KOHTUJURISTI ETTEPANEK

MELCHIOR WATHELET

esitatud 29. novembril 2017 ( 1 )

Kohtuasi C‑518/16

„ZPT“ AD

versus

Narodno sabranie na Republika Bulgaria,

Varhoven administrativen sad,

Natsionalna agentsia za prihodite

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Sofiyski gradski sad (Sofia esimese astme kohus, Bulgaaria))

Eelotsusetaotlus – Riigiabi – Määrus (EÜ) nr 1998/2006 – Vähese tähtsusega abi – Artikli 1 lõike 1 punkt d – Maksusoodustuse kujul antud abi – Investeerimine ekspordiks mõeldud toodete valmistamisse – Liikmesriigi õigusnormid, mis jätavad maksusoodustuse alt välja investeerimise ekspordiks mõeldud toodete valmistamisse – ELTL artikkel 35

I. Sissejuhatus

1. Kõnesolev eelotsusetaotlus, mille Sofiyski gradski sad (Sofia esimese astme kohus, Bulgaaria) esitas 4. oktoobril 2016 Euroopa Kohtule, puudutab ELTL artikli 35 ja komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ( 2 ) ja 88 ( 3 ) kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes, ( 4 ) artikli 1 lõike 1 punkti d tõlgendamist ja viimati nimetatud sätte kehtivust ELTL artikli 35 seisukohast.

2. See taotlus esitati ühelt poolt „ZPT“ AD (edaspidi „kaebaja“) ja teiselt poolt Narodno sabranie na Republika Bulgaria (Bulgaaria Vabariigi parlament), Varhoven administrativen sad’i (kõrgeim halduskohus, Bulgaaria) ja Natsionalna Agentsia za prihodite (riiklik maksuamet, Bulgaaria) (edaspidi koos „vastustajad“) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutas kaebajale 2008. aasta eest saadetud maksu ümberarvutamise teadet.

3. Oma kaebusega palus kaebaja eelotsusetaotluse esitanud kohtul mõista vastustajatelt solidaarselt välja kahjuhüvitis varalise kahju eest, mida talle oli väidetavalt tekitatud ja mis tulenes sellest, et vastustajad olid rikkunud liidu õigust, eelkõige määruse nr 1998/2006 sätteid.

4. Euroopa Kohtu palvel keskendun käesolevas ettepanekus eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele ( 5 ) määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d kehtivuse kohta ELTL artiklit 35 arvestades.

II. Õiguslik raamistik

A. Liidu õigus

5. ELTL artikkel 34 sätestab: „Keelatakse liikmesriikidevahelised koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed.“

6. ELTL artikkel 35 sätestab: „Keelatakse liikmesriikidevahelised koguselised ekspordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed.“

7. ELTL artikkel 36 sätestab: „Artiklite 34 ja 35 sätted ei välista ekspordi, impordi või transiitkaupade suhtes kehtestatud keelde või piiranguid, kui need on õigustatud kõlbluse, avaliku korra või avaliku julgeoleku seisukohalt; inimeste, loomade või taimede elu ja tervise kaitsmiseks; kunstilise, ajaloolise ja arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkuse või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmiseks. Sellised keelud või piirangud ei kujuta endast siiski suvalise diskrimineerimise vahendit või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piiramist.“

8. Nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse [ELTL artiklite 107 ja 108] kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes ( 6 ) artikli 2 „Vähese tähtsusega abi“ lõige 1 sätestab: „Komisjon võib käesoleva määruse artikli 8 kohaselt vastuvõetud määrusega otsustada, et ühisturu arengut ja toimimist arvesse võttes ei vasta teatav abi kõigile [ELTL artikli 107 lõikes 1] sätestatud kriteeriumidele ning on seetõttu vabastatud [ELTL artikli 108 lõikes 3] sätestatud teatamiskohustusest, tingimusel et samale ettevõttele konkreetse tähtaja jooksul antud abi ei ületa teatavat kindlaksmääratud summat.“

9. Määruse nr 1998/2006 põhjendus 1 näeb ette: „Määrusega (EÜ) nr 994/98 volitatakse komisjoni kehtestama määrusega piirmäär, millest väiksemaid abimeetmeid ei käsitleta kõiki [ELTL artikli 107 lõike 1] tingimusi täitvana, mistõttu nende meetmete suhtes ei kehti [ELTL artikli 108 lõikes 3] sätestatud teatamiskohustus.“

10. Määruse nr 1998/2006 põhjendus 6 näeb ette: „Niisuguse vähese tähtsusega ekspordiabi või vähese tähtsusega abi suhtes, millel on kodumaistele toodetele soodsamad tingimused kui importtoodetele, ei tuleks käesolevat määrust kohaldada. Eeskätt ei tohiks seda määrust kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse jaotusvõrgu loomist ja tegevust teistes riikides. Ekspordiabi ei ole üldjuhul abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue toote turuletoomiseks või olemasoleva toote uuele turule viimiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud.“

11. Määruse nr 1998/2006 põhjenduses 8 on ette nähtud: „Komisjoni kogemused on näidanud, et abi, mille summa ei ületa kolme aasta jooksul 200000 eurot, ei mõjuta liikmesriikide vahelist kaubandust ega moonuta või ähvarda moonutada konkurentsi, mistõttu selline abi ei ole hõlmatud [ELTL artikli 107 lõikega 1]. […]“

