ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 298/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 28. juuli 2011. aasta otsus (Court of Appeali (England & Wales) (Civil Division) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Generics (UK) Ltd versus Synaptech Inc

(Kohtuasi C-427/09) (1)

(Patendiõigus - Ravimid - Ravimite täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EMÜ) nr 1768/92 - Artikkel 2 - Kohaldamisala)

2011/C 298/04

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Generics (UK) Ltd

Kostja: Synaptech Inc

Ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice (Chancery Division) — Nõukogu 18. juuni 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 1768/92 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kasutuselevõtu kohta (EÜT L 182, lk 1; ELT eriväljaanne 13/11, lk 200) artikli 13 lõike 1 tõlgendamine — Mõiste „esimene toote turuleviimise luba” — Üksnes nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiivi 65/65/EMÜ ravimeid käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 22, lk 369) kohaselt välja antud lubade arvesse võtmine — Luba, mis on välja antud vastavalt õigusnormidele, mida kohaldati Austrias enne selle riigi liitumist EMP-ga.

Resolutsioon

Selline toode nagu põhikohtuasjas vaadeldav, mis on inimtervishoius kasutatava ravimina Euroopa Ühenduses turule viidud enne nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiiviga 65/65/EMÜ ravimeid käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta (muudetud nõukogu 3. mai 1989. aasta direktiiviga 89/341/EMÜ) kooskõlas oleva turuleviimisloa saamist ja eelkõige ilma, et see toode oleks läbinud ohutuse ja tõhususe hindamist, ei kuulu nõukogu 18. juuni 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 1768/92 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kasutuselevõtu kohta (muudetud aktiga Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi ühinemistingimuste ja asutamislepingutesse tehtavate muudatuste kohta) kohaldamisalasse, nagu see on defineeritud muudetud määruse artiklis 2, ja sellele tootele ei saa anda täiendava kaitse tunnistust.

(1) ELT C 11, 16.1.2010.
1.

Niisugune puudega noorte lühiajaline töövõimetushüvitis, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes (muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005) artikli 4 lõike 1 punkti b mõttes invaliidsushüvitis, kui taotluse esitamise kuupäeval on selge, et taotlejal on püsiv või kestev puue.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/7

Euroopa Kohtu (viies koda) 7. juuli 2011. aasta otsus (Tartu Ringkonnakohtu (Eesti Vabariik) eelotsusetaotlus) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS versus Veterinaar- ja Toiduamet

(Kohtuasi C-523/09) (1)

(Ühine põllumajanduspoliitika - Lõivud piimatootmise sanitaarinspekteerimiste ja -kontrollide valdkonnas)

2011/C 269/11

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tartu Ringkonnakohus

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS

Vastustaja: Veterinaar- ja Toiduamet

Ese

Eelotsusetaotlus — Tartu Ringkonnakohus — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, lk 1; ELT eriväljaanne 03/45, lk 200) artiklite 26 ja 27 ning IV ja VI lisa tõlgendamine — Piimatootmise ametlikeks kontrollideks kogutava lõivu arvutamine — Lõivu kogumine määras, mis vastab määruse alusel kohaldatavale minimaalsele määrale, kuid ületab pädevatele asutustele ametlikest kontrollidest tekkinud tegelikke kulusid

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks artikli 27 lõikeid 3 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et need sätted võimaldavad liikmesriigil, ilma et ta peaks siseriiklikul tasandil võtma rakendusmeetme, koguda lõive selle määruse IV lisa B jaos sätestatud minimaalsetes määrades, isegi kui pädevate asutuste kantavad kulud seoses selles määruses sätestatud sanitaarinspekteerimiste ja -kontrollidega on madalamad kui need määrad, kui sama määruse artikli 27 lõike 6 kohaldamiseks sätestatud tingimused ei ole täidetud.

(1) ELT C 63, 13.3.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 7. juuli 2011. aasta otsus (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Madalmaad) eelotsusetaotlus) — IMC Securities BV versus Stichting Autoriteit Financiële Markten

(Kohtuasi C-445/09) (1)

(Direktiiv 2003/6/EÜ - Turuga manipuleerimine - Hinna kindlustamine ebaharilikul või kunstlikul tasemel)

2011/C 269/08

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: IMC Securities BV

Kostjad: Stichting Autoriteit Financiële Markten

Ese

Eelotsusetaotlus — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta (ELT L 96, lk 16: ELT eriväljaanne 06/04, lk 367) artikli 1 punkti 2 alapunkti a teise taande tõlgendamine — Hinna kindlustamine ebaharilikul või kunstlikul tasemel — Mõiste — Tehingud ja kauplemisega seotud korraldused, mis tekitasid lühikeseks ajaks hindade muutuse

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta artikli 1 punkti 2 alapunkti a teist taanet tuleb tõlgendada nii, et selleks et ühe või mitme finantsinstrumendi hinda võiks lugeda ebaharilikul või kunstlikul tasemel kindlaksmääratuks, ei ole selles sättes nõutud, et see hind püsib ebaharilikul või kunstlikul tasemel teatavast ajast kauem.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
1.

