ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Kolmas väide, et on rikutud määruse artikleid 2 ja 8, tehtud ilmne hindamisviga ning pole uuritud seda, et koondumise ja kohustuste analüüs tugineb valele eeldusele, et hind on turul ainus oluline konkurentsifaktor, eirates kvaliteeti ja ühtlustamist. — Hageja väidab, et pole uuritud seda, et koondumise ja kohustuste analüüs tugineb valele eeldusele, et hind on turul ainus oluline konkurentsifaktor. Komisjon eiras fakti, et võrgu kvaliteet ja leviala on ühtmoodi olulised ning poleks pidanud piirduma kokkuhoidlike tarbijate kategooriasse kuuluvatest kasutajatest koosneva valimi väga erapooliku statistilise analüüsiga. Lisaks eiras ta koondumise olulisust uue tulija jaoks, mis eeldab lisakulusid võrreldes turu oleva ettevõtjaga (nagu H3G). Sellise omandaja valimine, kes on võimeline tulema toime suureneva nõudlusega, oleks aja jooksul taganud kohustuste tõhusama ja kestvama täitmise.
1.

Esimene väide, et on ebaõigesti kohaldatud personalieeskirjade VII lisa artikli 4 lõike 1 punkti a, kuna komisjon tõlgendas seda sätet valesti nii, et õigus kodumaalt lahkumise toetusele, mis omandatakse ametniku päritolukoha ja huvide keskme alusel teises liikmesriigis enne tema töölevõtmist, tuleb uuesti läbi vaadata, kui asjaomane ametnik saab hiljem oma teenistuskoha liikmesriigi kodakondsuse.
C 72/45

ET

7. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Nowhere versus EUIPO – Junguo Ye (APE TEES)

(Kohtuasi T-12/19)

(2019/C 72/57)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Nowhere Co. Ltd (Tokyo, Jaapan) (esindaja: Barrister A. Norris)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Junguo Ye (Elche, Hispaania)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi APE TEES taotlus – registreerimistaotlus nr 14 319 578

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 8. oktoobri 2018. aasta otsus asjas R 2474/2017-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— lükata vaidlusaluse kaubamärgi taotlus kõigi asjaomaste kaupadega seoses tagasi;

— teise võimalusena saata asi EUIPO-le läbivaatamiseks tagasi;

— mõista kohtukulud ja apellatsioonimenetlusega seotud kulud välja kostjalt.

Väide
3.

Kolmas väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi, kuna leidis, et riigilaenud Femern A/S-ile ja A/S Femern Landanlæg’ile kiideti heaks ehitusotsusega, ning et need, mis anti A/S Femern Landanlæg’ile, ei kujuta endast abi, samas kui Femern A/S-ile antud abi oli siseturuga kokkusobiv.
2.

Teine väide, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu on käitunud ebaseaduslikult või hooletult. Seoses sellega väidab hageja järgmist: — et on rikutud määruse (EL) 806/2014 artikleid 7 ja 13 ning direktiivi 2014/59 artikli 3 lõiget 4, kuna Ühtne Kriisilahendusnõukogu ei olnud oma tegevust kooskõlastanud EKP-ga ning kuna Banco Popular Españoli kriisilahenduse kava ei olnud ajakohastatud; — et Ühtne Kriisilahendusnõukogu on rikkunud konfidentsiaalsuskohustust ning seoses sellega ELTL artikleid 339 ja määruse (EL) 806/2014 artikli 88 lõiget 1; — et on rikutud määruse (EL) 806/2014 artiklit 20, kuna Ühtne Kriisilahendusnõukogu ei teostanud Banco Popular Españoli suhtes lõplikku hindamist, ning et seoses sellega on rikutud hoolsuskohustust ja hea halduse põhimõtet.
3.

Kolmas väide, et EKP ei ole kohaselt arvesse võtnud, et otsus on kaalutlusotsus.
7.

Seitsmes väide, mille kohaselt on rikutud enesemääramisõigust, kuna: esiteks on vaidlustatud otsuses Sahara rahvas asendatud mõistega „asjaomane elanikkond“, siis on sellega eiratud Lääne-Sahara rahvast kui enesemääramise õiguse kandjat; teiseks on vaidlustatud otsuses rikutud Lääne-Sahara rahva õigust ise otsustada oma loodusvarade üle, kuna ilma tema nõusolekuta korraldatakse tema loodusvarade eksporti liitu, määratledes need Maroko päritoluga loodusvaradeks, ja kolmandaks on Sahara territooriumi eristaatust rikkudes vaidlustatud otsuses käsitletud okupeeritud Lääne-Sahaara suhtes kohaldatava rahvusvahelise lepingu sõlmimist, mis varjab sellelt alalt saadud toodete tegelikku päritoluriiki, määratledes need Maroko päritoluga toodeteks.
C 103/50

