Kohtuasi C‑179/13

Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

versus

L. F. Evans

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Centrale Raad van Beroep)

„Eelotsusetaotlus — Töötaja suhtes kohaldamisele kuuluvate õigusnormide kindlaksmääramine sotsiaalkindlustusvaldkonnas — Määrus (EMÜ) nr 1408/71 — Kohaldatavus — Liikmesriigi kodanik, kes töötab kolmanda riigi konsulaadis, mis asub selle muu liikmesriigi territooriumil, kus ta elab — Konsulaarsuhete Viini konventsioon — Artikli 71 lõige 2 — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad alalistele elanikele ette soodustused, eesõigused ja puutumatuse”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 15. jaanuar 2015

Sotsiaalkindlustus – Võõrtöötajad – Liidu õigusnormid – Isikuline kohaldamisala – Liikmesriigi kodanik, kes töötab kolmanda riigi konsulaadis, mis asub selle muu liikmesriigi territooriumil, kus ta elab – Isik, kellel on 1963. aasta Viini konsulaarsuhete konventsiooni artikli 71 lõike 2 alusel privilegeeritud isiku staatus, mille alusel tehakse sotsiaalkindlustussüsteemis erand – Isik, kes ei ole liitunud elukohaliikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemiga – Väljajätmine

(Nõukogu määrus nr 1408/71, artikkel 2, artikli 13 lõike 2 punkt a ja artikkel 16)

Määruse nr 1408/71 määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsiooni, mida on muudetud määrusega nr 1992/2006, artiklit 2 koosmõjus selle määruse artikliga 16 tuleb tõlgendada nii, et selle ajavahemiku osas, mil liikmesriigi kodanik töötab kolmanda riigi konsulaarasutuses, mis asub sellise liikmesriigi territooriumil, mille kodanik ta ei ole, kuid mille territooriumil ta elab, tuleb teda selle sätte tähenduses pidada isikuks, kelle suhtes ei kehti ühegi liikmesriigi õigusnormid, kui see kodanik ei ole vastavalt tema elukohaliikmesriigi õigusnormidele, mis on vastu võetud 24. aprilli 1963 konsulaarsuhete Viini konventsiooni artikli 71 lõike 2 alusel, siseriikliku sotsiaalkindlustussüsteemiga hõlmatud.

Nimelt artikli 2 lõike 1 kohaselt kuulub määrus nr 1408/71 kohaldamisele töötajate suhtes, kelle suhtes kehtivad või on kehtinud ühe või mitme liikmesriigi õigusaktid ning kes on mõne liikmesriigi kodanikud. Ent mõistet „isik, kelle suhtes kehtivad liikmesriigi õigusaktid” tuleb selle sätte tähenduses tõlgendada, pidades silmas asjassepuutuvaid rahvusvahelise tavaõiguse sätteid, mis on kodifitseeritud 1963. aasta Viini konventsiooni. Mis puutub konsulaarpersonalile kohaldamisele kuuluvasse sotsiaalkindlustussüsteemi, siis sätestab nimetatud konventsiooni artikkel 48, et asukohariigi sotsiaalkindlustust käsitlevad õigusaktid ei kehti põhimõtteliselt konsulaarasutuse töötaja kohta seoses lähetajariigile osutatavate teenustega, mööndes samas artikli 71 lõikes 2, et teistel konsulaarasutuse töötajatel, kes on asukohariigi kodanikud või alalised elanikud, on ainult asukohariigi antud soodustused, eesõigused ja puutumatus. Seega, kui liikmesriik kasutab võimalust vabastada teatavad kolmanda riigi konsulaarasutuses töötavad isikud, kes on selle liikmesriigi alalised elanikud, kohustusest liituda oma sotsiaalkindlustussüsteemiga konsulaarasutuse töötamise ajaks, ei kuulu need isikud määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse.

Lõpuks ei tulene määruse nr 1408/71 artikli 13 lõike 2 punktist a ega selle artiklist 16 liikmesriikide kodanikele, kes töötavad kolmanda riigi konsulaaresinduses ja kes ei kuulu selle määruse artikli 2 tähenduses liikmesriigi sotsiaalkindlustust käsitlevate õigusnormide kohaldamisalasse, õigust kuuluda liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi ega kohustust sellise süsteemiga liituda.