Kuna Portugali Vabariik — võimaldab kinnisvara vahedustehinguid teha vaid kinnisvaraagentuuri kaudu; — kohustab teistes liikmesriikides asutatud kinnisvara vahendusäriühinguid ja kinnisvaramaaklereid sõlmima vastutuskindlustuse lepingu vastavalt Portugali õiguses kehtestatud tingimustele; — kohustab teistes liikmesriikides asutatud kinnisvara vahendusäriühinguid omama positiivset omakapitali vastavalt Portugali õiguses kehtestatud tingimustele, ja — allutab teistes liikmesriikides asutatud kinnisvara vahendusäriühingud ja kinnisvaramaaklerid Instituto de Construção e do Imobiliário IP distsiplinaarkontrollile; on ta rikkunud ELTL artiklist 56 tulenevaid kohustusi, ning kuna ta — pani kinnisvara vahendusäriühingutele kohustuse tegeleda üksnes kinnisvara vahendustegevusega, välja arvatud kolmandatele isikutele kinnisvara haldamisteenuste osutamise puhul, ja — pani kinnisvaramaakleritele kohustuse tegutseda üksnes kinnisvaramaakleritena, on ta rikkunud ELTL artiklitest 49 ja 56 tulenevaid kohustusi.
1.

Kui ettevõtja müüb ilma kaubamärgi omaniku nõusolekuta e-turul liidu liikmesriigis registreeritud kaubamärgiga või ühenduse kaubamärgiga tähistatud kaupa, mis asub kolmandas riigis ja mida ei ole varem turustatud Euroopa Majanduspiirkonnas või ühenduse kaubamärgi puhul liidus, selle kaubamärgiga hõlmatud territooriumil asuvale tarbijale, või kui asjaomase kauba kohta on sellel e-turul müügipakkumised või reklaam, mis on mõeldud nimetatud territooriumil asuvale tarbijale, siis võib kaubamärgi omanik olla vastu kõnealusele müügile, müügipakkumisele või reklaamile vastavalt nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga, artiklile 5 ja nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklile 9. Siseriikliku kohtu ülesanne on juhtumipõhiselt hinnata, kas asjakohaste tunnuste põhjal saab järeldada, et kõnealuselt territooriumilt juurdepääsetaval e-turul kuvatav müügipakkumine või reklaam on suunatud sellel territooriumil asuvatele tarbijatele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. juuli 2011. aasta otsus (Court of Appeal (England &Wales) (Civil Division) eelotsusetaotlus — Ühendkuningriik) — Secretary of State for the Home Department versus Maria Dias

(Kohtuasi C-325/09) (1)

(Isikute vaba liikumine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikkel 16 - Alaline elamisõigus - Enne selle direktiivi ülevõtmise tähtaega täitunud ajavahemikud - Seaduslikult elamine - Elamine üksnes vastavalt direktiivile 68/360/EMÜ väljastatud elamisloa alusel ilma, et oleks täidetud tingimused, mis annaksid mis tahes riigis elamise õiguse)

2011/C 269/06

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England &Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Secretary of State for the Home Department

Kostja: Maria Dias

Ese

Eelotsusetaotlus — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46), artikli 16 lõike 1 tõlgendamine — EÜ asutamislepingu artikli 18 lõike 1 tõlgendamine — Alaline elamisõigus — Seaduslikult riigis elamise mõiste — Liidu kodanik, kellel on Ühendkuningriigis direktiivi 68/360/EMÜ artikli 4 lõike 2 kohaselt väljaantud viieaastane elamisluba ja kes oli seal elamise kestel teatava aja vabatahtlikult töötu — Enne direktiivi 2004/38/EÜ jõustumist väljastatud luba — Kas võtta arvesse enne direktiivi jõustumist riigis elatud aega?