12. Määruse nr 1998/2006 artikkel 1 „Kohaldamisala“ sätestab: „Käesolevat määrust kohaldatakse ettevõtjatele abi andmise suhtes mis tahes majandusvaldkonnas, välja arvatud: […] d) abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt abi suhtes, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, jaotusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega; e) abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel; […]“

13. Määruse nr 1998/2006 artikkel 2 „Vähese tähtsusega abi“ sätestab: „1. Kui abimeetmed vastavad käesoleva artikli lõigete 2–5 tingimustele, ei loeta neid [ELTL artikli 107 lõike 1] kõikidele tingimustele vastavaks ja seetõttu vabastatakse nad [ELTL artikli 108 lõike 3] kohasest teatamiskohustusest. 2. Ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 200000 eurot. […] Need ülemmäärad kehtivad sõltumata vähese tähtsusega abi liigist ja eesmärgist […].“

14. Määruse nr 69/2001 põhjendus 4 nägi ette, et „Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingut silmas pidades ei tohiks käesoleva määrusega vabastada ekspordiabi ega abi, millega eelistatakse kodumaised kaupu importtoodetele“.

B. Lepingust tulenev õigus

15. WTO asutamislepingule lisatud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 3 lõike 1 punkt a näeb ette, et „on keelustatud […] subsiidiumid, mis seaduse järgi või tegelikult sõltuvad üksnes (või ühena mitmest teisest tingimusest) eksporditegevusest“.

16. WTO asutamislepingule lisatud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu I lisa sisaldab ekspordisubsiidiumide selgitusloendit.

C. Bulgaaria õigus

17. Ettevõtte tulumaksu seaduse ( 7 ) (edaspidi „maksuseadus“) 1. jaanuarist 2007 kehtivas redaktsioonis on sätestatud: „Artikkel 182 […] 2. […] Maksusoodustus, mis kujutab endast vähese tähtsusega abi, ei ole kohaldatav: […] 7) investeeringu suhtes, mis tehakse põhivarasse, mida kasutatakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse. […] Artikkel 184 […] Maksukohustuslased vabastatakse täielikult ettevõtte tulumaksust, mis kuulub tasumisele tootmistegevusest, kaasa arvatud alltöövõtust saadud maksustatavalt kasumilt, tingimusel et täidetud on kõik järgmised tingimused: 1) maksukohustuslase tootmistegevus toimub ainult sellistes kohalikes omavalitsusüksustes, kus töötuse määr jooksvale aastale eelnenud aastal oli vähemalt 1,35 korda kõrgem riigi keskmisest töötuse määrast samal ajavahemikul, 2) […] täidetud on tingimused, mis on ette nähtud a) vähese tähtsusega abi korral [maksuseaduse] artiklis 188. […] Artikkel 188 […] 1. […] Maksusoodustus kujutab endast vähese tähtsusega abi juhul, kui maksukohustuslase viimasel kolmel aastal, sealhulgas jooksva aastal, saadud vähese tähtsusega abi summa, olenemata selle vormist ja andjast, ei ületa 200000 eurole vastavat summat Bulgaaria leevides. […] 2. Vahendid, mis vastavad artiklis 184 sätestatud maksuvabastusele, tuleb investeerida materiaalsesse või immateriaalsesse varasse, vastavalt raamatupidamisarvestuse alastele õigusnormidele, nelja aasta jooksul alates selle aasta algusest, mille eest maksuvabastus anti. […]“

III. Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused

18. Kaebaja, Bulgaarias registreeritud äriühingu põhitegevus on terastorude, ‑õõnesprofiilide ja vastavate -toruliitmike tootmine. Ta tegeleb oma tootmisüksustes kolme eraldiseisva ja tehnoloogiliselt iseseisva tootmistegevusega: profiilide ja ümarate torude tootmine, külmvormitud ja painutatud kujuprofiilide ja teede jaoks ette nähtud terasest kaitserajatiste tootmine (kaitsepiirded) ning detailide kuumtsinkimine ja detailide elektrolüütiline tsinkimine ehk tsinkimine.

19. Kaebaja märkis oma 2008. aasta eest esitatud tuludeklaratsioonis, et ta soovib saada maksuseaduse artiklis 184 ette nähtud vabastust ettevõtte tulumaksust summas 140677,51 Bulgaaria leevi (ligikaudu 72000 eurot).

20. Sellest maksuvabastusest keelduti 5. märtsi 2010. aasta maksu ümberarvutamise teatega põhjendusel, et kaebaja ei vastanud maksuseaduse artikli 182 lõike 2 punktis 7 ette nähtud nõudele, kuna ajavahemikul kuni 2012. aastani oli ta investeerinud oma tootmisüksustesse, mille tooteid eksporditi.

21. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märkis, et „maksuhaldur leidis, et [maksuseaduse] artikli 182 lõike 2 punkt 7 on ammendav ja seetõttu ei saa [kaebajat] mitte mingil juhul ettevõtte tulumaksust osaliselt vabastada. Maksuvabastus on ette nähtud teostatud tootmistegevuse, kaasa arvatud alltöövõtu suhtes ning piirang on seotud toodangu hilisema müümise ja konkurentsi kaitsmisega liidus. Kuna [kaebaja] valmistas 2008. aastal tooteid, mida müüdi Bulgaarias, liidu liikmesriikides ja kolmandates riikides, on [maksuseaduse] artikli 182 lõike 2 punktis 7 sätestatud piirang asjakohane ning seetõttu ei ole tal 2008. aasta suhtes õigust maksuvabastusele. Maksuhaldur tuvastas 2008. aasta kohta ettevõtte tulumaksu kohustuse summas 140677,51 Bulgaaria leevi [(ligikaudu 72000 eurot)] ja intressi summas 21454,22 Bulgaaria leevi [(ligikaudu 11 000eurot)]“.

