ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/10

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 26. mai 2016. aasta otsus (Augstākā tiesa eelotsusetaotlus -Läti) – ZS „Ezernieki”versus Lauku atbalsta dienests

(Kohtuasi C-273/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Põllumajandus - Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfond - Määrus (EÜ) nr 1257/1999 ja määrus (EÜ) nr 817/2004 - Maaelu arengu toetus - Alusetult tasutud summade tagasinõudmine - Deklareeritud pindala laiendamine üle lubatud määra viieaastase kohustuste kehtivusaja jooksul - Esialgse kohustuse asendamine uue kohustusega - Iga-aastase maksetaotluse esitamise kohustuse järgimata jätmine toetusesaaja poolt - Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ette kogu mitme aasta eest makstud toetuse tagastamise - Proportsionaalsuse põhimõte - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 17 ja 52))

(2016/C 260/13)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākā tiesa

Põhikohtuasja pooled

Hageja: ZS „Ezernieki”

Kostja: Lauku atbalsta dienests

Resolutsioon

Komisjoni 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 817/2004, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad määruse (EÜ) nr 1257/1999 (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks) kohaldamiseks, artikli 71 lõiget 2 tuleb nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1783/2003) ja määruse nr 817/2004 eesmärki, proportsionaalsuse põhimõtet ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 17 ja 52 arvestades tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline siseriiklik õigusnorm nagu see, mida käsitletakse põhikohtuasjas ja mille kohaselt peab mitme aasta peale võetud põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud kohustuse eest toetust saanud isik kogu summa tagasi maksma, kuna ta ei ole esitanud selle toetuse iga-aastast maksetaotlust kohustuse viieaastase kehtivusaja viimase aasta kohta, kui esiteks on see viieaastane ajavahemik põllumajandusettevõtte pindala laiendamise tõttu asendanud eelneva ajavahemiku, ja teiseks ei ole toetuse saaja lõpetanud nende kohustuste täitmist, mis puudutavad enne nimetatud laiendamist deklareeritud pindala kasutamist.

(1) ELT C 262, 10.8.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/9

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 26. mai 2016. aasta otsus (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof, Austria) – GD European Land Systems – Steyr GmbH versus Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

(Kohtuasi C-262/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine tollitariifistik - Kauba klassifitseerimine - Määrus (EMÜ) nr 2658/87 - Kombineeritud nomenklatuur - Rubriik 8710 ja alamrubriik 9305 91 00 - XVII jaotise märkus 3 ja grupi 93 märkuse 1 punkt c - Tankid jm soomusmasinad - Sõjaväerelvad - Tornsüsteemi klassifitseerimine))

(2016/C 260/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: GD European Land Systems – Steyr GmbH

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud komisjoni 4. oktoobri 2013. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1001/2013) I lisas kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, selline tornsüsteem, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis imporditi tankide tootmiseks ja mida kasutati seejärel tõepoolest sel eesmärgil, tuleb klassifitseerida selle kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 8710, kui seda kasutatakse „peamiselt” koos tankiga, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima kõnealuse tornsüsteemi objektiivsete tunnuste ja omaduste alusel, ilma et tornsüsteemi lõplik kasutusviis käesoleval juhul oleks klassifitseerimise seisukohalt oluline. Muul juhul tuleb tornsüsteem klassifitseerida „sõjaväerelva” osa või lisaseadmena selle kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 9305 9100.

(1) ELT C 294, 7.9.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/7

Euroopa Kohtu (teine koda) 26. mai 2016. aasta otsus (Upper Tribunali (Tax and Chancery Chamber) eelotsusetaotlus - Ühendkuningriik) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs versus National Exhibition Centre Limited

(Kohtuasi C-130/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Kuues direktiiv 77/388/EMÜ - Maksuvabastus - Artikli 13 B osa punkti d alapunkt 3 - Maksete ja ülekannetega seotud tehingud - Mõiste - Piletite ostmine etendustele või muudele üritustele - Tasumine deebet- või krediitkaardiga - Nn „kaardimakse käitlemise teenused”))

(2016/C 260/08)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Vastustaja: National Exhibition Centre Limited

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 B osa punkti d alapunkti 3 tuleb tõlgendada nii, et maksete ja ülekannetega seotud tehingute suhtes ette nähtud käibemaksuvabastus ei ole kohaldatav niisugusele nn „deebet- või krediitkaardimakse käitlemise” teenusele, nagu see, mida käsitletakse põhikohtuasjas ja mida osutab maksukohustuslasest teenuseosutaja siis, kui isik ostab deebet- või krediitkaardiga makstes teenuseosutaja vahendusel etendusele või muule üritusele pileti, mida teenuseosutaja müüb teise isiku nimel ja arvel.