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ artikli 16 lõikeid 1 ja 4 tuleb tõlgendada selliselt, et:

— elamisperioode, mis on täitunud üksnes elamisloa alusel, mis väljastati isikule õiguspäraselt vastavalt nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta direktiivile 68/360/EMÜ liikmesriikide töötajate ja nende perekondade liikumis- ja elamispiirangute kaotamise kohta ühenduse piires, ilma et oleks täidetud tingimused, mis annaksid isikule mis tahes riigis elamise õiguse, ning mis leidsid aset enne 30. aprilli 2006, ei saa lugeda alalise elamisõiguse omandamisel selle direktiivi artikli 16 lõike 1 alusel seaduslikult täitunuks ning

— perioodid, mis on lühemad kui kaks järjestikust aastat, mis on täitunud üksnes elamisloa alusel, mis väljastati isikule õiguspäraselt vastavalt direktiivile 68/360, ilma et oleks täidetud tingimused, mis annaksid isikule mis tahes riigis elamise õiguse, ning mis leidsid aset enne 30. aprilli 2006 ja enne seda kuupäeva pärast viit järjestikust aastat riigis seaduslikult elamist, ei mõjuta alalise elamisõiguse omandamist kõnealuse artikli 16 lõike 1 alusel.

(1) ELT C 256, 24.10.2009.
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. juuli 2011. aasta otsus — Alcoa Trasformazioni Srl versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-194/09 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Elektri soodustariif - Abi puudumise tuvastamine - Meetme muutmine ja pikendamine - EÜ artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse algatamise otsus - Olemasolev abi või uus abi - Määrus (EÜ) nr 659/1999 - Artikli 1 punkti b alapunkt v - Põhjendamiskohustus - Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõte)

2011/C 269/03

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Itaalia) (esindajad: avvocato M. Siragusa, Rechtsanwalt T. Müller-Ibold ja Rechtsanwalt T. Graf ning advokaat F. Salerno)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindaja: N. Khan)

Ese

Apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 25. märtsi 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T-332/06: Alcoa Trasformazioni Srl vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega Esimese Astme Kohus jättis rahuldamata hagi, millega paluti tühistada komisjoni 19. juuli 2006. aasta otsus algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 2 alusel menetlus Itaalia poolt energiamahukatele ettevõtjatele kehtiva elektri soodustariifi abikava pikendamise (Riigiabi C 36/06 (end. NN 38/06)) suhtes osas, milles see puudutab Fusinas (Veneto) ja Portovesmes (Sardiinia) asuvates kahes hageja alumiiniumitehases kohaldatavaid elektritariife

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Alcoa Trasformazioni Srl-ilt.

(1) ELT C 193, 15.8.2009.
1)

Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/35/EÜ) artikli 1 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiivi kohaldamisalast jäävad välja üksnes projektid, mille üksikasjad võetakse vastu konkreetse seadusandliku aktiga sellisel viisil, et kõnealuse direktiivi eesmärgid on saavutatud seadusandliku menetluse kaudu. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas need kaks tingimust on täidetud, võttes arvesse nii vastuvõetud seadusandliku akti sisu kui kogu seadusandlikku menetlust, mis akti vastuvõtmiseni viisid, eelkõige ettevalmistavaid akte ja parlamendi arutelusid. Sellega seoses ei ole seadusandlik akt, millega pelgalt „kinnitatakse” varasem haldusakt ja milles piirdutakse vaid üldisest huvist tingitud ülekaalukate põhjuste esitamisega, alustamata eelnevalt sisulist seadusandlikku menetlust eespool nimetatud tingimuste järgimiseks, käsitatav konkreetse seadusandliku aktina selle sätte tähenduses ega ole seega projekti direktiivi 85/337 (muudetud direktiiviga 2003/35) kohaldamisalast väljajätmiseks piisav.
1)

Liidu õigusega on vastuolus, et siseriiklik kohus on seotud siseriikliku menetlusnormiga, mille kohaselt siseriikliku kõrgema kohtu antud hinnangud on talle siduvad, kui ilmneb, et selle kõrgema kohtu antud hinnang ei ole kooskõlas liidu õigusega, nii nagu seda tõlgendab Euroopa Kohus.
1)

Kuna Saksamaa Liitvabariik maksustab sellisele äriühingule jaotatavaid dividende, mille asukoht on teises liikmesriigis, majanduslikus mõttes rohkem kui dividende, mis jaotatakse äriühingule, mille asukoht on Saksamaa Liitvabariigi territooriumil, juhul kui emaettevõtja osalus tütarettevõtjas ei ulatu nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivi 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (muudetud nõukogu 22. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/123/EÜ) artikli 3 lõike 1 punktis a ette nähtud künniseni, siis on ta rikkunud EÜ artikli 56 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 355/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 13. oktoobri 2011. aasta otsus (Cour d'appel de Paris (Prantsusmaa) eelotsusetaotlus) — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS versus Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

