Kohtuasi C-285/07

A.T.

versus

Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof)

„Direktiiv 90/434/EMÜ — Aktsiate või osade piiriülene asendamine — Neutraalne maksustamine — Tingimused — EÜ artiklid 43 ja 56 — Liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt eeldab üleantud osade või aktsiate raamatupidamisliku väärtuse jätkuv kasutamine saadud uute osade või aktsiate puhul ja seega üleandmise maksustamise neutraalsus selle väärtuse kandmist välismaise omandava äriühingu maksubilanssi — Kooskõla”

Kohtujurist E. Sharpstoni ettepanek, esitatud 6. novembril 2008 I ‐ 9332

Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 11. detsember 2008 I ‐ 9346

Kohtuotsuse kokkuvõte

Õigusaktide ühtlustamine – Eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatav ühine maksustamissüsteem – Direktiiv 90/434

(Nõukogu direktiiv 90/434, artikli 8 lõiked 1 ja 2)

Direktiivi 90/434 eri liikmesriikide äriühingute ühinemise, jaotumise, eraldumise ja osade või aktsiate asendamise puhul rakendatava ühise maksustamissüsteemi kohta artikli 8 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt viib aktsiate või osade asendamine selleni, et maksustatakse omandatava äriühingu osanike või aktsionäride kapitalikasum – mis vastab erinevusele üleantud osade algse soetamiskulu ja nende turuväärtuse vahel –, välja arvatud siis, kui omandav äriühing kajastab üleantud osasid või aktsiaid oma maksubilansis nende ajaloolises raamatupidamislikus väärtuses.

Direktiivi 90/434 artikli 8 lõigete 1 ja 2 imperatiivsest ja selgest sõnastusest ei saa kuidagi järeldada ühenduse seadusandja tahet jätta liikmesriikidele direktiivi ülevõtmisel kaalutlusõigus, mis võimaldaks neil kehtestada lisaks selle artikli lõikes 2 ette nähtud tingimustele täiendavaid tingimusi maksustamise neutraalsusele, mis on omandatava äriühingu osanike või aktsionäride puhul ette nähtud. Liikmesriikidele direktiivi ülevõtmisel sellise kaalutlusõiguse jätmine läheks pealegi vastuollu direktiivi eesmärgiga, mis seisneb ühise maksusüsteemi kehtestamises, selle asemel et rakendada liikmesriikides kehtivaid süsteeme ühenduse tasandil, kuna nende erinevused kalduvad tekitama moonutusi.

Selline maksuregulatsioon, mille eesmärk on takistada ka osade või aktsiate asendamise järgsel ajal maksustamisest kõrvalehoidmist ja mis üldiselt välistab direktiivis 90/434 ette nähtud maksusoodustuste kohaldamise direktiiviga hõlmatud osade või aktsiate asendustehingute puhul üksnes sel põhjusel, et omandav äriühing ei ole oma maksubilansis kajastanud üleantud osasid või aktsiaid nende ajaloolises raamatupidamislikus väärtuses, ei põhine direktiivi 90/434 artikli 11 lõike 1 punktil a ning seetõttu ei saa seda pidada direktiiviga kooskõlas olevaks. Liikmesriigid peavad võimaldama direktiivis 90/434 ette nähtud maksusoodustusi direktiivi artikli 2 punktis d mainitud osade või aktsiate asendamistehingute puhul, välja arvatud siis, kui nende tehingute peamine eesmärk on maksupettus või maksustamise vältimine direktiivi artikli 11 lõike 1 punkti a tähenduses. Selle artikli kohaselt võivad liikmesriigid vaid erandkorras ja üksikutel juhtudel täielikult või osaliselt keelduda selle direktiivi sätete kohaldamisest või nende alusel saadavad soodustused kehtetuks tunnistada. Kavandatava tehingu eesmärgi kontrollimisel ei või pädevad siseriiklikud asutused piirduda eelnevalt kindlaksmääratud üldiste kriteeriumide kohaldamisega, vaid peavad iga üksikjuhtu põhjalikult kontrollima.

Kuivõrd sellise maksuregulatsiooni eesmärk on ka võimaldada maksustamist olukorras, kus maksusüsteemis ilmneb lünk, ei või sellega seoses lubada liikmesriigil neid lünkasid – eeldusel, et need eksisteerivad – ühepoolselt kõrvaldada, vastasel korral tekib oht, et ei saavutata direktiivi 90/434 eesmärki, mis seisneb ühise maksusüsteemi kehtestamises. Asjaolu, et vastavalt kohaldatavale õigusele on äriühingu osanik kohustatud vastusooritusena saadud osad hiljem võõrandama, ega asjaolu, et ülevõtva äriühingu aktsiate börsikurss on märgatavalt langenud, ei saa õigustada seda, et pelgalt osade asendamist peetakse maksustatavaks sündmuseks, kuna varjatud reservid ei olnud selleks kuupäevaks realiseeritud.

(vt punktid 26, 27, 30–32, 34, 36, 39 ja resolutsioon)