ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 313/5

Euroopa Kohtu (neljas koda) 23. oktoobri 2008. aasta otsus (Bundesfinanzhof'i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Finanzamt für Körperschaften III in Berlin versus Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

(Kohtuasi C-157/07) (1)

(Asutamisvabadus - Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) leping - Maksuõigus - Sellise Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha, mis kuulub äriühingule, mille põhikirjajärgne asukoht on Euroopa Liidu liikmesriigis, kahjumi maksustamisviis)

(2008/C 313/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Finanzamt für Körperschaften III in Berlin

Kostja: Krankenheim Ruhesitz am Wannsee-Seniorenheimstatt GmbH

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Bundesfinanzhof — Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (EÜT 1994, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 11/19, lk 146) artikli 31 tõlgendamine — Topeltmaksustamise vältimise leping, mis näeb ette filiaali tulude maksustamise selle asukohariigis — Filiaali kahjumi mahaarvamine emaettevõtja maksustatavast kasumist — Filiaalil puuduv võimalus kanda maksukahjum üle järgnevasse perioodi — Filiaali kogu mahaarvatud kahjumi tagantjärele maksustamine emaettevõtja asukohariigis

Resolutiivosa

Tulenevalt kõikidest eelnevatest kaalutlustest tuleb eelotsuse küsimustele vastata, et EMP lepingu artikliga 31 ei ole vastuolus selline siseriiklik maksusüsteem, mis, pärast seda, kui on lubanud ühes riigis asuva äriühingu teises riigis asuva püsiva tegevuskoha kahjumit arvesse võtta, selleks, et arvutada nimetatud äriühingu tulumaksu, näeb maksustamise huvides ette sellise kahjumi tagantjärele arvestamise hetkel, mil püsiv tegevuskoht saab kasumit, kui riik, kus asub püsiv tegevuskoht, ei luba viimase kahjumi edasikandmist ja kui kahe asjaomase riigi vahel sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel on sellise üksuse tulud maksust vabastatud riigis, kus on äriühingu asukoht.

(1) ELT C 129, 9.6.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/10

Euroopa Kohtu (esimene koda) 2. oktoobri 2008 aasta otsus (Supreme Court'i (Iirimaa) eelotsusetaotlus) — Nicole Hassett versus South Eastern Health Board, Cheryl Doherty versus North Western Health Board

(Kohtuasi C-372/07) (1)

(Kohtualluvus - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 22 punkt 2 - Menetlused, millega on vaidlustatud äriühingute organite otsuste õiguspärasus - Äriühingu asukohariigi kohtute ainupädevus - Arstide kutseliit)

(2008/C 301/19)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Nicole Hassett, Cheryl Doherty

Kostjad: South Eastern Health Board, North Western Health Board

Menetluses osalesid: Raymond Howard, Medical Defence Union Ltd, MDU Services Ltd, Brian Davidson

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Supreme Court — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste [tunnustamise ja] täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 22 lõike 2 tõlgendamine — Ühe liikmesriigi õiguse kohaselt asutatud äriühingu kujul tegutseva kutseliidu, mille eesmärk on anda abi ja tagatisi oma selles ja teistes liikmesriikides tegutsevatele liikmetele — Abi/tagatise andmine, mis oleneb selle ühingu juhatuse poolt absoluutse kaalutlusõigusega tehtud otsusest — Otsuse, millega keeldutakse teises liikmesriigis tegutseva arstile abi või tagatise andmisest, vaidlustamine selle arsti poolt — Ühingu asukohariigi kohtute ainupädevus määruse artikli 22 lõike 2 tähenduses

Resolutiivosa

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste [tunnustamise ja] täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et sellise menetluse puhul nagu põhikohtuasjas, mille raames üks pool väidab, et äriühingu organi poolt vastu võetud otsus rikub õigusi, mis nimetatud poolel selle äriühingu põhikirja alusel väidetavalt on, ei ole tegemist äriühingu organi otsuste õiguspärasuse vaidlustamisega nimetatud sätte tähenduses.

