KOHTUJURISTI ETTEPANEK

EVGENI TANCHEV

esitatud 1. juunil 2017 ( 1 )

Kohtuasi C‑205/16 P

SolarWorld AG

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

Apellatsioonkaebus – Subsiidiumid – Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) import – Lõplik tollimaks – Hinnakohustus – Vastuvõetavus – Osaline tühistamine – Lahutatavus

1. Selle apellatsioonkaebusega palub SolarWorld AG (edaspidi „SolarWorld“) Euroopa Kohtul tühistada Üldkohtu määrus, ( 2 ) millega viimane jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi nõukogu 2. detsembri 2013. aasta rakendusmääruse (EL) nr 1239/2013 (edaspidi „vaidlusalune määrus“) artikli 2 tühistamiseks. ( 3 ) Vaidlusaluse määruse artikliga 1 kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Hiinast imporditavatele kristalsest ränist fotoelektrilistele moodulitele, määruse artikliga 2 aga vabastatakse artikliga 1 kehtestatud tollimaksust selliste äriühingute import, kes on võtnud kohustuse kohaldada kindlaksmääratud iga-aastasele mahule minimaalset impordihinda. Vaidlustatud kohtumääruses asus Üldkohus seisukohale, et artikkel 2 on selle määruse ülejäänud osast lahutamatu, kuna üksnes selle sätte tühistamine muudaks vaidlusaluse määruse sisu. Selle tulemusena jättis Üldkohus vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, milles taotleti üksnes artikli 2 tühistamist.

2. Apellatsioonkaebuses tõstatatakse küsimus, kas juhul, kui määrusega kehtestatakse tasakaalustav tollimaks ning vabastatakse selle tollimaksu maksmisest sellised eksportijad, kelle hinnakohustuse pakkumine on heaks kiidetud, võib taotleda ka üksnes tollimaksuvabastuse tühistamist. Kui nii on ja kui apellatsioonkaebus rahuldatakse, kohaldataks määrusega kehtestatud tasakaalustavat tollimaksu ka selliste äriühingute impordi suhtes, kes olid varem selle hinnakohustuse võtnud. Kui nii ei ole ja kui apellatsioonikaebus rahuldatakse, tühistataks määrus tervikuna ja selle määrusega kehtestatud tollimaksu ei saaks enam kohaldada. Komisjon peaks võtma vaidlustatud kohtumääruse rakendamiseks vajalikke meetmeid, eelkõige hindama, kas oleks võimalik heaks kiita muudetud hinnakohustus või kas tollimaksu võiks kehtestada ilma nimetatud vabastuseta.

I. Õigusraamistik

3. Nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 ( 4 ) artikli 12 lõikes 1 on sätestatud: „Ajutisi tollimakse võib rakendada, kui: a) vastavalt artiklile 10 on algatatud menetlus; b) sellest on teada antud ning huvitatud pooltele on antud piisavad võimalused anda vastavalt artikli 10 lõike 12 teisele lõigule teavet ja selgitusi; c) on tehtud esialgne kinnitav otsus selle kohta, et imporditud toote suhtes kehtivad tasakaalustatavad subsiidiumid ning et sellega on tekitatud ühenduse tootmisharule kahju ning d) ühenduse huvid nõuavad sekkumist, et sellist kahju ära hoida. […] Ajutise tasakaalustava tollimaksu summa ei ületa ajutiselt kindlakstehtud tasakaalustatavate subsiidiumide kogusummat, kuid see peaks olema nimetatud summast väiksem, kui sellisest väiksemast tollimaksust piisab ühenduse tootmisharule tehtava kahju kõrvaldamiseks.“

4. Algmääruse artikli 13 lõikes 1 on sätestatud: „Kui esialgne kinnitav otsus subsideerimise ja kahju olemasolu kohta on tehtud, võib komisjon heaks kiita heastavad vabatahtlikud kohustused, mille järgi: a) päritolu- ja/või ekspordiriik nõustub lõpetama või piirama subsiidiumi või võtma teisi meetmeid selle mõjusuhtes, või b) mis tahes eksportija võtab endale kohustuse korrigeerida oma hindu või lõpetada kõnealusesse piirkonda eksport, mille eest saadakse tasakaalustatavaid subsiidiume, nii et komisjon pärast erikonsulteerimist nõuandekomiteega veendub, et subsiidiumide kahjustav mõju on kõrvaldatud. Sellisel juhul ei kohaldata nende kohustuste kehtimise ajal komisjoni poolt artikli 12 lõike 3 kohaselt kehtestatud ajutisi tollimakse või nõukogu poolt artikli 15 lõike 1 kohaselt kehtestatud lõplikke tollimakse nende äriühingute toodetud asjaomase toote impordi suhtes, mida nimetatakse komisjon kohustuste heakskiitmise otsuses ja niisuguse otsuse kõikides hilisemates muudatustes. Selliste kohustuste alusel toimuv hinnatõus ei tohi olla suurem, kui subsiidiumi mahu kõrvaldamiseks vaja, ning see peaks olema tasakaalustatavate subsiidiumide summast väiksem, kui sellest piisab ühenduse tootmisharule tekitatava kahju kõrvaldamiseks.“

5. Algmääruse artikli 13 lõikes 9 on sätestatud: „Kui kohustuse võtnud osapool kohustust rikub või sellest taganeb või komisjon tühistab kohustuse heakskiidu, tühistatakse kohustusele antud heakskiit pärast konsulteerimist komisjoni otsusega või vajaduse korral komisjoni määrusega ning kohaldatakse komisjoni artikli 12 kohaselt kehtestatud ajutisi tollimakse või vastavalt vajadusele nõukogu artikli 15 lõike 1 kohaselt kehtestatud lõplikke tollimakse, tingimusel et asjaomasele eksportijale või päritoluriigile ja/või ekspordiriigile on antud võimalus esitada oma arvamus, välja arvatud juhul, kui eksportija või nimetatud riik on kohustusest taganenud. […]“

6. Algmääruse artikli 15 lõikes 1 on sätestatud: „Kui faktide põhjal on lõplikult tuvastatud, et tasakaalustatavad subsiidiumid ja nende põhjustatud kahju on olemas ning kui ühenduse huvid nõuavad artikli 31 kohaselt sekkumist, kehtestab nõukogu komisjoni poolt pärast nõuandekomiteega konsulteerimist esitatud ettepaneku põhjal lihthäälteenamusega lõpliku tasakaalustava tollimaksu. […] Tasakaalustava tollimaksu summa ei tohi ületada kindlakstehtud tasakaalustatavate subsiidiumide summat, kuid peaks olema tasakaalustatavate subsiidiumide kogusummast väiksem, kui sellisest väiksemast tollimaksust piisab ühenduse tootmisharule tehtava kahju kõrvaldamiseks.“

II. Vaidluse taust

7. 6. septembril 2012 algatas komisjon Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide importi käsitleva dumpinguvastase menetluse. ( 5 ) Menetlus algatati kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide Euroopa tootjate ühenduse EU ProSun kaebuse alusel.

8. 8. novembril 2012 algatas komisjon Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide importi käsitleva subsiidiumivastase menetluse. ( 6 )

9. 4. juunil 2013 võttis komisjon vastu määruse (EL) nr 513/2013, millega kehtestati ajutine dumpinguvastane tollimaks asjaomaste Hiina Rahvavabariigist pärit toodete impordi suhtes. ( 7 ) See ajutine dumpinguvastane tollimaks kehtestati väärtuselise tollimaksuna.

10. SolarWorldi ja ühe teise Kahe Euroopas tegutseva kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide tootja, sh SolarWorldi hagi määruse nr 513/2013 tühistamiseks jäeti Üldkohtu määrusega läbi vaatamata. ( 8 ) Määruse peale esitatud apellatsioonkaebus jäeti Euroopa Kohtu määrusega rahuldamata. ( 9 )

11. Oma 27. juuli 2013. aasta kirjas komisjonile esitasid Hiina masinate ja elektroonikatoodete impordi ja ekspordi kaubanduskoda (edaspidi „CCCME“) ning rühm eksportivaid tootjaid ühise hinnakohustuse pakkumise ehk ettepaneku kohaldada kuni teatava aastase imporditaseme saavutamiseni minimaalset impordihinda (edaspidi „minimaalne impordihind“), mis vastas nende müügitulemustele. Seda mahtu ületava impordi suhtes pidi kohaldatama väärtuselist tollimaksu. 2. augustil 2013 võttis komisjon vastu otsuse 2013/423/EL, millega kiideti pakutud hinnakohustus heaks. ( 10 ) Samal päeval võttis komisjon vastu määruse (EL) nr 748/2013, ( 11 ) millega muudeti määrust nr 513/2013, et seda hinnakohustust arvesse võtta.

