ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artiklit 18 koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1610/96 taimekaitsevahendite täiendava kaitsesertifikaadi kasutuselevõtu kohta artikli 17 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas käsitletavas olukorras on esitatud valesti see esmase müügiloa kuupäev, mis on märgitud täiendava kaitse tunnistuse taotluses, mille alusel sellise tunnistuse väljaandmiseks pädev siseriiklik ametiasutus arvutas selle kestuse, kui see saadi asjaomase tunnistuse kehtivusaja arvutamise sellise eeskirja tulemusel, mis ei ole kooskõlas määruse nr 469/2009 artikli 13 lõikega 1, mida on tõlgendatud hilisemates Euroopa Kohtu otsustes.
3.

Sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas tuleb liidu õigust tõlgendada nii, et kuna käesoleva kohtuotsuse tagajärgi ajaliselt ei piirata, siis ei ole liidu õigusega vastuolus võtta alusetult antud abi tagasinõudmise välistamiseks arvesse õiguskindluse põhimõtet, tingimusel et tingimused on samad, mis puhtalt siseriikliku finantsabi tagasinõudmisel, et Euroopa Liidu huvi on täiel määral arvesse võetud ning et abisaaja heausksus on tuvastatud.
3.

Määruse nr 6/2002 artikli 110 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et mitmeosalise toote koostisosa tootjal või müüjal on selleks, et tal oleks võimalik nimetatud sättes ette nähtud „parandamistingimusele“ tugineda, hoolduskohustus seoses sellega, et tarneahelas järgnevad kasutajad täidavad kõnealuses sättes ette nähtud tingimusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/15

Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. detsembri 2017. aasta otsus (Audiencia Provincial de Albacete eelotsusetaotlus – Hispaania) – José Luís Núñez Torreiro versus AIG Europe Limited, Sucursal en España, varem Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)

(Kohtuasi C-334/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kohustuslik mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustus - Direktiiv 2009/103/EÜ - Artikli 3 esimene lõik - Mõiste „mootorsõidukite kasutamine“ - Siseriiklikud õigusnormid, millega jäetakse mootorsõiduki juhtimise määratlusest välja juhtimine liikluseks „ebasobivatel“ teedel ja alal, välja arvatud teedel ja aladel, mis on liikluseks küll ebasobivad, kuid mida „tavapäraselt“ siiski kasutatakse))

(2018/C 072/19)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Albacete

Põhikohtuasja pooled

Hageja: José Luís Núñez Torreiro

Kostjad: AIG Europe Limited, Sucursal en España, varem Chartis Europe Limited, Sucursal en España, Unión Española de Entidades Aseguradoras y Reaseguradoras (Unespa)

Resolutsioon

Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiivi 2009/103/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmise kohta artikli 3 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu need, mida käsitletakse põhikohtuasjas, mis võimaldavad välistada kohustusliku kindlustuse kaitsest kahju, mis on tekkinud mootorsõidukite kasutamisel „liikluseks ebasobival“ teel või alal, välja arvatud teed või alad, mis on küll liikluseks ebasobivad, kuid mis on siiski „tavapäraselt kasutatavad“.

(1) ELT C 305, 22.8.2016.
1.

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klausli 4 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes kasutatud mõiste „töötingimused“ hõlmab parlamendiliikmeks valitud töötaja õigust saada siseriiklikes õigusnormides ette nähtud eripuhkust, mille ajaks peatub töösuhe, nii et töötajale on kuni tema parlamendimandaadi lõppemiseni tagatud töökoha säilimine ja õigus tõusta kõrgemale palgajärgule.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/24

Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. detsembri 2017. aasta otsus (Finanzgericht Kölni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Deister Holding AG varem Traxx Investments N.V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16) versus Bundeszentralamt für Steuern

(Liidetud kohtuasjad C-504/16 ja C-613/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Otsesed maksud - Asutamisvabadus - Direktiiv 90/435/EMÜ - Artikli 1 lõige 2 - Artikkel 5 - Emaettevõtja - Valdusühing - Mitteresidendist emaettevõtjale jaotatud kasumilt tulumaksu kinnipidamine - Maksuvabastus - Maksudest kõrvalehoidumine, maksustamise vältimine ja muud kuritarvitused - Eeldus))

(2018/C 072/31)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Deister Holding AG, varem Traxx Investments N.V. (C-504/16), Juhler Holding A/S (C-613/16)

