ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 245/4

Euroopa Kohtu (viies koda) 4. juuli 2013 aasta otsus (Tribunale di La Spezia (Itaalia) eelotsusetaotlus) — Simone Gardella versus Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

(Kohtuasi C-233/12) (1)

(Ühes liikmesriigis omandatud pensioniõiguste ülekandmine - ELTL artikkel 45 ja ELTL artikkel 48 - Siseriiklikud õigusnormid, millega ei ole ette nähtud õigust teises liikmesriigis asuvale rahvusvahelisele organisatsioonile kanda üle kapitali, mis vastab liikmesriigi sotsiaalkindlustusasutusele tehtud pensionimaksetele - Liitmise reegel)

2013/C 245/06

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di La Spezia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Simone Gardella

Kostja: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Civile della Spezia — ELTL artiklite 20, 45, 48 ja 145–147 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 15 tõlgendamine — Erinevates liikmesriikides omandatud pensioniõiguste ülekandmine — Teises liikmesriigis asuva rahvusvahelise organisatsiooni ametnik — Siseriiklik normistik, mis ei näe ette õigust kanda kõnealusele rahvusvahelisele organisatsioonile üle siseriiklikus sotsiaalkindlustusskeemis kogunenud pensionimakseid — Asjaomase siseriikliku sotsiaalkindlustusasutuse keeldumine niisugust ülekandmist võimaldavat kokkulepet sõlmimast

Resolutsioon

ELTL artikleid 45 ja 48 peab tõlgendama nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei võimalda oma kodanikel, kes töötavad sellises rahvusvahelises organisatsioonis nagu Euroopa Patendiamet, mis asub teise liikmesriigi territooriumil, kanda selle organisatsiooni sotsiaalkindlustusskeemi kapitali, mis vastab oma päritoluliikmesriigis eelnevalt omandatud pensioniõigustele, kuna see liikmesriik ja rahvusvaheline organisatsioon ei ole omavahel sõlminud kokkulepet, milles oleks sellise ülekandmise võimalus ette nähtud.

Juhul, kui ühes liikmesriigis eelnevalt omandatud pensioniõigustele vastava kapitali teise liikmesriigi uue tööandja pensioniskeemi ülekandmise süsteemi ei saa kohaldada, peab ELTL artiklit 45 tõlgendama nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei võimalda vanaduspensioni saamise õiguse omandamiseks võtta arvesse liidu kodaniku töötamisperioode, mis on tal täitunud sellises rahvusvahelises organisatsioonis nagu Euroopa Patendiamet, mis asub teise liikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 217, 21.7.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 225/27

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 8. mai 2013. aasta otsus (Cour administrative — Luksemburg eelotsusetaotlus) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga versus Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

(Kohtuasi C-87/12) (1)

(Liidu kodakondsus - ELTL artikkel 20 - Liidu kodaniku, kes ei ole kasutanud oma õigust vabalt liikuda, pereliikmetest kolmandate riikide kodanike õigus riigis elada - Põhiõigused)

2013/C 225/44

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

Vastustaja: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour administrative — ELTL artikli 20 ja Põhiõiguste harta artiklite 20, 21, 24, 33 ja 34 tõlgendamine — Liidu kodakondsus — Euroopa Liidu kodaniku õigus taotleda perekonna, s.o tema kolmanda riigi kodanikest pereliikmete taasühendamist juhul, kui ta tegelikult ei ole kasutanud õigust vabalt elada ja liikuda teises liikmesriigis kui see, mille kodanik ta on.

Resolutsioon

ELTL artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik ei anna kolmanda riigi kodanikule õigust elada oma territooriumil, kui see kodanik soovib elada koos oma pereliikmega, kes on Euroopa Liidu kodanik ja elab selles liikmesriigis, mille kodanik ta on, ning kes ei ole liidu kodanikuna kunagi kasutanud oma õigust vabalt liikuda, ja seda tingimusel, et niisugune keeldumine ei jäta asjaomast liidu kodanikku ilma reaalsest võimalusest kasutada põhilisi õigusi, mida liidu kodaniku staatus talle annab.