12. 2. juunil 2013 võttis komisjon vastu määruse (EL) nr 1238/2013, millega kehtestati lõplik dumpinguvastane tollimaks asjaomaste Hiina Rahvavabariigist pärit toodete impordi suhtes. ( 12 ) Määruse nr 1238/2013 artikliga 1 kehtestas nõukogu väärtuselise dumpinguvastase tollimaksu. Artikliga 3 vabastati artikliga 1 kehtestatud dumpinguvastasest tollimaksust imporditavad tooted, mille kohta on arved esitanud äriühingud, kelle hinnakohustused on komisjon heaks kiitnud ja kelle nimed on loetletud komisjoni rakendusotsuse 2013/707/EL lisas. ( 13 )

13. Komisjon võttis otsuse 2013/707/EL vastu 4. detsembril 2013. Selle otsusega kiitis komisjon heaks muudetud hinnakohustuse pakkumise, mille tegid CCCME ja eksportivate tootjate rühm (edaspidi „hinnakohustus“) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise ajaks. Komisjon kiitis hinnakohustuse pakkumise heaks mitte üksnes dumpingu-, vaid ka subsiidiumivastase menetluse suhtes.

14. 2. detsembril 2013 võttis komisjon vastu vaidlusaluse määruse, millega kehtestati asjaomaste Hiinast pärit toodete impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks. Artikliga 1 kehtestati väärtuseline tasakaalustav tollimaks. Artikliga 2 vabastati sellest tasakaalustavast tollimaksust imporditavad tooted, mille kohta on arved esitanud äriühingud, kelle hinnakohustused on komisjon heaks kiitnud ja kelle nimed on loetletud rakendusotsuse 2013/707 lisas.

15. Hagi otsuse 2013/423 ja otsuse 2013/707 tühistamiseks jäeti Üldkohtu määrusega läbi vaatamata. ( 14 ) Määruse peale esitatud apellatsioonkaebus jäeti Euroopa Kohtu määrusega rahuldamata. ( 15 )

16. 15. septembri 2014. aasta kirjaga kiitis komisjon kooskõlas hinnakohustuse punktiga 3.5 heaks CCCME taotluse minimaalse impordihinna vähendamiseks. 16. veebruaril 2017 jättis Üldkohus rahuldamata SolarWorldi hagi komisjoni 15. septembri 2014. aasta kirjas sisalduva otsuse tühistamiseks. ( 16 )

III. Menetlus Üldkohtus ja vaidlustatud kohtumäärus

17. 28. veebruaril 2014 esitasid SolarWorld ja veel kaks kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide tootjat Euroopas, nimelt Brandoni solare SpA (edaspidi „Brandoni solare“) ja Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (edaspidi „Solaria Energia“), hagi vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamiseks.

18. Vaidlustatud kohtumäärusega jättis Üldkohus hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

19. Üldkohus meenutas, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on liidu õigusakti osaline tühistamine võimalik üksnes juhul, kui need osad, mille tühistamist on taotletud, on ülejäänud õigusaktist eraldatavad ehk teisisõnu juhul, kui akti osaline tühistamine ei muudaks akti sisu. Praeguses kohtuasjas taotleti ainult vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamist. Üksnes artikli 2 tühistamise korral tekiks olukord, kus tasakaalustavat tollimaksu kohaldataks kõigile imporditavatele toodetele, mille on saatnud eksportivad tootjad, kelle hinnakohustuse ettepanek on heaks kiidetud. See laiendaks tasakaalustava tollimaksu kohaldamisala, kuna vaidlusaluse määruse kohaselt kohaldati seda tollimaksu üksnes impordi suhtes, mille on saatnud eksportijad, kes ei ole hinnakohustuse võtmisega nõustunud, ning selline import vastab 30%-le asjaomaste toodete koguimpordist. Seetõttu ei oleks artiklit 2 võimalik vaidlusaluse määruse ülejäänud osast lahutada. Hagi üksnes artikli 2 tühistamiseks jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

20. Kuna Üldkohus jättis hagi läbi vaatamata põhjendusel, et üksnes artikli 2 tühistamine oleks muutnud vaidlusaluse määruse sisu, ei kaalunud Üldkohus teist nõukogu esitatud põhjust hagi vastuvõetamatuseks, nimelt seda, et SolarWorldil, Brandoni solarel ja Solar Energial puudus põhjendatud huvi vaidlusaluse määruse artikli 2 vaidlustamiseks.

IV. Menetlus Euroopa Kohtus ja poolte nõuded

21. 11. aprillil 2016 esitatud apellatsioonkaebusega palub SolarWorld Euroopa Kohtul tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetavaks ja põhjendatuks, tühistada vaidlustatud kohtumäärus ning kas teha kohtuasjas sisuline otsus ja tühistada vaidlusaluse määruse artikkel 2 või saata kohtuasi tagasi Üldkohtule. Samuti palub SolarWorld Euroopa Kohtul mõista kohtukulud välja nõukogult.

22. Nõukogu palub Euroopa Kohtul jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ning mõista apellatsioonimenetluse ja Üldkohtu menetluse kohtukulud välja SolarWorldilt.

23. Komisjon palub Euroopa Kohtul jätta hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata ja mõista kohtukulud välja SolarWorldilt.

V. Hinnang apellatsioonkaebuse väidetele

24. SolarWorld esitab apellatsioonkaebuses kaks väidet. Esiteks väidab ta, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 ei ole määruse ülejäänud osast lahutatav. Teiseks väidab ta, et hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätmisega rikkus Üldkohus Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikleid 47 ja 20.

A. Apellatsioonkaebuse esimene väide

1. Poolte argumendid

25. Apellatsioonkaebuse esimeses väites märgib SolarWorld, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis vaidlustatud kohtumääruse punktides 53–60, eelkõige selle punktides 55 ja 59, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 ei ole selle määruse ülejäänud osast lahutatav.

26. Esiteks väidab SolarWorld, et vaidlusaluse määruse artiklis 2 sätestatud minimaalse impordihinna kohustus ja selle määruse artiklis 1 sätestatud väärtuselised tasakaalustavad tollimaksud on kaks tasakaalustusmeetmete vormi. Seetõttu on neil ühesugune eesmärk (kõrvaldada liidu tootmisharule tekitatud kahju) ja need tuleb seada sellisele tasemele, kus nad nimetatud kahju kõrvaldaksid. Seega ei muuda ühe tasakaalustusmeetme (hinnakohustuse) asendamine teisega (tollimaksud) vaidlusaluse määruse sisu, sest määruse kohaldamisala hõlmab tasakaalustusmeetmete kohaldamist igasuguse subsideeritud impordi suhtes, olenemata nende meetmete vormist. Vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 viidatud kohtuotsused ei ole käesolevas kohtuasjas kohaldatavad, kuna neis kohtuotsustes oleks osaline tühistamine muutnud vaidlustatud õigusakti kohaldamisala sisuliselt, praeguses kohtuasjas aga muudaks vaidlusaluse määruse osaline tühistamine üksnes kehtestatud tasakaalustusmeetmete vormi.

27. Teiseks väidab SolarWorld, et algmäärus ise võimaldab asendada ühte tasakaalustusmeedet teise, erinevas vormis meetmega. Algmääruse artikli 13 lõikes 9 on sätestatud, et kui kohustuse võtnud osapool rikub kohustust või taganeb sellest või kui komisjon tühistab kohustuse heakskiitmise, hakatakse kohaldama kehtestatud tasakaalustavaid tollimakse.

28. Kolmandaks rõhutab SolarWorld, et kui Üldkohus oleks tühistanud vaidlusaluse määruse artikli 2 SolarWorldi esitatud põhjendusel, et minimaalne impordihind ei olnud liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks piisaval tasemel, ei oleks see tingimata kaasa toonud tollimaksude kehtestamist. Komisjon ja nõukogu oleksid võinud tühistava kohtuotsuse täitmiseks kiita heaks muudetud minimaalse impordihinna, mis on sellisel tasemel, et see kõrvaldab tekitatud kahju.

