid

(EÜ artikli 87 lõike 3 punktid b ja c)

5. Riigiabi – Abiprojektid – Rakendamine komisjonile eelnevalt teatamata – Komisjoni otsus, millega kohustatakse abi tagastama – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(EÜ artikli 88 lõige 3 ja EÜ artikkel 253)

6. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Abi, mis on antud EÜ artikli 88 lõike 3 menetlust rikkudes – Abisaajatel tekkida võiv õiguspärane ootus – Õiguskindlus – Kaitse – Tingimused ja piirid

(EÜ artikli 88 lõige 3)

7. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine – Tagastamisele kuuluvad summad – Arvesse võetavad asjaolud

(EÜ artikli 88 lõige 3)

8. Riigiabi – Komisjoni otsus, millega tuvastatakse abi kokkusobimatus ühisturuga – Siseriiklik meede, millega kohustatakse abi tagastama – Siseriikliku rakendusmeetme kehtivuse vaidlustamine ühenduse õigusnorme arvestades, kui puuduvad asjaolud, mis mõjutaks komisjoni otsuse kehtivust – Välistamine

(EÜ artikkel 87; nõukogu määrus nr 659/1999, artikkel 14)

Summary

1. EÜ artikli 87 lõige 1 keelab „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist soodustava” abi ehk teisisõnu valikulise abi. Selle sätte tähenduses võib abi olla valikuline ka siis, kui see puudutab tervet majandussektorit.

Selline on olukord, kui maksumäära vähendamist kohaldatakse üksnes pangandussektoris ja pangandussektoris toob see kasu üksnes neile ettevõtjatele, kes sooritavad teatud tehinguid. Kuna seda meedet ei kohaldata kõigile ettevõtjatele ja sellega kaldutakse tegelikkuses kõrvale tavalisest maksuõiguskorrast, ei saa seda lugeda üldiseks maksu- või majanduspoliitika meetmeks.

Selline maksumäära vähendamine peab seega olema vastavalt EÜ artikli 87 lõikele 1 keelatud, kui see ei kujuta endast üldise süsteemi kohandamist pangandusettevõtjate eriliste tunnusjoontega, vaid kui seda käsitletakse meetmena, millega soovitakse parandada teatavate ettevõtjate konkurentsivõimet sektori arengu teatavas staadiumis.

(vt punktid 44–51)

2. EÜ artikli 87 lõige 1 keelab abi, mis kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust ja kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi. Nende kahe tingimuse hindamisel ei pea komisjon tõendama abi tegelikku mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele ega konkurentsi tegelikku moonutamist, vaid üksnes uurima, kas abi võib mõjutada seda kaubandust ja kahjustada konkurentsi.

Lõppkokkuvõttes tuleb sedastada, et abi on ühisturuga kokkusobimatu siis, kui see mõjutab või võib mõjutada ühendusesisest kaubandust või moonutab konkurentsi. Eelkõige siis, kui liikmesriigi poolt antav abi tugevdab mõne ettevõtja seisundit ühendusesiseses kaubanduses võrreldes konkureerivate ettevõtjatega, tuleb viimati nimetatuid käsitleda ettevõtjatena, keda see abi mõjutab. Sellega seoses võib asjaolu, et mingi majandusharu on ühenduse tasandil liberaliseeritud, anda tunnistust abi tegelikust või võimalikust mõjust nii konkurentsile kui ka liikmesriikidevahelisele kaubandusele. Lisaks ei ole vajalik, et abi saav ettevõtja ise osaleks ühendusesiseses kaubanduses. Kui liikmesriik annab mõnele ettevõtjale abi, võidakse siseriiklikku tegevust säilitada või suurendada, mille tagajärjel vähenevad teistes liikmesriikides asutatud ettevõtjate võimalused siseneda selle liikmesriigi turule. Lisaks võib sellise ettevõtja tugevdamine, kes kuni selle ajani ei osalenud ühendusesiseses kaubanduses, panna ta olukorda, mis võimaldab tal siseneda teise liikmesriigi turule.