22. Kaebaja esitas 21. mail 2010 maksuhalduri otsuse peale kaebuse Administrativen sad – grad Burgas’ile (Burgase halduskohus, Bulgaaria).

23. Administrativen sad – grad Burgas (Burgase halduskohus) tühistas 12. jaanuari 2011. aasta otsusega maksu ümberarvutamise teate, leides, et maksuvabastusest keeldumine ei olnud põhjendatud, sest detailide tsinkimise alase iseseisva tegevuse tulemusena, millesse kaebaja oma deklaratsiooni kohaselt soovis nõutud investeeringuid teha, ei ole eksportimist toimunud ja nelja-aastane tähtaeg, mille jooksul ta võis maksuvabastusele vastavaid summasid investeerida, ei olnud möödunud.

24. Varhoven administrativen sad (kõrgeim halduskohus) tühistas kassatsioonimenetluses 27. detsembri 2011. aasta lõpliku kohtuotsusega Administrativen sad – grad Burgas’e (Burgase halduskohus) otsuse ja jättis rahuldamata kaebuse, mille kaebaja oli maksu ümberarvutamise teate peale esitanud. Olles tuvastanud, et investeeringuid on tehtud tootmisüksusesse „kuumtsinkimine“, mille tooteid on eksporditud, otsustas Varhoven administrativen sad (kõrgeim halduskohus), et maksuseaduse artikli 182 lõike 2 punktis 7 seatud tingimus, mille kohaselt tuleb investeerida põhivarasse, mis ei ole seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, ei olnud täidetud, ning neil asjaoludel tuli maksuvabastust käsitada riigiabina, mille tagajärjel kahjustatakse konkurentsi liidu ühisturul.

25. Kaebaja palus Sofiyski gradski sad’il (Sofia esimese astme kohus) mõista vastustajatelt solidaarvõlgnikena välja kahjuhüvitis, mis tulenes sellest, et nad olid väidetavalt rikkunud liidu õigust, eelkõige määrust nr 1998/2006. Ta väidab, et tal on õigus saada hüvitist, mille summa võrdub talle andmata jäetud maksuvabastuse summaga, millele lisandub intress.

26. Neil asjaoludel otsustas Sofiyski gradski sad (Sofia esimese astme kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused. „1. Kas liidu õiguse rakendussätted nagu määrus nr 1998/2006 on vahetu mõjuga ja vahetult kohaldatavad ning – kui vastus on jaatav – kas liikmesriigi õigusnorm, mis kitsendab või piirab liidu õigusnormi kohaldamisala, rikub neid põhimõtteid? 2. Kas maksusoodustuse kujul antud riigiabi on kooskõlas konkurentsiga ühisturul, kui abi investeeritakse põhivarasse, mida kasutatakse selliste toodete valmistamiseks, millest osa eksporditakse kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse? 3. Kas eksporttoodete valmistamine riigiabi vahenditega soetatud põhivara abil on tegevus, mis on määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d tähenduses vahetult seotud eksporditavate kogustega? Kas juhul, kui sellele küsimusele vastatakse eitavalt, on liikmesriikidel võimalik näha liikmesriigi õiguses ette lisapiiranguid selliste toodete eksportijatele, mis on toodetud maksusoodustusest tuleneva investeeringuga soetatud vara abil? Kui sellele küsimusele vastatakse jaatavalt, siis milline on viidatud sätte suhe ELTL artikliga 35, mis sätestab liikmesriikidevaheliste koguseliste ekspordipiirangute ning kõikide samaväärse toimega meetmete keelu, ja kas tegemist on diskrimineerimise ja kaupade vaba liikumise kahjustamisega? 4. Kas määruse nr 1998/2006 artikliga 1 on vastuolus jätta liidu õigusest tulenev juriidilise isiku õigus vähese tähtsusega rahalisele abile enne liikmesriigi õigusnormides investeeringu tegemiseks ette nähtud nelja aasta pikkuse tähtaja lõppemist tunnustamata vaid seetõttu, et asjaomane isik investeeris sellel perioodil vahendeid ka teistesse oma ettevõtte iseseisvatesse üksustesse, mille tooteid eksporditi?“

IV. Menetlus Euroopa Kohtus

27. Kaebaja, kõik vastustajad, Bulgaaria, Kreeka ja Itaalia valitsus ning komisjon esitasid kirjalikud seisukohad.

28. Arvestades eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmanda küsimuse kolmanda lause mitmeti mõistetavust, tegi Euroopa Kohus omal algatusel kaks toimingut.