(1) ELT C 283, 24.11.2007.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/54/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ) artiklit 20 tuleb tõlgendada nii, et see säte määrab kindlaks liikmesriikide kohustused vaid seoses kolmandate isikute juurdepääsuga elektrienergia edastus- ja jaotusvõrkudele, mitte seoses nende isikute ühendamisega nimetatud võrkudesse; nimetatud säte ei näe ette seda, et võrkudele juurdepääsu süsteem, mille liikmesriigid peavad looma, peaks võimaldama vabatarbijal oma äranägemisel valida, millisesse võrku ta soovib end ühendada.
ET Euroopa Liidu Teataja C 19/6

Euroopa Kohtu (esimene koda) 4. septembri 2008. aasta otsus (Finanzgericht Hamburgi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Glencore Grain Rotterdam BV versus Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Kohtuasi C-391/07) (1)

(Määrus (EÜ) nr 800/1999 - Põllumajandustoodete eksporditoetused - Artikkel 16 - Diferentseeritud toetus - Impordiga seotud tolliformaalsuste täitmise tõendamine - Veokirjade koopia või valguskoopia esitamine - Määrus (EÜ) nr 1501/95 - Eksporditoetuste määramine teraviljaturul - Artikkel 13 - Erand määruse nr 800/1999 artiklist 16)

(2009/C 19/10)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Hamburg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Glencore Grain Rotterdam BV

Kostja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Hamburg — Komisjoni 29. juuni 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1501/95, millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1766/92 teatavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 147, lk 7; ELT eriväljaanne 03/17, lk 442) artikli 13 lõike 2 tõlgendamine — Lihtsustatud menetlus: veokirja esitamise kohustus

Resolutiivosa

Komisjoni 29. juuni 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1501/95, millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1766/92 teatavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad, muudetud komisjoni 1. juuli 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 1259/97, artiklit 13 tuleb tõlgendada nii, et see, kui eksportija esitab tõendi selle kohta, et vähemalt 1 500 tonni teraviljatoodet on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud mereveoks sobiva laeva pardal, ei vabasta teda komisjoni 15. aprilli 1999. aasta määruse (EÜ) nr 800/1999, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad artikli 16 lõikes 3 ette nähtud kohustusest esitada veokirjade koopia või valguskoopia.

(1) ELT C 269, 10.11.2007.
1.

Kuna Kreeka Vabariik — ei tunnusta optikudiplomeid, mille Itaalia pädevad ametiasutused on väljastanud sellise kokkuleppe raames, millega nimetatud ametiasutused on eraõigusliku asutuse poolt Kreekas läbiviidud koolituse tunnistanud samaväärseks; — nõuab Itaalia optikudiplomite tunnustamise taotluste läbivaatamisel Itaalia ametiasutuste vastuseid viiele küsimusele, mille on neile eelnevalt saatnud Kreeka ametiasutused, ja — ei luba taotlejatel, kes esitasid Itaalia optikudiplomi tunnustamise taotluse enne seda, kui jõustus seadus 2916/2001 kõrghariduse ja sellega võrdsustatud hariduse struktuuri ning selle hariduse tehnoloogiasektorit puudutavate küsimuste kohta, valida kohanemisaja läbimise või sobivustesti sooritamise vahel, siis on ta rikkunud nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/51/EMÜ direktiivi 89/48/EMÜ täiendava tööalase koolituse tunnustamise teise üldsüsteemi kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/19/EÜ, artiklist 3, artikli 4 lõike 1 punkti b kolmandast lõigust ja artiklist 12 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 19/7

Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. novembri 2008. aasta otsus (Korkein oikeus'e (Soome) eelotsusetaotlus) — Mirja Juuri versus Fazer Amica Oy

(Kohtuasi C-396/07) (1)

(Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2001/23/EÜ - Töötajate õiguste kaitse - Ettevõtete üleminek - Artikli 4 lõige 2 - Töötingimuste oluline muutus ettevõtte üleminekul - Kollektiivleping - Töölepingu lõpetamine töötaja algatusel - Töölepingu lõpetamine, mille eest loetakse vastutavaks tööandja - Tagajärjed - Tööandja makstav rahaline hüvitis)

(2009/C 19/11)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Mirja Juuri

Kostja: Fazer Amica Oy

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Korkein oikeus — Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 82, lk 16; ELT eriväljaanne 05/04, lk 98) artikli 4 lõike 2 tõlgendamine — Tööandja vastutus töötaja ees, kes on ettevõtte ülemineku tagajärjel, millega seoses asuti kohaldama teist kollektiivlepingut, oluliselt halvenenud töötingimuste tõttu töölepingu omal algatusel lõpetanud

Resolutiivosa

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus tööleping või -suhe lõpetatakse kõigi selle sätte kohaldamiseks vajalike tingimuste esinemisel ning sõltumatult kõnealusest direktiivist tulenevate kohustuste mis tahes rikkumisest omandaja poolt, ei kohusta see säte liikmesriike tagama töötajale õigust saada omandajalt rahalist hüvitist samadel tingimustel, kui õiguse puhul, millele töötaja saab tugineda, kui tööandja on tema töölepingu või -suhte ebaseaduslikult lõpetanud. Siseriiklik kohus peab siiski vastavalt oma pädevusele tagama, et omandaja kannab sellises olukorras vähemalt need tagajärjed, mille näevad ette kohaldatavad siseriiklikud õigusnormid töölepingu või -suhte tööandja algatusel lõpetamise korral — nagu töötasu ja muud soodustused, mis siseriikliku õiguse alusel vastavad etteteatamistähtajale, mida nimetatud tööandja peab järgima.

Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab hindama põhikohtuasjas kõne all olevat olukorda, arvestades direktiivi 2001/23 artikli 3 lõike 3 tõlgendusega, mille kohaselt ei ole sellises kollektiivlepingus kokku lepitud töötingimuste säilitamine, mille kehtivusaeg lõppeb ettevõtte ülemineku kuupäeval, pärast seda kuupäeva enam tagatud.

(1) ELT C 269, 10.11.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 19/3

Euroopa Kohtu (neljas koda) 4. detsembri 2008. aasta otsus (Sozialgericht Stuttgarti (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Krystyna Zablocka-Weyhermüller versus Land Baden-Württemberg

(Kohtuasi C-221/07) (1)

(Sõjaohvrite leskedele makstavad hüvitised - Kodakondsusjärgse riigi territooriumil elamise tingimus - EÜ artikli 18 lõige 1)

(2009/C 19/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sozialgericht Stuttgart

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Krystyna Zablocka-Weyhermüller

Vastustaja: Land Baden-Württemberg

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotluse — Sozialgericht Stuttgart — Selliste siseriiklike normide kooskõla ühenduse õigusega, mis piiravad hüvitiste maksmist väljaspool selle riigi piire elavale sõjaohvri lesele (Hinterbliebenenversorgung)

Resolutiivosa

EÜ artikli 18 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel viimane keeldub maksmast sõjaohvrite leskedele ette nähtud hüvitisi üksnes põhjusel, et nende elukoht on teatavate kindlaksmääratud liikmesriikide territooriumil.

(1) ELT C 183, 4.8.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 19/2

Euroopa Kohtu (teine koda) 4. detsembri 2008. aasta otsus (Symvoulio tis Epikrateias'e (Kreeka) eelotsusetaotlus) — Theologos-Grigorios Chatzithanasis versus Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)

(Kohtuasi C-151/07) (1)

(Direktiiv 92/51/EMÜ - Diplomite tunnustamine - Koolitus, mis läbiti „vabaõppekeskuses’, mida vastuvõtvas liikmesriigis ei tunnustata õppeasutusena - Optik)

(2009/C 19/03)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Symvoulio tis Epikrateias

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

Kostja: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)

Kohtuasja ese

Eelotsusetaolus — Symvoulio tis Epikrateias — EÜ artiklite 149 ja 150 ning nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/51/EMÜ direktiivi 89/48/EMÜ täiendava tööalase koolituse tunnustamise teise üldsüsteemi kohta (EÜT L 209, lk 25; ELT eriväljaanne 05/02, lk 47) tõlgendamine — Vastuvõtva liikmesriigi keeldumine tunnustada teises liikmesriigis väljastatud kutsekvalifikatsiooni tõendavat dokumenti, mis annab õiguse tegutseda viimatinimetatud riigis optiku kutsealal — Koolitus, mis on enamjaolt läbitud haridusasutuses, mis tegutseb seaduslikult vastuvõtvas liikmesriigis, kuid mida selle riigi õiguse kohaselt ei tunnustata õppeasutusena

Resolutiivosa

Nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/51/EMÜ direktiivi 89/48/EMÜ täiendava tööalase koolituse tunnustamise teise üldsüsteemi kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/19/EÜ, artikli 1 punkti a ja artikleid 3 ning 4 tuleb tõlgendada nii, et vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused on selle direktiivi artikli 3 alusel kohustatud sama direktiivi artikli 4 kohaldamise võimalusega arvestades tunnustama teises liikmesriigis pädeva asutuse väljastatud diplomit isegi siis, kui see diplom on väljastatud koolituse alusel, mis on täies ulatuses või osaliselt läbitud vastuvõtvas liikmesriigis asuvas haridusasutuses, mida viimati nimetatud riigi õigusnormide kohaselt ei tunnustata õppeasutusena.