29. Neljandaks on SolarWorld seisukohal, et ei ole oluline, et üksnes vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamine tooks endaga kaasa selle määruse artiklis 1 sätestatud tasakaalustavate tollimaksude kohaldamise kogu subsideeritud impordi suhtes, samas kui seni kohaldati neid ainult 30% suhtes sellisest impordist. See ei muuda vaidlusaluse määruse kohaldamisala, kuna määruse kohaldamisala hõlmab tasakaalustusmeetmete kehtestamist kogu subsideeritud impordi suhtes. Seetõttu ei ole oluline, millise osa suhtes subsideeritud impordist mingit konkreetset tasakaalustusmeetme vormi kohaldatakse.

30. Nõukogu väidab, et apellatsioonkaebuse esimene väide on vastuvõetamatu, kuna esiteks kordab see kõigest Üldkohtule esitatud väidet ja teiseks põhineb see faktiküsimustel, mis ei kuulu Euroopa Kohtus läbivaatamisele, välja arvatud juhul, kui tõendeid on moonutatud, mida SolarWorld ei ole aga väitnud.

31. Mis puutub põhjendatusse, siis leiab nõukogu, et esimene väide tuleb jätta läbi vaatamata. Esiteks teeb SolarWorld kunstlikult vahet tasakaalustusmeetmetel ja tasakaalustavatel tollimaksudel. Kui algmääruses viidatakse „meetmetele“, peetakse enamasti silmas tollimakse, näiteks artiklite 12 ja 14 pealkirjades. Teiseks kinnitab nõukogu, et vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamine üksinda tooks endaga kaasa nimetatud määruse artiklis 1 sätestatud tasakaalustavate tollimaksude kohaldamise kogu impordi suhtes, samas kui varem kohaldati neid üksnes teatavat aastast mahupiirangut ületava impordi suhtes, teisisõnu üksnes osa subsideeritud impordi suhtes. See muudaks vaidlusaluse määruse sisu. Kolmandaks märgib nõukogu, et ilma tollimaksudeta ei saaks hinnakohustust rakendada, sest hinnakohustuse kohaldamisala on piiratud (seda kohaldatakse üksnes teatava impordimahu suhtes ning viimase ületamisel hakatakse kohaldama tollimakse). Neljandaks võtsid nõukogu ja komisjon liidu tootmisharu huvide hindamisel arvesse minimaalse impordihinna mõju. Viiendaks oli tollimaksude suurus seatud sellisele tasemele, millel see koosmõjus minimaalse impordihinnaga kõrvaldab liidu tootmisharule tekitatud kahju. Seetõttu põhineb vaidlustatud määrus tollimaksude ja hinnakohustuse kombineeritud mõjul majandusele. Ei ole kindel, et nõukogu oleks ilma hinnakohustuseta kehtestanud tasakaalustava tollimaksu kogu subsideeritud impordi suhtes.

32. Komisjon leiab, et apellatsioonkaebuse esimene väide ei ole põhjendatud.

33. Esiteks ei ole oluline, et hinnakohustus ja tasakaalustavad tollimaksud on mõlemad tasakaalustusmeetmed ning seega on neil ühesugune eesmärk (kõrvaldada liidu tootmisharule tekitatud kahju). Oluline on hoopis asjaolu, et esimese meetme asendamine teisega muudaks vaidlusaluse määruse sisu. See on seetõttu, et hinnakohustust ja tollimakse hinnati kahju kõrvaldamise ja liidu tootmisharu huvide aspektist ühtse tervikuna. Pealegi on hinnakohustusel ja tasakaalustavatel tollimaksudel erinev mõju. Hinnakohustusest saadav lisatulu laekub eksportijale, tollimaksud aga makstakse liidu eelarvesse.

34. Teiseks ei nõustu komisjon SolarWorldi argumendiga, et vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 viidatud kohtuotsused ei ole käesolevas kohtuasjas kohaldatavad. Komisjon rõhutab, et nendes otsustes keelduti osalisest tühistamisest mitte seetõttu, et see oleks muutnud vaidlusaluse õigusakti sisulist kohaldamisala, vaid seetõttu, et see oleks muutnud vaidlusaluse õigusakti sisu. Samamoodi leidis Üldkohus praeguses kohtuasjas, et ainult vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamine muudaks selle määruse sisu, sest ainult artikli 2 tühistamine laiendaks tasakaalustavate tollimaksude kohaldamisala, kuna neid hakataks kohaldama ka seni tollimaksust vabastatud impordi suhtes. Vastupidi SolarWorldi väidetule ei leidnud Üldkohus, et osaline tühistamine muudaks vaidlusaluse määruse kohaldamisala.

35. Komisjoni sõnul ei saa väita, et SolarWorldil puudub huvi taotleda vaidlusaluse määruse tühistamist tervikuna (kuna määruse artiklis 1 kehtestatakse tollimaksud tema Hiina konkurentidele). See on nii, sest kui SolarWorld oleks esitanud hagi kogu määruse tühistamiseks, oleks ta võinud taotleda kohtuotsuse ajalise mõju piiramist seni, kuni pädevad asutused võtavad kohtuotsuse täitmiseks vajalikud meetmed (teisisõnu seni, kuni need asutused võtavad uuesti vastu määruse, millega kehtestatakse tasakaalustavad tollimaksud). Üksnes artikli 2 tühistamise taotlemine on komisjoni sõnul „vigane menetlusstrateegia“, mida ei saa käesolevas kohtumenetluses parandada.

36. Kokkuvõttes leiab komisjon, et Üldkohtu seisukoht, mille kohaselt osalise tühistamise taotlust ei ole võimalik rahuldada, oli õige. Kui Üldkohus oleks leidnud, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 on õigusvastane, oleks tal olnud üksnes õigus tühistada kogu määrus ning lasta nõukogul ja komisjonil otsustada, milline tasakaalustusmeetme vorm tuleks kohtuotsuse täitmiseks kehtestada. Aluslepingutes sätestatud institutsiooniline tasakaal säilib üksnes juhul, kui vaidlustatud määrus tühistatakse tervikuna.

37. CCCME kirjalikke märkusi ei esitanud. Kohtuistungil nõustus CCCME siiski nõukogu ja komisjoniga, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 on selle määruse ülejäänud osast lahutamatu.

2. Hinnang

(a) Vastuvõetavus

38. Nõukogu väidab, et apellatsioonkaebuse esimene väide on vastuvõetamatu, kuna esiteks korratakse selles pelgalt Üldkohtule esitatud väidet lahutatavuse kohta ja teiseks põhineb see faktiküsimustel, mis ei kuulu Euroopa Kohtus läbivaatamisele.

39. Minu hinnangul tuleb nõukogu esitatud vastuvõetamatuse väide tagasi lükata.

40. Esiteks väitis SolarWorld vastuseks nõukogu esitatud vastuvõetamatuse väitele esimeses astmes tõepoolest, et nimetatud säte oli vaidlusaluse määruse ülejäänud osast lahutatav. Kuid Euroopa Kohtule esitatud menetlusdokumentides näitab SolarWorld selgelt, millistes vaidlustatud kohtumääruse punktides on tema hinnangul õigusnormi rikutud. Eelkõige on nendeks punkt 55 (mis puudutab tasakaalustavate tollimaksude kohaldamisala laienemist juhul, kui tühistatakse üksnes artikkel 2), punkt 57 (milles Üldkohus analüüsis varasemaid lahutatavuse nõuet puudutavaid kohtuotsuseid) ja punkt 59 (milles Üldkohus tegi järelduse, et artikkel 2 ei ole selle määruse ülejäänud osast lahutatav). Seetõttu ei taotle SolarWorld pelgalt Üldkohtule esitatud hagi uut läbivaatamist ja Euroopa Kohtul on õigus vaidlustatud kohtumäärus läbi vaadata. ( 17 )

41. Teiseks ei ole küsimus selle kohta, kas vaidlusaluse määruse artiklit 2 võib kohtupraktika tähenduses käsitleda selle määruse ülejäänud osast lahutatavana ning seega tühistada üksinda, sugugi faktiküsimus. Tegemist on õigusliku kvalifitseerimise küsimusega, mille kontrollimine kuulub Euroopa Kohtu pädevusse. ( 18 )

42. Seetõttu leian, et apellatsioonkaebuse esimene väide on vastuvõetav.

(b) Sisulised küsimused

43. Apellatsioonkaebuse esimeses väites teatab SolarWorld, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 ei ole selle määruse ülejäänud osast lahutatav.