Vastustaja: Bundeszentralamt für Steuern

Resolutsioon

Esiteks tuleb nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta, mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/98/EÜ, artikli 1 lõiget 2 koostoimes selle direktiivi artikli 5 lõikega 1, ja teiseks ELTL artiklit 49 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi maksuõigusnormid nagu põhikohtuasjas, mis sel juhul, kui mitteresidendist emaettevõtjas on osalus isikutel, kellel ei ole õigust kinnipeetud tulumaksu tagastusele või maksuvabastusele olukorras, kus nad saavad dividende vahetult residendist tütarettevõtjalt, ei luba nimetatud emaettevõtjale dividendimaksete kapitalitulumaksust vabastamist, kui on täidetud üks nende õigusnormidega kehtestatud tingimustest.

(1) ELT C 475, 19.12.2016.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) artikli 8 lõiget 4 ja artiklit 13 tuleb tõlgendada nii, et kui riigi reguleeriv asutus paneb konkreetsel turul märkimisväärse turujõuga ettevõtjale kuludele orienteeritud hindade kohustuse, võib see riigi reguleeriv asutus tõhususe ja püsiva konkurentsi edendamise eesmärkidel määrata selle kohustuse esemeks olevate teenuste eest hinna tasemel, mis on madalam nimetatud ettevõtjal teenuse osutamisel tekkinud kuludest, kui need kulud on kõrgemad tõhusa operaatori kuludest, mida peab kontrollima liikmesriigi kohus.
2.

Direktiivi 2006/112 artikli 185 lõike 2 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et võlgniku kohustuste vähenemine, mis tuleneb kompromissi kinnitavast jõustunud kohtumäärusest, ei kujuta endast tehingu eest täielikult või osaliselt tasumata jäämise juhtu, mille korral esialgset mahaarvamist ei korrigeerita, tingimusel et see vähenemine on lõplik, mille kontrollimine on siiski eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
2.

Kui ühe ühendusesisese veo moodustavast kahest järjestikusest tarnest koosneva ahela teine tarne on ühendusesisene tarne, tuleb õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet tõlgendada nii, et lõppsoetaja, kes on ebaõigesti kasutanud sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust, ei või sisendkäibemaksuna maha arvata käibemaksu, mille ta maksis tarnijale üksnes vahendaja poolt esitatud arvete alusel, kes eksis enda tarne kvalifitseerimisel.
2.

Direktiivi 92/85 artikli 10 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt võib tööandja öelda kollektiivse koondamise tõttu üles raseda töötaja töölepingu, ilma et ta esitaks muid põhjusi kui need, millega ta põhjendab kollektiivset koondamist, kui esitatud on need objektiivsed kriteeriumid, mille alusel koondatavad töötajad määratakse.
2.

Kui punktis 1 tuvastatud rikkumist ei ole käesoleva kohtuotsuse kuulutamise päevaks lõpetatud, on Kreeka Vabariik kohustatud tasuma Euroopa Komisjonile karistusmakse 3 276 000 eurot iga poolaasta eest, millega viivitatakse 24. juuni 2004. aasta kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka (C-119/02, ei avaldata, EU:C:2004:385) täitmiseks vajalike meetmete võtmisega, ja seda alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamise päevast kuni 24. juuni 2004. aasta kohtuotsuse komisjon vs. Kreeka (C-119/02, ei avaldata, EU:C:2004:385) täieliku täitmiseni; selle karistusmakse reaalselt makstav summa arvutatakse välja iga kuuekuuse perioodi lõpus, vähendades iga perioodi eest makstavat kogusummat protsendimäära võrra, mis vastab inimekvivalendi ühikute arvu esindavale suhtarvule, mis on Thriasio Pedio piirkonnas 24. juuni 2004. aasta kohtuotsusega komisjon vs. Kreeka (C-119/02, ei avaldata, EU:C:2004:385) silmas peetava perioodi lõpus tegelikult vastavusse viidud – võrreldes inimekvivalendi ühikute arvuga, mida kõnealuses piirkonnas käesoleva kohtuotsuse kuulutamise päeval veel 24. juuni 2004. aasta kohtuotsusega komisjon vs. Kreeka (C-119/02, ei avaldata, EU:C:2004:385) vastavusse viidud ei ole.
1.