(1) ELT C 190, 8.6.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 243/13

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 28. aprilli 2016. aasta otsus (Administratīvā apgabaltiesa eelotsusetaotlus – Läti) – SIA „Oniors Bio”versus Valsts ieņēmumu dienests

(Kohtuasi C-233/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 2658/87 - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Kombineeritud nomenklatuur - Alamrubriigid 1517 90 91 ja 1518 00 31 - Mittelenduvate toortaimeõlide vedel segu, mis koosneb rapsiõlist (88 %) ja päevalilleseemneõlist (12 %)))

(2016/C 243/12)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administratīvā apgabaltiesa

Põhikohtuasja pooled

Hageja: SIA „Oniors Bio”

Kostja: Valsts ieņēmumu dienests

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas (muudetud komisjoni 27. septembri 2011. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1006/2011) olevat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et selle kindlakstegemisel, kas selline taimeõlide segu, millega on tegemist põhikohtuasjas, tuleb klassifitseerida selle nomenklatuuri alamrubriiki 1517 90 91 kui taimsete õlide söödav segu või taimsete õlide toidukõlbmatu seguna selle nomenklatuuri alamrubriiki 1518 00 31, tuleb arvesse võtta kõiki juhtumi puhul olulisi asjaolusid, mis on seotud selle toote objektiivsete tunnuste ja omadustega. Nende asjaolude hulgas, mis võivad põhjendada sellise segu kvalifitseerimist „toidukõlbmatuks”, tuleb anda hinnang tollideklaratsiooni raames selle segu tootja antud teabele, mille kohaselt segu tootmisprotsessi iseärasustest tulenevalt ei ole välistatud selles kahjulike ainete sisaldumine. Üksnes tõigast, et kõnealusest taimsete õlide segust võetud näidiste analüüsimine ei toonud ilmsiks segus ühegi kahjuliku aine sisaldust, ei piisa, et kummutada kõnealuse segu kvalifitseerimine „toidukõlbmatuks”. Selline tulemus eeldab muude selliste asjakohaste tõendite olemasolu, mis nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 648/2005), artiklitest 62, 68 ja 71 tulenevalt võivad kahtluse alla seada kõnealuse segu tootmisprotsessi kohta käiva selle teabe õigsuse, mille esitas segu valmistaja ja mis on märgitud asjaomasesse tollideklaratsiooni.

(1) ELT C 245, 27.7.2015.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. aprilli 2016. aasta otsus (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Euroopa vahistamismääruste täitmisega seonduvates menetlustes, mis puudutavad Pál Aranyosi (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)

(Liidetud kohtuasjad C-404/15 ja C-659/15 PPU) (1)

((Eelotsusetaotlus - Politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades - Raamotsus 2002/584/JSK - Euroopa vahistamismäärus - Täitmisest keeldumise põhjused - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 4 - Ebainimliku või alandava kohtlemise keeld - Kinnipidamistingimused vahistamismääruse teinud liikmesriigis))

