EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(kolmas koda)

10. september 2014

Maria José Carneiro

versus

Euroopa Politseiamet (Europol)

„Avalik teenistus — Europoli töötajad — Tähtajalise lepingu pikendamata jätmine — Tähtajalise lepingu tähtajatuks lepinguks ümberkvalifitseerimine — Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega M. J. Carneiro palub tühistada Euroopa Politseiameti (Europol) otsused keelduda tunnistamast, et tema ajutise teenistuja leping oli sõlmitud tähtajatult, ning pikendada nimetatud lepingut, mis lõppes 31. oktoobril 2013, tähtajatult.

Otsus:

Jätta hagi osalise ilmselge vastuvõetamatuse ja osalise ilmselge õigusliku põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Jätta M. J. Carneiro kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Politseiameti kohtukulud.

Kokkuvõte

Mis puudutab selle kindlakstegemist, millal isikut kahjustav meede võeti, st selle kuupäeva kindlaksmääramist, millest alates kaebuse esitamise kuupäeva peab arvutama, tuleb märkida, et leping hakkab kehtima selle allkirjastamisest ning sellest hetkest saab see leping seega asjaomast ajutist teenistujat kahjustada, nii et põhimõtteliselt tuleb sellest allkirjastamisest alates arvutada kaebuse õigeaegselt esitamise tähtaega vastavalt personalieeskirjade artikli 90 lõikele 2. (vt punkt 36) Viited: Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Scheefer vs. parlament, F‑105/09, EU:F:2011:41, punkt 48 ning seal viidatud kohtupraktika, ja Davids vs. komisjon, F‑105/11, EU:F:2012:84, punkt 54.

Ametnike hagides peavad liidu kohtule esitatavad nõuded sisaldama ainult niisuguseid vaidluspunkte, mis tuginevad kaebusega samale alusele, kuigi tuleb täpsustada, et neid vaidluspunkte võib liidu kohtus edasi arendada väidete ja argumentidega, mida tingimata kaebuses ei esitatud, kuid mis on sellega vahetult seotud. Sellega seoses tuleb rõhutada, et kuna kohtueelne menetlus on mitteametlik ja huvitatud isikud osalevad selles tavaliselt ilma advokaadi abita, ei tohi administratsioon kaebuseid tõlgendada kitsendavalt, vaid peab neid vastupidi analüüsima avatud meelel, ning teisalt ei ole personalieeskirjade artikli 91 eesmärk võimalikku kohtulikku etappi rangelt ja lõplikult siduda, kuivõrd kohtule esitatav hagi ei muuda ei kaebuse asja ega eset. See ei muuda siiski tõsiasja, et selleks, et personalieeskirjade artikli 91 lõikes 2 ette nähtud menetlus teeniks oma eesmärki, on vajalik, et ametisse nimetaval asutusel oleks võimalus piisavalt täpselt tutvuda asjaomaste isikute poolt vaidlustatud otsuse vastu esitatud väidetega. (vt punktid 41 ja 42) Viide: Üldkohus: kohtuotsus komisjon vs. Moschonaki, T‑476/11 P, EU:T:2013:557, punktid 73, 76 ja 77 ning seal viidatud kohtupraktika.

Õigus nõuda õiguspärase ootuse kaitset laieneb kõigile isikutele, kes leiavad end olukorrast, millest ilmneb, et administratsioon on neile konkreetseid tagatisi andes tekitanud põhjendatud ootusi, edastades täpset teavet, mis on tingimusteta ja kooskõlaline ning pärineb pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest. Niisiis ei ole õigustatud ajutise teenistuja etteheide, et administratsioon on võtnud arvesse eelarvelisi piiranguid, kuna need kuuluvad tegurite hulka, millega administratsioon peab personalipoliitikas arvestama. (vt punktid 48 ja 56) Viited: Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Bellantone vs. kontrollikoda, F‑85/06, EU:F:2007:171, punkt 64, ja Mendes vs. komisjon, F‑125/11, EU:F:2013:35, punkt 62.