29. Esiteks esitas ta eelotsusetaotluse esitanud kohtule järgmise küsimuse: „Kas eelotsusetaotluse esitanud kohus saaks täpsustada õigusnormi, millele ta viitab kolmanda küsimuse kolmandas lauses, kui ta esitab Euroopa Kohtule küsimuse „viidatud sätte“ suhte kohta ELTL artikliga 35? Kas eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib, kas ELTL artiklit 35 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune liikmesriigi õigusnorm nagu [maksu]seaduse artikli 182 lõike 2 punktis 7 ette nähtud norm, või esitab ta Euroopa Kohtule küsimuse määruse nr 1998/2006 […] artikli 1 lõike 1 punkti d kehtivuse kohta ELTL artiklit 35 arvestades?“

30. Oma 7. juuli 2017. aasta vastuses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus: „Küsimusega soovitakse teada, kas liikmesriikidel on võimalik näha oma riiklikes õigusnormides ette eeskirju, mis sisaldavad lisapiiranguid selliste toodete eksportijatele, mis on toodetud maksusoodustusest tuleneva investeeringuga soetatud vara abil. Esimese võimaluse puhul, kui eksporditud toodete tootmine ei kuulu tegevuse alla, mis on vahetult seotud eksporditavate kogustega määruse nr 1998/2006 tähenduses, tekib küsimus, kas liikmesriigi õigusnormidega võib näha ette piiranguid juhtudel, mis on sarnased [maksuseaduse] artikli 182 lõike 2 punktis 7 nimetatud juhtumitega. Kui aga vastus on jaatav, see tähendab kui eksporditud toodete tootmine riigiabist tulenevate vahenditega soetatud vara abil kuulub tegevuse alla, mis on vahetult seotud eksporditavate kogustega määruse nr 1998/2006 tähenduses, tekib küsimus, milline on määruse [nr 1998/2006] artikli 1 [lõike 1] punktis d sätestatud piirangu suhe liikmesriikidevaheliste koguseliste ekspordipiirangute ning teiste samaväärse toimega meetmete keeluga.“

31. Teiseks palus Euroopa Kohus 13. septembril 2017 kodukorra artikli 61 lõike 1 kohaselt pooltel ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 23 tähenduses huvitatud isikutel vastata 18. oktoobril 2017 toimunud kohtuistungil suuliste seisukohtade ärakuulamiseks järgmisele küsimusele: „Kas määruse nr 1998/2006 […] artikli 1 lõike 1 punkt d on vastuolus ELTL artikliga 35?“

32. Kaebaja, Varhoven administrativen sad (kõrgeim halduskohus), Bulgaaria valitsus ja komisjon esitasid suulised seisukohad 18. oktoobri 2017. aasta kohtuistungil.

V. Analüüs

A. Sissejuhatavad märkused

33. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmanda küsimuse kolmandas lauses sisalduva küsimuse kohta, mis käsitleb määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d kooskõla ELTL artikliga 35, ( 8 ) tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt puudutab ELTL artiklites 34 ja 35 sätestatud koguseliste piirangute ja samaväärse toimega meetmete keeld mitte ainult siseriiklikke meetmeid, vaid ka liidu institutsioonide kehtestatud meetmeid. ( 9 )

34. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et kaupade vaba liikumist käsitlevatel sätetel ja abi käsitlevatel sätetel on ühine eesmärk: kindlustada kaupade vaba liikumine liikmesriikide vahel tavapärastes konkurentsitingimustes, ( 10 ) kusjuures ELTL artikleid 107 ja 108 ning määrust nr 1998/2006 ei saa mitte mingil juhul kasutada EL toimimise lepingu kaupade vaba liikumist käsitlevate eeskirjade nurjamiseks. ( 11 )

35. Sellest tulenevalt leian, et EL toimimise leping ei kehtesta hierarhiat koguseliste piirangute keeldu käsitlevate eeskirjade ( 12 ) ja riikide antud abi käsitlevate eeskirjade ( 13 ) vahel. Järelikult peab riigi õigusnorm või liidu institutsioonide kehtestatud õigusnorm täitma nii EL toimimise lepingu eeskirju koguseliste piirangute keelamise kohta kui ka riikide antud abi kohta. ( 14 )

36. On ilmselge, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d ei kehtesta otseselt koguselisi ekspordipiiranguid. Seega on vaja uurida, kas see säte kehtestab niisuguste piirangutega samaväärse toimega meetmeid.

37. ELTL artiklit 35 käsitleva Euroopa Kohtu praktikaga seatud tingimused vastavad ELTL artikliga 34 kehtestatud tingimustele. Sellest lähtuvalt tuleb kõiki liikmesriigi õigusnorme või liidu institutsioonide õigusnorme, mis võivad otseselt või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada kaubandust liidus, pidada koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetmeteks ELTL artiklite 34 ( 15 ) ja 35 tähenduses.

38. Nimelt leidis Euroopa Kohus oma 21. juuni 2016. aasta otsuses New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464, punktid 36, 40 ja 43), et kõikide riigi territooriumil tegutsevate ettevõtjate suhtes kohaldatav siseriiklik meede, mis võib mõjutada kaupade väljavedu eksportiva liikmesriigi turult rohkem kui kaupade turustamist selle liikmesriigi siseturul, kuulub ELTL artiklis 35 kehtestatud keelu kohaldamisalasse.