ET

17. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Harrington Padrón versus nõukogu

(Kohtuasi T-32/19)

(2019/C 103/66)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Katherine Nayarith Harrington Padrón (Caracas, Venezuela) (esindajad: advokaadid L. Giuliano ja F. Di Gianni)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu 6. novembri 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1656 (1) ja nõukogu 6. novembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1653 (2) hagejat puudutavas osas; ja

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja üheainsa väite, mille kohaselt on nõukogu teinud ilmse hindamisvea, kui leidis, et tema nimi tuleks jätta nõukogu 13. novembri 2017. aasta otsuse (ÜVJP) 2017/2074 (3) I lisas esitatud loetellu ja nõukogu 13. novembri 2017. aasta rakendusmääruse (EL) 2017/2063 (4) IV lisas esitatud loetellu hoolimata asjaolust, et ta ei ole enam riigi peaprokuröri asetäitja ega ole seotud Venezuela valitsusasutustega.

(1) Nõukogu 6. novembri 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1656, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2017/2074 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT 2018, L 276, lk 10).

(2) Nõukogu 6. novembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1653, millega rakendatakse määrust (EL) 2017/2063 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT 2018, L 276, lk 1).

(3) Nõukogu 13. novembri 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/2074 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT 2017, L 295, lk 60).

(4) Nõukogu 13. novembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2063 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT 2017, L 295, lk 21).
—

seetõttu rahuldada hageja poolt personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel esitatud hüvitisenõue, mida on kirjeldatud 29. novembri 2017. aasta kirjas, ja mõista Euroopa välisteenituselt välja ex aequo et bono690 000 eurole hinnatud suurune summa, mis võib menetluse käigus suureneda, varalise ja mittevaralise kahju eest ning isikliku ja ametialase maine kahjustamise eest; summa on hinnatud 31. jaanuari 2019. aasta seisuga, see võib kohtumenetluse jooksul suureneda ja see ei välista võimalust nõuda hüvitist tulevase sissetuleku kaotuse eest, mis võib tekkida võimaliku institutsioonidest lahkumise tõttu;
C 93/69

ET

4. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Irish Wind Farmers’ Association jt versus komisjon

(Kohtuasi T-6/19)

(2019/C 93/89)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Iirimaa), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Iirimaa), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Iirimaa) ja Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Iirimaa) (esindajad: advokaadid M. Segura Catalán ja M. Clayton)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada Euroopa Komisjoni 25. oktoobri 2018. aasta kiri, mis puudutab juhtumit SA.44671 Iirimaa – Väidetav ebaseaduslik riigiabi fossiilkütuste sektorile madalamate omandimaksu määrade kujul;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad ühe ainsa väite, nimelt et vaatamata kahtlustele riigiabi olemasolus jättis komisjon algatamata ametliku uurimismenetluse ELTL artikli 108 lõike 2 ja määruse nr 2015/1589 (1) artikli 4 lõike 4 alusel, jättes seeläbi hagejad ilma oma menetlusõigustest. See väide hõlmab kahte väiteosa:

1. Esimene väiteosa: komisjon oleks pidanud tegema ametliku otsuse. Komisjon ei ole kaebust nõuetekohaselt uurinud, nagu tema enda eeskirjades nõutakse, ja vaidlustatud õigusakt võeti vastu määruse nr 2015/1589 sätetega vastuolus.

2. Teine väiteosa: komisjonil oleks pidanud olema tõsised kahtlused meetmete abina klassifitseerimises, ja sellest tulenevalt oleks ta pidanud algatama ametliku uurimismenetluse määruse nr 2015/1589 artikli 4 lõike 4 alusel, eelkõige ja inter alia kuna komisjon sai kaebuse ulatusest valesti aru, jättis asjakohaselt uurimata kaebuse kontekstis kaebaja esitatud kogu teabe, ei uurinud meedet nõuetekohaselt ja valis selektiivsuse hindamisel väära lähenemisviisi ega uurinud muid ELTL artiklis 107 sätestatud nõudeid.

(1) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).
1.

Juhtumi SA.49336 (2017/N) kohta esitatud väide, et komisjon ei ole vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel alustanud ametlikku uurimismenetlust, mis on ette nähtud ELTL artikli 108 lõikes 2 ning määruse (EL) 2015/1589 (2) artikli 4 lõikes 4 ja artiklis 6, hoolimata esialgse uurimismenetluse ajal ilmnenud tõsistest raskustest seoses sellega, kas Itaalia tasulise kiirtee operaatorile (Autostrade per l'Italia SpA) antud teatatud riigiabi on siseturuga kooskõlas. Hagejad väidavad, et komisjon on seeläbi rikkunud ELTL artikli 108 lõiget 3 ja määruse (EL) 2015/1589 artikli 4 lõiget 3.
4.

