ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
38

Lõpuks rõhutab PGNiG asjaolu, et vaatamata Üldkohtu presidendi 23. detsembri 2016. aasta määrusele kohtuasjas PGNiG Supply Trading vs. komisjon (T‑849/16 R) ning 23. detsembri 2016. aasta määrusele kohtuasjas Poola vs. komisjon (T‑883/16 R) kasutati OPALi gaasijuhet mahus, mis andis tunnistust ülekandevõimsuse sellisest kasutusest, mis oli kavandatud enne vaidlustatud otsuse täitmise peatamist, järgimaks selle otsusega kehtestatud nõudeid. Sellega seoses piisab kõigepealt märkimisest, et kuigi kohtumääruse kuulutamise järel OPALi gaasijuhtme ülekandevõimsuse kasutamise asjaolud võivad tekitada õigustatud küsimusi, selgub toimiku materjalidest, et praegune maagaasijuhtme kasutus on korraldatud vastavalt vaidlustatud otsuse eel kehtinud nõuetele, mida kinnitati 5. juulil 2017 toimunud ärakuulamisel; ja teiseks, et kuigi toimunud ärakuulamisel Saksamaa Liitvabariik küll möönis, et mõnda lepingut, mis on seotud enne 23 detsembri 2016. aasta määruse kohtuasjas PGNiG Supply Trading vs. Komisjon (T‑849/16 R) ning 23. detsembri 2016. aasta määruse kohtuasjas Poola vs. Komisjon (T‑883/16 R) tegemist korraldatud enampakkumistega, täideti ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku peatamismääruse toimet rikkudes, rõhutas Saksamaa siiski et selle olukorra tingis segadus. Pärast kõnealuse kohtumääruse tegemist algatati nimelt menetlus Oberlandesgericht Düsseldorfis (Düsseldorfi kõrgeim piirkondlik kohus, Saksamaa) ja selles tehti 30. detsembril 2016 otsus, millega peatati OGT ja BNetzA vahel 28. novembril 2016. aastal sõlmitud lepingu täitmine. Seetõttu tõlgendas Saksamaa Liitvabariik ebaõigesti, nagu ta möönis ärakuulamisel, et see kohtumäärus puudutas üksnes enampakkumiste korraldamist edaspidi, välistades mis tahes mõju nende lepingute täitmisele, mis on seotud juba toimunud enampakkumistega. Käimasolevas menetluses toimunud mõttevahetusi silmas pidades kinnitab Saksamaa Liitvabariik, et ebaõige tõlgendamine ei kordu juhul, kui ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik teeb uue peatamismääruse, ega ka juhul kui Üldkohus tühistab vaidlustatud otsuse. Sellega seoses täpsustab Saksamaa, et Saksa õiguse kohaselt on tal õigus teha ettekirjutusi BNetzAle, millest piisab, et kindlustada Üldkohtu ja ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku lahendite täielik toime. Sellest tulenevalt ei ole mingit põhjust kahelda, et nii uus peatamismäärus, juhul kui ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku poole on pöördutud vastavalt kodukorra artiklile 160, kui ka vaidlustatud otsuse tühistamine kindlustab nende kohtulahendite toime.
18

Tuleb aga märkida esiteks, et määruse nr 207/2009 artikli 64 lõikes 1 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 71 lõige 1) on ette nähtud, et pärast määruse artikli 58 lõikes 1 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 66 lõige 1) nimetatud otsuse peale esitatud kaebuse põhjendatuse kontrollimist apellatsioonikoda„kas tegutseb edasikaevatud otsuse teinud talituse pädevuse piires või saadab asja nimetatud talitusele edasiseks menetlemiseks“. Sellest nähtub, et apellatsioonikoda ei ole pädev tegema ettekirjutust talitusele, kelle otsust ta on kontrollinud (30. juuni 2009. aasta kohtumäärus, Securvita vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (Natur-Aktien-Index), T‑285/08, EU:T:2009:230, punkt 16, ja 17. mai 2017. aasta kohtumäärus, Piper Verlag vs. EUIPO (THE TRAVEL EPISODES), T‑164/16, ei avaldata, EU:T:2017:352, punkt 18).
74