(Kohtuasi C-439/09) (1)

(ELTL artikli 101 lõiked 1 ja 3 - Määrus (EÜ) nr 2790/1999 - Artiklid 2–4 - Konkurents - Konkurentsi piirav tegevus - Valikturustusvõrk - Kosmeetika ja isikliku hügieeni tooted - Üldine ja täielik internetimüügi keeld - Tarnija poolt volitatud turustajatele kehtestatud keeld)

2011/C 355/04

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d'appel de Paris

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

Kostjad: Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

Menetluses osalesid: Ministère public, Euroopa Komisjon

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour d’appel de Paris — Konkurents — Kosmeetika- ja isikliku hügieeni toodete internetis müümise üldine ja täielik keeld, mille tarnija on volitatud turustajatele valikulises turustusvõrgus kehtestanud — Kohustus müüa selliseid tooteid füüsilises ruumis proviisori diplomiga isiku kohalviibimisel — Eesmärgi poolest põhiline konkurentsipiirang EÜ artikli 81 artikli 1 tähenduses, mille suhtes ei saa kohaldada grupierandit vastavalt komisjoni 22. detsembri 1999. aasta määrusele nr 2790/1999 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes (ELT L 336, lk 21; ELT eriväljaanne 08/01, lk 364) — Võimalus kohaldada artikli 81 lõike 3 alusel üksikerandit

Resolutsioon

ELTL artikli 101 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et valikulise turustussüsteemi raames kehtestatud lepingutingimus, mis nõuab, et kosmeetika ja isikliku hügieeni toodete müüki teostatakse füüsilises ruumis diplomeeritud proviisori kohustuslikul juuresolekul, ja mille tulemusel keelatakse selle müügi puhul interneti kasutamine, kujutab endast eesmärgil põhinevat piirangut, kui pärast selle lepingutingimuse sisu ja eesmärgi ning õigusliku ja majandusliku konteksti individuaalset ja konkreetset uurimist ilmneb, et kõnealuste toodete omadusi arvestades ei ole see tingimus objektiivselt põhjendatud.

Komisjoni 22. detsembri 1999. aasta määruse nr 2790/1999 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes artikli 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et nimetatud määruse artiklis 2 ette nähtud grupierand ei ole kohaldatav valikturustuslepingu suhtes, mis sisaldab tingimust, mis keelab de facto interneti kui lepingujärgsete toodete turustamisviisi. Seevastu võib niisuguse lepingu suhtes individuaalselt olla kohaldatav ELTL artikli 101 lõike 3 õiguslik erand, kui selle sätte tingimused on täidetud.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
1.

Kuna Itaalia Vabariik ei võtnud selleks ettenähtud tähtaja jooksul kõiki vajalikke meetmeid, et täita komisjoni 16. aprilli 2008. aasta otsust 2008/697/EÜ riigiabi nr C 13/07 (ex NN 15/06 ja N 734/06) kohta, mida Itaalia rakendas New Interline’i kasuks (teatavaks tehtud numbri K(2008) 1321 all), siis on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artikli 249 neljandast lõigust ning nimetatud otsuse artiklitest 2, 3 ja 4 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 355/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 13. oktoobri 2011. aasta aasta otsus (Hof van beroep te Brussel (Belgia) eelotsusetaotlus) — Airfield NV, Canal Digitaal BV (C-431/09) versus Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (C-431/09), Airfield NV (C-432/09) versus Agicoa Belgium BVBA (C-432/09)

(Liidetud kohtuasjad C-431/09 ja C-432/09) (1)

(Autoriõigus - Satelliitlevi - Direktiiv 93/83/EMÜ - Artikli 1 lõike 2 punkt a ja artikkel 2 - Üldsusele satelliidi kaudu edastamine - Satelliittelevisiooni pakkuja - Üldsusele satelliidi kaudu edastamise ühtsus - Edastamise omistatavus - Autoriõiguste omajate luba edastamiseks)

2011/C 355/03

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Brussel

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Airfield NV, Canal Digitaal BV (C-431/09), Airfield NV (C-432/09)

Kostjad: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam) (C-431/09), Agicoa Belgium BVBA (C-432/09)