ELTL artikleid 49 ja 54 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja mille alusel ei ole liikmesriigis asutatud emaettevõtjal lubatud maha arvata sellise laenu intressi, mille ta võttis sidusettevõtjalt muus liikmesriigis asutatud tütarettevõtja kapitali tehtud sissemakse rahastamiseks, samas kui emaettevõtja saaks selle maha arvata, kui tütarettevõtja oleks asutatud samas liikmesriigis ja ta moodustaks sellega ühise maksukohustuslase.
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/3

Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. veebruari 2018. aasta otsus (Hof van Cassatie eelotsusetaotlus – Belgia) – kriminaalmenetlus järgmiste isikute suhtes: Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

(Kohtuasi C-359/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Võõrtöötajad - Sotsiaalkindlustus - Kohaldatavad õigusaktid - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikli 14 lõike 1 punkt a - Lähetatud töötajad - Määrus (EMÜ) nr 574/72 - Artikli 11 lõike 1 punkt a - Tõend E 101 - Tõendusjõud - Tõend, mis on saadud pettuse teel või mida kasutatakse pettuslikult))

(2018/C 123/03)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Cassatie

Põhikohtuasja menetluse pooled

Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

menetluses osales: Openbaar Ministerie

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) määruse nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97, mida omakorda on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 631/2004) artikli 14 lõike 1 punkti a ja nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 574/72, millega määratakse kindlaks määruse nr 1408/71 rakendamise kord (muudetud ja ajakohastatud määrusega nr 118/97), artikli 11 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kui selle liikmesriigi asutus, kuhu töötajad on lähetatud, on esitanud tõendid E 101 välja andnud asutusele taotluse need tõendid ümber hinnata ja tagasi võtta, arvestades tõendeid, mis koguti kohtumenetluses, mis võimaldas tuvastada, et tõendid E 101 on saadud pettuse teel või neid kasutatakse pettuslikult, ja kui need välja andnud asutus ei võta kohtumenetluses kogutud tõendeid tõendite E 101 väljaandmise põhjendatuse uuesti hindamisel arvesse, võib liikmesriigi kohus menetluses, mis on algatatud isikute suhtes, keda süüdistatakse pettusega saadud tõendeid omavate lähetatud töötajate kasutamises, need tõendid jätta arvesse võtmata, kui ta tuvastab kogutud tõendite alusel ja järgides kohtualustele isikutele jäävaid tagatisi, mis tulenevad õigusest õiglasele kohtumõistmisele, pettuse toimepanemise.

(1) ELT C 335, 12.9.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/2

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. veebruari 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – The Queen, taotluse alusel, mille esitas: American Express Co. versus The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Kohtuasi C-304/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EL) 2015/751 - Kaardipõhiste maksetehingute vahendustasud - Artikli 1 lõige 5 - Kolme osapoolega maksekaardisüsteemi samastamine nelja osapoolega maksekaardisüsteemiga - Tingimused - Kolme osapoolega maksekaardisüsteemi poolt kaardipõhiste makseinstrumentide väljastamine „koos kaubamärgi kooskasutuse partneriga või agendi kaudu“ - Artikli 2 punkt 18 - Mõiste „kolme osapoolega maksekaardisüsteem“ - Kehtivus))

(2018/C 123/02)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: The Queen, taotluse alusel, mille esitas American Express Co.

Vastustaja: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

menetluses osalesid: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2015. aasta määruse (EL) 2015/751 kaardipõhiste maksetehingute vahendustasude kohta artikli 1 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et ühelt poolt kaubamärgi kooskasutuse partneri või agendi ja teiselt poolt kolme osapoolega maksekaardisüsteemi vahelise lepingu raames ei ole nõutav, et see kooskasutuse partner või agent tegutseks väljastajana nimetatud määruse artikli 2 punkti 2 tähenduses, selleks et nimetatud süsteemi saaks käsitada niisugusena, et see annab kaardipõhiseid makseinstrumente välja koos kaubamärgi kooskasutuse partneriga või agendi kaudu, ja seega nelja osapoolega maksekaardisüsteemina viidatud sätetest esimese tähenduses.

2. Teise eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi määruse 2015/751 artikli 1 lõike 5 ja artikli 2 punkti 18 kehtivust mõjutavat asjaolu.