Teiseks väidab hageja hagiavalduse selles osas, mis käsitleb lepinguvälist vastutust ELTL artikli 340 teise lõigu alusel, et Eulex Kosovo „õigusvastased otsused ja aktid“ on tekitanud talle mittevaralist kahju. Veelgi täpsemalt kinnitab ta, et „[Eulex Kosovo] õigusvastased otsused ja aktid, eelkõige need, mis olid hagejat objektiivselt solvavad ja alandavad, on kahjustanud tema väärikust, mille eest on tal õigus saada hüvitist“, et „neil on olnud ka tugev mõju hageja tööalasele terviklikkusele ja mainele, ning tema karjääriväljavaadetele“ ning et „mittevaraline kahju tuleneb ka otsusest mitte valida teda prokuröri ametikohale, mida vestlusel põhjendati väidetava ebapiisava sooritusega“.
54

Lõpuks ilmneb toimiku materjalidest, et alates 2017. aastast on hagejale liidus väljastatud luba müüa gadoliiniumi sisaldavat muud kontrastainet clariscani, mille turustamist vaidlustatud otsus ei mõjuta. Selle kohta täpsustab hageja, et clariscan ei ole omniscani täpne asendaja, kuna see geneeriline ravim on kättesaadav vaid 13 turul liidus, et see ei saa põhineda omniscani paremal ohutusprofiilil ning sellel puudub omniscani spetsiifiline näidustus südamelihase perfusiooni tomograafia tegemiseks. Komisjon toonitab seevastu, et esiteks ei ole ei ravimiohutuse riskihindamise komitee (PRAC) ega inimravimikomitee (CHMP) kinnitanud ega nõustunud, et omniscanil on parem ohutusprofiil, ning teiseks leidsid EMA teaduskomiteed, et kuna clariscani on lubatud kasutada kogu keha tomograafia tegemiseks, siis võib clariscani kasutada südamelihase perfusiooni tomograafias. Seega kuigi selles staadiumis on võimalik mõistlikult tuvastada, et clariscaniga ei saa tõenäoliselt täielikult omniscani asendada, vähendab kõnealune ravim siiski hageja viidatud negatiivsete tagajärgede tõsidust, võimaldades tal teatud ulatuses osaleda hankemenetlustes, kus nõutakse kontrastainete täielikku gammat.
Lisaks olgu märgitud, et hagiavalduses ekslikult vaidlustatud akti andjast erineva kostja nimetamine ei too endaga kaasa hagi vastuvõetamatust, kui hagis on piisavalt teavet, mille alusel saab kahtluseta kindlaks teha isiku, kelle vastu hagi esitati, ning kui selles on nimetatud vaidlustatud akt ja selle vastuvõtja. Sel juhul tuleb pidada vaidlustatud akti andjat kostjaks, isegi kui teda ei ole hagi sissejuhatavas osas sellena märgitud. Kuid sellist olukorda tuleb eristada olukorrast, kus hageja jääb seisukohale, et kostja on isik, kes on ära märgitud hagi sissejuhatavas osas, olles igati teadlik asjaolust, et see isik ei ole vaidlustatud akti andja. Viimati nimetatud juhul tuleb kostjaks pidada isikut, kes on hagis sellena märgitud, ja vajaduse korral teha sellest tulenevad järeldused hagi vastuvõetavuse kohta (vt selle kohta 22. novembri 1990. aasta kohtuotsus Mommer vs. parlament, T‑162/89, EU:T:1990:72, punktid 19 ja 20; vt ka 27. märtsi 2017. aasta kohtumäärus Frank vs. komisjon, T‑603/15, ei avaldata, EU:T:2017:228, punkt 73 ja seal viidatud kohtupraktika).
34

Kuid hageja leiab, et rakendusmääruse nr 844/2012 artikli 13 lõikest 2 võib järeldada, et õigusnormid annavad pooltele võimaluse taotleda sellise järelduse, nagu on kõne all käesolevas asjas, konfidentsiaalsena hoidmist. Esmapilgul näib siiski, et rakendusmääruse nr 844/2012 artikli 13 lõikes 2 on üksnes viidatud määruse nr 1107/2009 artiklile 63, mis võimaldab – nagu eespool punktides 30 ja 31 märgitud – taotleda, et konfidentsiaalsena käsitletaks huvitatud isikute esitatud teavet, mis rakendusmääruse nr 844/2012 artikli 13 lõikes 2 sätestatud juhul sisalduvad kõnealuses järelduses, mitte aga, nagu väidab hageja, käsitleda konfidentsiaalsena järeldust ennast. Teisisõnu on nimetatud sättes silmas peetud ainult selle järelduse „teatavaid osi“ vastavalt tähendusele, mis neile on antud eespool punktides 30 ja 31, see tähendab „teavet, mille toiduohutusamet on lubanud jätta konfidentsiaalseks“.
Üldkohtu (kaheksas koda) 24. oktoobri 2019. aasta määrus – Liaño Reig vs. SRB