Seega tuleb keelata maksumäära vähendamine, mis tugevdab abi saavate ettevõtjate seisundit võrreldes nende ettevõtjatega, kes tegutsevad ühendusesiseses kaubanduses, võttes eriti arvesse asjaolu, et finantsteenuste valdkond tegi ühenduse tasandil läbi olulise liberaliseerimisprotsessi, mis võimendas juba asutamislepingus ette nähtud kapitali vaba liikumise põhimõttest tuleneda võivat konkurentsi.

(vt punktid 53–60)

3. Abikava uurimisel selleks, et tuvastada, kas see sisaldab abile omaseid elemente, võib komisjon piirduda asjaomase korra üldiste tunnuste käsitlemisega, olemata kohustatud uurima iga abi kohaldamise juhtumit eraldi, eelkõige selleks, et kontrollida, kas ei olnud ületatud teatises 96/C 68/06 sätestatud de minimis abi maksimumsummat.

(vt punktid 67, 69)

4. Komisjonil on EÜ artikli 87 lõike 3 kohaldamisel ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamine hõlmab majanduslikke ja sotsiaalseid hinnanguid, mille andmisel tuleb lähtuda ühenduse kontekstist. Ühenduse kohus ei saa sellise õiguse kasutamise seaduslikkuse kontrollimisel asendada pädeva ametiasutuse hinnangut selles küsimuses omaenda hinnanguga, vaid peab piirduma sellega, et kontrollib, kas pädeva ametiasutuse hinnangus esineb ilmne viga või kas tegemist ei ole võimu kuritarvitamisega.

Komisjon ei teinud ilmset kaalutlusviga, kui ta välistas määratluse „üleeuroopalist huvi pakkuv projekt” EÜ artikli 87 lõike 3 punkti b tähenduses olukorras, kus tegemist on maksumäära vähendamise meetmega, mille peamine eesmärk on parandada ühes liikmesriigis asutatud ettevõtjate konkurentsivõimet üksnes selleks, et tugevdada nende konkurentsiseisundit siseturul. Ei saa tõhusalt väita, et nimetatud meedet kohaldatakse selleks, et lõpule viia erastamisprotsess, kuna sellist protsessi ei saa iseenesest pidada üleeuroopalist huvi pakkuvaks projektiks.

Lisaks ei teinud ta ilmset hindamisviga, kui leidis, et meede, mille peamine eesmärk on parandada abisaajate konkurentsivõimet sektoris, mida ilmestab pingeline rahvusvaheline konkurents, ja mis on mõeldud selleks, et tugevdada abisaajate seisundit võrreldes konkurentidega, kes abi ei saa, ei vasta tingimusele, mille kohaselt ei tohi niisugune abi mõjutada ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, millele peab vastama abi teatud majandustegevuse arengu soodustamiseks EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses.

(vt punktid 71, 72, 74–77, 79, 82, 83)

5. EÜ artiklis 253 sätestatud põhjendamise nõuet tuleb hinnata, arvestades juhtumi asjaolusid, eelkõige akti sisu, põhjenduste olemust ja huvi, mis võib olla akti adressaatidel selgituste saamiseks. Riigiabi valdkonnas, kui abi on vastuolus EÜ artikli 88 lõikega 3 juba antud, ei ole komisjon, kellel on õigus nõuda siseriiklikelt ametiasutustelt abi tagasinõudmist, samas kohustatud esitama konkreetseid põhjendusi, miks ta oma õigust kasutas.

Seega kui liikmesriik ei informeerinud teda korrast, mis nägi ette maksumäära vähendamise, enne kui see kehtestati, ei ole komisjon kohustatud esitama tagastamisotsuse konkreetseid põhjendusi.

(vt punktid 99–101)

6. Pidades silmas, et EÜ artikli 88 kohaselt peab komisjon riigiabi kontrollima, võivad abi saavad ettevõtjad reeglina toetuda õiguspärasele ootusele ainult siis, kui abi anti nimetatud artiklis sätestatud menetlust järgides, ning teiseks peab hoolas ettevõtja suutma tavaliselt kindlaks teha, et asjaomast menetlust järgitakse.