44. Meenutan, et vaidlusaluse määruse artiklis 1 kehtestatakse tasakaalustavad tollimaksud väärtuseliste tollimaksudena, artiklis 2 aga on sätestatud, et subsideeritud import „vabastatakse artikliga 1 kehtestatud subsiidiumivastasest tollimaksust järgmistel tingimustel: […] rakendusotsuse [2013/707] lisas nimetatud äriühing on eespool osutatud tooted ise […] tootnud, lähetanud ja nende kohta arve esitanud […]“. Rakendusotsuse 2013/707/EL lisas on nimetatud kõik eksportivad tootjad, kelle hinnakohustuse pakkumise on komisjon heaks kiitnud. Otsuses 2013/423 esitatud kirjelduse kohaselt sisaldab see hinnakohustus minimaalset impordihinda, mida kohaldatakse impordi kindlaksmääratud aastasele mahule, mis vastab eksportivate tootjate tolleaegsetele müügitulemustele. ( 19 )

45. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on Euroopa Liidu õiguse järgse meetme osaline tühistamine võimalik üksnes juhul, kui elemente, mille tühistamist taotletakse, on võimalik ülejäänud õigusaktist lahutada. See nõue ei ole täidetud, kui akti osalise tühistamise tagajärjel muutub akti sisu – asjaolu, mida tuleb hinnata lähtuvalt objektiivsest kriteeriumist, mitte asjassepuutuva akti vastu võtnud organi poliitilise tahtega seotud subjektiivsest kriteeriumist. ( 20 ) Liidu õigusakti sätete eraldatavuse kontrollimiseks on vaja analüüsida sätete ulatust, et hinnata, kas nende tühistamine muudaks selle akti mõtet ja sisu. ( 21 )

46. Kas üksnes artikli 2 tühistamine muudaks vaidlusaluse määruse sisu? Minu hinnangul ei muudaks.

47. Kõigepealt peaksin täpsustama, et nii tasakaalustavat tollimaksu õigusvastaseks muutev viga kui ka olulist järeldust õigusvastaseks muutev viga võivad muuta tasakaalustavaid tollimakse kehtestava määruse sisu.

48. Ei ole kahtlust, et asutuste tehtud selliste oluliste järelduste, mis puudutavad tasakaalustatavaid subsiidiume, kahju, põhjuslikku seost ja liidu huvide kindlaksmääramist, võib muuta tasakaalustavaid tollimakse kehtestava määruse sisu, kuna ühe nimetatud elemendi puudumise korral ei ole tollimaksu võimalik kehtestada. ( 22 )

49. Seda enam toob tasakaalustavat tollimaksu õigusvastaseks muutev viga endaga kaasa tollimaksu kehtestava määruse sisu muutumise, sest sellise määruse eesmärk ongi just nimelt tollimaksu kehtestamine, et kõrvaldada ühenduse tootmisharule tekitatud kahju.

50. Sellega seoses tuleb viidata Üldkohtu hiljutisele kohtuotsusele JingAo Solar. ( 23 ) Selles kohtuasjas vaidlustasid teatavad Hiina eksportivad tootjad ja nendega seotud importijad tervikuna määruse nr 1239/2013, mille artikkel 2 vaidlustati praeguses menetluses. Nõukogu ja komisjon väitsid esiteks eelkõige, et hagejatel puudus huvi taotleda artikli 2 tühistamist (kuna haldusmenetluses olid nad taotlenud artikli 2 vastuvõtmist), teiseks ei ole artikkel 1 õigusakti ülejäänud osast lahutatav, mistõttu kolmandaks on vaidlusaluse määruse tervenisti tühistamise hagi seega vastuvõetamatu. Üldkohus leidis esiteks, et hagid, mille on lõplikke tasakaalustavaid tollimakse kehtestava määruse vastu esitanud pooled, kelle hinnakohustus on heaks kiidetud, on vastuvõetavad, teiseks ei ole artikkel 1 vaidlusaluse määruse ülejäänud osast lahutatav ja kolmandaks on vaidlusaluse määruse tervikuna tühistamise hagi seega vastuvõetav. Eelkõige leidis Üldkohus, et „viga, mis võiks muuta kehtetuks asutuste tehtud hinnangud, mille alusel võeti vastu [vaidlusaluse määruse] artikkel 1, muudaks selle määruse sisu. Artikkel 2 […] muutuks automaatselt kehtetuks, kuna selles on sätestatud vabastus määruse artikliga 1 kehtestatud subsiidiumivastaste tollimaksude tasumise kohustusest“. ( 24 )

51. Minu hinnangul otsustas Üldkohus kohtuotsuses JingAo Solar õigesti, et vaidlusaluse määruse artikkel 1 ei ole määruse ülejäänud osast lahutatav. Kuid allpool kirjeldatud põhjustel ei tulene sellest, et artikkel 2 ei ole vaidlusaluse määruse ülejäänud osast lahutatav.

52. Esiteks soovin rõhutada, et vaidlusaluse määruse artiklis 1 ei seata tollimaksude kehtestamist sõltuvaks ühestki tingimusest. Eelkõige ei sõltu tollimaksude kehtestamine hinnakohustuse rikkumisest või sellest taganemisest. Seetõttu kohaldataks määruse artikli 2 üksinda tühistamise korral artiklit 1 samamoodi, nagu seda nõukogu vastu võetud vaidlusaluses määruses kohaldatakse (ainult ilma erandita).

53. Vaidlusaluse määruse artikkel 2 sisaldab seevastu erandit artiklist 1. Seetõttu kohaldataks artiklit 1 üksinda tühistamise korral tollimaksude asemel hinnakohustuses sätestatud minimaalset impordihinda, samas kui nõukogu vastu võetud vaidlusaluses määruses kohaldatakse artiklit 2 vaid erandina artiklis 1 sätestatud tollimaksudest. ( 25 )

54. Seetõttu ei puutu asjasse SolarWorldi väide, et vaidlusaluse määruse artiklis 1 sätestatud tasakaalustavad tollimaksud ja sama määruse artiklis 2 viidatud hinnakohustus on kaks tasakaalustusmeetmete vormi, mis on kehtestatud sama eesmärgi saavutamiseks ehk ühenduse tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks. Oluline on see, et üks meede on erand teisest ja seetõttu ei oleks esimese meetme tühistamisel samasugused tagajärjed nagu teise meetme tühistamisel.

55. Sellest tuleneb, et üksnes vaidlusaluse määruse artikli 1 tühistamine muudaks määruse sisu, üksnes määruse artikli 2 tühistamine aga mitte. Põhjus, miks kohtuotsuses JingAo Solar ( 26 ) leiti, et artiklit 1 ei ole võimalik vaidlusaluse määruse ülejäänud osast lahutada, nimelt see, et artikkel 2 on erand artiklist 1, ongi just nimelt põhjus, miks tuleb artiklit 2 käsitleda lahutatavana.

56. Seda järeldust toetab asjaolu, et igas olukorras, kus hinnakohustust ei kohaldata või selle kohaldamine lõpeb, tuleb tasuda vaidlusaluse määruse artiklis 1 sätestatud tollimaksud. Nagu eespool mainitud, kohaldatakse minimaalset impordihinda üksnes kindlaksmääratud aastasele impordimahule. Seda mahtu ületava impordi suhtes kohaldatakse vaidlusaluse määruse artiklis 1 sätestatud tollimakse. Pealegi hakatakse algmääruse artikli 13 lõike 9 kohaselt juhul, kui üks pool rikub hinnakohustust või taganeb sellest või kui komisjon tühistab hinnakohustusele antud heakskiidu, „kohaldama“ vaidlusaluse määruse artiklis 1 sätestatud tollimakse. Teatud eksportivate tootjate võetud hinnakohustuse heakskiit oli tõepoolest tühistatud kas põhjusel, et nad olid rikkunud hinnakohustusest tulenevaid kohustusi (eelkõige kohustust järgida minimaalset impordihinda või aruandluskohustusi) ( 27 ) või põhjusel, et eksportivad tootjad soovisid hinnakohustusest taganeda. ( 28 ) Vaidlusaluse määruse artiklis 1 sätestatud tollimakse hakati kohaldama viivitamata. ( 29 )

57. Teiseks ei puutu asjasse see, et üksnes vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamise korral kohaldataks artiklis 1 sätestatud tasakaalustavaid tollimakse kogu impordi suhtes, samas kui praegu kohaldatakse neid üksnes sellise impordi suhtes, mis on pärit eksportijatelt, kes ei ole hinnakohustust võtnud, teisisõnu 30%-le koguimpordist.