(vt punktid 29, 36, 37, 39, 40, 47, 49 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑179/13

Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

versus

L. F. Evans

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Centrale Raad van Beroep)

„Eelotsusetaotlus — Töötaja suhtes kohaldamisele kuuluvate õigusnormide kindlaksmääramine sotsiaalkindlustusvaldkonnas — Määrus (EMÜ) nr 1408/71 — Kohaldatavus — Liikmesriigi kodanik, kes töötab kolmanda riigi konsulaadis, mis asub selle muu liikmesriigi territooriumil, kus ta elab — Konsulaarsuhete Viini konventsioon — Artikli 71 lõige 2 — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad alalistele elanikele ette soodustused, eesõigused ja puutumatuse”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 15. jaanuar 2015

Sotsiaalkindlustus — Võõrtöötajad — Liidu õigusnormid — Isikuline kohaldamisala — Liikmesriigi kodanik, kes töötab kolmanda riigi konsulaadis, mis asub selle muu liikmesriigi territooriumil, kus ta elab — Isik, kellel on 1963. aasta Viini konsulaarsuhete konventsiooni artikli 71 lõike 2 alusel privilegeeritud isiku staatus, mille alusel tehakse sotsiaalkindlustussüsteemis erand — Isik, kes ei ole liitunud elukohaliikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemiga — Väljajätmine

(Nõukogu määrus nr 1408/71, artikkel 2, artikli 13 lõike 2 punkt a ja artikkel 16)

Määruse nr 1408/71 määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsiooni, mida on muudetud määrusega nr 1992/2006, artiklit 2 koosmõjus selle määruse artikliga 16 tuleb tõlgendada nii, et selle ajavahemiku osas, mil liikmesriigi kodanik töötab kolmanda riigi konsulaarasutuses, mis asub sellise liikmesriigi territooriumil, mille kodanik ta ei ole, kuid mille territooriumil ta elab, tuleb teda selle sätte tähenduses pidada isikuks, kelle suhtes ei kehti ühegi liikmesriigi õigusnormid, kui see kodanik ei ole vastavalt tema elukohaliikmesriigi õigusnormidele, mis on vastu võetud 24. aprilli 1963 konsulaarsuhete Viini konventsiooni artikli 71 lõike 2 alusel, siseriikliku sotsiaalkindlustussüsteemiga hõlmatud.

Nimelt artikli 2 lõike 1 kohaselt kuulub määrus nr 1408/71 kohaldamisele töötajate suhtes, kelle suhtes kehtivad või on kehtinud ühe või mitme liikmesriigi õigusaktid ning kes on mõne liikmesriigi kodanikud. Ent mõistet „isik, kelle suhtes kehtivad liikmesriigi õigusaktid” tuleb selle sätte tähenduses tõlgendada, pidades silmas asjassepuutuvaid rahvusvahelise tavaõiguse sätteid, mis on kodifitseeritud 1963. aasta Viini konventsiooni. Mis puutub konsulaarpersonalile kohaldamisele kuuluvasse sotsiaalkindlustussüsteemi, siis sätestab nimetatud konventsiooni artikkel 48, et asukohariigi sotsiaalkindlustust käsitlevad õigusaktid ei kehti põhimõtteliselt konsulaarasutuse töötaja kohta seoses lähetajariigile osutatavate teenustega, mööndes samas artikli 71 lõikes 2, et teistel konsulaarasutuse töötajatel, kes on asukohariigi kodanikud või alalised elanikud, on ainult asukohariigi antud soodustused, eesõigused ja puutumatus. Seega, kui liikmesriik kasutab võimalust vabastada teatavad kolmanda riigi konsulaarasutuses töötavad isikud, kes on selle liikmesriigi alalised elanikud, kohustusest liituda oma sotsiaalkindlustussüsteemiga konsulaarasutuse töötamise ajaks, ei kuulu need isikud määruse nr 1408/71 kohaldamisalasse.

Lõpuks ei tulene määruse nr 1408/71 artikli 13 lõike 2 punktist a ega selle artiklist 16 liikmesriikide kodanikele, kes töötavad kolmanda riigi konsulaaresinduses ja kes ei kuulu selle määruse artikli 2 tähenduses liikmesriigi sotsiaalkindlustust käsitlevate õigusnormide kohaldamisalasse, õigust kuuluda liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi ega kohustust sellise süsteemiga liituda.

(vt punktid 29, 36, 37, 39, 40, 47, 49 ja resolutsioon)