(kohtuasi T‑557/17)

Tühistamishagi – Majandus- ja rahapoliitika – Kahju hüvitamise nõue – Krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute ühtne kriisilahenduskord – Kriisilahendusmenetlus – Banco Popular Español, SA kriisilahenduse skeem – Osaline tühistamine – Lahutamatus – Vastuvõetamatus

1. Tühistamishagi – Ese – Osaline tühistamine – Tingimus – Vaidlustatud sätete eraldatavus – Nõue tühistada osaliselt Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsus – Kapitaliinstrumentide konverteerimise otsuse ja nimetatud kriisilahendusotsuse eraldamatus – Täitmata tingimus – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 806/2014) (vt punktid 25, 26, 35, 36 ja 52)

2. Majandus- ja rahapoliitika – Majanduspoliitika – Kriisilahendusmenetlus – Kapitaliinstrumentide allahindamine ja konverteerimine – Ühe ja sama klassi võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõte – Ulatus (ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 806/2014, artikli 15 lõike 1 punkt f ja artikkel 21) (vt punktid 43–46)

3. Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Võrdne kohtlemine – Mõiste (Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 20 ja 21) (vt punkt 47)

Ese

Esiteks ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue, milles palutakse tühistada Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta otsuse SRB/EES/2017/08, mis käsitleb Banco Popular Español, SA kriisilahenduse skeemi, artikli 6 lõike 1 punkt d osas, milles selles sättes on ette nähtud, et 2. kategooria kapitaliinstrumendid identifitseerimisnumbriga (rahvusvaheline väärtpaberite identifitseerimisnumber (International Securities Identification Number (ISIN)) XS 0550098569 konverteeritakse uuteks Banco Popular Españoli aktsiateks ning et sõltumatu ekspert teeb esialgse hindamise, samuti, et esialgse hindamise teeb Ühtne Kriisilahendusnõukogu; ning teiseks ELTL artikli 266 alusel esitatud nõue, milles palutakse hüvitada pärast otsuse tühistamist selle kriisilahenduse skeemi tagajärjel kantud kahju.

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

2. Vajadus otsustada Banco Santander SA, Hispaania Kuningriigi ja Euroopa Komisjoni menetlusse astumise avalduste üle on ära langenud.

3. Jätta Carmen Liaño Reigi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Ühtse Kriisilahendusnõukogu kohtukulud, välja arvatud menetlusse astumise avaldustega seotud kohtukulud.
22

Mis puudutab otsest puutumust, siis väidab hageja eeskätt, et vaidlustatud otsus puudutab teda otseselt, kuna sellega võimaldatakse Itaalia Vabariigil kohaldada eraettevõtjatele, kes osutavad sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuseid, sooduskorda seoses tööjõu kuludega ja et sellel otsusel on puhtautomaatsed õiguslikud tagajärjed pelgalt liidu õiguse alusel ja ilma mingi vahenormita, mis võimaldab Itaalia Vabariigil kohaldada kõnealust sooduskorda. Hageja märgib, et komisjon ei vaidle vastu, et nii nagu ülejäänud 21 avalik-õiguslikku üksust, kes esitasid komisjonile 2014. aastal kaebuse seoses õigusvastase riigiabiga, tegutseb hageja Itaalia sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuste turul ning konkureerib eraõiguslike teenuseosutajatega. Avalik-õiguslikel üksustel on samad tulud kui eraõiguslikel, samas kui avalik-õiguslikel üksustel on kõnealuste riiklike meetmete tõttu suuremad kulud. 21 avalik-õigusliku üksuse kaebuses ja hagiavalduses on arvuliselt esitatud tegelik kahju, mis avalik-õiguslikel sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuste pakkujatel tekkis, kuna neile ei kohaldatud kõnealuseid riiklikke meetmeid, samas kui neid meetmeid kohaldati üksnes eraõiguslikele teenusepakkujatele. Hageja selgitab sisuliselt, et nimelt kuna tööjõukulud moodustavad sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuste pakkujate kuludest kõige suurema osa (ligi 70% käibest), siis tekib talle sellest, et talle ei kohaldata kõnealuseid riiklikke meetmeid, aastas ligikaudu 528000 euro suurune kahju. Hageja selgitab samuti, et ELTL artikli 107 seisukohast asjasse puutuv faktiline olukord, milles tema kui riigi osalusega ettevõtja on vastandatud eraõiguslike ettevõtjatega, kes pakuvad identseid teenuseid, on sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuste osutajate turg, mis on määratletud 8. novembri 2000. aasta seaduses nr 328 – raamseadus sekkumiste ja sotsiaalteenuste integreeritud süsteemi rakendamiseks (legge quadro per la realizzazione del sistema integrato di interventi e servizi sociali, GURI nr 265, 13.11.2000 – GURI nr 186 regulaarne lisa, lk 1).
64