(2016/C 211/27)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

Põhikohtuasja pooled

Kahtlustatavad: Pál Aranyosi (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 1 lõiget 3, artiklit 5 ja artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et juhul kui on objektiivseid, usaldusväärseid, täpseid ja nõuetekohaselt ajakohastatud andmeid, millest ilmneb, et vahistamismääruse teinud liikmesriigis esineb kinnipidamistingimustes süstemaatilisi või üldisi puudusi, või need puudutavad teatavaid isikute rühmi või kinnipidamisasutusi, siis peab vahistamismäärust täitev õigusasutus konkreetselt ja täpselt kontrollima, kas on piisavalt alust arvata, et isikul, kelle suhtes on kriminaalmenetluse läbiviimise või vabaduskaotusliku karistuse täitmisele pööramise eesmärgil tehtud Euroopa vahistamismäärus, on tema kinnipidamistingimuste tõttu selles liikmesriigis tegelik oht langeda nimetatud liikmesriigile üleandmise korral ebainimliku või alandava kohtlemise ohvriks harta artikli 4 tähenduses. Selleks peab ta taotlema lisateavet vahistamismääruse teinud õigusasutuselt, kes peab – vajaduse korral pärast vahistamismääruse teinud liikmesriigi keskasutuse või keskasutuste poole pöördumist raamotsuse artikli 7 tähenduses – saatma selle teabe taotluses määratud tähtajal. Vahistamismäärust täitev õigusasutus peab puudutatud isiku üleandmise kohta otsuse tegemise edasi lükkama kuni ajani, mil saabub lisateave, mis võimaldab tal kõnealuse ohu olemasolu kahtluse kõrvaldada. Kui sellise ohu olemasolu ei ole mõistliku aja jooksul võimalik kõrvaldada, peab see õigusasutus otsustama, kas üleandmise menetlus lõpetada.

(1) ELT C 320, 28.9.2015.

ELT C 59, 15.2.2016.
1.

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 592/2008, artikli 67 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik keeldub kokku liitmast töötamisperioode, mis on vajalikud, et saada õigus töötuskindlustushüvitisele, mille eesmärk on täiendada osalise tööajaga töötamise eest saadavat sissetulekut, kui sellele tööle ei ole eelnenud ühtegi kindlustus- ega töötamisperioodi selles liikmesriigis.
ET Euroopa Liidu Teataja C 305/11

Euroopa Kohtu (kuues koda) 16. juuni 2016. aasta otsus (Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági eelotsusetaotlus – Ungari) – EURO 2004. Hungary Kft. versus Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

(Kohtuasi C-291/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Ühine tollitariifistik - Tolliväärtus - Tolliväärtuse kindlaksmääramine - Tehinguväärtus - Tegelikult makstud hind - Kahtlus deklareeritud hinna tõelevastavuses - Deklareeritud hind madalam, kui muude sarnaseid kaupu puudutavate tehingute puhul))

(2016/C 305/16)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Hageja: EURO 2004. Hungary Kft.

Kostja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Nyugat-dunántúli Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

Resolutsioon

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud komisjoni 19. detsembri 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 3254/94, artiklit 181a tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline liikmesriigi tolli praktika nagu on arutlusel põhikohtuasjas, mille kohaselt määratakse imporditud kauba tolliväärtus nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97, artiklis 30 kirjeldatud meetodi kohaselt, mis põhineb sarnase kauba tehinguväärtusel, kui leitakse, et deklareeritud tehinguväärtus on võrreldes sarnase kauba impordil kasutatavate hindade statistilise keskmisega ebamõistlikult madal, ehkki toll ei lükka tagasi ega sea muul moel kahtluse alla arve või üleandmistõendi autentsust, mis esitati imporditud kauba eest tegelikult tasutud hinna tõendamiseks, ilma et importija oleks tolli nõudel siiski esitanud deklareeritud tehinguväärtuse kohta täiendavaid tõendeid.

(1) ELT C 98, 14.3.2016.
1.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjaga sarnases olukorras ei saa „kahjustava sündmuse toimumise kohaks” muude seoste puudumisel pidada kohta, mis asub liikmesriigis, kus kahju tekkis, kui selle kahju puhul on tegemist üksnes rahalise kaotusega, mis tekib otse hageja pangakontol ja mis on mõnes muus liikmesriigis toime pandud ebaseadusliku teo tagajärg.
ET Euroopa Liidu Teataja C 305/10

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 16. juuni 2016. aasta otsus (Naczelny Sąd Administracyjny eelotsusetaotlus – Poola) – Minister Finansów versus Jan Mateusiak

