Keywords

Summary



Keywords

1. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ asutamisleping, artikkel 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) ning artiklid 93 ja 190 (muudetuna EÜ artiklid 88 ja 253))

2. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ asutamisleping, artikkel 190 (muudetuna EÜ artikkel 253))

3. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ asutamisleping, artikkel 173 (muudetuna EÜ artikkel 230) ja artikkel 190 (muudetuna EÜ artikkel 253))

4. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ asutamisleping, artikkel 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) ning artiklid 93 ja 190 (muudetuna EÜ artiklid 88 ja 253))

5. Riigiabi – Mõiste

(EÜ asutamisleping, artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1))

6. Riigiabi – Mõiste

(EÜ asutamisleping, artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1))

Summary

1. Asutamislepingu artikliga 190 (muutunud artikliks 253) nõutud põhjendused peavad vastama asjaomase akti olemusele ning neist peab selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel võetud meetme põhjuseid mõista ja pädeval kohtul järelevalvet teostada. Põhjendamise nõuet tuleb hinnata koos antud asja asjaoludega, nimelt akti sisu, põhjenduste olemuse ja huviga, mis võib olla akti adressaatidel või teistel otseselt ja isiklikult aktiga seotud isikutel selgituste saamiseks. Ei ole nõutud, et põhjendused täpsustaksid kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuna otsuse põhjenduste vastavust EÜ asutamislepingu artikli 190 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja asjaomase valdkonna õiguslikku regulatsiooni silmas pidades.

Konkreetsemalt peab komisjoni otsus, milles tehakse järeldus kaebuse esitaja poolt teatatud väidetava riigiabi puudumise kohta, esitama piisaval viisil kaebuse esitajale need põhjused, mille tõttu kaebuses välja toodud õiguslikest ja faktilistest asjaoludest ei piisa riigiabi olemasolu tõendamiseks. Sellegipoolest ei pea komisjon võtma seisukohta asjaolude suhtes, mis on asjasse mittepuutuvad, tähtsusetud või ilmselgelt teisejärgulised.

(vt punktid 63 ja 64)

2. Juhul, kui komisjonil on oma ülesannete täitmiseks kaalutlusõigus, on ühenduse õiguskorra poolt haldusmenetluses tagatud õiguste järgimine veelgi põhjapanevama tähtsusega. Nende tagatiste seas on muuhulgas pädeva institutsiooni kohustus hoolikalt ja erapooletult uurida antud asja asjaolusid ning oma otsuseid piisaval moel põhjendada.

(vt punkt 65)

3. Isegi kui komisjon ei ole konkurentsieeskirjade kohaldamiseks otsuseid tehes kohustatud põhjenduste hulgas käsitlema kõiki faktilisi ja õiguslikke asjaolusid ega kaalutlusi, mis on viinud otsuse tegemisele, on ta tulenevalt asutamislepingu artiklist 190 (muudetuna EÜ artikkel 253) siiski kohustatud vähemalt mainima neid faktilisi asjaolusid ja kaalutlusi, mis on tema otsuse seisukohalt määrava tähtsusega, andes niiviisi ühenduse kohtule ja huvitatud pooltele teada põhjustest, millest lähtuvat ta asutamislepingut kohaldas.

Välja arvatud juhul, kui tegemist on erandlike asjaoludega, peab põhjendus sisalduma otsuse põhiosas; seda ei saa esimest korda ja a posteriori selgitada alles kohtus. Põhimõtteliselt tuleb põhjendus huvitatud isikule edastada samaaegselt otsusega. Põhjenduse puudumist ei saa parandada sellega, kui huvitatud isik saab põhjendustest teada menetluse käigus ühenduse kohtus. Seega, kui asutamislepingu artikli 92 (muudetuna EÜ artikkel 87) kohaldamise otsus on oluliste puudustega, ei saa komisjon neid kõrvaldada sel teel, et esitab Esimese Astme Kohtule arvud ja teised analüütilised andmed, mille alusel võib järeldada, et ta kohaldas asutamislepingu artiklit 92 õigesti, vähemalt mis puutub analüüsiandmetesse, mida kumbki pool ei ole vaidlustanud eelneva haldusmenetluse raames.

Sellest tuleneb, et komisjoni esindajate poolt Esimese Astme Kohtus esitatud argumentatsioon ei saa parandada vaidlustatud otsuse ebapiisavaid põhjendusi. Otsuse resolutiivosa ja põhjendused, mis asutamislepingu artikli 190 kohaselt peavad olema põhistatud, moodustavad lahutamatu terviku, nii et komisjoni liikmete kolleegium võtab need vastavalt kollegiaalsuspõhimõttele vastu üheaegselt ning igasugune põhjenduste muutmine peale puhtortograafiliste ja grammatiliste paranduste on kolleegiumi ainupädevuses.

Selles osas peab ühenduse kohus asutamislepingu artikli 173 (muudetuna EÜ artikkel 230) alusel esitatud tühistamishagi läbivaatamisel piirduma vaidlustatud otsuse õiguspärasuse kontrollimisega. Seetõttu ei ole Esimese Astme Kohtu pädevuses võimaliku põhjendatuse puudumise kompenseerimine või komisjoni põhjenduste täiendamine vaidlustatud otsusest enesest mittetulenevate asjaolude lisamise või asendamise teel.

(vt punktid 66–70)

4. Otsuse põhjendamise kohustuse ulatust tuleb hinnata lähtuvalt antud asja asjaoludest, mis vajadusel nõuavad üksikasjalikumat põhjendamist.