Kui ahistamise mõiste on selliselt selgeks tehtud, ilmneb pelgalt menetlusega seotud dokumentide lugemisest, et hageja käitumine ei ole mingi „ahistamine“ ja et üksikud kaebused, mida pealegi esitati väga lühikese ajavahemiku jooksul, puudutavad assistentide tööülesandeid ja nende kohalolekut ametiruumides; tegemist on nende kättemaksuga hagejale, kes on süüdi selles, et ta esitas nende lepingu ülesütlemise taotluse.
21. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Amigüitos pets & life versus EUIPO – Société des produits Nestlé (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

(Kohtuasi T-40/19)

(2019/C 93/98)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Amigüitos pets & life, SA (Lorca, Hispaania) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Šveits)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: valget, punast ja musta värvi ELi kujutismärgi THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect taotlus – registreerimistaotlus nr 15 385 719

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 19. novembri 2018. aasta otsus asjas R 272/2018-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus osas, milles vaidlustatud otsusega rahuldati vastulause ELi kaubamärgi taotlusele nr 15 385 719 klassidesse 5 ja 31 kuuluvate kaupade jaoks;

— kohustada EUIPOt registreerima ELi kaubamärgi taotluse nr 15 385 719 alusel kaubamärk kõikide kaupade jaoks, mille jaoks taotletakse kõnealusele kaubamärgile kaitset;

— mõista EUIPO ja Üldkohtu menetlusega kaasnevad kulud välja menetlusse astujalt ja kui asjakohane, siis kostjalt.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine;
15. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Idea Groupe versus EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)

(Kohtuasi T-29/19)

(2019/C 93/95)

Hagiavalduse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat P. Langlais)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: The Logistical Approach BV (Uden, Madalmaad)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: teine pool apellatsioonikoja menetluses

Vaidlusalune kaubamärk: musta, valget ja erinevat tooni sinist värvi ELi kujutismärgi Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there taotlus – registreerimistaotlus nr 14 567 184

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 12. novembri 2018. aasta otsus asjas R 2064/2017-4

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt;

— jätta äriühingu The Logistical Approach B.V menetlusse astumisega seotud kulud tema enda kanda, kui ta peaks menetlusse astuma.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine;
C 93/74

ET

17. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Benavides Torres versus nõukogu

(Kohtuasi T-35/19)

(2019/C 93/96)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Antonio José Benavides Torres (Caracas, Venezuela) (esindajad: advokaadid L. Giuliano ja F. Di Gianni)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu otsus (ÜVJP) 2018/1656 (1) ja nõukogu rakendusmäärus (EL) 2018/1653 (2) hagejat puudutavas osas; ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, mille kohaselt on kostja teinud ilmse hindamisvea, kui leidis, et tema nimi tuleks jätta nõukogu otsuse (ÜVJP) 2017/2074 (3) I lisas ja nõukogu määruse (EL) 2017/2063 (4) IV lisas esitatud loetellu, hoolimata asjaolust, et ta ei täida enam mingisugust rolli ega ole seotud Venetsueela poliitiliste või sõjaväeliste ametivõimudega.

(1) Nõukogu 6. novembri 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1656, millega muudetakse otsust (ÜVJP) 2017/2074 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT L 276, 7.11.2018, lk 10).

(2) Nõukogu 6. novembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/1653, millega rakendatakse määrust (EL) 2017/2063 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT L 276, 7.11.2018, lk 1).

(3) Nõukogu 13. novembri 2017. aasta otsus (ÜVJP) 2017/2074 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT L 295, 14.11.2017, lk 60).

(4) Nõukogu 13. novembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2063 piiravate meetmete kohta seoses olukorraga Venezuelas (ELT L 295, 14.11.2017, lk 21).
2.