(Kohtuasi C-229/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksuõigusnormid - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 18 punkt c ning artiklid 184 ja 187 - Maksustatavad tehingud - Maksustatava majandustegevuse lõpetamine - Käibemaksu mahaarvamist võimaldanud kaupade valduse säilitamine - Mahaarvamiste korrigeerimine - Korrigeerimisperiood - Maksustamine direktiivi 2006/112 artikli 18 punkti c alusel pärast korrigeerimisperioodi lõppu))

(2016/C 305/15)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Naczelny Sąd Administracyjny

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Minister Finansów

Vastustaja: Jan Mateusiak

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 22. detsembri 2009. aasta direktiiviga 2009/162/EL, artikli 18 punkti c tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui maksukohustuslane lõpetab maksustatava majandustegevuse, saab tema poolt niisuguse kauba valduse säilitamist, mille omandamisel on tal tekkinud õigus sisendkäibemaksu mahaarvamisele, käsitada käibemaksuga maksustatava kaubatarnena tasu eest ka pärast direktiivi 2006/112, mida on muudetud direktiiviga 2009/162, artiklis 187 ette nähtud korrigeerimisperioodi lõppemist.

(1) ELT C 294, 7.9.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 305/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 16. juuni 2016. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshof – Austria eelotsusetaotlus) – Franz Lesar versus Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

(Kohtuasi C-159/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2000/78/EÜ - Võrdne kohtlemine töö saamisel ja kutsealale pääsemisel - Artikli 2 lõige 1 ja artikli 2 lõike 2 punkt a - Artikli 6 lõige 2 - Diskrimineerimine vanuse alusel - Endiste ametnike pensioniõiguste kindlaksmääramine - Õpingute ja töötamise aeg - 18. eluaasta täitumisele eelnenud aja arvessevõtmata jätmine))

(2016/C 305/12)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Franz Lesar

Kostja: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ (millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel) artikli 2 lõiget 1, artikli 2 lõike 2 punkti a ja artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu käsitletakse põhikohtuasjas ja mille kohaselt ei võeta ametniku pensioniõiguste saamisel ja vanaduspensioni summa arvutamisel arvesse õpingute ja töötamise aega enne tema 18. eluaasta täitumist, kui nende õigusnormide eesmärk on tagada, et ametnike pensioniskeemis määratakse ühtselt kindlaks vanusepiir selle skeemiga liitumiseks ja selle skeemi raames makstavate pensionihüvitiste saamiseks.

(1) ELT C 254, 3.8.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 296/10

Euroopa Kohtu (viies koda) 9. juuni 2016. aasta otsus (Budapest Környéki Törvényszék – Ungari eelotsusetaotlus) – István Baloghi süüdistuses

(Kohtuasi C-25/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele - Direktiiv 2010/64/EL - Kohaldamisala - Mõiste „kriminaalmenetlus” - Liikmesriigis ette nähtud menetlus, mille eesmärk on tunnustada teise liikmesriigi kohtu poolt kriminaalasjas tehtud otsust ja kanda selle kohtu tehtud süüdimõistev otsus karistusregistrisse - Otsuse tõlkimisega seotud kulud - Raamotsus 2009/315/JSK - Otsus 2009/316/JSK))

(2016/C 296/14)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Budapest Környéki Törvényszék

Põhikohtuasja pool

István Balogh

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta direktiivi 2010/64/EL õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses artikli 1 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see direktiiv ei kohaldu siseriiklikule erimenetlusele, mida järgides liikmesriigi kohus tunnustab teise liikmesriigi kohtu jõustunud kohtuotsust, millega isik on mõistetud süüdi kuriteo toimepanemises.

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsust 2009/315/JSK, mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu, ning nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsust 2009/316/JSK Euroopa karistusregistrite infosüsteemi (ECRIS) loomise kohta raamotsuse 2009/315/JSK artikli 11 kohaldamiseks tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellist erimenetlust sätestavate siseriiklike õigusnormide kohaldamine.

(1) ELT C 127, 20.4.2015.
2.

