2)

a) Kas EÜ artiklis 43 sätestatud keeluga teha piiranguid liikmesriigi kodaniku asutamisvabadusele teise liikmesriigi territooriumil on ühildatav see, et äriühing, kes majandab ühes liikmesriigis elektrijaama kooskõlas selle riigi õiguskorra ning asjaomaste ühenduse õigusnormidega, on kohustatud naaberliikmesriigi kohtu poolt elektrijaamast levivate võimalike kahjulike mõjutuste tõttu tehtud tegevust lõpetama kohustava kohtuotsuse — mis on nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades alusel kõikides liikmesriikides täidetav — alusel korraldama oma rajatise teise riigi tehniliste ettekirjutuste järgi ümber või — ümberkorraldamise võimatuse korral rajatise komplektsuse tõttu — lõpetama selle rajatise majandamise ning see kohus ei tohi selle riigi kõrgeima kohtu poolt siseriiklikele õigusnormidele antud tõlgenduse tõttu arvestada tuumajõujaamale tema asukohariigis antud käitamisluba, kuigi ta peaks arvestama samasugust negatoorhagi menetledes enda riigis rajatisele antud vastavat käitamisluba, mistõttu ei saaks selles liikmesriigis käitamisluba omava rajatise suhtes teha tema tegevust lõpetama kohustavat kohtuotsust? b) Kas asutamisvabaduse piiramise õigustusi tuleb tõlgendada nii, et siseriiklik õigus ei tohi teha vahet selles liikmesriigis ja teises liikmesriigis välja antud käitamislubade vahel, kui sellega soovitakse kaitsta selle liikmesriigi, mitte aga teise liikmesriigi, majandust, kuivõrd tegemist on puhtalt majandusliku põhjusega, mida ei tunnustata põhivabaduste raames kaitsetväärivana? c) Kas EÜ asutamislepingus sisalduvaid asutamisvabaduse piiranguid ja eelkõige proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õiguses eranditeta selle liikmesriigi ja teise liikmesriigi käitamislubade vahel vahettegemine on igatahes lubamatu, sest rajatise majandamise üle, millele on selle asukohaliikmesriigis antud luba, peab teise liikmesriigi kohus otsustama üksikjuhul arvestades selle rajatisega avalikule korrale, avalikule julgeolekule ja rahvatervise kaitsmise vajadusele või teistele tunnustatud ülekaalukast üldisest huvist tulenevatele vajadustele lähtuva tegeliku ohuga? d) Kas asutamisvabaduse piirangute õigustuste raames kontrollitavat proportsionaalsuse põhimõtet arvestades peavad liikmesriigi kohtud käsitlema rajatisele selle asukohariigis antud käitamisluba igal juhul nagu kohtu asukoha liikmesriigis antud käitamisluba, kui asukohaliikmesriigi käitamisluba on peamises osas õiguslikult võrdväärne kohtu asukoha liikmesriigi käitamisloaga? e) Kas eeltoodud küsimustele vastamisel on ka asutamisvabaduse osas oluline, et asukohariigis käitamisloa saanud rajatise puhul on tegemist tuumajõujaamaga, kui teises liikmesriigis, kus on esitatud negatoorhagi tuumajõujaamast levivate kardetavate kahjulike mõjutuste tõttu, ei tohi sellist tüüpi rajatisi per se majandada, kuigi lubatud on teiste tuumatehniliste rajatiste majandamine? f) Kas liikmesriigi kohtud, millele on esitatud vastav negatoorhagi, on kohustatud punktis 2 a) nimetatud siseriikliku õiguse tõlgenduse vastuolu korral EÜ artikliga 43 tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusele vastavalt nii, et sõnastuse „rajatis, millele on halduskorras antud luba” all võib mõista nii selles liikmesriigis kui teistes Euroopa Liidu liikmesriikides halduskorras antud käitamislubasid?