(1) ELT C 138, 12.5.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/19

Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. oktoobri 2013. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz — Hispaania eelotsusetaotlus) — Soledad Duarte Hueros versus Autociba SA, Automóviles Citroen España SA

(Kohtuasi C-32/12) (1)

(Direktiiv 1999/44/EÜ - Tarbija õigused kauba lepingule mittevastavuse korral - Lepingule mittevastavus on väike - Lepingu tühistamise välistamine - Siseriikliku kohtu pädevus)

2013/C 344/32

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no 2 de Badajoz

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Soledad Duarte Hueros

Kostjad: Autociba SA, Automóviles Citroen España SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Juzgado de Primera Instancia — Badajoz — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta direktiivi 1999/44/EÜ tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta (EÜT L 171, lk 12; ELT eriväljaanne 15/04, lk 223) artikli 3 tõlgendamine — Tarbija õigused — Väikese puudusega kaup — Viidatud kauba parandamata jätmine — Müügilepingu tühistamise nõue — Vastuvõetamatus — Ei ole esitatud täiendavat nõuet hinna asjakohaseks alandamiseks — Siseriikliku kohtu võimalus hinnata omal algatusel hinna asjakohase alandamise küsimust.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta direktiivi 1999/44/EÜ tarbekaupade müügi ja nendega seotud garantiide teatavate aspektide kohta tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis juhul, kui tarbija, kellel on õigus nõuda kauba müügilepingus kindlaks määratud hinna asjakohast alandamist, nõuab kohtus ainult selle lepingu tühistamist, samas juhul, kui lepingut tühistada ei saa, sest selle kauba lepingule mittevastavus on väike, ei võimalda asja menetleval siseriiklikul kohtul alandada hinda omal algatusel hoolimata asjaolust, et nimetatud tarbijal ei ole õigust oma esialgset nõuet täpsustada ega esitada selleks uut hagi.

(1) ELT C 98, 31.3.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/27

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. oktoobri 2013. aasta otsus (Cour de cassation — Prantsusmaa eelotsusetaotlus) — Peter Pinckney versus KDG médiatech AG

(Kohtuasi C-170/12) (1)

(Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohtualluvus - Lepinguväline kahju - Autori varalised õigused - Kaitstud teost reprodutseeriv andmekandja - Internetis avaldamine - Kahju tekkimise paiga kindlaksmääramine)

2013/C 344/45

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Peter Pinckney

Kostja: KDG médiatech AG

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour de cassation — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2001 L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 punkti 3 tõlgendamine — Siseriikliku kohtu pädevus lepinguvälise vastutuse küsimustes — Kriteeriumid selle „paiga” kindlaksmääramiseks, „kus kahjustav sündmus on toimunud või võib toimuda” — Autori varaliste õiguste rikkumine elektroonilise teabesisu avaldamisega või seda teabesisu taasesitava andmekandja müügikspakkumisega veebisaidil — Avalikkusele suunatud teabesisu

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui autori varalisi õigusi, mis on kaitstud selles liikmesriigis, kus kohtusse pöörduti, on väidetavalt rikutud, siis on see kohus pädev lahendama kahjunõuet, mille teose autor on esitanud teises liikmesriigis asutatud äriühingu vastu, kes on selles teises liikmesriigis reprodutseerinud selle teose andmekandjale, mida müüvad kolmandas liikmesriigis asutatud äriühingud veebilehe kaudu, millele on juurdepääs ka nimetatud kohtu tööpiirkonnas. Nimetatud kohus on pädev tuvastama vaid oma asukohaliikmesriigis tekitatud kahju.

(1) ELT C 174, 16.6.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/26

Euroopa Kohtu (neljas koda) 26. septembri 2013. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH versus SC Laminorul SA

(Kohtuasi C-157/12) (1)

(Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 34 punktid 3 ja 4 - Teises liikmesriigis tehtud kohtuotsuse tunnustamine - Olukord, kus selline otsus on vastuolus otsusega, mis on tehtud varem samas liikmesriigis samade poolte vahel toimunud kohtuvaidluses, millel oli sama ese ja õiguslik alus)

2013/C 344/44

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

Kostja: SC Laminorul SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesgerichtshof — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 34 lõike 4 tõlgendamine — Teises liikmesriigis tehtud otsuse tunnustamine — Olukord, kus selline otsus on vastuolus otsusega, mis on tehtud varem samas liikmesriigis samade poolte vahel toimunud kohtuvaidluses, millel oli sama ese ja õiguslik alus

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 34 punkti 4 tuleb tõlgendada nii, et see säte ei hõlma vastuolulisi kohtuotsuseid, mille on teinud ühe ja sama liikmesriigi kohtud.