58. Sellega seoses soovin esile tõsta, et üksnes artikli 2 tühistamine ei laiendaks vaidlusaluse määruse kohaldamisala, kuna artikli 1 kohaselt kehtestatakse tollimaksud kogu impordi suhtes. Hinnakohustuse võtnud äriühingutelt pärit import üksnes vabastatakse tollimaksudest, nagu selgesti nähtub asjaolust, et kui kohustuse võtnud osapool rikub kohustust või taganeb sellest, hakatakse kohaldama neid tollimakse.

59. Kui tõepoolest leitakse, et üksnes artikli 2 tühistamine laiendaks tasakaalustavate tollimaksude kohaldamisala, ei oleks see oluline, nagu väidab SolarWorld,, kuna vaidlusaluse määruse kohaldamisala ei muutuks. Üksnes artikli 2 tühistamise tagajärjel oleks artikli 1 kohaldamisala võrdne nõukogu vastu võetud vaidlusaluse määruse kohaldamisalaga.

60. Seega rikkus Üldkohus minu hinnangul õigusnormi, kui ta leidis vaidlustatud kohtumääruse punktis 55, et vaidlusaluse määruse põhisisu muutuks, kuna üksnes artikli 2 tühistamise korral „[antaks] tasakaalustavatele tollimaksudele palju laiem ulatus kui tuleneb nõukogu vastu võetud [vaidlusaluse] määruse kohaldamisest“.

61. Kolmandaks, mis puudutab vaidlustatava kohtumääruse punktis 57 viidatud kohtupraktikat, nimelt kohtumäärust Carbunión, ( 30 ) kohtuotsuseid Du Pont de Nemours ( 31 ) ja Saksamaa vs. parlament ja nõukogu ( 32 ) ning kohtumäärust Gibraltari valitsus vs. komisjon, ( 33 ) siis tundub mulle, et need erinevad praegusest kohtuasjast.

62. Kohtuasjas Carbunión ( 34 ) leidis Euroopa Kohus, et ei ole võimalik esitada tühistamishagi üksnes nende tingimuste peale, mille alusel tunnistatakse söetööstusele antav riigiabi siseturuga kokkusobivaks. Kokkusobivuse otsuse kohaselt oli kõnesoleva abi puhul tegemist „sulgemisabiga“, mis on „mõeldud söetootmisüksuste käsiloleva tootmisega seotud kadude katmiseks“. Seetõttu oli selle kokkusobivus siseturuga sõltuv sulgemiskava olemasolust, „mille lõpptähtaeg on hiljemalt 31. detsember 2018“. ( 35 ) Seetõttu leidis Euroopa Kohus, et kokkusobivuse otsuse eesmärk on “luua täpne õigusraamistik konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemiseks”. Üksnes selle, eeltoodud tingimust kehtestava sätte tühistamine muudaks nõukogu kokkusobivuse otsuse sisu, kuna see „kõrvaldaks ajalise tingimuse, mis tähendab, et konkurentsivõimetud söekaevandused ei oleks kohustatud lõpetama tegevust 31. detsembriks 2018, vaid saaksid lõputult riigiabi, mis on vastuolus [nõukogu kokkusobivuse otsuse] eesmärgiga“. ( 36 ) Käesolevas kohtuasjas seevastu ei kõrvaldaks artikli 2 tühistamine ühtegi tingimust, mida artiklis 1 sätestatud tasakaalustavate tollimaksude kehtestamisele kohaldatakse, kuna selliseid tingimusi ei ole. Seetõttu Üldkohus eksis, kui ta vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 leidis, et kohtuasjas Carbunión kirjeldatud olukord sarnaneb käesolevas menetluses kirjeldatud olukorrale.

63. Kohtuasjas Du Pont De Nemours ( 37 ) leidis Euroopa Kohus, et ei ole võimalik taotleda üksnes direktiivi 91/414/EMÜ ( 38 ) selle sätte tühistamist, millega määrati flusilasooli (põllukultuuride fungitsiidides kasutatav toimeaine) direktiivi I lisas toodud loetelus olemise lõppkuupäevaks 30. juuni 2008 (liikmesriik tohib taimekaitsevahendi kasutamiseks loa anda üksnes siis, kui selles sisalduvad toimeained on nimetatud lisas loetletud ja lisas toodud tingimused on täidetud). Kohus leidis, et direktiivi 91/414 eesmärk oli „tagada inimeste tervise ja keskkonna kaitstuse kõrge tase“. Seetõttu kaasneks üksnes ajalise tingimuse tühistamisega „flusilasooli allesjäämine [selle] direktiivi I lisasse … pärast 30. juunit 2008“, teisisõnu selle aine allesjäämine I lisasse, „mille piirangud on leebemad kui direktiivis sätestatud“ ja mille kohaldamisala seeläbi muutuks. ( 39 ) Käesolevas kohtuasjas seevastu ei sõltu tasakaalustavate tollimaksude kehtestamine ühestki tingimusest. Enamgi veel, pole mingit kahtlust, et vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamine ei suurendaks ega vähendaks tollimakse, kuna tollimaksude määrad on sätestatud määruse artiklis 1.

64. Kohtuasjas Saksamaa vs. parlament ja nõukogu ( 40 ) tühistas Euroopa Kohus tervikuna direktiivi 98/43/EÜ, ( 41 ) millega keelati tubakatoodete reklaamimine ja sponsorlus, põhjendades seda asjaoluga, et selle direktiivi õiguslik alus ei saa olla EÜ lepingu artikkel 100a (pärast muutmist ELTL artikkel 114), milles antakse nõukogule volitused võtta vastu meetmeid selliste õigusnormide ühtlustamiseks, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. Põhjus oli selles, et tubakatoodete igasuguse reklaami ja sponsorluse keelamist direktiivi 98/43 alusel ei saa õigustada vajadusega kõrvaldada reklaamikandjate vaba liikumise või reklaamiteenuste osutamise vabaduse takistusi. Euroopa Kohtu hinnangul kehtis see siiski üksnes tubakatoodete reklaami keelamise suhtes hotellides kasutatavatel esemetel (plakatid, päikesevarjud, tuhatoosid) ja kinos näidatava reklaami keelamise suhtes, kuna selliste reklaamimise viiside keelustamine ei aita kuidagi asjakohaste toodetega kauplemist hõlbustada. Tubakatoodete ajakirjades ja ajalehtedes reklaamimise suhtes see aga ei kehtinud, kuna sellise reklaamimise viisi keelamine võiks hõlbustada ajakirjandustoodete vaba liikumist. ( 42 ) Sellest hoolimata tühistas Euroopa Kohus direktiivi 98/43 tervikuna. Selle põhjus oli asjaolu, et „[v]õttes […] arvesse direktiivis kehtestatud tubakatoodete reklaamimise ja sponsorluse keelu üldist iseloomu, tähendaks direktiivi [98/43] osaline tühistamine, et Euroopa Kohus peaks muutma direktiivi mõningaid sätteid“. ( 43 ) Nagu märkis kohtujurist Fennelly, „ei lange teatavaid meediakanaleid puudutava reklaamikeelu võimalik õiguspärasus kokku ühegi eristatava ega lahutatava väljendiga [direktiivis 98/43]“. Seetõttu tähendaks osaline tühistamine kohtujuristi sõnul, et „Euroopa Kohus peaks direktiivi loominguliselt ümber kirjutama, pakkudes sellele oma tõlgenduse. Sellisel kujul ei ole selles ühtegi selgelt lahutatavat sätet, mida oleks võimalik tühistada“. ( 44 ) Käesolevas kohtuasjas aga on vaidlusaluse määruse artiklit 2 võimalik selgelt lahutada.

