Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi — Mõiste — Meetmed, millega kehtestatakse tasude kohaldamisel ettevõtjate erinev kohtlemine, mis tuleneb kõnealuste tasude süsteemi laadist ja ülesehitusest — Välistamine

(EÜ artikkel 87)

2. Riigiabi — Mõiste — Abi rahastamise viis — Hõlmamine — Tingimus — Abimeetme lahutamatuks osaks olev rahastamisviis — Maksutulu kasutusotstarvet puudutav kohustuslik seos parafiskaalse maksu ja riigiabi vahel

3. Õigusaktide ühtlustamine — Meetmed, mille eesmärk on elektri siseturu rajamine ja toimimine — Direktiiv 96/92 — Riigi ülekandevõrgule diskrimineerimisvaba juurdepääsu põhimõte — Liikmesriigi poolt sellise üleminekumeetme vastuvõtmine, mis kehtestab vaid teatavatele elektrienergia tootmis- ja jaotusettevõtjatele lisatasu ülekandevõrgule juurdepääsu ja selle kasutamise eest, et tasandada eelis, mille need ettevõtjad on saanud turu liberaliseerimise tõttu — Lubatavus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 96/92, artikli 7 lõige 5, artikli 8 lõige 2 ja artikkel 16)

Summary

1. EÜ artikli 87 lõikes 1 määratletud riigiabi mõiste on üldisem kui subsiidiumi mõiste, sest see ei hõlma mitte ainult konkreetseid toetusi nagu subsiidiumid, vaid ka meetmeid, mis erineval viisil kergendavad ettevõtjal tavaliselt lasuvat maksukoormust. Kuid riigiabi mõiste ei hõlma meetmeid, millega kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine nende poolt makstavate tasude kohaldamisel, kui selline erinev kohtlemine tuleneb kõnealuste tasude süsteemi laadist ja ülesehitusest. Sellega on tegemist meetme puhul, mis kehtestab üleminekuperioodiks lisatasu elektrienergia riigi ülekandevõrgule juurdepääsu ja selle kasutamise eest vaid hüdroelektrijaamadest ja geotermilistest elektrijaamadest pärit elektrienergia tootmis- ja jaotusettevõtjale, et tasandada direktiivi 96/92 elektri siseturu ühiseeskirjade kohta ülevõtmise järel elektrituru liberaliseerimisega nende jaoks üleminekuperioodil loodud eelis. Seega ei ole erinev kohtlemine iseenesest riigiabi EÜ artikli 87 mõttes.

(vt punktid 38, 39, 43, resolutiivosa punkt 1)

2. Abi rahastamise viis võib muuta kogu rahastatava riigiabisüsteemi ühisturuga kokkusobimatuks. Seetõttu ei või abi kontrollida lahus selle rahastamise viisi tagajärgedest. Vastupidi – abimeetme komisjonipoolsel kontrollimisel tuleb tingimata arvestada abi rahastamise viisi, kui see on meetme lahutamatu osa. Kuid selleks, et parafiskaalset maksu saaks käsitleda riigiabimeetme olulise osana, peab asjaomase siseriikliku õiguse alusel olema maksu ja antava abi vahel kindlasti selline side, kus maksutulud on tingimata ette nähtud antava abi rahastamiseks. Vaid siis, kui selline side on olemas, mõjutab maksutulu otseselt antava abi suurust ning kokkuvõttes hinnangut selle abi kokkusobivuse kohta ühisturuga. Sellest järeldub, et kui riigi ülekandevõrgule juurdepääsu ja selle kasutamise eest võetava lisatasu ning riikliku abisüsteemi vahel on selline side, kus lisatasust saadav tulu on tingimata ette nähtud selle abi rahastamiseks, on lisatasu selle abisüsteemi lahutamatu osa ning järelikult tuleb seda kontrollida koos viimatinimetatuga.

(vt punktid 45–47, resolutiivosa punkt 1)

3. Direktiivi 96/92 elektri siseturu ühiseeskirjade kohta artikli 7 lõige 5, artikli 8 lõige 2 ja artikkel 16 ning samuti üldine mittediskrimineerimise põhimõte, mille konkreetseks rakenduseks nad on, keelavad esiteks kohelda sarnaseid olukordi erinevalt ja teiseks kohelda erinevaid olukordi sarnaselt. Direktiivis 96/92 ettenähtud riigi ülekandevõrgule diskrimineerimisvaba juurdepääsu põhimõttega ei ole vastuolus, kui liikmesriik võtab vastu üleminekumeetme, mis kehtestab vaid teatavatele elektrienergia tootmis- ja jaotusettevõtjatele lisatasu ülekandevõrgule juurdepääsu ja selle kasutamise eest, et tasandada eelis, mille need ettevõtjad on üleminekuperioodil saanud õigusliku raamistiku muutumise tõttu kõnealuse direktiivi ülevõtmisest tuleneva elektrituru liberaliseerimise järel. Sellise meetmega koheldakse erinevaid olukordi erinevalt. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb siiski veenduda selles, et lisatasu ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik kõnealuse eelise tasandamiseks.

(vt punktid 56–60, resolutiivosa punkt 2)