39. Tuleb märkida, et 21. juuni 2016. aasta kohtuotsuses New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464) ei viidanud Euroopa Kohus oma 8. novembri 1979. aasta otsusele Groenveld (15/79, EU:C:1979:253) (edaspidi „kohtuotsusest Groenveld tulenev kohtupraktika“), kus ta otsustas, et ELTL artikkel 35 „hõlmab liikmesriigi meetmeid, mille eesmärk või tagajärg on spetsiifiline ekspordi piiramine ning liikmesriigi sisekaubanduse ja selle ekspordikaubanduse erinev kohtlemine, nii et asjaomase liikmesriigi omamaistele toodetele või siseturule on teiste liikmesriikide toodete või kaubanduse arvelt antud eriline eelis“. ( 16 )

40. Olen seisukohal, ( 17 ) et 21. juuni 2016. aasta kohtuotsuses New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464) loobus Euroopa Kohus piiravamatest ja kitsamatest tingimustest, mis olid seatud kohtuotsusest Groenveld tulenevas kohtupraktikas ja mis põhinesid eelkõige liikmesriigi sisekaubanduse ja selle ekspordikaubanduse erineva kohtlemise või diskrimineerimise olemasolul, ja asendas need „leebemate“ tingimustega, ( 18 ) mis põhinevad liikmesriikidevahelise kaubanduse piirangu või takistuse olemasolul. ( 19 )

41. Sellega seoses tuleb meenutada, et Euroopa Kohus leidis, et igasugune EL toimimise lepingus ette nähtud põhivabaduste piiramine – isegi väheoluline piiramine – on selle lepinguga keelatud. ( 20 ) Sellest võib järeldada, et, vastupidi määruse nr 1998/2006 kohaselt riigiabi suhtes kohaldatavatele eeskirjadele ( 21 ) ei ole olemas ülemmäära, millest allpool oleva liikmesriigi õigusnormi või liidu institutsioonide õigusnormi puhul leitakse, et see õigusnorm ei vasta ELTL artiklite 34 ja 35 tingimustele. Seevastu ei saa liikmesriigi õigusnorme või liidu institutsioonide õigusnorme pidada liikmesriikidevahelist kaubandust takistavaks juhul, kui nende õigusnormide piirav toime on liiga juhuslik ja kaudne. ( 22 )

B. ELTL artikli 35 kohaldamine ratione loci

42. Tuleb märkida, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d puudutab eksporti kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse. ELTL artikkel 35, mis keelab koguselised ekspordipiirangud ja samaväärse toimega meetmed, on aga kohaldatav ainult kaupade liikumisele liikmesriikide vahel. ( 23 ) Järelikult ei kuulu kaubavahetus kolmandate riikidega põhimõtteliselt ELTL artikli 35 ratione loci kohaldamisalasse. Sellest tulenevalt piirdun käesolevas ettepanekus sellega, et analüüsin selle määruse artikli 1 lõike 1 punkti d liidusisest osa, see tähendab liikmesriikidevahelist kaubandust.

C. ELTL artikli 35 alla kuuluva piirangu esinemine määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punktis d

43. Vastavalt määruse nr 1998/2006 artiklile 2, kootoimes selle põhjendusega 8, loetakse, et abi, mis kolmeaastase ajavahemiku jooksul ei ületa 200000 euro ülempiiri, ei mõjuta liikmesriikide vahelist kaubandust ega kahjusta või ei ähvarda kahjustada konkurentsi, nii et need meetmed jäävad „riigiabi“ mõiste alt välja. ( 24 ) Need on seega vabastatud ELTL artikli 108 lõikes 3 ette nähtud teatamiskohustusest. ( 25 )

44. Euroopa Kohus leidis oma 7. märtsi 2002. aasta otsuses Itaalia vs. komisjon (C‑310/99, EU:C:2002:143, punkt 94), et „vähese tähtsuse reegel vastab nõudele lihtsustada haldusmenetlust nii liikmesriikides kui ka komisjoni talitustes, kuna komisjonil peab olema võimalik koondada oma ressursid ühenduse tasandil tõeliselt olulistele juhtumitele“. ( 26 )

45. Vastavalt määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punktile d jääb aga abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, jaotusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega, selle määruse kohaldamisalast välja ja seega ei kehti selle suhtes vähese tähtsusega abi puudutav erand. ( 27 )

46. Sellest järeldub, et isegi kui see abi on väiksem määruse nr 1998/2006 artiklis 2 kehtestatud ülempiirist, ei käsitata seda nii, et see ei vasta kõikidele ELTL artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele, ja sellest tulenevalt ei ole selle abi suhtes kohaldatav kõnealuses määruses vähese tähtsusega abi kohta ette nähtud erand ning sellest tuleb komisjonile teatada vastavalt ELTL artikli 108 lõikes 3 ette nähtud menetlusele.

47. Eeltoodud kaalutlusi arvestades leian, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d mõjutab rohkem toodete väljavedu eksportiva liikmesriigi turult kui toodete turustamist selle liikmesriigi siseturul. ( 28 ) Kuigi on tõsi, et selle määruse artikli 1 lõike 1 punkt d puudutab üksnes teatud ekspordiga seotud riigiabi, leian, et selle sätte toimet ei saa lugeda juhuslikuks ja kaudseks, kuna see välistab vähese tähtsusega abi käsitleva erandi kohaldamise kõnealuse abi suhtes. See säte tekitab seega majandustegevuste vahelise diskrimineerimise selle alusel, kas need on suunatud ekspordile või mitte. ( 29 )

D. Põhjendatus

48. ELTL artiklid 34 ja 35 ei välista siiski diskrimineerimist või piiranguid, mis on õigustatud mõne ELTL artiklis 36 loetletud üldise huvi või kohustuslike nõuetega. ( 30 )

49. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib põhivabaduste teostamist piirav liikmesriigi õigusnorm või liidu institutsioonide kehtestatud õigusnorm olla lubatav ainult tingimusel, et sellega järgitakse üldisest huvist lähtuvat eesmärki, ( 31 ) et see on nimetatud eesmärgi saavutamiseks sobiv ega lähe kaugemale kui taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik. ( 32 )

50. Leian, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d on de jure diskrimineeriv, kuna see puudutab konkreetselt teatud eksporti. Sellest tulenevalt peab see eksporditegevuste diskrimineeriv kohtlemine olema õigustatud mõne ELTL artiklis 36 loetletud üldise huviga, ( 33 ) see tähendab kõlbluse, avaliku korra, avaliku julgeoleku; inimeste, loomade või taimede elu ja tervise kaitsmise; kunstilise, ajaloolise ja arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkuse või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmisega.

