ET Euroopa Liidu Teataja C 46/4

Éditions Odile Jacob SAS-i 25. novembril 2010 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu Kuuenda Koja 13. septembri 2010. aasta otsuse peale kohtuasjas T-279/04: Éditions Jacob versus komisjon

(Kohtuasi C-551/10 P)

2011/C 46/06

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Éditions Odile Jacob SAS (esindajad: advokaadid O. Fréget, M. Struys, M. Potel-Saville ja L. Eskenazi)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Lagardère SCA

Apellandi nõuded

— tühistada Üldkohtu 13. septembri 2010. aasta otsus kohtuasjas T-279/04: Editions Odile Jacob SASA vs. komisjon, millega Odile Jacobi hagi rahuldamata jäeti;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt, sealhulgas Odile Jacobi esimeses menetlusastmes ja käesolevas menetlusastmes kantud kohtukulud

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab oma kaebuse põhjenduseks neli väidet.

Esiteks väidab Editions Odile Jacob, et Üldkohus kohaldas valesti koondumise mõistet määruse nr 4064/89 (1) tähenduses ja andis vale õigusliku hinnangu ülevõtmise mõistele, jättes arvesse võtmata määruse 4064/89 artikli 3 lõikes 3 sätestatud kontrolli hindamise kriteeriumid. Esiteks, jättes ülevõtmise, millega Natexis Banques Populaires (NBP) omandas ajutuselt Vivendi Universal Publishingi (VUP), välja õiguslikust raamistikust, mille tulemusel omandas VUP-i üle kontrolli Lagardère, ei järginud Üldkohus ettevõtjate koondumiste üle kontrolli kehtestamise üldist eesmärki, milleks on paremini mõista õigustoimingute kogumi aluseks olevat majanduslikku tegelikkust. Seda tehes ei loonud Üldkohus mitte üksnes uut erandit määrusest 4064/89, mis võimaldab vältida ülevõtmise üle tehtavat koondumise kontrolli, sõltumata sellest, millise ettevõtja käsutuses on üleantav vara, vaid kaotab ka selle määruse artikli 3 lõike 5 punkti a kasuliku mõju.

Teiseks, jättes arvesse võtmata määruse 4064/89 artikli 3 lõike 5 punkti a kohast ülevõtmise õiguslikku määratlust, kohaldas Üldkohus igal juhul valesti ja puudulikult selle määruse artikli 3 lõiget 3, kuna seda sätet võib kohaldada üksnes lepingulistele asjaoludele, millest vaidlustatud õigustoiming koosneb.

Kolmandana väidab hageja, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kuna ei käsitlenud komisjoni poolt menetlusnormide rikkumise tagajärgi. Jättes kontrollimata määruse 4064/89 rikkumise, mis seisnes eeskätt koondumise peatamise kohustuse rikkumises, komisjoni pädevuse aluseks oleva teatise puudumine ja pettuses, mis kujutas endast omandaja ilmset vahetamist, kiitis Üldkohus heaks õigusrikkumise, mis on võrreldav komisjoni poolse võimu kuritarvitamisega.

Kolmandaks väidab Éditions Odile Jacob, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kuna ei tühistanud komisjoni otsust ja jättis eega sedastamata, et selle otsuse tegemisel rikkus komisjon olulisi menetlusnorme. See väide puudutab eeskätt vaidlusaluse toimingu kvalifikatsiooni põhjendamatust ja määruse 4064/89 artikli 3 lõike 5 punkti a kohaldatavust ühele selle toimingu osale ning viitab sellele, et rikutud on võrdsuse, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtet.

Neljandana ja viimasena väidab hageja, et Üldkohus rikkus õigusnormi ja tegi ilmseid hindamisvigu, jättes arvesse võtmata õiguslikud kriteeriumid turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevdamise hindamiseks ja jättes tähelepanuta selle, kas komisjoni järeldused kokkulepete osas olid asjakohased.

(1) EÜT L 395, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 31.