(1) ELT C 184, 23.6.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/35

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 3. oktoobri 2013. aasta otsus (Sofiyski gradski sad eelotsusetaotlus — Bulgaaria) — Siegfried János Schneideri algatatud menetluses

(Kohtuasi C-386/12) (1)

(Kohtualluvus, kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohaldamisala - Füüsiliste isikute teovõime - Ainupädevus kinnisvaraga seotud in rem õigusi puudutavates menetlustes - Ulatus - Hagita menetlus seoses alaliselt ühes liikmesriigis elava eestkoste all oleva isiku õigusega käsutada oma teises liikmesriigis asuvaid kinnisasju)

2013/C 344/61

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sofiyski gradski sad

Põhikohtuasja pooled

Siegfried János Schneider

Ese

Eelotsusetaotlus — Sofiyski gradski sad — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 22 lõike 1 tõlgendamine — Isik, kelle teovõimet kohus on selle riigi õiguse alusel piiranud, mille kodanik ta on — Selle isiku poolt oma eestkostja nõusolekul teisele liikmesriigile esitatud loataotlus selles liikmesriigis pärimise teel saadud kinnisasja müümiseks — Kinnisasja asukohariigi kohtu pädevus — Määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 22 lõike 1 kohaldatavus hagita menetlustes.

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ja eriti selle artikli 22 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav hagita menetlusele, mille on algatanud ühe liikmesriigi kodanik, kes on vastavalt selle liikmesriigi õigusele tunnistatud osaliselt teovõimetuks ja kellele on määratud eestkostja, teise liikmesriigi kohtus eesmärgiga saada luba müüa talle kuuluv kinnisasja osa, mis asub selles teises liikmesriigis, kui see menetlus puudutab „füüsiliste isikute teovõimet” selle määruse artikli 1 lõike 2 punkti a tähenduses, mis ei kuulu selle määruse sisulisse kohaldamisalasse.

(1) ELT C 311, 13.10.2012.
a)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1137/2008, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik loob nii arstidele kui ka hambaarstidele sellise ühise eriarsti koolitustsükli, mille eriala nimetus ei vasta selle liikmesriigi osas kõnealuse direktiivi V lisas loetletud eriala nimetustele. Niisugune eriarstikoolitus võib olla avatud nii isikutele, kes on läbinud üksnes üldarsti õppe, kui ka isikutele, kes on läbinud koolitusprogrammi osana hambaarsti põhiõppe tsükli ja kellel on sellekohane kinnitus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/19

Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. septembri 2013. aasta otsus (Juzgado de lo Social no 1 de Lleida eelotsusetaotlus — Hispaania) — Marc Betriu Montull versus Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

(Kohtuasi C-5/12) (1)

(Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 92/85/EMÜ - Rasedate, hiljuti sünnitanud või rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu kaitse - Artikkel 8 - Rasedus- ja sünnituspuhkus - Direktiiv 76/207/EMÜ - Mees- ja naissoost töötajate võrdne kohtlemine - Artikli 2 lõiked 1 ja 3 - Töötavate emade suhtes kehtiv õigus lapse sünnijärgsele puhkusele - Puhkuse võimalik kasutamine töötava ema või töötava isa poolt - Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsev ema, kes ei ole liitunud riikliku sotsiaalkindlustusskeemiga - Töötaval isal puuduv õigus puhkusele - Bioloogiline isa ja lapsendanud isa - Võrdse kohtlemise põhimõte)

