Kohtuasi T‑510/15

Roberto Mengozzi

versus

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu sõnamärk TOSCORO – Varasem kaitstud geograafiline tähis „Toscano“ – Absoluutne keeldumispõhjus – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikkel 142 – Määruse (EMÜ) nr 2081/92 artiklid 13 ja 14 – Osaline kehtetuks tunnistamine

Kokkuvõte – Üldkohtu (seitsmes koda) 2. veebruari 2017. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punkt 19)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 21)

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) on kohustatud kohaldama määrust nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta nii, et see ei mõjutaks kaitstud geograafilistele tähistele määruse nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta alusel antud kaitset. Eelkõige peab EUIPO määruse nr 2081/92 artikli 14 lõike 1 alusel keelduma mistahes sellise kaubamärgi registreerimisest, mis vastab sama määruse artiklis 13 osutatud olukorrale ja puudutab sama liiki kaupa, ning kui kaubamärk on juba registreeritud, tunnistada see kehtetuks. (vt punkt 29)

Määruse nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta artikli 13 lõike 1 punkt b sätestab, et registreeritud nimetusi kaitstakse seoste tekitamise eest, isegi kui on viidatud toote tegelikule päritolule. Seoste tekitamise mõiste hõlmab olukorda, milles teatava toote tähistamiseks kasutatav sõna sisaldab üht osa kaitstud nimetusest, mistõttu tarbijal tekib toote nime nägemisel kujutlus tootest, mille nimetus on kaitstud. Siinkohal tuleb võtta arvesse foneetilist ja visuaalset sarnasust, mis võib müüginimetuste vahel esineda. Samuti võib vastavalt olukorrale olla vaja võtta arvesse erinevates keeltes olemasolevate sõnade „kontseptuaalset sarnasust“. Kaitstud nimetusega võidakse tekitada seoseid isegi vastavate kaupade igasuguse segiajamise tõenäosuse puudumise korral, oluline on see, et avalikkus ei seostaks omavahel toodete päritolu ja et ettevõtja ei oleks kaitstud geograafilise tähise mainest võimalik alusetut kasu saada. (vt punktid 30 ja 31)

Sõnamärk TOSCORO ja varasem kaitstud geograafiline tähis „Toscano“ on visuaalselt ja foneetiliselt sarnased. Seda arvestades on õige leida, et sõna „toscoro“ võib tekitada seoseid kaitstud geograafilise tähisega „Toscano“, kui tarbija puutub kokku sama liiki toodetega, kui on need, mida hõlmab asjaomane kaitstud geograafiline tähis. Vastavad visuaalsed ja foneetilised sarnasused võivad ajendada tarbijat võtma võrdlusaluseks oliiviõli jaoks kaitstud geograafilise tähise „Toscano“, siis kui tarbija puutub kokku sama liiki toodetega, mis kannab nime „toscoro“. (vt punktid 39 ja 41)

Määruse nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta artikli 14 lõike 1 esimene lõik näeb ette, et kui geograafiline tähis on registreeritud kooskõlas nimetatud määrusega, lükatakse kaubamärgi registreerimise taotlus tagasi, kui see vastab mõnele sama määruse artiklis 13 osutatud olukorrale ja on seotud sama liiki tootega. Seega ei pea asjaomane kaup olema tingimata identne tootega, mis on kaitstud geograafilise tähise objekt, vaid neil peavad olema teatavad ühised omadused. (vt punkt 44)