Kohtuasi C‑71/14

East Sussex County Council

versus

Information Commissioner

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud First-tier Tribunal)

„Eelotsusetaotlus — Århusi konventsioon — Direktiiv 2003/4/EÜ — Artiklid 5 ja 6 — Avalikkuse juurdepääs keskkonnateabele — Tasu keskkonnateabe andmise eest — Mõiste „mõõdukas” — Andmebaasi pidamise kulud ja üldkulud — Õiguskaitse kättesaadavus — Tasu kehtestava otsuse halduslik ja kohtulik kontroll”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 6. oktoober 2015

Direktiivi 2003/4 (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et teatavat liiki keskkonnateabe andmise eest nõutav tasu ei või sisaldada mingitki osa sellise andmebaasi pidamise kulust, mida ametiasutus kasutab selleks otstarbeks, kuid võib sisaldada üldkulu, mis seondub ajaga, mis ametiasutuse personalil kulub individuaalsetele teabenõuetele vastamisele, mida on selle tasu määramisel nõuetekohaselt arvesse võetud, tingimusel et selle tasu kogusumma on mõõdukas. Nimelt ilmneb direktiivi 2003/4 artikli 5 lõikest 1 koostoimes sama direktiivi artikli 3 lõike 5 punktiga c et põhimõtteliselt seonduvad üksnes sellised kulud, mis ei tulene nende registrite ja nimekirjade asutamisest ja hoidmisest ning teabe säilitamiseks ja sellega tutvumiseks vajalike vahendite soetamisest ja hooldamisest, keskkonnateabe andmisega ning siseriiklikud ametiasutused võivad üksnes nende kuludega seoses nõuda tasu direktiivi 2003/4 artikli 5 lõike 2 alusel. Need kulud ei sisalda mitte üksnes posti- ja koopiakulusid, vaid samuti kulu, mis seondub ajaga, mis ametiasutuse personalil kulub, et vastata individuaalsele teabenõudele ja mis hõlmab eelkõige aega, mis kulub kõnealuse teabe otsimisele ja taotletud vormi panemisele. Lisaks, arvestades mõiste „kulu“ kasutamist direktiivi 2003/4 põhjenduses 18, võivad üldkulud, mida on nõuetekohaselt arvesse võetud, üldiselt olla lisatud direktiivi 2003/4 artikli 5 lõikes 2 sätestatud tasu arvutamisse. Nimelt vastab üldkulude lisamine selle tasu arvestusse tavapärastele raamatupidamisarvestuse põhimõtetele. Siiski saab neid kulusid lisada selle tasu arvutamisse üksnes siis, kui need on omistatavad mingile sellisele kulu elemendile, mis on seotud keskkonnateabe andmisega. (vt punktid 34, 36, 39, 40, 45 ja resolutsiooni punkt 1)

Mis puudutab direktiivi 2003/4 (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) artikli 5 lõikes 2 sätestatud teist tingimust, et selles artiklis ette nähtud tasu kogusumma peab olema mõõdukas, siis tuleb välistada mõiste „mõõdukas“ mis tahes tõlgendus, mis võiks omada heidutavat mõju teavet soovivatele isikutele või piirata nende teabele juurdepääsu õigust. Hindamaks, kas direktiivi 2003/4 artikli 5 lõike 2 alusel nõutaval tasul on heidutav mõju, tuleb arvesse võtta nii teabe taotleja majanduslikku olukorda kui ka üldist huvi, mis on seotud keskkonnakaitsega. See hinnang ei saa seega piirduda üksnes huvitatud isiku majandusliku olukorraga, vaid peab tuginema ka selle tasu summa objektiivsele analüüsile. Niisiis ei tohi see tasu ületada huvitatud isiku rahalisi võimalusi ega mingil juhul olla objektiivselt ebamõõdukas. Pealegi ei võta pelk asjaolu, et need tasud ei ole heidutavad kinnisvaratehingutega seotud isikute majanduslikku olukorda arvestades, ametiasutuselt kohustust tagada ka see, et need tasud ei ole ebamõõdukad üldsusele, võttes arvesse keskkonnakaitsega seotud üldist huvi. (vt punktid 42–44)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 48 ja 49)

Direktiivi 2003/4 (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) artiklit 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt teatavat liiki keskkonnateabe andmise eest kehtestatud tasu mõõduka laadi üle toimub vaid piiratud halduslik ja kohtulik kontroll, nagu on ette nähtud Inglise õiguses; tingimusel, et see kontroll toimub objektiivsete asjaolude põhjal ja puudutab kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetega küsimust, kas selle tasu kehtestanud ametiasutus järgis direktiivi artikli 5 lõikes 2 esitatud tingimusi; seda peab aga eelotsusetaotluse esitanud kohus hindama. Direktiivi 2003/4 artikli 6 lõikes 1 kasutatud mõisted „uuesti läbi vaadata“ ja „taotluse vaataks uuesti halduskorras läbi“ ning sama artikli lõikes 2 kasutatud mõiste „vaadatakse […] uuesti läbi“ ei määra ära selle direktiiviga nõutud haldusliku ja kohtuliku kontrolli ulatust. Kuna liidu õiguses ei ole selle kohta täpsustusi, siis peab selle ulatuse kindlaksmääramine toimuma siseriiklikus õiguskorras, tagades võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtte järgimise. Sellise teabe andmise eest kehtestatud tasu üle tõhusa haldusliku ja kohtuliku kontrolli olemasolu on lahutamatult seotud liidu seadusandja poolt direktiivi 2003/4 vastu võttes taotletud eesmärgiga, milleks on tagada liidu õiguse kooskõla Århusi konventsiooniga, nähes ette üldise korra, mille eesmärk on tagada, et igal liikmesriigi füüsilisel või juriidilisel isikul on õigus tutvuda riigiasutuste valduses oleva või nende nimel hoitava keskkonnateabega, ilma et see isik peaks tõestama oma huvi. (vt punktid 53, 56, 61 ja resolutsiooni punkt 2)