2013/C 344/31

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Social no 1 de Lleida

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Marc Betriu Montull

Kostja: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Ese

Eelotsusetaotlus — Juzgado de lo Social de Lleida — Nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega (EÜT L 39, lk 40, ELT eriväljaanne 05/01, lk 187) ja nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiivi 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta (EÜT L 145, lk 4; ELT eriväljaanne 05/02, lk 285) tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad imetamiseks emale ette õiguse puhkusele kuus nädalat pärast sünnitust — Töötajast isa õigus puhkusele — Tingimused — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad lapsendavale meestöötajale, aga mitte bioloogilisele isale õiguse peatada oma tööleping, säilitades samas oma töökoha, ja sellisele töötajale hüvitise maksmise sotsiaalkindlustusskeemist — Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine

Resolutsioon

Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta (kümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) ja nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus selline siseriiklik meede, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ning mis näeb ette, et lapse isa, kes on töötaja, võib samuti töötajast ema nõusolekul saada rasedus- ja sünnituspuhkust pärast ema kuue nädala pikkuse kohustusliku sünnitusjärgse puhkuse möödumist, välja arvatud juhtudel, kui tema tervis on ohus, samas kui lapse isa, kes on töötaja, ei saa sellist puhkust, kui tema lapse ema ei ole töötaja ning ei ole kindlustatud riiklikus sotsiaalkindlustusskeemis.

(1) ELT C 98, 31.3.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/30

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 26. septembri 2013 aasta otsus (Administrativen sad — Varna (Bulgaaria) eelotsusetaotlus) — Serebryannay vek EOOD versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za

(Kohtuasi C-283/12) (1)

(Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 2 lõike 1 punkt c, artiklid 26, 62 ja 63 - Maksustatav teokoosseis - Vastastikused toimingud - Tasulised tehingud - Sellise tehingu maksustatav väärtus, mille eest saadakse vastu teenuseid - Füüsilise isiku poolt äriühingule volituste andmine kinnisasja kasutamiseks ja kolmandatele isikutele üürileandmiseks, mille vastutasuna pakub see äriühing kinnisasja parendamise ja sisustamise teenuseid)

2013/C 344/52

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad — Varna

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Serebryannay vek EOOD

Kostja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Ese

Eelotsusetaotlus — Administrativen sad — Varna — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT 347, lk 1) artikli 2 lõike 1 punkti c, artikli 26 ning artiklite 62 ja 63 tõlgendamine — Õigusnormid, mille kohaselt mitterahaline tasu, mille teenuseosutaja saab vastutasuna oma teenuse eest, loetakse teiseks teenuseks — Tehingu kvalifitseerimine või mittekvalifitseerimine vastastikuseks teenuste osutamiseks — Eitava vastuse korral võimalus kvalifitseerida kinnisasja parendamine ja sisustamine maksustatavaks tehinguks — Maksustatava teoskooseisu tekkimine ja maksustatava väärtuse kindlakstegemise eeskiri

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 2 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et korteri remondi- ja sisustamisteenuseid tuleb käsitada osutatuks tasu eest, kui korteri omanikuga sõlmitud lepingu alusel remondi- ja sisustamisteenuste osutaja esiteks kohustub teenuseid osutama oma kulul ja teiseks saab ta nimetatud korteri valdusõiguse selleks, et kasutada seda oma majandustegevuseks lepingu kehtivuse ajal, ilma et ta peaks maksma üüri ning kui omanikule parendatud korter lepingu lõppemisel tagastatakse.

(1) ELT C 243, 11.8.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/33

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. oktoobri 2013. aasta otsus (Centrale Raad van Beroep’i eelotsusetaotlus — Madalmaad) — F. van der Helder, D. Farrington versus College voor zorgverzekeringen

(Kohtuasi C-321/12) (1)

(Sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikli 28 lõike 2 punkt b - Ravikindlustushüvitised - Pensionärid, kes saavad vanaduspensioni mitmes liikmesriigis - Elukoht teises liikmesriigis - Mitterahaliste hüvitiste andmine elukohariigis - Hüvitiste kulude kandmine - Liikmesriik, mille „õigusaktid” on pensionäri suhtes kõige kauem kehtinud - Mõiste)

2013/C 344/57

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Centrale Raad van Beroep

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: F. van der Helder, D. Farrington

Vastustaja: College voor zorgverzekeringen

Ese

Eelotsusetaotlus — Centrale Raad van Beroep — Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2, ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) artikli 4 ja artikli 28 lõike 2 punkti b tõlgendamine — Ravikindlustus — Hüvitised pensionäridele, kes elavad muus liikmesriigis kui see, kus asub pädev asutus — Hüvitiste kulude kandmise ülevõtmine selle liikmesriigi poolt, mille õigusaktid on õigustatud isiku suhtes kõige kauem kehtinud — Mõiste „õigusaktid [, mis] on [õigustatud isiku] suhtes kõige kauem kehtinud”.

