EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(esimene koda)

2. juuli 2014

Kohtuasi F‑63/13

Aristidis Psarras

versus

Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet (ENISA)

Avalik teenistus – Ajutine töötaja – Lepingu ülesütlemine – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkt a – Õigus olla ära kuulatud – Mittevaraline kahju – Sel põhjusel õigusvastane otsus – Kolmanda isiku õiguste ülemäärane kahjustamine – Omal algatusel hüvitise väljamõistmine – Tühistava kohtuotsuse täitmata jätmine

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, millega A. Psarras palub eelkõige tühistada Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) 4. septembri 2012. aasta otsuse öelda üles tema ajutise teenistuja leping.

Otsus: Tühistada Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti tegevdirektori 4. septembri 2012. aasta otsus ajutise teenistuja A. Psarrase lepingu ülesütlemise kohta. Mõista Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeametilt A. Psarrase kasuks välja 40 000 euro suurune summa. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. Jätta Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja A. Psarrase kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Põhimõtted – Kaitseõigused – Asjaomase isiku ärakuulamise kohustus enne huve kahjustava akti vastuvõtmist – Ulatus

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõige 2)

2. Ametnike hagid – Tühistav kohtuotsus – Mõju – Tühistamisest tulenevalt selliste järgnevate aktide tühistamine, mis puudutavad kolmandaid isikuid – Töölepingu ülesütlemisotsuse ebaseaduslikkus – Tühistamine, mis kujutab endast kolmandate isikute huve kahjustavat liiga ranget karistust – Kahju hüvitamine hüvitise maksmise teel

(ELTL artikli 340 lõige 2; personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91; muude teenistujate teenistustingimused, artikkel 117)

3. Ametnike hagid – Kahju hüvitamise nõue – Vaidlustatud akti tühistamine, mis ei taga mittevaralise kahju piisavat hüvitamist – Rahalise hüvitise määramine

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91; muude teenistujate teenistustingimused, artikkel 117)

4. Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tühistava kohtuotsuse täitmise kohustuse rikkumine – Ametialane eksimus, mis iseenesest tekitas mittevaralise kahju

(ELTL artikkel 266 ja artikli 340 lõige 2)

1. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkti a kohaselt on igaühel õigus olla ära kuulatud enne, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet – eriti lepingu ülesütlemise otsus –, mis võib teda kahjustada.

Kuna põhiõiguse olla ära kuulatud eesmärk on anda igale isikule õigus selgitada oma seisukohta teda kahjustava meetme suhtes, siis tuleneb selle põhiõiguse sisust, et huvitatud isikul on võimalus mõjutada otsustusprotsessi ja seeläbi on tagatud, et võetavas otsuses ei ole sisulisi vigu ning see kujutab endast teenistuse huvide ja asjassepuutuva isiku isiklike huvide nõuetekohase kaalumise tulemust.

(vt punktid 34, 35 ja 41)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus Marcuccio vs. komisjon, T‑236/02, EU:T:2011:465, punkt 115.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus CH vs. parlament, F‑129/12, EU:F:2013:203, punktid 33 ja 34.

2. Kui tühistatud aktile eelnenud olukorra taastamine hõlmab järgnevate, kuid kolmandaid isikuid puudutavate aktide tühistamist, võidakse need tühistada ainult siis, kui see ei näi toimepandud rikkumise olemust ning teenistuse huve arvestades olevat ebaproportsionaalne.

Kui aga esinevate huvide võrdlemisel ilmneb, et teenistuse huvid ja kolmandate isikute huvid takistavad niisuguste otsuste nagu ametisse nimetamise otsus tühistamist eelneva otsuse tühistamise tagajärjel, võib liidu kohus selleks, et hageja huvides tagada tühistava kohtuotsuse täielik õigusmõju, siiski kasutada tal rahaliste vaidluste puhul olevat täielikku pädevust ja – ka omal algatusel – mõista kostjaks olevalt institutsioonilt välja kahjuhüvitise. Kui isikut kahjustav meede on töölepingu ülesütlemise otsus, mille tühistamine tooks kaasa järgnevalt kolmanda isikuga töölevõtmise kohta tehtud otsuse tühistamise, kujutab hüvitise väljamõistmine teenistusest vabastatud isiku kasuks endast niisugust heastamise vormi, mis vastab kõige paremini ühtaegu nii hageja huvidele kui ka teenistuse nõuetele.

(vt punktid 46 ja 47)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtuotsus Oberthür vs. komisjon, 24/79, EU:C:1980:145, punktid 11, 13 ja 14.

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused Kotzonis vs. EMSK, T‑586/93, EU:T:1995:54, punkt 108; Wenk vs. komisjon, T‑159/96, EU:T:1998:86, punkt 122, ning Girardot vs. komisjon, T‑10/02, EU:T:2004:94, punktid 85 ja 89.

3. Õigusvastase akti tühistamise puhul võib iseenesest olla tegemist kahju adekvaatse hüvitamisega ning see võib olla põhimõtteliselt piisav, et hüvitada kogu mittevaraline kahju, mille see akt võis põhjustada, kui hageja ei tõenda, et tal on tekkinud mittevaraline kahju, mis on tühistamise aluseks olevast rikkumisest eraldiseisev ja mis ei ole akti tühistamisega täielikult hüvitatav.

Juhtudel, kus otsuse kaalukus, rikkumise laad, ehk Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punkti a rikkumine, ja rikkumise toimepanemise asjaolud on põhjustanud suurt ebakindlust ja muret, võib otsuse tühistamine iseenesest kujutada endast sobivat ja piisavat hüvitist selle otsusega põhjustatud mittevaralise kahju eest.

(vt punktid 54 ja 55)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus CH vs. parlament, EU:F:2013:203, punkt 64.

4. Akti andnud asutus rikub ELTL artiklit 266 ja tegemist on tema ametialase eksimusega, millega kaasneb vastutus, kui ta täitmise võimatuse põhjendusel ei võta ühtegi meedet tühistava kohtuotsuse täitmiseks ega võta isegi midagi ette hageja suhtes lahenduse saavutamiseks. Tühistava kohtuotsuse täitmata jätmine rikub usaldust, mis kõigil isikutel peab olema liidu õigussüsteemi ja mis rajaneb liidu kohtu otsuste järgimisel, ning olenemata sellega kaasneda võivast varalisest kahjust tekitab see ise mittevaralise kahju soodsa lahendi saanud isikule.

(vt punktid 60 ja 63)

Viited:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused Hautem vs. EIP, T‑11/00, EU:T:2000:295, punkt 51, ning C vs. komisjon, T‑166/04, EU:T:2007:24, punktid 49 ja 52.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus C ja F vs. komisjon, F‑44/06 ja F‑94/06, EU:F:2007:66, punkt 69.