ET Euroopa Liidu Teataja C 165/31

12. mail 2006 esitatud hagi — Prantsusmaa versus komisjon

(Kohtuasi T-139/06)

(2006/C 165/62)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Prantsuse Vabariik (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: E. Belliard, G. de Bergues, S. Gasri)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— esimese võimalusena tühistada vaidlusalune otsus komisjoni pädevuse puudumise tõttu;

— teise võimalusena tühistada vaidlusalune otsus kaitseõiguse rikkumisest tuleneva menetluseeskirjade eiramise tõttu;

— kolmanda võimalusena tühistada vaidlusalune otsus, kuna sellega on valesti hinnatud meetmeid, mida Prantsusmaa on võtnud 12. juuli 2005. aasta otsuse lõplikuks täitmiseks;

— neljanda võimalusena tühistada vaidlusalune otsus, kuna see oleks pidanud määrama trahvi väiksema summa ulatuses;

— viimase võimalusena vähendada trahvisummat;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt või juhul, kui Esimese Astme Kohus vähendab trahvisummat, jätta kohtukulud poolte endi kanda.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Ühenduste Kohus tuvastas 11. juuni 1991. aasta otsuses, (1) et hageja on rikkunud liikmesriikidele ühenduse kalanduspoliitika alastes õigusaktides pandud kohustusi. Nimetatud otsuse täitmata jätmise tõttu esitas komisjon EÜ artikli 228 alusel Euroopa Kohtusse hagi ja 12. juuli 2005. aasta otsusega (2) mõisteti hagejalt komisjoni arvele kandmiseks välja trahv iga kuuekuulise ajavahemiku eest alates kohtuotsuse kuulutamisest. Sellele kohtuotsusele järgnevalt teostas komisjon kontrolli hageja poolt Euroopa Kohtu 11. juuni 1991. aasta otsuse täitmise üle ja, olles tõdenud, et hageja ei olnud viimast lõplikult täitnud, tegi otsuse, millega kohustas teda tasuma Euroopa Kohtu 12. juuli 2005. aasta otsuses määratud rahalise sanktsiooni esemeks oleva summa. Tegemist on vaidlustatud otsusega.

Hagi toetuseks esitab hageja mitu väidet.

Esimese võimalusena väidab ta, et vaidlustatud otsus tuleb tühistada komisjoni pädevuse puudumise tõttu, kuna viimane ei saa võtta vastu otsust Euroopa Kohtu poolt EÜ artikli 228 alusel määratud trahvi sissenõudmiseks liikmesriigilt. Ta leiab, et ainult Euroopa Kohus on pädev EÜ artikli 228 alusel trahvi tasumist nõudma, kuna see kujutab endast rikkumise jätkumise esialgset tuvastamist.

Teise võimalusena viitab hageja komisjoni otsuse tegemise menetluse eeskirjade eiramisele, mis tuleneb kaitseõiguste rikkumisest, kuna Prantsuse ametivõimud ei saanud esitada omapoolseid märkusi enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist.

Kolmanda võimalusena esitab hageja väite, et komisjon hindas valesti meetmeid, mida Prantsusmaa võttis Euroopa Kohtu otsuse lõplikuks täitmiseks.

Neljanda võimalusena väidab ta, et arvestades rakendusmeetmeid, mida ta on pärast Euroopa Kohtu otsust ellu viinud, oleks komisjon pidanud määrama väiksema trahvisumma.

Lõpetuseks, viimase võimalusena leiab hageja, et juhul kui Esimese Astme Kohus leiab, et komisjonil ei olnud võimalust ise Euroopa Kohtu otsuses määratud trahvisummat vähendada, tuleb Esimese Astme Kohtul seda oma täieliku pädevuse raames teha.

(1) 11. juuni 1991. aasta otsus kohtuasjas C-64/88: komisjon v. Prantsusmaa (EKL 1991, lk I-2727)

(2) 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C-304/02: komisjon v. Prantsusmaa (EKL 2005, lk I-6263)