51. Komisjon märgib, et „[e]kspordiabi väljajätmine määruse [nr 1998/2006] kohaldamisalast tuleneb esiteks kohustustest, mille liit võttis [WTO] suhtes, ja teiseks asjaolust, et ekspordiabi, mis aitab turule siseneda kaubanduslikel eesmärkidel, mõjutab ilmselgelt liikmesriikide vahelist kaubandust. ( 34 ) Järelikult ei ole määruse loogika (mille kohaselt võib leida, et riigiabi olemasolu tingimused ei olnud täidetud) kohaldatav“. ( 35 )

52. Mis puudutab määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d esimest eesmärki, millele komisjon tugines, see tähendab kolmandatesse riikidesse eksportimise abi väljajätmist vähese tähtsusega abi käsitleva erandi kohaldamisalast selleks, et täita kohustusi, mille liit WTO suhtes võttis, siis leian, et see eesmärk ei ole käesoleval juhul asjakohane, sest ELTL artikkel 35 ei ole selle ekspordi suhtes ratione loci kohaldatav. ( 36 ) Seetõttu ei saa kolmandatesse riikidesse eksportimisele antava abi sellist väljajätmist, mis on ette nähtud nimetatud määruse artikli 1 lõike 1 punktis d, ELTL artikli 35 seisukohast kritiseerida.

53. Määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkti d teise eesmärgi kohta, ( 37 ) millele komisjon tugines, leian, et isegi kui see kujutaks endast õiguspärast eesmärki, ei ole sellele viidatud üheski ELTL artiklis 36 loetletud üldises huvis. Sellest tulenevalt ei saa see eesmärk põhjendada ELTL artikliga 35 keelatud diskrimineerimist. Lisaks ei näe ma, et ükski nendest huvidest võiks põhjendada asjaomast erinevat kohtlemist.

54. Eespool esitatud kaalutlusi arvestades leian, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d, mis mõjutab toodete väljavedu eksportiva liikmesriigi turult rohkem kui toodete turustamist selle liikmesriigi siseturul, ei ole põhjendatud mõne ELTL artiklis 36 loetletud üldise huviga.

55. Järelikult tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmanda küsimuse kolmandale lausele vastata nii, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d on kehtetu, kuivõrd see kehtestab vähese tähtsusega abi süsteemi sees erineva kohtlemise pelgalt riigisisese majandustegevuse ja liikmesriikidesse eksportimise eesmärgiga majandustegevuse vahel.

VI. Ettepanek

56. Eespool esitatud kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Sofiyski gradski sad (Sofia esimese astme kohus, Bulgaaria) esitatud kolmanda küsimuse kolmandale lausele järgmiselt: Komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes, artikli 1 lõike 1 punkt d on kehtetu, kuivõrd see kehtestab vähese tähtsusega abi süsteemi sees erineva kohtlemise pelgalt riigisisese majandustegevuse ja liikmesriikidesse eksportimise eesmärgiga majandustegevuse vahel.

( 1 ) Algkeel: prantsuse.

( 2 ) Nüüd ELTL artikkel 107.

( 3 ) Nüüd ELTL artikkel 108.

( 4 ) ELT 2006, L 379, lk 5. Määrus nr 1998/2006 oli vastavalt selle artiklile 6 kohaldatav 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. See määrus asendas komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrust (EÜ) nr 69/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (EÜT 2001, L 10, lk 30; ELT eriväljaanne 08/02, lk 138). EL toimimise lepingu eeskirjade praeguse kohaldamise kohta vähese tähtsusega abi suhtes vt komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT 2013, L 352, lk 1). Määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d on peaaegu identne määruse nr 1407/2013 artikli 1 lõike 1 punktiga d.

( 5 ) Vt eelotsusetaotluse esitanud kohtu kolmanda küsimuse kolmas lause ja käesoleva ettepaneku punkt 26.

( 6 ) EÜT 1998, L 142, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 312. Määruse nr 994/98 õiguslik alus on EÜ artikkel 94 (nüüd ELTL artikkel 109).Euroopa Kohus on märkinud, et „ELTL artikkel 109 lubab Euroopa Liidu Nõukogul anda asjakohaseid määrusi ELTL artiklite 107 ja 108 kohaldamiseks ning määrata konkreetselt ELTL artikli 108 lõike 3 kohaldamise tingimused, samuti viimati nimetatud sättes ette nähtud menetlusest vabastatud abi liigid“, vt kohtuotsus, 21.7.2016, Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577, punkt 33). Määrus nro994/98 tunnistati kehtetuks ja asendati nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrusega (EL) 2015/1588, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (ELT 2015, L 248, lk 1). Määruse nr 2015/1588 artikli 2 lõige 1 on peaaegu identne määruse nr 994/98 artikli 2 lõikega 1.

( 7 ) DV nr 105, 22.12.2006, muudetud redaktsioonis.