Kui abi antakse ilma komisjoni eelneva teavitamiseta, mis on EÜ artikli 88 lõike 3 kohaselt ebaseaduslik, ei saa abisaajal sel momendil olla õiguspärast ootust, et kõnealust abi antakse nõuetekohaselt. Ei asjaomane liikmesriik ega puudutatud ettevõtja ei saa tugineda õiguskindluse põhimõttele, et takistada abi tagastamist, kuna siseriikliku õigusliku vaidluse oht oli ettenähtav alates abi kasutusele võtmisest.

EÜ artikli 88 lõikes 3 sätestatud menetlust järgimata antud abi tagasinõudmine kujutab tegelikult endast ettenähtavat ohtu ettevõtjale, kes seda abi saab ning seega ei saa see ettevõtja selle riski vältimiseks tugineda õiguspärase ootuse kaitsele.

Muu hulgas arvestavad ebaseaduslikku abi saavad ettevõtjad selle abi summaga oma majanduslikes valikutes ja selle abi hilisem tagasinõudmine ei ole üldiselt nende majanduslikule olukorrale soodne. Kui selline olukord takistaks abi tagasinõudmist, jääks enamikul juhtudel see lõplikult abisaajatele ja riigiabi kontrollimine ühenduse tasandil minetaks tõhususe.

Selliseid tegureid arvesse võttes ei saa ebaseadusliku abi saaja seega viidata võimalusele tugineda erandlikele asjaoludele, mille alusel ta oleks võinud õiguspäraselt eeldada antud abi seaduslikkust.

(vt punktid 104, 108–111)

7. Ebaseadusliku abi tühistamine selle tagasinõudmise teel on selle ebaseaduslikuks kuulutamise loogiline tagajärg. Seega ei saa asutamislepingu riigiabi puudutavate sätete eesmärke silmas pidades lugeda ebaproportsionaalseks ebaseaduslikult antud riigiabi tagasinõudmist eelnenud olukorra taastamise eesmärgil. Abi tagastamisega kaotab abisaaja eelise, mis tal oma konkurentide ees turul oli, ning abi andmisele eelnenud olukord on taastatud. Tagastamisele kuuluvaid summasid ei ole õige kindlaks määrata erinevate tehingute põhjal, mida ettevõtjad oleks võinud sooritada, kui nad ei oleks otsustanud tehingu kasuks, mida toetati abiga. See valik tehti teadmisega, et esineb EÜ artikli 88 lõikes 3 ette nähtud menetlust järgimata antud abi tagasinõudmise oht. Nimetatud ettevõtjad oleksid saanud seda ohtu vältida, kui nad oleksid kohe valinud teistsuguse ülesehitusega tehingud.

Maksumäära vähendamise kujul võetud abimeetme osas võimaldab selles staadiumis, kui siseriiklikud ametiasutused abi tagasi nõuavad, eelnenud olukorra taastamine üksnes arvesse võtta maksualast kohtlemist, mis võib olla soodsam kui üldine kohtlemine, mida ebaseadusliku abi puudumisel ja ühenduse õigusega kooskõlas olevate siseriiklike eeskirjade alusel oleks sooritatud tehingu puhul tegelikult rakendatud.

(vt punktid 113–116, 119)

8. EÜ artikliga 87 ja järgnevate artiklitega, määruse nr 659/1999 artikliga 14 ning õiguspärase ootuse kaitse, õiguskindluse ja proportsionaalsuse põhimõtetega ei ole vastuolus siseriiklik meede, millega nõutakse abi tagastamist komisjoni otsuse alusel, mis tunnistas selle abi ühisturuga kokkusobimatuks ning mille uurimisel samadest sätetest ja üldpõhimõtetest lähtudes ei ilmnenud asjaolusid, mis mõjutaksid selle kehtivust.

(vt punkt 125, resolutiivosa punkt 2)