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1992/2006, artikli 28 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selles sättes viidatud „õigusaktid”, mis on pensionäri suhtes kõige kauem kehtinud, tähendavad vanaduspensione reguleerivaid õigusakte.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 325/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. septembri 2013. aasta otsus (Østre Landsreti eelotsusetaotlus — Taani) — The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs versus Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

(Kohtuasi C-49/12) (1)

(Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus, kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 1 lõige 1 - Kohaldamisala - Mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad” - Ametiasutuse esitatud hagi - Kahjuhüvitis mittekäibemaksukohustuslasest kolmanda isiku maksupettuses osalemise alusel)

2013/C 325/08

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Østre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Kostjad: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

Ese

Eelotsusetaotlus — Østre Landsret — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 1 tõlgendamine — Kohaldamisala — Kas kohaldamisala hõlmab kahjuhüvitisnõuet, mille on esitanud liikmesriigi maksuamet teise liikmesriigi residentidest füüsiliste ja juriidiliste isikute vastu seoses käibemaksu tasumata jätmisega ja mille aluseks on väidetav kuritegelik kokkulepe õigusvastaste vahendite kasutamiseks („unlawful means conspiracy”) vastavalt lepinguvälist kahju („tort”) reguleerivale õigusele

Resolutsioon

Mõistet „tsiviil- ja kaubandusasjad” tuleb nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 1 lõike 1 tähenduses tõlgendada nii, et see hõlmab hagi, millega ühe liikmesriigi ametiasutus nõuab teises liikmesriigis asuvatelt füüsilistelt ja juriidilistelt isikutelt kahjuhüvitist kahju eest, mis on tekitatud kuritegeliku kokkuleppega esimeses liikmesriigis käibemaksupettuse toimepanemiseks.

(1) ELT C 118, 21.4.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 325/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. septembri 2013. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus — Madalmaad) — Anton Schlecker, kes tegutseb ärinime „Firma Anton Schlecker” all versus Melitta Josefa Boedeker

(Kohtuasi C-64/12) (1)

(Rooma konventsioon lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse kohta - Tööleping - Artikli 6 lõige 2 - Valiku puudumisel kohaldatav õigus - Selle riigi õigus, kus töötaja „teeb oma põhitööd” - Leping, mis on tugevamalt seotud teise liikmesriigiga)

2013/C 325/09

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Anton Schlecker, kes tegutseb ärinime „Firma Anton Schlecker” all

Kostja: Melitta Josefa Boedeker

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden — 19. juunil 1980 Roomas allakirjutamiseks avatud lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsiooni (EÜT 1980, L 266, lk 1) artikli 6 lõike 2 tõlgendamine — Kohaldatav õigus, kui puudub sellekohane kokkulepe — Tööleping — Selle riigi õigus, kus tehakse põhitööd — Töötaja, kes töötas ühes liikmesriigis püsivalt ja katkematult — Tööleping, mis on kohtuvaidluse kõiki muid asjaolusid silmas pidades tugevalt seotud teise liikmesriigiga

Resolutsioon

Roomas 19. juunil 1980 allakirjutamiseks avatud lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsiooni artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et isegi juhul, kui töötaja teeb lepingujärgset tööd põhitööna püsivalt ja katkematult ühes ja samas riigis, võib siseriiklik kohus jätta kõnealuse sätte viimase lauseosa alusel kohaldamata põhitöö tegemise asukoha riigis kohaldatava õiguse, kui asjaoludest tervikuna nähtub, et kõnealune leping on tugevamalt seotud mõne teise riigiga.

(1) ELT C 126, 28, 28.4.2012.