65. Kohtuasjas Gibraltari valitsus vs. komisjon ( 45 ) leidis Euroopa Kohus, et komisjoni otsuse 2009/95/EÜ tühistamist saab taotleda üksnes tervikuna. ( 46 ) Otsusega 2009/95 lisas komisjon nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (edaspidi „elupaikade direktiiv“) tähenduses ühenduse tähtsusega alade loetellu uue Gibraltaril asuva ala. ( 47 ) Gibraltari valitsusel ei olnud õigust taotleda otsuse 2009/95 tühistamist üksnes selles osas, mis hõlmas kõnealuse ala Ühendkuningriigi territooriumile jäävat geograafilist piirkonda. Euroopa Kohus leidis, et otsuses 2009/95 ei olnud nimetatud erinevaid geograafilisi piirkondi, millest kõnealune ala väidetavalt koosnes, samuti ei määratlenud selliseid piirkondi Gibraltari valitsus. Pealegi ei ole elupaikade direktiivi süsteemi kohaselt võimalik jagada ala eri piirkondadeks. ( 48 ) Kohtuasjas Gibraltari valitsus vs. komisjon oli elupaikade direktiivi sätete põhjal ilmne, et ühenduse tähtsusega alaks sobivat ala tuleb hinnata tervikuna. Käesolevas kohtuasjas seevastu ei ole oluline, et tasakaalustavaid meetmeid ja hinnakohustust hinnati seoses liidu tootmisharule tekitatud kahju kõrvaldamisega ühiselt, kuna kui asutused oleksid leidnud, et kahju suudab kõrvaldada üksnes tollimaksude ja hinnakohustuste kombinatsioon, ei oleks nad minimaalset impordihinda kehtestanud tollimaksuvabastuse vormis.

66. Järeldan, et kohtupraktika, millele Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktis 57 viitas, ei ole käesolevas kohtuasjas kohaldatav.

67. Neljandaks ei muudaks üksnes vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamine vastupidi komisjoni väidetule institutsioonilist tasakaalu ühelt poolt nõukogu ja komisjoni ( 49 ) ning teiselt poolt liidu kohtute vahel. ( 50 )

68. Rõhutan, et üksnes artikli 2 tühistamisega kaasneks vaid nõukogu ja komisjoni varem vastu võetud meetme, nimelt artikli 1 kohaldamine. Euroopa Kohus ei langetaks otsust kehtestada teatavat liiki tasakaalustusmeetmeid (väärtuselisi tollimakse näiteks kindlasummalise tollimaksu asemel). Samuti ei arvutaks Euroopa Kohus selliste tollimaksude määra.

69. Samuti ei saa väita, et liidu õigusakti osaline tühistamine muudaks institutsioonilist tasakaalu, sest esiteks sisaldab ELTL artikli 264 esimeses lõigus Euroopa Kohtule antud pädevus tühistada liidu õigusakt tervikuna ühtlasi pädevust tühistada üksnes osa sellest õigusaktist ( 51 ) ja teiseks ei ole see pädevus piiramatu, kuna, nagu eespool märgitud, ei tohi osaline tühistamine muuta akti sisu. ( 52 )

70. Seetõttu leian, et apellatsioonkaebuse esimene väide on põhjendatud ja et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta vaidlustatud kohtumääruse punktis 59 leidis, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 on selle määruse ülejäänud osast lahutamatu. Järelikult tuleb vaidlustatud kohtumäärus tühistada.

71. Terviklikkuse huvides analüüsin siiski nüüd apellatsioonkaebuse teist väidet.

B. Apellatsioonkaebuse teine väide

1. Poolte argumendid

72. Teises väites märgib SolarWorld, et Üldkohus rikkus harta artikleid 47 ja 20, kui ta leidis vaidlustatud kohtumääruse punktides 53 kuni 60, eelkõige kohtumääruse punktides 55 ja 59, et hagi on vastuvõetamatu.

73. Seoses harta artikli 47 rikkumisega leiab SolarWorld, et ehkki määrused, millega kehtestatakse tasakaalustusmeetmeid, puudutavad liidu tootjaid isiklikult, ei oleks neil tootjatel ühtegi tõhusat õiguskaitsevahendit juhul, kui neil ei oleks õigust taotleda nende määruste osalist tühistamist. Sellega seoses rõhutab SolarWorld, et tema hagid määruse nr 513/2013 ning otsuste 2013/423 ja 2013/707 tühistamiseks jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

74. Seoses harta artikli 20 rikkumisega väidab SolarWorld, et kuna Üldkohus lükkas vaidlusaluse määruse osalise tühistamise hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi, aga samal ajal leidis, et Hiina eksportijate hagi selle määruse tühistamiseks oli vastuvõetav, siis ei kohelnud Üldkohus ELi tootjaid ja Hiina eksportijaid võrdselt.

75. Nõukogu leiab, et apellatsioonkaebuse teine väide tuleb jätta läbi vaatamata. Nõukogu toob eelkõige välja, et harta artikli 47 eesmärk ei ole muuta aluslepingutes sätestatud kohtuliku läbivaatamise süsteemi, eriti reegleid, mis puudutavad liidu kohtutesse otse esitatavate hagide vastuvõetavust. Mis puudutab harta artikli 20 rikkumist, siis see väide on vastuvõetamatu, sest Üldkohtule seda ei esitatud. Igal juhul on see põhjendamatu, kuna SolarWorldi ja Hiina tootjaid ei kohelda erinevalt, sest SolarWorld oleks võinud taotleda vaidlusaluse määruse tühistamist tervikuna.

76. Komisjon leiab, et apellatsioonkaebuse teine väide ei ole põhjendatud. Seoses harta artikli 47 rikkumisega rõhutab komisjon esiteks, et selle sätte eesmärk ei ole muuta aluslepingutes sätestatud kohtuliku läbivaatamise süsteemi, teiseks, et SolarWorld esitas tõepoolest hagi otsuste 2013/423 ja 2013/707 tühistamiseks, ning kolmandaks, et ta oleks võinud esitada hagi vaidlusaluse määruse tühistamiseks tervikuna. Mis puudutab harta artikli 20 rikkumist, siis leiab komisjon, et SolarWorldi ja Hiina eksportijaid ei koheldud erinevalt, kuna SolarWorld oleks võinud esitada hagi vaidlusaluse määruse tühistamiseks tervikuna ning taotleda kohtuotsuse ajalise mõju piiramist kuni määruse asendamiseni uue määrusega, millega kehtestataks suuremad tasakaalustavad tollimaksud.

2. Hinnang

(a) Vastuvõetavus

77. Nõukogu väidab, et väide harta artikli 20 rikkumise kohta on vastuvõetamatu, kuna Üldkohtule seda ei esitatud.

78. SolarWorld ei esitanud tõepoolest oma Üldkohtule esitatud vastuses nõukogu vastuvõetamatuse väite peale väidet harta artikli 20 rikkumise kohta. Seetõttu on apellatsioonkaebuse teine väide minu hinnangul vastuvõetamatu selles osas, mis puudutab väidet, et rikutud on harta artiklit 20.

79. Terviklikkuse huvides analüüsin siiski järgnevalt seda, kas Üldkohus rikkus harta artiklit 20, kui ta jättis SolarWorldi hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

(b) Sisulised küsimused

80. Apellatsioonkaebuse teises väites leiab SolarWorld, et hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätmisega rikkus Üldkohus harta artikleid 47 ja 20.

81. Minu hinnangul tuleb teine väide jätta läbi vaatamata.

82. Esiteks on seoses harta artikli 47 väidetava rikkumisega tõsi, nagu eespool nimetatud, et SolarWorldi hagi otsuse 2013/707 peale, millega komisjon kiitis heaks eksportivate tootjate hinnakohustuse pakkumise, jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata põhjendusega, et „hinnakohustuse heakskiitmise otsus […] ei tekita õiguslikke tagajärgi, mis võiks otseselt mõjutada asjaomaste toodete nende liidu tootjate olukorda, nagu on antud asjas [SolarWorld]“. ( 53 ) Üldkohus jättis sisulistes küsimustes rahuldamata SolarWorldi tühistamishagi komisjoni 15. septembri 2014. aasta kirjas sisalduva otsuse peale, millega komisjon kohandas minimaalset impordihinda, „pidamata vajalikuks selle vastuvõetavust hinnata“. ( 54 )

83. Märgin siiski, et selgitustes põhiõiguste harta kohta on kirjas, et harta artikli 47 „eesmärk ei ole asutamislepingutega sätestatud kohtuliku läbivaatamise süsteemi, eelkõige Euroopa Liidu Kohtus koheste meetmete võtmiseks vastuvõetavaks tunnistamist käsitlevaid reegleid, muuta“. ( 55 ) Seega tuleb ELTL artikli 263 neljandas lõigus ette nähtud vastuvõetavuse tingimusi väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tõlgendada koostoimes põhiõigusega tõhusale kohtulikule kaitsele, ilma et seejuures jäetaks kõrvale selles aluslepingus otsesõnu ette nähtud tingimusi. ( 56 )