Üksikasjalikumat põhjendamist õigustavaks asjaoluks on see, et tegemist on ühega esimestest otsustest, mis riigiabi sätete kohaldamise valdkonnas käsitleb sellist keerukat majanduslikku küsimust nagu reserveeritud turul mittetegutsevale tütarettevõtjale logistilist ja ärialast abi osutava, tavalise posti reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja kuluarvestus. Samuti oleks asjaolu, et kaebajad esitasid sama menetluse käigus mitmeid majandusuuringuid, pidanud viima komisjoni oma otsust hoolikalt ette valmistama, vastates kaebajate olulistele küsimustele, mis tuginesid neile uuringutele.

Neil asjaoludel ei vasta asutamislepingu artikli 190 (muudetuna EÜ artikkel 253) nõuetele sellise otsuse põhjendused, mis piirduvad komisjoni poolt kasutatud kulude hindamise meetodi ja saadud tulemuse väga üldise kirjeldamisega, seostamata nõutava täpsusega emaettevõtja poolt tütarettevõtjale logistilise ja ärialase abi osutamisega kaasnenud erinevaid kulusid või postivõrgu kasutamisega kaasnenud püsikulusid ja täpsustamata tasu omakapitali eest.

(vt punktid 96–98)

5. Hinnang, mille komisjon annab küsimusele, millisel viisil arvutatakse reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja poolt oma tütarettevõtjale, kes ei tegutse reserveeritud turul, logistilise ja ärialase abi osutamisega kaasnenud kulusid analüütilise raamatupidamisarvestuse puudumisel, eeldab keeruka majandusanalüüsi teostamist. Samas on komisjonil keerulist majandusanalüüsi eeldava õigusakti vastuvõtmisel suur kaalutlusõigus ja selle akti kohtulik kontroll peab, olgugi et põhimõtteliselt on meetme asutamislepingu artikli 92 lõike 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) kohaldamisalasse kuulumise osas tegemist „igakülgse” kontrolliga, piirduma põhjendamist puudutavate menetlus- ja põhjendamisnormide järgimise, vaidlustatud otsuse tegemise aluseks olevate asjaolude sisulise õigsuse, ilmsete hindamisvigade puudumise nende faktiliste asjaolude hindamisel või võimu kuritarvitamise puudumise kindlakstegemisega. Täpsemalt ei kuulu Esimese Astme Kohtu pädevusse otsuse autori majandushinnangu asendamine iseenda omaga.

Selles osas, kuna emaettevõtja tegutseb tavalise posti sektoris, ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, valides lineaarse tagasiulatuva ümberarvestusmeetodi. Argument, mille kohaselt see meetod ei arvesta mastaabiefekti tõttu kasvavat kasumit, kuna kullerposti tegevuse toodangu ühikuhind peab tootmismahu kasvades vähenema, viitab oma tegevust alustava eraettevõtja juhtumile, täpsemalt juhule, kui see eraettevõtja ehitab oma jaotusvõrgu üles algusest peale. See ei kehti, kui asutakse tegelema uue tegevusvaldkonnaga, mis moodustab üksnes väikese osa juba olemasolevast tegevusvaldkonnast ja millega kaasnevaid enamusi püsikulusid kantakse juba niikuinii. See argument ei kehti sellises sektoris nagu tavalise posti sektor, kus püsikulud on väga suured, kuid on tingitud reserveeritud turul tegutseva emaettevõtja sellesama võrgu olemasolust, sõltumatult tütarettevõtja tegevusest.

(vt punktid 128, 130 ja 131)

6. Mõistel „riigiabi” asutamislepingu artikli 92 tähenduses (muudetuna EÜ artikkel 87) on väga lai kohaldamisala. Selle sätte eesmärk on ära hoida, et ametiasutuste poolt antavad eelised, mis kahjustavad või ähvardavad kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ei kahjustaks liikmesriikidevahelist kaubandust. „Abi” mõiste ei kata seega mitte üksnes positiivseid soodustusi, nagu toetused, vaid ka meetmeid, mis ei ole toetused selle sõna kitsamas tähenduses, kuid mis erineval kujul vähendavad ettevõtja eelarvel tavaliselt lasuvaid maksekohustusi ja seetõttu sarnanevad toetustega nii oma iseloomult kui ka toimelt. Toetustega samaväärse toimega kaudsete soodustuste hulka kuulub kaupade või teenuste soodustingimustel üleandmine.

Lisaks ei tee asutamislepingu artikli 92 lõige 1 (muudetuna EÜ artikli 87 lõige 1) riiklikel sekkumistel vahet vastavalt nende põhjustele või eesmärkidele, vaid need on määratletud nende tagajärgede kaudu.

Seega kujutab endast riigiabi see, kui reserveeritud turul tegutsev emaettevõtja annab eraõiguslikule tütarettevõtjale ilma mingi vastutasuta üle riikliku monopoli vahenditega loodud, reserveeritud sektorisse mittekuuluva teenuse klientuuri. Tegemist on sellise ettevõtja poolt oma tütarettevõtjale osutatavast logistilisest ja ärialasest abist eraldiseisva meetmega. Lisaks kujutab see klientuur endast immateriaalset vara, millel on majanduslik väärtus. Seda seisukohta ei kõiguta väide, mille kohaselt kõnealusel klientuuril ei olnud raamatupidamislikku väärtust. Isegi kui tegemist on raskesti väljaarvutatava elemendiga, ei tähenda see, et sellel ei oleks väärtust. Sellest seisukohast kujutab teatavate aadressinimekirjade koostamine ja turustamine teatava tegevuse tarbeks juba iseenesest majandustegevust.

(vt punktid 158–160, 163–169)