(1) ELT C 117, 26.5.2007.
ET Euroopa Liidu Teataja C 6/2

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 20. novembri 2008. aasta otsus (Landgericht Siegen'i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Kriminaalmenetlus, milles süüdistatav on Frank Weber

(Kohtuasi C-1/07) (1)

(Direktiiv 91/439/EMÜ - Juhilubade vastastikune tunnustamine - Juhiloa kehtivuse peatamine - Juhtimisõiguse äravõtmine - Juhiloa kehtivuse peatumise ajal teises liikmesriigis omandatud teise juhiloa kehtivus)

(2009/C 6/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Siegen

Põhikohtuasjas toimuva menetluse pool

Frank Weber

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Landgericht Siegen — Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamine — Elukohaliikmesriigi keeldumine tunnustada oma territooriumil juhiluba, mis on omandatud juhtumisõiguse äravõtmisega kaasnenud keeluajal teises liikmesriigis enne seda, kui elukohaliikmesriik isikult juhtimisõiguse halduskorras ära võttis

Resolutiivosa

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1882/2003, artikli 1 lõiget 2 ning artikli 8 lõikeid 2 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud juhiloast tulenevat juhtimisõigust, kui selle juhiloa omanikult on esimesena nimetatud liikmesriigis juhtimisõigus ära võetud, kuigi otsus äravõtmise kohta on tehtud pärast teise juhiloa väljastamist, kuna luba omandati esimesena nimetatud liikmesriigi väljastatud loa kehtivuse peatumise ajal ning nii kehtivuse peatamise kui ka juhiloa äravõtmise aluseks olnud põhjused esinesid ka teise juhiloa väljastamise kuupäeval.

(1) ELT C 42, 24.2.2007.
1.

EÜ artiklitega 43 ja 49, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtetega ning neist tuleneva läbipaistvuse põhimõttega ei ole vastuolus see, kui avalik-õiguslik asutus annab hankemenetlust korraldamata avalike teenuste kontsessiooni sellisele kohalike omavalitsusüksuste koostööühingule, mille kõik liikmed on avaliku võimu organid, juhul kui need organid teostavad selle ühingu üle analoogset kontrolli nagu omaenda struktuuriüksuste üle ning kui see ühing tegutseb peamiselt nende avaliku võimu organite huvides.
3.

Kui liikmesriik on nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97) artikli 239 tähenduses imporditollimaksu vähendamise taotlusega komisjoni poole pöördunud ja komisjon on juba võtnud vastu otsuse, mis sisaldab õiguslikke ja faktihinnanguid konkreetsete imporditehingute kohta, siis on need hinnangud vastavalt EÜ artiklile 249 kohustuslikud kõikidele selle otsuse adressaadiks oleva liikmesriigi organitele, kaasa arvatud kohtud, kellel on palutud samu juhtumeid hinnata nimetatud seadustiku artiklit 220 arvestades. Kui importija on EÜ artikli 230 viiendas lõigus ettenähtud tähtajal esitanud tühistamishagi Euroopa Ühenduste Komisjoni otsuse peale taotluse kohta vähendada tollimaksu nimetatud määruse artikli 239 tähenduses, siis peab siseriiklik kohus hindama, kas tuleks menetlus peatada kuni ajani, mil tühistamishagi asjas tehakse lõplik kohtuotsus, või tuleks ise pöörduda Euroopa Ühenduste Kohtusse kehtivuse hindamist käsitleva eelotsuse küsimusega.
1.

Kuna Itaalia Vabariik on jätnud kehtima õigusnormid, millega ametnike puhul on meestele ja naistele nähtud ette erinev vanaduspensioni iga, siis on nimetaud liikmesriik rikkunud EÜ artiklis 141 sätestatud kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 6/4

Euroopa Kohtu (suurkoda) 18. novembri 2008. aasta otsus (Centrale Raad van Beroepi (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — Jacqueline Förster versus Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep

(Kohtuasi C-158/07) (1)

(Isikute vaba liikumine - Liikmesriigi kodanikust õppija, kes on tulnud teise liikmesriiki koolitusel osalemiseks - Õppijatele makstav toimetulekutoetus - Liidu kodakondsus - EÜ artikkel 12 - Õiguskindlus)

(2009/C 6/06)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Centrale Raad van Beroep

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Jacqueline Förster

Vastustaja: Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Centrale Raad van Beroep — EÜ artikli 12 ja komisjoni 29. juuni 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 1251/70 töötajate õiguse kohta jääda elama liikmesriigi territooriumile pärast selles riigis töötamist (EÜT L 142, lk 24; ELT eriväljaanne 05/01, lk 32) artikli 7 ning nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivi 93/96/EMÜ õpilaste õiguse kohta teises liikmesriigis elada (EÜT L 31, lk 59; ELT eriväljaanne 06/02, lk 250) artikli 3 tõlgendamine — Liikmesriigi kodanikust õppija, kes on tulnud teise liikmesriiki õpingute eesmärgil ning on samaaegselt teinud selles liikmesriigis palgalist tööd, kuid on nüüdseks töötamise lõpetanud

Resolutiivosa

1. Põhikohtuasja kaebuse esitajaga samas olukorras olev õppija ei või toimetulekutoetuse saamiseks tugineda komisjoni 29. juuni 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 1251/70 töötajate õiguse kohta jääda elama liikmesriigi territooriumile pärast selles riigis töötamist artiklile 7.

