Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatavad tehingud – Ettevõtte tasuta üle antud vahendite kasutamine – Väikese väärtusega kinkide tegemise ja näidiste jagamise väljajätmine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 5 lõike 6 teine lause)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatavad tehingud – Ettevõtte tasuta üle antud vahendite kasutamine – Väikese väärtusega kinkide tegemise ja näidiste jagamise väljajätmine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 5 lõike 6 teine lause)

3. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatavad tehingud – Ettevõtte tasuta üle antud vahendite kasutamine – Väikese väärtusega kinkide tegemise ja näidiste jagamise väljajätmine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 5 lõike 6 teine lause)

Summary

1. Näidis kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõike 6 teise lause tähenduses on toote eksemplar, mille eesmärk on edendada toote müüki ja mis võimaldab hinnata selle tunnuseid ja omadusi, ilma et selle tegevuse tulemusel tekiks muu kui nimetatud müügiedendustegevusega seotud lõpptarbimine. Kõnealust mõistet ei või siseriiklike õigusnormidega üldiselt piirata selliste müügiks mittesaadaoleval kujul jagatavate toote eksemplaridega ja maksukohustuslase poolt ainult ühele ja samale saajale antud ühesuguste kaupade rühma esimese eksemplariga, ilma et need õigusnormid võimaldaksid võtta arvesse näidisega esindatud toote olemuslikke tunnuseid ja iga tehingu, millega näidiseid jagatakse, konkreetseid majanduslikke asjaolusid. Näidiste adressaatide maksustaatus ei ole selles küsimuses asjassepuutuv.

Eeskätt võivad müügiedenduse eesmärgil tasuta levitatud muusikasalvestised endast kujutada näidistena jagatud kaupa isegi siis, kui need on müügivalmi lõpptootega identsed. Kui muusikasalvestis antakse isikule eesmärgiga, et ta oma ametiülesannetest tulenevalt seda avalikkusele reklaamiks, siis ei saa see isik toodet täiel määral hinnata, kui tal ei ole olnud võimalik kuulata turuleviidava muusikasalvestise sisu tervikuna. Lisaks ei ole kuuenda direktiivi artikli 5 lõike 6 teise lause eesmärgiga vastuolus see, kui kaupa levitatakse näidistena isikule, kes ei ole selle kauba, mida näidis esindab, võimalik või tegelik ostja, tingimusel et selline kauba levitamine on kooskõlas näidiste levitamise eesmärkidega. Kunstivaldkonnas tuleneb uute teoste tasuta näidiste jagamine vahendajatele, kelle ülesanne on teoste kvaliteeti kriitiliselt hinnata ja kes võivad seetõttu mõjutada vastava toote levikut turul – nagu ajakirjanikud või raadiosaadete juhid –, eeskätt reklaamimeetodist, mille puhul on näidiste kasutamine olemuslikult seotud toote müügi edendamise ja selle hindamisega.

Konkreetset, kunstivaldkonnas kasutatavat muusikasalvestiste müügi edendamise praktikat, mille puhul antakse plugger’ itele mitu salvestise koopiat, võib olla ühe muusikasalvestise kvaliteedi hindamiseks ja müügi edendamiseks vajalik, et vahendajatele antakse sellest mitu koopiat, et nad annaksid need edasi isikutele, kes kuuluvad vastavasse sihtgruppi, kuna neil on võimalik muusikasalvestiste müüki edendada. Pelka asjaolu, et eeltoodud viisil jagatud eksemplaride arv võib ulatuda sadadesse ühikutesse juhul, kui muusikasalvestiste tootmise ja müügiga tegeleval äriühingul on võimalik uute salvestiste näidiste jagamisel teha koostööd plugger ’itega, ei saa iseenesest pidada näidiseid käsitleva erandi kehtestamise eesmärkidega vastuolus olevaks, kui eksemplaride arv tuleneb esindatava toote olemuslikest tunnustest ja sellest, mis eesmärgil vahendajatena tegutsevad plugger ’id näidiseid kasutavad – asjaolu, mis tuleb kindlaks teha eelotsusetaotluse esitanud kohtul. Ka juhul, kui plugger – selle asemel, et kasutada tasuta tema käsutusse antud muusikasalvestiste koopiaid sihtotstarbeliselt – kasutab koopiaid vääralt, näiteks suunates need tavapärastesse müügikanalitesse, ei välista see iseenesest nende tasuta jagatud koopiate määratlemist näidistena. Liikmesriigid võivad ka selleks, et tagada kuuenda direktiivi artikli 5 lõike 6 teises lauses sätestatud erandiga kehtestatud piirangute täielik järgimine, panna maksukohustuslasele, kes jagab näidiseid oma majandustegevuse eesmärgil, kohustuse võtta abinõusid, et vältida seda, et näidiseid kasutatakse vastuolus nende sihtotstarbega. Kui aga näidiste jagamise tulemusel tekib siiski lõpptarbimine, mille eesmärk ei ole näidisega esindatava kauba hindamine, kujutab selline tarbimine endast toote kasutamist vastuolus selle sihtotstarbega.

(vt punktid 29–31, 35–40, 53, resolutsiooni punktid 1, 4)

2. Väikese väärtusega kinkide mõistet kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõike 6 teise lause tähenduses tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad 50 naelsterlingi suuruse rahalise piirmäära ühele ja samale isikule 12‑kuulise ajavahemiku jooksul tehtud kinkidele või sellistele kinkidele, mis moodustavad osa kinkide seeriast või järjestikustest kinkidest.

Nimelt on liikmesriikidel artikli 5 lõike 6 teise lause tõlgendamisel teatav kaalutlusruum tingimusel, et nad ei kaldu kõrvale selle sätte eesmärgist ja asetusest kuuenda direktiivi ülesehituses. Siseriiklikes õigusnormides sellise rahalise piirmäära kehtestamisega ei ületata liikmesriikidele antud kaalutlusõiguse piire. Sama kehtib eeskirja kohta, mille kohaselt kehtib nimetatud piirmäär ka ühele ja samal isikule 12‑kuulise ajavahemiku jooksul tehtud kinkide või selliste kinkide kogumaksumuse suhtes, mis moodustavad osa kinkide seeriast või järjestikustest kinkidest. Nimelt on niisugused piirmäärad kooskõlas kuuenda direktiivi artikli 5 lõike 6 eesmärkidega, kahjustamata seejuures seal sätestatud väikese väärtusega kinke käsitleva erandi kasulikku mõju.

(vt punktid 42, 44 ja 45, resolutsiooni punkt 2)

3. Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõike 6 teise lausega on vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt peetakse nimetatud sätte tähenduses väikese väärtusega kinkidena määratletud kinke, mida maksukohustuslane jagab erinevatele isikutele, kellel on üks ja sama tööandja, tehtuks ühele ja samale isikule.

Kauba üleandmise määratlemine väikese väärtusega kingina sõltub sellest, kes on kauba üleandja poolt määratud kauba lõplikuks saajaks, ning seda määratlust ei mõjuta kauba saaja ja tema tööandja vaheline töösuhe ega asjaolu, et mitmel kauba saajal on üks ja sama tööandja.

(vt punktid 49, 50, resolutsiooni punkt 3)