Kolmandaks viitas A. Schwarz oma esimeses teabetaotluses sõnaselgelt 28. novembri 2016. aasta koosolekule ja selle taotluse koopia oli adresseeritud S.‑ile. Nagu INEA märgib, on seega raske uskuda, et see toimus A. Schwarzi enda algatusel ja ilma hagejaga kooskõlastamata ja temalt nõusolekut saamata. Juba ainuüksi asjaolu, et taotluse koopia oli adresseeritud S.‑ile, näitab, et tegemist on hageja kinnitatud toiminguga, ning et hageja oli igal juhul A. Schwarzi tegevusega täielikult kursis. Asjaolu, et A. Schwarz ei olnud pannud hagejat 22. detsembril 2016 saadetud teise teabetaotluse koopia adressaadiks, on pealegi võimalik selgitada sellega, et taotlus esitati INEA veebilehel oleva kontaktivormi kaudu, millel ei ole koopia saatmise funktsiooni.
71

EUIPO leiab, et väide on vastuvõetamatu, kuna see on vastuolus kodukorra artikli 177 lõike 1 punktiga d, sest see ei põhine ühelgi õiguslikul alusel ega viidatud kohtupraktikal. Lisaks märgib ta, et need avaldused ei olnud esitatud kulude jaotamise suhtes, mida hageja ei ole vaidlustanud. Lõpetuseks rõhutab ta, et need väited puudutavad üksnes sõnalist osa „cheapflights“, mitte hagejale kuuluvaid kaubamärke.
Üldkohtu (kaheksas koda) 6. mai 2019. aasta määrus – Bernis jt vs. EKP

(kohtuasi T‑283/18)

Tühistamishagi – Majandus- ja rahaliit – Pangandusliit – Krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute ühtne kriisilahenduskord – Maksejõuetu või tõenäoliselt maksejõuetuks jääva ettevõtja suhtes kohaldatav kriisilahendusmenetlus – Emaettevõtja ja tütarettevõtja – EKP avaldus maksejõuetuse või tõenäoliselt maksejõuetuks jäämise kohta – Määrus (EL) nr 806/2014 – Ettevalmistavad aktid – Vaidlustamatud aktid – Vastuvõetamatus

Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Ettevalmistavad aktid – Välistamine – Euroopa Keskpanga hinnang, millega tunnistatakse krediidiasutus maksejõuetuks või tõenäoliselt maksejõuetuks jäävaks – Vastuvõetamatus

(ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 806/2014, artikli 18 lõike 1 punkt a)

(vt punktid 29–32, 34, 36 ja 49)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EKP 23. veebruari 2018. aasta otsused, milles ta avaldas, et ABLV Bank AS ja tema tütarettevõtja (ABLV Bank Luxembourg SA) on maksejõuetud või jäävad tõenäoliselt maksejõuetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1), artikli 18 lõike 1 mõttes.