Direktiivi 2008/115 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis lubavad ebaseaduslikult sisepiiri kaudu riiki sisenenud ja seetõttu ebaseaduslikult riigi viibiva kolmanda riigi kodaniku, kelle suhtes ei ole kõnealuse direktiiviga kehtestatud tagasisaatmismenetlus veel lõpetatud, pelgalt selle piiriületuse tõttu vangistada. See tõlgendus kehtib ka juhul, kui kõnealuse kolmanda riigi kodaniku võib tagasi võtta muu liikmesriik lepingu või kokkuleppe alusel selle direktiivi artikli 6 lõike 3 tähenduses.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta, mida on muudetud komisjoni 20. märtsi 2013. aasta määrusega (EL) nr 255/2013, artikli 2 punkti 35 alapunkti g alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et määruse III lisas nimetatud ja taaskasutuseks määratud jäätmesaadetist, tuleb selle sätte tähenduses käsitada ebaseadusliku jäätmesaadetisena, kui selle saadetisega seotud ja määruse VII lisas nimetatud dokument sisaldab importija/vastuvõtja, taaskasutuskoha ning asjaomase riigi/asjaomaste riikide kohta niisuguseid valeandmeid või andmeid, mis ei ole omavahel kooskõlas, nagu põhikohtuasjas kõne all olevates saatedokumentides sisalduvad andmed – sõltumata sellest, kas need andmed on õiged muudes dokumentides, mis on ametiasutuste käsutuses, sõltumata kavatsusest tahtlikult ametiasutusi eksitada, ja sõltumata sellest, kas ametiasutus viis läbi määruse artiklis 24 ette nähtud menetlused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 296/15

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 9. juuni 2016. aasta otsus (Finanzgericht Müncheni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Medical Imaging Systems GmbH (MIS) versus Hauptzollamt München

(Kohtuasi C-288/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus (EMÜ) nr 2658/87 - Ühine tollitariifistik - Tariifne klassifitseerimine - Alamrubriik 6211 3310 00 0 - Kiirgusvastased mantelpõlled))

(2016/C 296/20)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht München

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

Vastustaja: Hauptzollamt München

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas (komisjoni 19. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 927/2012 muudetud redaktsioonis) sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et niisugune kiirgusvastane mantelpõll, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb selle objektiivsetest tunnustest ja omadustest ning eelkõige selle väljanägemisest lähtudes klassifitseerida nimetatud nomenklatuuri alamrubriiki 6211 33 10 00 0, ilma et tuleks tugineda komponentidele, mis määravad vaidlusaluse kauba põhiomadused.

(1) ELT C 394, 7.9.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 296/16

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 9. juuni 2016. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus – Hispaania) – María del Pilar Planes Bresco versus Comunidad Autónoma de Aragón

(Liidetud kohtuasjad C-333/15 ja C-334/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine põllumajanduspoliitika - Teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem - Määrus (EÜ) nr 1782/2003 - Ühtne otsemaksete kava - Artiklid 43 ja 44 - Pindalal põhinevad toetusõigused - Pindalatoetuse kõlblikud hektarid - Püsirohumaa - Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad varem toetusõiguste kindlaksmääramiseks arvesse võetud söödamaa pindala ületava püsirohumaa pindala toetuskõlblikkuse suhtes ette tingimuse, et seda kasutatakse põllumajandusettevõtte enda karjakasvatuse vajadusteks))

(2016/C 296/21)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: María del Pilar Planes Bresco

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Comunidad Autónoma de Aragón

Resolutsioon

Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001, nõukogu 19. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 2012/2006 muudetud redaktsioonis) tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, mis keelab võtta teatava põllumajandusaasta pindalatoetuse saamiseks toetuskõlblike hektaritena arvesse seda põllumajandusettevõtja deklareeritud püsirohumaa pindala, mis ületab varem toetusõiguse summa kindlaksmääramiseks hektari kohta arvesse võetud püsirohumaa pindala, välja arvatud juhul, kui viimane tõendab, et kõnealust ala kasutatakse vastaval põllumajandusaastal tegelikult tema põllumajandusettevõtte enda karjakasvatuse vajadusteks.

(1) ELT C 302, 14.9.2015.
1.

Selline söeküttel töötava elektrijaama kütuseladu, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mida kirjeldab eelotsusetaotluse esitanud kohus, on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta otsusega nr 1359/2013/EL), artikli 3 punktis e sätestatud „käitise” osa.