Keywords

Summary



Keywords

1. Lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsioon – Õiguse valiku puudumisel kohaldatav õigus – Seotuse kriteeriumid – Tööleping – Seotuse kriteeriumide hierarhia – Põhitöö tegemise riik – Eelisjärjekorras kohaldatav seotuse kriteerium

(19. juuni 1980. aasta Rooma konventsioon, artikli 6 lõike 2 punktid a ja b)

2. Lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse konventsioon – Õiguse valiku puudumisel kohaldatav õigus – Seotuse kriteeriumid – Tööleping – Tegevuskoht, mille kaudu töötaja on tööle võetud – Mõiste – Töötaja tegelik töötamise koht – Erand – Nõue, mille kohaselt tegevuskohal peab olema õigusvõime – Puudumine

(19. juuni 1980. aasta Rooma konventsioon, artikli 6 lõike 2 punkt b)

Summary

1. 19. juuni 1980. aasta lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse Rooma konventsioon artikli 6 lõike 2 sõnastusest ilmneb, et seadusandja soovis kehtestada hierarhia erinevate kriteeriumide vahel, mida tuleb arvesse võtta selleks, et määrata kindlaks töölepingule kohaldatav õigus. Seetõttu tuleb selle konventsiooni artikli 6 lõiget 2 tõlgendada nii, et vaidlust lahendav siseriiklik kohus peab esmalt kindlaks tegema, kas töötaja teeb lepingujärgselt oma põhitööd ühes ja samas riigis, mis on riik, kus või kust ta seda tegevust iseloomustavate kõigi asjaolude põhjal täidab peamise osa oma kohustustest tööandja ees.

Seejuures omavad töösuhet iseloomustavad asjaolud, st tegelik töötamise koht; koht, kus töötaja saab juhtnööre või kus ta peab tööle ilmuma enne tööle asumist, tähtsust siis, kui määratakse kindlaks sellele töösuhtele kohaldatavat õigus, kuna siis, kui need kohad asuvad samas riigis, võib kohus leida, et olukorrale kohaldatakse Rooma konventsiooni artikli 6 lõike 2 punkti a.

Nii tuleb selle konventsiooni artikli 6 lõike 2 punktis a kasutatud niisuguse riigi kriteeriumi, kus „töötaja oma põhitööd teeb”, tõlgendada laialt, samas kui sama artikli lõike 2 punktis b ette nähtud niisuguse tegevuskoha kriteeriumi, „mille kaudu töötaja on tööle võetud”, saab kohaldada ainult siis, kui asja lahendaval kohtul ei ole võimalik põhitöö tegemise riiki kindlaks määrata.

(vt punktid 34 ja 35, 40 ja 41, resolutsiooni punkt 1)

2. 19. juuni 1980. aasta lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse Rooma konventsioon artikli 6 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada järgmiselt:

- mõistest „tegevuskoht, mille kaudu töötaja on tööle võetud” tuleb aru saada nii, et see viitab üksnes tegevuskohale, mis on töötaja tööle võtnud, mitte aga tegevuskohale, millega töötaja on oma tööülesannete tegeliku täitmise käigus seotud;

- iseseisva õigusvõime olemasolu ei ole nõue, millele tööandja tegevuskoht selle sätte tähenduses peab vastama;

- ametlikult tööandjana märgitud ettevõtjast erineva ettevõtja – kellel on esimese ettevõtjaga seosed – tegevuskoha võib kvalifitseerida „tegevuskohaks” selle konventsiooni artikli 6 lõike 2 punkti b tähenduses, kui objektiivsete asjaolude põhjal võib järeldada, et tegelik olukord erineb lepingu sõnastusest ilmnevast olukorrast, ja seda ka siis, kui töötaja juhtimise õigust ei ole ametlikult sellele teisele ettevõtjale üle antud. Nii võib eelotsusetaotluse esitanud kohus sedastada üksnes olukorras, kui töölevõtmist käsitlevad asjaolud võimaldavad järeldada, et töölepingu sõlminud ettevõtja toimis tegelikult mõne teise ettevõtja nimel ja arvel, et Rooma konventsiooni artikli 6 lõike 2 punktis b kehtestatud seotuse kriteerium viitab selle riigi õigusele, kus asub viimati nimetatud ettevõtja tegevuskoht.

(vt punktid 49, 52, 58, 65, resolutsiooni punkt 2)