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
Üldkohtu (kuues koda) 27. veebruari 2019. aasta määrus –

SFIE‑PE vs. parlament

(kohtuasi T‑401/18)

Tühistamishagi – Institutsiooniõigus – Tõlkide streik – Euroopa Parlamendi võetud meetmed tõlkide streigiõiguse piiramise kohta – Vaidlustamatu akt – Isikliku puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus

1. Kohtumenetlus – Otsus, millega kohtumenetluse käigus asendatakse vaidlustatud otsus, mis vahepeal on kehtetuks tunnistatud – Uute nõuete vastuvõetavus – Piirid – Hüpoteetilised aktid, mida ei ole veel vastu võetud (vt punktid 29, 30 ja 32)

2. Põhiõigused – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Piirid – Hagiavalduse vastuvõetavuse tingimuste järgimine (ELL artikli 6 lõige 1; ELTL artikkel 263; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47 ja artikli 52 lõige 7) (vt punkt 33)

3. Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Oma liikmete huve kaitsva ja neid esindava kutseühenduse hagi – Vastuvõetavus – Tingimused (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 44, 56, 61 ja 62)

4. Ametnike hagid – Tühistamisnõudega seotud kahju hüvitamise nõue – Tühistamisnõude vastuvõetamatus, mis toob kaasa kahju hüvitamise nõude vastuvõetamatuse (Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91) (vt punkt 66)

Ese

ELTL artiklite 263 ja 268 alusel esitatud nõue esiteks tühistada parlamendi personali peadirektori 2. juuli 2018. aasta otsus, mis puudutab tõlkide ja konverentsitõlkide tööle kutsumist 3. juulil 2018, ning parlamendi personali peadirektori hilisemad otsused, mis puudutavad tõlkide ja konverentsitõlkide tööle kutsumist 4., 5., 10. ja 11. juulil 2018, ning teiseks mõista parlamendilt välja hüvitis nimetatud otsustega tekitatud varalise kahju eest, mis on ex æquo et bono hinnates 10000 eurot.

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

2. Vajadus teha otsus Euroopa Liidu Nõukogu menetlusse astumise avalduse kohta on ära langenud.

3. Mõista kohtukulud koos ajutiste meetmete kohaldamise menetlusega seotud kohtukuludega, välja arvatud nõukogu menetlusse astumise avaldusega seotud kohtukulud, välja Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen’ilt (SFIE-PE).
Üldkohtu (neljas koda) 14. veebruari 2019. aasta määrus

Brunke vs. komisjon

(kohtuasi T‑258/18)

Tegevusetushagi – Hagi esitamise tähtaeg – Tähtaja algus – Tegutsema hakkamise nõude puudumine – Teistkordne üleskutse tegutsema hakkamiseks – Ilmselge vastuvõetamatus – Tuvastusnõue – Nõue ettekirjutuste tegemiseks – Ilmne pädevuse puudumine

1. Tegevusetushagi – Liidu kohtu pädevus – Nõue teha tuvastusotsus – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 265) (vt punkt 9)

2. Tegevusetushagi – Liidu kohtu pädevus – Nõue teha institutsioonile ettekirjutus – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 265) (vt punkt 14)

3. Tegevusetushagi – Tähtajad – Üldkohustuslikkus – Hagi esitamine pärast tähtaja möödumist – Õiguse lõppemine (ELTL artikli 265 teine lõik) (vt punktid 21–23)

4. Tegevusetushagi – ELTL artikli 265 teise lõigu tähenduses seisukohavõtt enne hagi esitamist – Vastuvõetamatus – Ebapiisav põhjendamine – Mõju puudumine (ELTL artikli 265 teine lõik) (vt punktid 32 ja 39)

5. Tegevusetushagi – Tegevusetus – Mõiste – Tegevusest hoidumine – Mitterahuldav tegevus –Väljajätmine (ELTL artikkel 265) (vt punkt 38)

Ese

Esimese võimalusena nõue tuvastada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (ELT 2005, L 255, lk 22) on „diskrimineeriva toimega“, ja teise võimalusena esiteks nõue, millega palutakse sisuliselt teha ettekirjutus komisjonile, ja teiseks ETL 265 alusel esitatud nõue, millega palutakse tuvastada, et komisjon on õigusvastaselt jätnud reageerimata hageja 6. juuni ja 27. detsembri 2017. aasta kirjadele.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata osaliselt Üldkohtu pädevuse puudumise tõttu ja osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu.

2. Vajadus otsustada Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlamendi menetlusse astumise avalduste üle on ära langenud.