84. Lisaks tuleb Euroopa Kohtul lahendada küsimus, kas on õigust esitada hagi üksnes vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamiseks. Kui Euroopa Kohus leiab, et see säte on määruse ülejäänud osast lahutamatu, oleks sellegipoolest võimalik esitada hagi vaidlusaluse määruse tühistamiseks tervikuna. Sellega seoses ei saa väita, et määruse tühistamine tervikuna ei tooks SolarWorldile kasu, sest SolarWorld võiks esitada hagi vaidlusaluse määruse tühistamiseks tervikuna ja taotleda Euroopa Kohtult tühistava kohtuotsuse ajalise mõju piiramist seni, kuni pädevad asutused võtavad tühistava kohtuotsuse täitmiseks vajalikud meetmed. ( 57 )

85. Seetõttu leian, et väide harta artikli 47 rikkumise kohta tuleb tagasi lükata.

86. Teiseks tundub mulle seoses harta artikli 20 väidetava rikkumisega, et kui Euroopa Kohus peaks leidma, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 ei ole määruse ülejäänud osast lahutatav ja et SolarWorldil ei ole õigust taotleda vaidlusaluse määruse osalist tühistamist, ei koheldaks SolarWorldi sellega eksportivatest tootjatest erinevalt. Nagu eespool mainitud, tuleneb Üldkohtu otsusest JingAo Solari kohtuasjas, et eksportivad tootjad ei saa taotleda vaidlusaluse määruse osalist tühistamist (kuna artikkel 1 ei ole selle määruse ülejäänud osast lahutatav). ( 58 )

87. Sellest omakorda tuleneb, et kui Euroopa Kohus peaks lugema väite harta artikli 20 rikkumise kohta vastuvõetavaks, peaks ta minu hinnangul selle väite põhjendamatuse tõttu tagasi lükkama.

88. Olen seisukohal, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta vaidlustatud kohtumääruse punktides 59 ja 61 leidis, et vaidlusaluse määruse artikkel 2 ei ole selle määruse ülejäänud osast lahutatav. Järelikult tuleb vaidlustatud kohtumäärus tühistada.

89. Juhuks kui tühistatakse kohtuotsus või kohtumäärus, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus, on Euroopa Kohtu põhikirja artiklis 61 sätestatud, et Euroopa Kohus võib saata asja otsustamiseks tagasi Üldkohtule või ise teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab.

90. Praeguses kohtuasjas ei analüüsinud Üldkohus vaidlustatud kohtumääruses küsimust, kas SolarWorldil on õigus taotleda vaidlusaluse määruse artikli 2 tühistamist, mille nõukogu esimeses astmes vaidlustas. Samuti ei mainitud seda poolte Euroopa Kohtule esitatud menetlusdokumentides. Sama kehtib apellatsioonkaebuse põhjendatust puudutavate väidete puhul. Seetõttu ei luba menetlusstaadium praegusel juhul kohtuotsust teha.

91. Seega tuleb asi Üldkohtule tagasi saata ja jätta otsuse tegemine kohtukulude kohta edaspidiseks.

VI. Ettepanek

92. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku langetada järgmised otsused: – tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 1. veebruari 2016. aasta määrus kohtuasjas T‑142/14 SolarWorld jt vs. nõukogu; – saata kohtuasi T‑142/14 tagasi Euroopa Liidu Üldkohtule ja – teha otsus kohtukulude kohta edaspidi.

( 1 ) Algkeel: inglise.

( 2 ) Kohtumäärus, 1.2.2016, SolarWorld jt vs. nõukogu, T‑142/14, ei avaldata, EU:T:2016:68 (edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus“).

( 3 ) 2. detsembri 2013. aasta määrus, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks (ELT 2013, L 325, lk 66).

( 4 ) 11. juuni 2009. aasta määrus kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (kodifitseeritud versioon) (edaspidi „algmäärus“) (ELT 2009, L 188, lk 93).

( 5 ) Teade Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) importi käsitleva dumpinguvastase menetluse algatamise kohta (ELT 2012 C 269, lk 5).

( 6 ) Teade Hiina Rahvavabariigist pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) importi käsitleva subsiidiumivastase menetluse algatamise kohta (ELT 2012 C 340, lk 13).

( 7 ) 4. juuni 2013. aasta määrus, millega kehtestatakse ajutine dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes ja muudetakse määrust (EL) nr 182/2013, millega kehtestatakse registreerimisnõue selliste Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud toodete impordi suhtes (ELT 2013 L 152, lk 5).

( 8 ) Kohtumäärus, 14.4.2015, SolarWorld ja Solsonica vs. komisjon, T‑393/13, ei avaldata, EU:T:2015:211.

( 9 ) Kohtumäärus, 16.3.2016, SolarWorld vs. komisjon, C‑312/15 P, ei avaldata, EU:C:2016:162.

( 10 ) 2. augusti 2013. aasta otsus, millega kiidetakse heaks pakutud hinnakohustus, mis on seotud Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) importi käsitleva dumpinguvastase menetlusega (2013/423/EL) (ELT 2013 L 209, lk 26).

( 11 ) 2. augusti 2013. aasta määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 513/2013, millega kehtestatakse ajutine dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes (ELT 2013 L 209, lk 1).

( 12 ) 2. detsembri 2013. aasta määrus, millega kehtestatakse lõplikud dumpinguvastased meetmed Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes ning nõutakse lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT 2013 L 325, lk 1).

( 13 ) 4. detsembri 2013. aasta otsus, millega kinnitatakse pakutud hinnakohustus, mis on seotud Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) importi käsitlevate dumpingu- ja subsiidiumivastaste menetlustega, lõplike meetmete kohaldamise ajaks (2013/707/EL) (ELT 2013 L 325, lk 214).

( 14 ) Kohtumäärus, 14.1.2015, SolarWorld jt vs. komisjon, T‑507/13, EU:T:2015:23.

( 15 ) Kohtumäärus, 10.3.2016, SolarWorld vs. komisjon, C‑142/15 P, ei avaldata, EU:C:2016:163.

( 16 ) Kohtuotsus, 16.2.2017, SolarWorld vs. komisjon, T‑783/14, ei avaldata, EU:T:2017:88.

( 17 ) Kohtuotsus, 19.1.2017, komisjon vs. Total ja Elf Aquitaine, C‑351/15 P, EU:C:2017:27, punktid 30–34.

( 18 ) Kohtuotsus, 1.10.2014, nõukogu vs. Alumina, C‑393/13 P, EU:C:2014:2245, punktid 15–19.

( 19 ) Vt otsuse 2013/423 põhjendused 5 ja 6 ning otsuse 2013/707 põhjendus 19.

( 20 ) Kohtuotsus, 6.12.2012, komisjon vs. Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, punkt 38.

( 21 ) Kohtuotsus, 12.11.2015, Ühendkuningriik vs. parlament ja nõukogu, C‑121/14, EU:C:2015:749, punkt 21.

( 22 ) Vt algmääruse artikli 12 lõike 1 punkte c ja d ning artikli 15 lõiget 1. Analoogselt toob dumpinguvastases menetluses normaalväärtuse määramisel tehtud viga igal juhul endaga kaasa dumpinguvastaseid tollimakse kehtestava kogu määruse tühistamise, arvestades et “normaalväärtus on kohaldatava dumpinguvastase tollimaksu määra kindlaksmääramisel keskse tähtsusega“ (kohtuotsus, 15.9.2016, PT Wilmar Bioenergi Indonesia ja PT Wilmar Nabati Indonesia vs. nõukogu, T‑139/14, ei avaldata, EU:T:2016:499, punkt 109).

( 23 ) Kohtuotsus, 28.2.2017, JingAo Solar jt vs. nõukogu, T‑158/14, T‑161/14 ja T‑163/14, ei avaldata, EU:T:2017:126 (edaspidi „JingAo Solar“). Selle kohtuotsuse peale on esitatud apellatsioonkaebus, mille menetlus on hetkel Euroopa Kohtus pooleli (Canadian Solar Emea jt vs. nõukogu, C‑237/17 P).