(1) ELT C 270, 25.7.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/5

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. veebruari 2018. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division’i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – The Queen, taotluse alusel, mille esitas: American Express Co. versus The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(Kohtuasi C-643/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv (EL) 2015/2366 - Makseteenused siseturul - Artikli 35 lõige 1 - Tegevusloa saanud või registreeritud makseteenuse pakkujate maksesüsteemidele juurdepääsule esitatavad nõuded - Artikli 35 lõike 2 esimese lõigu punkt b - Nende nõuete kohaldamatus maksesüsteemide suhtes, mis koosnevad üksnes konsolideerimisgruppi kuuluvatest makseteenuse pakkujatest - Nende nõuete kohaldamine kolme osapoolega maksekaardisüsteemide suhtes, kes on sõlminud kaubamärgi kooskasutuse- või agendilepingud - Kehtivus))

(2018/C 123/06)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: The Queen, taotluse alusel, mille esitas American Express Co.

Vastustaja: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

menetluses osalesid: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/2366 makseteenuste kohta siseturul, direktiivide 2002/65/EÜ, 2009/110/EÜ ning 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 1093/2010 muutmise ning direktiivi 2007/64/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 35 lõike 2 esimese lõigu punkti b tuleb tõlgendada nii, et kolme osapoolega maksekaardisüsteem, mis on kaubamärgi kooskasutuse partneriga sõlminud kooskasutuse lepingu, ei jää selles sättes ette nähtud erandi kohaldamisalast välja ja seega ei kohaldata tema suhtes selle direktiivi artikli 35 lõikes 1 sätestatud nõudeid juhul, kui kaubamärgi kooskasutuse partner ei ole makseteenuse pakkuja ega osuta selles süsteemis makseteenuseid seoses kaubamärkide kooskasutamise kaudu pakutavate toodetega. Seevastu kolme osapoolega maksekaardisüsteem, mis tugineb makseteenuste osutamise eesmärgil agendile, jääb selle erandi kohaldamisalast välja ja seega kohaldatakse tema suhtes artikli 35 lõikes 1 sätestatud nõudeid.

2. Teise eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ilmnenud ühtki asjaolu, mis võiks mõjutada direktiivi 2015/2366 artikli 35 kehtivust.

(1) ELT C 78, 13.3.2017.
ET Euroopa Liidu Teataja C 112/3

Euroopa Kohtu (kuues koda) 1. veebruari 2018. aasta otsus – Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-261/16 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Konkurents - Keelatud kokkulepped - ELTL artikkel 101 - Hindade kindlaksmääramine - Rahvusvahelise lennutransiidi teenused - Teenuste lõpphinda mõjutav hinnakujunduskokkulepe))

(2018/C 112/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellandid: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (esindajad: Rechtsanwalt U. Denzel, Rechtsanwalt C. Von Köckritz ja Rechtsanwalt C. Klöppner)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Dawes, H. Leupold ja G. Meessen)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge (Ühendkuningriik)), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai (Hiina)) ja Kühne + Nagel Ltd (Hongkong (Hiina)) kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

(1) ELT C 251, 11.7.2016.
1.

ELTL artiklit 101 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli kohaldamisel võib liikmesriigi konkurentsiasutus lisaks asjassepuutuvate haiguste raviks loa saanud ravimitele pidada asjaomasele turule kuuluvaks ka teist ravimit, mille müügiluba ei hõlma seda ravi, kuid mida selleks siiski kasutatakse ja millel on seega konkreetne asendatavuse suhe esimesena nimetatud ravimitega. Asendatavuse suhte esinemise kindlakstegemiseks peab konkurentsiasutus juhul, kui kõnealuse toote vastavust kohaldatavatele normidele, mis reguleerivad selle valmistamist või turustamist, on analüüsinud selleks pädevad asutused või kohtud, võtma arvesse selle analüüsi tulemust ning hindama toote võimalikku mõju nõudluse ja pakkumise struktuurile.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule, artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui rahvusvahelise kaitse taotluste läbivaatamise eest vastutav asutus või kohtud, kellele on esitatud kaebus selle asutuse otsuse peale, määravad ekspertiisi taotleja väidetava seksuaalse sättumusega seotud faktide ja asjaolude hindamiseks, tingimusel et ekspertiisi läbiviimise kord järgib Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tagatud põhiõigusi, et kõnealune asutus ja kohtud ei raja oma otsust ainuüksi eksperdiarvamuses esitatud järeldustele ning et nad ei ole nende järeldustega seotud hinnangu andmisel taotleja avaldustele tema seksuaalse sättumuse kohta.
ET Euroopa Liidu Teataja C 161/7

Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. märtsi 2018. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Slowakische Republik versus Achmea BV

(Kohtuasi C-284/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Madalmaade Kuningriigi ning Tšehhi ja Slovaki Liitvabariigi vahel 1991. aastal sõlmitud kahepoolne investeerimisleping, mis Madalmaade Kuningriigi ja Slovaki Vabariigi vahel endiselt kehtib - Säte, mis võimaldab ühe lepingupoole investoril pöörduda vahekohtusse vaidluse korral teise lepingupoolega - Kooskõla ELTL artiklitega 18, 267 ja 344 - Mõiste „kohus“ - Liidu õiguse autonoomia))

(2018/C 161/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Slowakische Republik

Kostja: Achmea BV

Resolutsioon

ELTL artikleid 267 ja 344 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugune liikmesriikide vahel sõlmitud rahvusvahelises lepingus sisalduv säte nagu Madalmaade Kuningriigi ning Tšehhi ja Slovaki Liitvabariigi vahelise investeeringute vastastikuse soodustamise ja kaitse lepingu artikkel 8, mille kohaselt ühe liikmesriigi investor võib vaidluse korral, mis puudutab teises liikmesriigis tehtud investeeringuid, algatada viimati mainitud liikmesriigi vastu menetluse vahekohtus, mille pädevusega see liikmesriik on kohustunud nõustuma.

(1) ELT C 296, 16.8.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 161/9

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2018. aasta otsus (Tribunale civile di Trapani eelotsusetaotlus – Itaalia) – Giuseppa Santoro versus Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

(Kohtuasi C-494/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Tähtajaline töö - Avaliku sektori tööandjaga sõlmitud lepingud - Meetmed, mille eesmärk on karistada tähtajaliste töölepingute kasutamise kuritarvitamise eest - Võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtted))

(2018/C 161/09)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale civile di Trapani

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Giuseppa Santoro

Kostjad: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud 18. märtsil 1999 sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta klauslit 5 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega ühelt poolt ei karistata avaliku sektori tööandja poolt järjestikuste tähtajaliste lepingute kasutamise kuritarvitamise eest sellega, et asjaomasele töötajale makstakse hüvitist, mille eesmärk on korvata tähtajalise töösuhte mittemuutumine tähtajatuks, kuid milles on teiselt poolt ette nähtud töötaja 2,5- kuni 12kordse viimati saadud kuutöötasu suuruse hüvitise maksmine, kusjuures töötajal on lisaks võimalik saavutada kogu kahju korvamine, kui ta tõendab, et esineb eeldus töö leidmise võimalustest ilmajäämise kohta või selle kohta, et kui töölevõtmise konkurss oleks korraldatud nõuetekohaselt, oli ta selle edukalt läbinud, tingimusel et sellistele õigusnormidele on lisatud tõhus ja hoiatava mõjuga karistusmehhanism, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 454, 5.12.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 161/9

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2018. aasta otsus (Nejvyšší soud České republiky eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – E.ON Czech Holding AG versus Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

(Kohtuasi C-560/16) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohtualluvus tsiviil- ja kaubandusasjades - Erandlik kohtualluvus - Artikli 22 punkt 2 - Liikmesriigi territooriumil asuvate äriühingute või juriidiliste isikute organite otsuste kehtivus - Erandlik allumine selle liikmesriigi kohtutele - Äriühingu üldkoosoleku otsus, millega nähti ette selle äriühingu vähemusaktsionäride väärtpaberite kohustuslik ülekandmine sama äriühingu enamusaktsionärile ja määrati kindlaks selle tasu suurus, mille see enamusaktsionär peab neile maksma - Kohtumenetlus, mille eesmärk on kontrollida selle tasu mõistlikkust))

(2018/C 161/10)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší soud České republiky

Põhikohtuasja pooled

Hageja: E.ON Czech Holding AG

Kostjad: Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

Menetluses osales: Jihočeská plynárenská, a.s.

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et selline hagi, nagu käsitletakse põhikohtuasjas ja mille ese on kontrollida, kas tasu, mille äriühingu põhiaktsionär peab maksma selle äriühingu vähemusaktsionäridele nende aktsiate kohustusliku ülekandmise eest kõnealusele põhiaktsionärile, on mõistlik, allub erandliku kohtualluvuse järgi selle liikmesriigi kohtutele, mille territooriumil see äriühing on asutatud.

(1) ELT C 22, 23.1.2017.