Ese

Eelotsusetaotlus — Hof van beroep te Brussel — Nõukogu 27. septembri 1993. aasta direktiivi 93/83/EMÜ teatavate satelliitlevile ja kaabli kaudu taasedastamisele kohaldatavaid autoriõigusi ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta (EÜT L 248, lk 15; ELT eriväljaanne 17/01, lk 134) artikli 1 lõike 2 punktide a ja b ning artikli 2 tõlgendamine — Autori ainuõigus lubada oma teoste edastamist — Programmi sisaldavate signaalide edastamine ringhäälinguorganisatsiooni vahendusel digitaalse televisiooni pakkujale sõltumatu satelliidi kaudu — Nende signaalide taasedastamine — Õiguste omaja luba

Resolutsioon

Nõukogu 27. septembri 1993. aasta direktiivi 93/83/EMÜ teatavate satelliitlevile ja kaabli kaudu taasedastamisele kohaldatavaid autoriõigusi ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et satelliittelevisiooni pakkuja on kohustatud omandama asjaomaste õiguste omajatelt loa, selleks et osaleda niisuguses teleprogrammide otseses ja kaudses edastamises, nagu on vaidluse all põhikohtuasjades, välja arvatud juhul, kui need õiguste omajad on asjaomase ringhäälinguorganisatsiooniga kokku leppinud, et kaitstud teoseid võib üldsusele edastada ka selle satelliittelevisiooni pakkuja vahendusel, ning tingimusel, et viimati kirjeldatud juhul ei muuda nimetatud pakkuja osalemine ajaomaseid teoseid kättesaadavaks uuele üldsusele.

(1) ELT C 24, 30.1.2010.
2.

Varasema kaubamärgi registreerimine kõnealuses liikmesriigis ei kujuta endast direktiivi 89/104 artikli 9 lõikes 1 nimetatud nõustumisest tuleneva õigust lõpetava tähtaja kulgema hakkamiseks vajalikku tingimust. Õigust lõpetava tähtaja kulgema hakkamiseks vajalikud tingimused, mida peab kontrollima siseriiklik kohus, on esiteks hilisema kaubamärgi registreerimine kõnealuses liikmesriigis, teiseks asjaolu, et hilisema kaubamärgi registreerimistaotlus esitati heauskselt, kolmandaks peab hilisema kaubamärgi omanik seda kaubamärki kasutama selles liikmesriigis, kus see on registreeritud, ja neljandaks peab varasema kaubamärgi omanik olema teadlik hilisema kaubamärgi registreerimisest ja selle kasutamisest pärast selle registreerimist.
1.

21. detsembri 1988. aasta esimese nõukogu direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõike 1 punkti a ja nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 9 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgi omanikul on õigus keelata konkurendil interneti viitamisteenuse raames ilma omaniku nõusolekuta valitud ja selle kaubamärgiga identse märksõna abil reklaamida kaupu või teenuseid, mis on identsed nendega, mille jaoks kaubamärk on registreeritud, kui selline kasutamine võib kahjustada mõnd kaubamärgi ülesannet. Selline kasutamine: — kahjustab kaubamärgi päritolu tähistamise ülesannet, kui vastusena sellele märksõnale kuvatav reklaam ei võimalda piisavalt informeeritud ja mõistlikult tähelepanelikul internetikasutajal aru saada, kas reklaamsõnumis viidatud kaubad või teenused pärinevad kaubamärgiomanikult või temaga majanduslikult seotud ettevõtjalt või hoopis kolmandalt isikult, või võimaldab tal sellest aru saada üksnes raskustega; — ei kahjusta kaubamärgi reklaamiga seonduvat ülesannet põhikohtuasjas käsitletava taolise viitamisteenuse tunnustega viitamisteenuse raames, ja — kahjustab kaubamärgi investeeringuga seonduvat ülesannet, kui see takistab oluliselt kaubamärgi omanikku kasutamast oma kaubamärki selleks, et saavutada tarbijaid ligitõmbav või nad margitruuks muutev maine või seda säilitada.
2.

Liidu õigusega on vastuolus see, et juhul, kui selline siseriiklik maksustamissüsteem, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei too iseenesest kaasa maksumaksja poolt alusetult tasutud maksu ülekandmist kolmandale isikule, keeldub liikmesriik emaettevõtja tasutud summade tagastamisest põhjusel, et see tooks kaasa kas viimase alusetu rikastumise või põhjusel, et emaettevõtja tasutud summa ei kujuta tema jaoks raamatupidamis- või maksukulu, vaid võetakse lihtsalt maha kõikidest summadest, mis võidakse jaotada tema aktsionäridele.