3. Jätta Lothar Brunke menetluskulud tema enda kanda ja mõista talt välja Euroopa Komisjoni kulud.

4. Nõukogu kannab ise oma kulud, mis seonduvad menetlusse astumise avaldusega.
1.

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Nõukogu otsus niisuguse lepingu sõlmimise kohta kolmanda riigiga, mis ei too nimetatud riigi kontrolli all oleva territooriumi suhtes kaasa õiguslikke tagajärgi, sest sel riigil ei ole kõnealuse territooriumi üle rahvusvaheliselt tunnustatud suveräänset võimu – Niisuguse rühmituse esitatud hagi, keda tunnustatakse kõnealusel territooriumil elava rahva esindajana ja kes osaleb läbirääkimistes, mida Ühendatud Rahvaste Organisatsioon viib läbi, et kindlaks määrata selle territooriumi staatus – Vastuvõetamatus (ELTL artikli 263 neljas lõik; Euroopa Ühenduse ja Maroko vaheline lennundusleping) (vt punktid 26 ja 42)
Üldkohtu (seitsmes koda) 23. jaanuari 2019. aasta määrus – MLPS vs. komisjon

(kohtuasi T‑304/18)

Tühistamishagi ja tegevusetushagi – Kaebuse menetlemise lõpetamine –Komisjoni keeldumine algatada menetlus ELL artikli 7 alusel – Vaidlustamatu akt – Otsese puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus

1. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Hindamine objektiivsete kriteeriumide alusel –Institutsiooni keelduv akt – Analüüsimine akti vastuvõtmise aluseks olnud taotluse laadi arvestades (ELTL artikkel 263) (vt punkt 10)

2. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Komisjoni keeldumine algatada menetlus ELL artikli 7 alusel – Väljaarvamine (ELL artikkel 7; ELTL artikkel 263) (vt punktid 15–17)

3. Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid – Komisjoni keeldumine algatada menetlus ELL artikli 7 alusel – Füüsilise või juriidilise isiku esitatud hagi – Väljaarvamine (ELL artikkel 7; ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 18–20)

4. Tegevusetushagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Hagi aluseks olev tegevusetus – Komisjoni keeldumine algatada menetlus ELL artikli 7 alusel – Vastuvõetamatus (ELL artikkel 7; ELTL artikli 263 neljas lõik ja artikli 265 kolmas lõik) (vt punktid 23 ja 24)

Ese

Esiteks ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue, milles palutakse tühistada komisjoni 7. märtsi 2018. aasta otsus mitte edasi menetleda hageja kaebust, milles paluti, et Prantsuse Vabariigi vastu algatataks menetlus ELL artikli 7 alusel, ja teiseks ELLT artikli 265 alusel esitatud nõue, milles palutakse tuvastada, et komisjon on õigusvastaselt selle kaebuse menetlemise peatanud.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
2.

Vajadus otsustada Justice Pesticides, Valloonia piirkonna, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. ja Albaugh UK Ltd menetlusse astumise avalduste üle on ära langenud.
Üldkohtu (kaheksas koda) 9. septembri 2019. aasta määrus –

Shore Capital International vs. EUIPO – Circle Imperium (The Inner Circle)

(kohtuasi T‑575/18)

Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk The Inner Circle – Euroopa Liidu varasem sõnamärk InnerCircle – Suhteline keeldumispõhjus – Teenuste sarnasuse puudumine – Määruse (EÜ) 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b – Ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi

1. Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Hindamiskriteeriumid (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 17 ja 18)

2. Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Segiajamise tõenäosuse hindamine – Asjaomase avalikkuse kindlaksmääramine – Avalikkuse tähelepanu aste (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punkt 21)

3. Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Kujutismärk The Inner Circle ja sõnamärk InnerCircle (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 22, 23, 28, 38, 40, 44, 45 ja 47)

4. Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Asjaomaste kaupade või teenuste sarnasus – Hindamiskriteeriumid – Vastastikku täiendavad kaubad või teenused (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b) (vt punktid 33 ja 34)

Ese

Hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 7. juuni 2019. aasta otsuse (asi R 1402/2017‑1) peale, mis käsitleb vastulausemenetlust Shore Capital Internationali ja Circle Imperiumi vahel.

Resolutsioon

1. Jätta hagi läbi vaatamata.