ET Euroopa Liidu Teataja C 37/8

22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-518/07)

(2008/C 37/10)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: C. Docksey ja C. Ladenburger)

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et kuna Saksamaa Liitvabariik on Baden-Württembergi, Baieri, Berliini, Brandenburgi, Bremeni, Hamburgi, Hesseni, Mecklenburg-Vorpommerni, Alam-Saksi, Nordrhein-Westfahleni, Rheinland-Pfalzi, Saarimaa, Saksimaa, Saksi-Anhalti, Schleswig-Holsteini ja Tüüringi liidumaade andmetöötluse kontrolli eest erasektoris vastutavad järelevalveasutused allutanud riiklikule kontrollile, võttes sellega ebaõigelt üle andmekaitse järelevalveasutuste „täieliku sõltumatuse” tingimuse, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud direktiivi 95/46/EÜ (1) artikli 28 lõike 1 lausest 2 tulenevaid kohustusi;

— mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ artikli 28 lõike 1 esimese lause paneb liikmesriikidele kohustuse näha ette „ühe või mitu riigiasutust”, mis teostavad järelevalvet „käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud sätete kohaldamise üle”, s.t andmekaitse õiguse sätete üle. Direktiivi artikli 28 lõike 1 teine lause nõuab, et kõnealused asutused tegutseksid „täiesti sõltumatult”. Sätte sõnastuse kohaselt ei tohi teistel asutustel ega ka väljapool riigiasutusi olevatel isikutel olla võimalik mõjutada järelevalveasutusi, seega peavad liikmesriigid välistama oma sätetega väljastpoolt tuleva mõju järelevalveasutuste otsustele. Mõiste „täiesti” sõltumatult tähendab, et asutus ei tohi sõltuda mitte ainult mitte kellestki vaid ka mitte mingil moel.

Seega on direktiivi artikli 28 lõike 1 teise lausega vastuolus see, kui andmetöötluse kontrolli eest erasektoris vastutavad järelevalveasutused alluvad riiklikule erialasele, õiguslikule ja teenistuslikule kontrollile, nagu see on Saksamaa Liitvabariigi kuueteistkümnel liidumaal. Asjaolu, et ühe liidumaa seadus kasutab järelevalveasutuse allutamisel kontrollile nende kolme kontrolliliigi erinevaid kombinatsioone, toob kaasa selle, et Saksamaa Liitvabariik rikub direktiivi artikli 28 lõike 1 teisest lausest tulenevat kohustust tagada järelevalveasutuste „täielik sõltumatus”. Olgugi et õigusliku, erialase ja teenistusliku kontrolli vahel on erinevusi, on kõigi kontrolliliikide puhul tegemist direktiivis nõutud sõltumatuse rikkumisega.

Kui läheneda asjale teleoloogiliselt, siis pidas ühenduse seadusandja täielikku sõltumatust vajalikuks selleks, et direktiivi artikliga 28 järelevalveasutustele antud ülesandeid oleks võimalik tõhusalt täita. „Täieliku sõltumatuse” nõue muutub selgemaks ka selle normi õigusloome materjalide taustal. Ka süsteemi poolest sobib liikmesriikide järelevalveasutuste „täieliku sõltumatuse” nõue ühenduse olemasolevasse andmekaitsealasesse õigustikku. Pealegi nõuab ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 8, et isikuandmete kaitse sätetest kinnipidamist „jälgib sõltumatu asutus”.

Saksamaa Liitvabariigis kehtiv suhtelise sõltumatuse idee, s.t järelevalveasutuse sõltumatus kontrollitavatest, ei saa olla kooskõlas direktiivi üheselt mõistetava, laiaulatusliku sõnastusega, mis nõuab „täielikku” sõltumatust. Lisaks puuduks sellise tõlgenduse korral artikli 28 lõike 1 teisel lausel igasugune mõte. Ka väide, mille kohaselt direktiivi määravaks õiguslikuks aluseks olev EÜ artikkel 95 ning subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted lubavad „täieliku sõltumatuse” nõuet tõlgendada kitsendavalt, ei pea paika. Euroopa Kohus on juba otsustanud, et direktiiv on vastu võetud pädevust järgides ning et selle sätete kitsendav tõlgendamine mitte-majanduslikel asjaoludel ei tule kõne alla. Pealegi ei ületa kõnealune säte nende eesmärkide saavutamiseks vajalikku määra, mida direktiiv järgib kooskõlas EÜ artikliga 95 ja subsidiaarsuse põhimõttega.

(1) EÜT L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355.