( 8 ) Just selle küsimuse kohta, mis on käesoleva suunatud ettepaneku ese, paluski Euroopa Kohus menetlusosalistel esitada oma seisukoht 18. oktoobri 2017. aasta kohtuistungil suuliste seisukohtade ärakuulamiseks. Nad olid kõik eri põhjustel seisukohal, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punkt d on ELTL artikliga 35 kooskõlas.

( 9 ) Kohtuotsused, 11.6.2015, Pfeifer & Langen (C‑51/14, EU:C:2015:380, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 22.6.2017, E.ON Biofor Sverige (C‑549/15, EU:C:2017:490, punkt 45).

( 10 ) Kohtuotsus, 5.6.1986, komisjon vs. Itaalia (103/84, EU:C:1986:229, punkt 19).

( 11 ) Vt analoogia alusel kohtuotsused, 5.6.1986, komisjon vs. Itaalia (103/84, EU:C:1986:229, punkt 19), 20.3.1990, Du Pont de Nemours Italiana (C‑21/88, EU:C:1990:121, punktid 19–22) ning 23.4.2002, Nygård (C‑234/99, EU:C:2002:244, punkt 57).

( 12 ) Vt eelkõige ELTL artiklid 34–36.

( 13 ) Vt eelkõige ELTL artiklid 107 ja 108.

( 14 ) Vt analoogia alusel kohtuotsus, 15.6.1993, Matra vs. komisjon (C‑225/91, EU:C:1993:239, punktid 41 ja 42), kus Euroopa Kohus otsustas, et „kuigi [ELTL artiklites 107 ja 108] ette nähtud menetlus jätab komisjonile ja teatud tingimustel ka nõukogule ulatusliku kaalutlusruumi otsustamaks, kas riigiabi kava on ühisturu nõuetega kooskõlas, tuleneb lepingu üldisest ülesehitusest siiski, et kõnealuse menetluse tulemus ei tohi kunagi olla vastuolus lepingu konkreetsete sätetega. […] Euroopa Kohus on samuti otsustanud, et abi andmise viis, mis on vastuolus lepingu muude konkreetsete sätetega peale [ELTL artiklite 107 ja 108], võib olla abi esemega sedavõrd lahutamatult seotud, et neid ei ole võimalik eraldi hinnata. […] Eriti on komisjon kohustatud järgima [ELTL artiklite 107 ja 108] kooskõla lepingu teiste sätetega juhul, kui nende teiste sätete eesmärk on samuti […] moonutamata konkurents ühisturul“. Kohtujuristi kursiiv.

( 15 ) Vt kohtuotsus, 21.9.2016, Établissements Fr. Colruyt (C‑221/15, EU:C:2016:704, punkt 33), mis käsitleb ELTL artiklit 34.

( 16 ) Kohtuotsus, 8.11.1979, Groenveld (15/79, EU:C:1979:253, punkt 7).

( 17 ) Märgin siiski, et komisjon leiab oma kirjalikes seisukohtades, et ELTL artikkel 35 „on kohaldatav teatud kaupade suhtes võetud diskrimineerivate meetmete suhtes“, lisades, et see põhimõte on seatud kohtuotsusest Groenveld tulenevas kohtupraktikas.

( 18 ) Vt kohtujuristi ettepanek, Mengozzi, kohtuasi Kakavetsos-Fragkopoulos (C‑161/09, EU:C:2010:531, punkt 49).

( 19 ) Oma 3. märtsi 2011. aasta kohtuotsuses Kakavetsos-Fragkopoulos (C‑161/09, EU:C:2011:110, punkt 27) otsustas Euroopa Kohus, et koguselise ekspordipiiranguga samaväärse toimega meede on mis tahes meede, mis võib otse või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada ühendusesisest kaubandust. Tuleb siiski märkida, et 3. märtsi 2011. aasta kohtuotsuse Kakavetsos-Fragkopoulos (C‑161/09, EU:C:2011:110, punkt 27) aluseks olnud kohtuasjas käsitletud tooted olid rosinad, mis olid hõlmatud ELTL artiklis 40 nimetatud ühise turukorraldusega. Selles kohtuasjas esitatud ettepanekus (C‑161/09, EU:C:2010:531, punkt 49) märkis kohtujurist Mengozzi, et „kui kohtuasi puudutab ühist turukorraldust, võtab Euroopa Kohus leebema seisukoha tingimuste osas, mis peavad olema koguselise ekspordipiiranguga samaväärse toimega meetme olemasoluks täidetud. Sellisel juhul ei pea meede olema enam diskrimineeriv“. Leian, et pärast 21. juuni 2016. aasta kohtuotsust New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464) ei eristata ELTL artikli 35 kohaldamise seisukohast enam ELTL artiklis 40 nimetatud ühise turukorraldusega hõlmatud tooteid ja teisi tooteid.

( 20 ) Kohtuotsus, 21.6.2016, New Valmar (C-15/15, EU:C:2016:464, punkt 37).

( 21 ) Vt määruse nro1998/2006 põhjendus 1.

( 22 ) Kohtuotsus, 21.6.2016, New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464, punkt 45).

( 23 ) Vt analoogia alusel kohtuotsused, 15.6.1976, EMI Records (51/75, EU:C:1976:85, punktid 10 ja 11) ning 9.2.1982, Polydor ja RSO Records (270/80, EU:C:1982:43, punkt 18).