( 24 ) Kohtuotsus, 28.2.2017, JingAo Solar jt vs. nõukogu, T‑158/14, T‑161/14 ja T‑163/14, ei avaldata, EU:T:2017:126, punkt 42.

( 25 ) Asutused oleksid võinud otsustada vaidlusaluse määruse artiklis 1 kehtestatud väärtuselise tollimaksu asemel kehtestada miinimumhinnaga tollimaksu või kombineeritud meetme.

( 26 ) Kohtuotsus, 28.2.2017, JingAo Solar jt vs. nõukogu, T‑158/14, T‑161/14 ja T‑163/14, ei avaldata, EU:T:2017:126.

( 27 ) Komisjoni 4. juuni 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/866, millega tühistatakse kolme eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2015, L 139, lk 30); komisjoni 18. augusti 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/1403, millega tühistatakse ühe eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2015, L 218, lk 1); komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2018, millega tühistatakse kahe eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2015 L 295, lk 23); komisjoni 28. juuni 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1045, millega tühistatakse ühe eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2016, L 170, lk 5), ning komisjoni 7. detsembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/2146, millega tühistatakse kahe eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2016, L 333, lk 4).

( 28 ) Komisjoni 28. jaanuari 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/115, millega tühistatakse ühe eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2016, L 23, lk 47), ning komisjoni 15. novembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1998, millega tühistatakse viie eksportiva tootja hinnakohustuse heakskiit, mis anti vastavalt rakendusotsusele 2013/707 (ELT 2016 L 308, lk 8).

( 29 ) Vt määruse 2015/866 põhjendust 96, määruse 2015/1403 põhjendust 34, määruse 2015/2018 põhjendust 70, määruse 2016/115 põhjendust 16, määruse 2016/1045 põhjendust 55, määruse 2016/1998 põhjendust 23 ja määruse 2016/2146 põhjendust 45.

( 30 ) Kohtumäärus, 11.12.2014, Carbunión vs. nõukogu, C‑99/14 P, ei avaldata, EU:C:2014:2446 (edaspidi „Carbunión“).

( 31 ) Kohtuotsus, 12.4.2013, Du Pont de Nemours (Prantsusmaa) jt vs. komisjon, T‑31/07, ei avaldata, EU:T:2013:167 (edaspidi „Du Pont de Nemours“).

( 32 ) Kohtuotsus, 5.10.2000, Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, C‑376/98, EU:C:2000:544 (edaspidi „Saksamaa vs. parlament ja nõukogu“).

( 33 ) Kohtumäärus. 12.7.2012, Gibraltari valitsus vs. komisjon, C‑407/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:464 (edaspidi „.Gibraltari valitsus vs. komisjon“).

( 34 ) Kohtumäärus, 11.12.2014, Carbunión vs. nõukogu, C‑99/14 P, ei avaldata, EU:C:2014:2446.

( 35 ) Nõukogu 10. detsembri 2010. aasta otsus 2010/787/EL konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antava riigiabi kohta (ELT 2010, L 336, lk 24), artikli 3 lõige 1.

( 36 ) Kohtumäärus, 11.12.2014, Carbunión vs. nõukogu, C‑99/14 P, ei avaldata, EU:C:2014:2446, punktid 28 ja 31.

( 37 ) Kohtuotsus, 12.4.2013, Du Pont de Nemours (Prantsusmaa) jt vs. komisjon, T‑31/07, ei avaldata, EU:T:2013:167.

( 38 ) 15. juuli 1991. aasta direktiiv taimekaitsevahendite turuleviimise kohta (EÜT 1991 L 230, lk 1; ELT eriväljaanne 03/11, lk 332).

( 39 ) Kohtuotsus, 12.4.2013, Du Pont de Nemours (Prantsusmaa) jt vs. komisjon, T‑31/07, ei avaldata, EU:T:2013:167, punkt 85.

( 40 ) Kohtuotsus, 5.10.2000, Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, C‑376/98, EU:C:2000:544.

( 41 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 1998. aasta direktiiv tubakatoodete reklaami ja sponsorlusega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta liikmesriikides (EÜT 1998, L 213, lk 9).

( 42 ) Kohtuotsus, 5.10.2000, Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, C‑376/98, EU:C:2000:544, punktid 98 ja 99.

( 43 ) Kohtuotsus, 5.10.2000, Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, C‑376/98, EU:C:2000:544, punkt 117.

( 44 ) Kohtujuristi ettepanek, Fennelly, 15.06.2000, kohtuasi Saksamaa vs. parlament ja nõukogu, C‑376/98, EU:C:2000:324, punkt 127.

( 45 ) Kohtumäärus, 12.7.2012, Gibraltari valitsus vs. komisjon, C‑407/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:46.

( 46 ) 12. detsembri 2008 otsus, millega võetakse vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ vastu Vahemere biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade teine ajakohastatud loetelu (ELT 2009, L 43, lk 393).

( 47 ) Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT 1992, L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/02, lk 102).

( 48 ) Kohtumäärus, 12.7.2012, Gibraltari valitsus vs. komisjon, C‑407/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:46, punktid 31–33.

( 49 ) Tuleb tähele panna, et alates hetkest, mil jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2014. aasta määrus (EL) nr 37/2014, millega muudetakse teatavaid ühist kaubanduspoliitikat käsitlevaid määrusi seoses teatavate meetmete vastuvõtmise menetlustega (ELT 2014, L 18, lk 1), kehtestab lõplikke tasakaalustavaid tollimakse komisjon, mitte nõukogu. Sellega seoses vt Scharf, T., „Decision-Making in EU Trade Defence Cases After Lisbon: An Institutional Anomaly Addressed?“, kogumikus Herrmann, C., Simma, B. ja Streinz, R. (toim), Trade Policy between Law, Diplomacy and Scholarship. Liber amicorum in memoriam Horst G. Krenzler, Springer, 2015, lk 395–406.

( 50 ) Komisjoni arutluskäik on järgmine. Komisjoni ja nõukogu ülesanne on otsustada, milline tasakaalustusmeede kehtestada. Kuid üksnes artikli 2 tühistamine tooks endaga kaasa selle, et artiklis 2 viidatud hinnakohustus asendataks artiklis 1 sätestatud tasakaalustavate tollimaksudega. Teisisõnu võimaldaks üksnes artikli 2 tühistamine Euroopa Kohtul otsustada, milline tasakaalustusmeede kehtestada. Seetõttu muudaks üksnes artikli 2 tühistamine institutsioonilist tasakaalu ühelt poolt komisjoni ja nõukogu ning teiselt poolt Euroopa Kohtu vahel. Institutsioonidevaheline tasakaal säilib üksnes juhul, kui vaidlustatud määrus tühistatakse tervikuna, sest siis on komisjonil ja nõukogul võimalik kehtestada uued tasakaalustusmeetmed, et täita tühistavat kohtuotsust.

( 51 ) Kohtujuristi ettepanek, Kokott, 24.5.2012, kohtuasi komisjon vs. Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:317, punkt 25.

( 52 ) Kohtujuristi ettepanek, Tesauro, 6.2.1997, liidetud kohtuasjad Prantsusmaa jt vs. komisjon, C‑68/94 ja C‑30/95, EU:C:1997:54, punkt 142.

( 53 ) Kohtumäärus, 14.1.2015, SolarWorld jt vs. komisjon, T‑507/13, EU:T:2015:23, punkt 52.

( 54 ) Kohtuotsus, 16.2.2017, SolarWorld vs. komisjon, T‑783/14, ei avaldata, EU:T:2017:88, punkt 59.

( 55 ) Selgitused põhiõiguste harta kohta (ELT 2007, C 303, lk 17).

( 56 ) Kohtuotsused, 24.11.2016, Ackermann Saatzucht jt vs. parlament ja nõukogu, C‑408/15 P ja C‑409/15 P, ei avaldata, EU:C:2016:893, punkt 50, ning 3.10.2013, Inuit Tapiriit Kanatami jt vs. parlament ja nõukogu, C‑583/11 P, EU:C:2013:625, punkt 98.

( 57 ) Kohtuotsus, 12.4.2013, Du Pont de Nemours (Prantsusmaa) jt vs. komisjon, T‑31/07, ei avaldata, EU:T:2013:167, punkt 99.

( 58 ) Kohtuotsus, 28.2.2017, JingAo Solar jt vs. nõukogu, T‑158/14, T‑161/14 ja T‑163/14, ei avaldata, EU:T:2017:126, punkt 42.