2. Liikmesriigi kodanikust õppija, kes on läinud teise liikmesriiki õpingute eesmärgil, võib toimetulekutoetuse saamiseks tugineda EÜ artikli 12 esimesele lõigule, kui ta on elanud vastuvõtvas liikmesriigis teatava aja. Teiste liikmesriikide kodanike suhtes varasema viieaastase elamise tingimuse kohaldamine ei ole EÜ artikli 12 esimese lõiguga vastuolus.

3. Sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas ei ole ühenduse õigusega, eelkõige õiguskindluse põhimõttega vastuolus sellise elamistingimuse kohaldamine, mis seab teistest liikmesriikidest pärit õppijate õiguse toimetulekutoetusele sõltuvusse selle tingimuse kehtestamisest varasemate elamisperioodide täitumisest.

(1) ELT C 117, 26.5.2007.
1.

Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1997. aasta direktiiviga 97/52/EÜ, artikli 24 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et see loetleb ammendavalt ettevõtja ehitustööde riigihankemenetlusest kõrvaldamist õigustavad põhjused, mis põhinevad tema ametialaste omadustega seonduvatel objektiivsetel teguritel. Nimetatud direktiiviga ei ole vastuolus siiski see, kui liikmesriik näeb ette muid kõrvaldamise meetmeid selleks, et tagada pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtte ning läbipaistvuse põhimõtte järgimine, eeldusel, et sellised meetmed ei ületa selle eesmärgi saavutamiseks vajalikku.
ET Euroopa Liidu Teataja C 32/5

Euroopa Kohtu (teine koda) 11. detsembri 2008. aasta otsus (Landgericht Regensburg'i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Kriminaalmenetlus, milles süüdistatav on Klaus Bourquain

(Kohtuasi C-297/07) (1)

(Schengeni lepingu rakendamise konventsioon - Artikkel 54 - Ne bis in idem põhimõte - Kohaldamisala - Sama teo eest tagaseljaotsusega süüdimõistmine - Mõiste „lõplik kohtuotsus’ - Siseriiklikud menetluseeskirjad - Mõiste „karistus, mida ei saa enam täitmisele pöörata’)

(2009/C 32/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Regensburg

Põhikohtuasjas toimuva kriminaalmenetluse pool

Klaus Bourquain

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Landgericht Regensburg — 14. juuni 1990. aasta konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (EÜT 2000, L 239, lk 19; ELT eriväljaanne 19/02, lk 9) artikli 54 tõlgendamine — Ne bis in idem põhimõtte tõlgendamine — Sama teo eest tagaseljaotsusega süüdimõistmine — Täitmisele pööramata jätmine ja süüdimõistmine, mille osas hiljem anti üldine amnestia

Resolutiivosa

19. juunil 1990 Schengenis (Luksemburg) allkirjastatud konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta artiklis 54 sätestatud ne bis in idem põhimõte on kohaldatav kriminaalmenetluse suhtes, mis on konventsiooniosalises riigis algatatud sama teo eest, millega seoses on süüdistatava kohta teises konventsiooniosalises riigis juba tehtud lõplik kohtuotsus, ja seda isegi siis, kui süüdimõistva otsuse langetanud riigi õiguse alusel ei olnud süüdistatavale määratud karistust selliste menetluslike eripärade tõttu, nagu on kõne all põhikohtuasjas, võimalik otse täitmisele pöörata.

(1) ELT C 211, 8.9.2007.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 17 lõike 6 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriik kohaldab pärast kõnealuse direktiivi jõustumist sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse erandit kuludele, mis on seotud ettevõtete sööklate poolt tasuta pakutavate einetega äripartneritele ja oma töötajatele töökoosolekute korral, samas kui seda erandit nimetatud kuludele tegelikult ei kohaldatud, kuna halduspraktika kohaselt maksustatakse asjaomaste sööklate osutatavad teenused käibemaksuga vastavalt nende omahinnale, millega kaasneb sisendkäibemaksu täieliku mahaarvamise õigus.