Kohtuasi C-427/15

NEW WAVE CZ, a.s.

versus

ALLTOYS, spol. s r. o.

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Nejvyšší soud)

Eelotsusetaotlus – Intellektuaalomand – Direktiiv 2004/48/EÜ – Intellektuaalomandi õiguste rikkumise hagi – Õigus teabele – Teabe esitamise taotlus menetluse raames – Intellektuaalomandi õiguse rikkumise tuvastamisega päädinud hagiga seotud menetlus

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (üheksas koda) 18. jaanuari 2017. aasta otsus

Õigusaktide ühtlustamine – Intellektuaalomandi õiguste järgimine – Direktiiv 2004/48 – Õigus saada teavet intellektuaalomandi õiguse rikkumise hagi raames – Mõiste – Intellektuaalomandi õiguse rikkumise tuvastamisega päädinud hagiga seotud eraldiseisvas menetluses esitatud teabenõue – Hõlmamine

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 17 lõige 2 ja artikkel 47; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/48, põhjendus 10 ja artikli 8 lõige 1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/48/EÜ intellektuaalomandi õiguste jõustamise kohta artikli 8 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav sellisele olukorrale nagu põhikohtuasjas käsitletav, kus hageja taotleb pärast sellise hagi kohta tehtud kohtuotsuse jõustumist, mis päädis intellektuaalomandi õiguste rikkumise tuvastamisega, eraldiseisvas menetluses teavet asjaomaseid õigusi rikkuvate kaupade või teenuste päritolu ja levitamisvõrgustike kohta

Esiteks tuleb direktiivi 2004/48 artikli 8 lõike 1 sõnastuse kohta ühelt poolt märkida, et väljendit „intellektuaalomandi õiguste rikkumise menetlemisel“ ei saa mõista nii, et sellega viidatakse üksnes menetlustele, mille ese on intellektuaalomandi õiguste rikkumise tuvastamine. Nimelt ei välista osutatud väljendi kasutamine seda, et nimetatud artikli 8 lõige 1 võib hõlmata ka selliseid eraldiseisvaid menetlusi nagu põhikohtuasjas käsitletav, mis on algatatud pärast sellise hagi kohta tehtud kohtuotsuse jõustumist, mis päädis intellektuaalomandi õiguste rikkumise tuvastamisega Teiselt poolt nähtub direktiivi 2004/48 artikli 8 lõike 1 sõnastusest, et teabe esitamise kohustus on pandud mitte üksnes asjaomasele intellektuaalomandi õiguste rikkujale, vaid ka „kes tahes isikule“, kellele osutavad selle sätte punktid a–d. Need muud isikud ei ole aga tingimata selle menetluse pooled, mille ese on intellektuaalomandi õiguste rikkumise tuvastamine. Nimetatud järeldus kinnitab, et direktiivi artikli 8 lõiget 1 ei saa tõlgendada nii, see on kohaldatav üksnes nimetatud menetlustes

Teiseks on see tõlgendus kooskõlas ka direktiivi 2004/48 eesmärgiga, mis, nagu direktiivi 2004/48 põhjendusest 10 ilmneb, on liikmesriikide seadustike ühtlustamine intellektuaalomandi õiguste jõustamise vahendite osas, et tagada siseturul intellektuaalomandi õiguste kõrge, võrdväärne ning ühetaoline kaitsetase kohtuotsus, 16.7.2015, Diageo Brands, C‑681/13, EU:C:2015:471, punkt 71). Selline kaitsetase võib nimelt olla tagamata, kui õigust teabele ei ole võimalik teostada ka eraldiseisvas menetluses, mis on algatatud pärast sellise hagi kohta tehtud kohtuotsuse jõustumist, mis päädis intellektuaalomandi õiguste rikkumise tuvastamisega – nagu on kõne all põhikohtuasjas

Kolmandaks tuleb meenutada, et direktiivi 2004/48 artikli 8 lõikes 1 ette nähtud õigusega teabele konkretiseeritakse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 tagatud põhiõigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja tagatakse seeläbi põhiõiguse omandile tegelik teostamine; viimati nimetatud põhiõiguse alla kuuluvad ka harta artikli 17 lõikega 2 kaitstavad intellektuaalomandi õigused (vt selle kohta kohtuotsus, 16.7.2015, Coty Germany, C‑580/13, EU:C:2015:485, punkt 29).

(vt punktid 20, 22–25, 28 ja resolutsioon)