( 24 ) Kohtuotsused, 27.6.2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania (C‑74/16, EU:C:2017:496, punkt 82) ja 8.5.2013, Libert jt (C‑197/11 ja C-203/11, EU:C:2013:288, punkt 81). Konkurentsieeskirjade kohta otsustas Euroopa Kohus 23. novembri 2006. aasta kohtuotsuses Asnef-Equifax ja Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734, punkt 50), et „kokkuleppele ei kohaldu siiski [ELTL artikli 101] keeld, kui kokkulepe mõjutab turgu üksnes vähesel määral“.

( 25 ) Euroopa Kohus otsustas, et iga meetmega, millega kavatsetakse kehtestada või muuta uut abi, kaasnevalt liikmesriikidel lasuv eelnev teatamiskohustus kujutab endast riigiabi valdkonnas kehtestatud kontrollisüsteemi ühte põhielementi. Vt kohtuotsus, 21.7.2016, Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577, punkt 36). Seetõttu tuleb määrust nr 1998/2006 ja selles sätestatud tingimusi, mis kujutavad endast ELTL artikli 108 lõikes 3 ette nähtud riigiabist teavitamise üldreegli leevendamist, tõlgendada kitsalt. Vt analoogia alusel kohtuotsus, 21.7.2016, Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577, punkt 37). Peale selle peab konkreetne abikava selleks, et selle suhtes kehtiks kõnealune vabastus, täitma kõiki selles määruses sätestatud tingimusi. Vt analoogia alusel kohtuotsus, 21.7.2016, Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577, punktid 45–52).

( 26 ) Vt ka Euroopa Liidu Üldkohtu otsus, 20.9.2011, Regione autonoma della Sardegna jt vs. komisjon (T‑394/08, T‑408/08, T‑453/08 ja T‑454/08, EU:T:2011:493, punkt 304).

( 27 ) Olgu märgitud, et erandi kohaldamatuks pidamine ei puuduta iga eksporditegevust. Komisjon märgib nimelt oma kirjalikes seisukohtades, et „jutt käib vähese tähtsusega abi käsitleva määruse artikli 1 [lõike 1 punktis d] määratletud abist, mis on vahetult seotud eksporditavate kogustega, juhul kui riik võtab meetmeid selliste programmide kujul, mille eesmärk on aidata ettevõtjatel jõuda välisturgudele, et seal oma tooteid pakkuda. Abi tingimuseks on eksporditud kogused ja ettevõtja kasutab seda oma ekspordistrateegia toetamiseks. Abi tagajärjel kasvab seega järk-järgult toodang, mida saab eksportida, ja just sellel eesmärgil soovibki valitsus seda abi anda“. Komisjon lisab, et „eksporditud toodete valmistamine, mille jaoks kasutatakse tänu riigiabile soetatud vara, ei kujuta endast eksporditavate kogustega vahetult seotud tegevust vähese tähtsusega abi käsitleva määruse artikli 1 lõike 1 punkti d tähenduses“. Kreeka valitsus lisab selle kohta, et „pelgast asjaolust, et abi antakse eksportivale ettevõtjale, ei piisa selle abi ekspordiabiks kvalifitseerimiseks“. Nendin, et need peened eristused ei sobi täielikult kokku vähese tähtsusega abi käsitleva eeskirja lihtsustamiseesmärgiga.

( 28 ) Vt käesoleva ettepaneku punkt 50.

( 29 ) Ma ei näe tõesti mitte mingit põhjust anda määruse nr 1998/2006 artiklis 2 ette nähtud vähese tähtustega abi käsitleva erandi kohaldamise õigus liikmesriigis jaotusvõrgu loomise ja toimimise suhtes ning keelduda selle kohaldamisest selleks, et luua samalaadne võrk ekspordi eesmärgil.

( 30 ) Vt selle kohta kohtuotsus, 22.6.2017, E.ON Biofor Sverige (C‑549/15, EU:C:2017:490, punkt 46).

( 31 ) Mida on nimetatud ELTL artiklis 36 või kohustuslikes nõuetega.

( 32 ) Kohtuotsus, 21.6.2016, New Valmar (C‑15/15, EU:C:2016:464, punkt 48).

( 33 ) Nimelt võivad ainuüksi võrdsetel alustel kohaldatavad piirangud olla põhjendatud mõne ELTL artiklis 36 loetletud üldise huviga ja kohustuslike nõuetega. Vt a contrario kohtuotsus, 26.4.2012, van Putten (C‑578/10‑C-580/10, EU:C:2012:246, punkt 44), kus Euroopa Kohus märkis, et erinev kohtlemine võib olla põhjendatud ülekaaluka nõudega.

( 34 ) Vt käesoleva ettepaneku 27. joonealune märkus.

( 35 ) Märgin, et abi puhtalt riigisisese jaotusvõrgu loomiseks võib samuti mõjutada liikmesriikide vahelist kaubavahetust, eelkõige kuna see raskendab välisriikide ettevõtjate pääsu selle liikmesriigi turule. Pealegi, kuidas võib ette kujutada, et määruse nr 1998/2006 artikli 1 lõike 1 punktis d sätestatud välistamisega hõlmamata eksporditegevus ei mõjuta riikidevahelist kaubandust? Lõpetuseks ei tohi unustada, et vähese tähtsusega abi eeskiri lubab tegelikult meetmeid, mis juhul, kui need ületaksid sellega ette nähtud summasid, täidaksid kõiki riigiabiks kvalifitseerimise tingimusi, mille hulgas on riikidevahelise kaubanduse mõjutamine.

( 36 ) Vt käesoleva ettepaneku punkt 42.

( 37 ) Vt käesoleva ettepaneku punkt 51.