Hagejad väidavad, et rikutud on nende põhiõigusi ja –tagatisi, mida tunnustab nii Euroopa Liidu põhiõiguste harta kui ka inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon, nende hulgas: omandiõigus, õigus heale haldusele, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile, õiguspärase ootuse põhimõte ja õiguskindluse põhimõte. — Sellega seoses väidavad hagejad, et komisjoni kohustuste rikkumise tulemuseks oli, et pärast üksuse Banca Privada de Andorra kriisilahendust võeti kõigilt aktsionäridelt, kelle seas ka hagejad, kes omavad 75,52 % ettevõtte aktsiatest, nende kapital ära ilma ühegi kompensatsioonita või võimaluseta seda vaidlustada. — Samuti väidavad nad, et lepingu peamise garandi tegevusetus viis selleni, et Andorra õigusnormid ei tunnusta nende õigust saada pärast BPA (Banca privada de Andorra) kriisilahendust sama summat, mida nad oleksid saanud pärast tavalist maksejõuetus- või pankrotimenetlust; sõnaselge ja imperatiivne õigus, mis tuleneb liidu õigusnormidest, mis käsitlevad krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamist ja kriisilahendust ja mille Andorra Vürstiriik pidi kõnealuse lepingu kohaselt üle võtma. — Lõpuks leiavad hagejad, et Andorra õiguskorda ei ole samuti liidetud aktsionäride õigust hinnata nende olukorda pärast finantseerimisasutuse kriisilahendust, kompensatsioone, mida neile võidakse anda, õigust seda vaidlustada ega kaitsta end asutuse kriisilahenduse tulemuse vastu.
1.

Esimene väide: ELL artikli 4 lõike 2 rikkumine Määrusega (EL) 2018/1724 (1) ette nähtud keelenõuded on vastuolus haldusasjades kehtestatud sisemise keelekorraldusega, mis on sätestatud Belgia põhiseaduses. See sisemine keeli puudutav kord on osa Belgia riigi poliitilistest ja põhiseaduslikest põhistruktuuridest ning kuulub Belgia riigi rahvusliku identiteedi juurde. Määrus 2018/1724 on seetõttu vastuolus ELL artikli 4 lõikega 2, mille kohaselt peab liit austama liikmesriikide rahvuslikku identiteeti.
2.

Teine väide, et on tegemist võimu kuritarvitamisega ning on rikutud läbipaistvuse, hea halduse ja õigluse põhimõtteid. — Hageja sõnul oli valikumenetluse eesmärk teha kindlaks parim pakkumus EMA asukoha üleviimiseks, lähtudes hanketeatega eelnevalt määratletud objektiivsetest kriteeriumidest. Ent käesoleval juhul ei võimaldanud asukoha valik loosi võtmise teel ja ilma täiendava uurimiseta kontrollida, kas Milano ja Amsterdami pakkumused olid võrdväärsed, ega valida parimat pakkumust. Lisaks osutusid 20. novembri 2017 aasta hääletustulemused, mis olid soodsad Amsterdamile, võimalikuks põhjusel, et komisjon ei viinud läbi tegelikku uurimist ja et Madalamaade pakkumust mõisteti valesti (pealegi veel mitmes sisulises aspektis). Selle tagajärjel hääletasid liikmesriigid Amsterdami pakkumuse poolt, leides ekslikult, et see vastab hanketeates ette nähtud tingimustele ja ameti erivajadustele. Peale selle on Madalmaade pakkumust tagantjärele muudetud (halvemaks) pärast 20. novembri 2017. aasta hääletust. Pakkumuse muutmise üle peeti läbirääkimisi salaja ja kahepoolselt. 20. novembri 2017. aasta otsuse puudused toovad kaasa vaidlustatud määruse õigusvastasuse.
7.

Seitsmes väide, et rikutud on personalieeskirjade artiklit 17 ja konfidentsiaalsuskohustust seoses ametiühingu tegevusega, millest kõigil töötajatel on õigus osa võtta.
C 103/53

ET

23. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Dansk Erhverv versus komisjon

(Kohtuasi T-47/19)

(2019/C 103/69)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Dansk Erhverv (Kopenhaagen, Taani) (esindaja: advokaat T. Mygind)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 4. oktoobri 2018. aasta otsus C(2018) 6315 final riigiabi SA.44865 (2016/FC) kohta – Saksamaa – Väidetav riigiabi Saksamaa piiril asuvatele joogipoodidele;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et komisjon rikkus hageja kui huvitatud isiku menetlusõigusi, mis tulenevad ELTL artikli 108 lõikest 2 ning määruse 2015/1589 (1) artikli 4 lõikest 4, artikli 12 lõikest 1 ja artikli 24 lõikest 1, kuna komisjon jättis algatamata ametliku uurimismenetluse, mis on ette nähtud ELTL artikli 108 lõikes 2, vaatamata riigiabi küsimuste hindamisel tekkinud tõsistele probleemidele, millele pöörati tähelepanu kaebuses „ekspordideklaratsiooni“ halduspraktika kohta ja täpsemalt selle kohta, et piiril asuvad poed vabastati kohustusest koguda tagatisraha ja seega tasuda tagatisrahalt käibemaksu, ning trahvidest juhul, kui rikutakse Saksamaa purgijookide tagatisraha süsteemist tulenevat tagatisraha kogumise kohustust. Komisjon rikkus seega õigusnormi ja tegi ilmseid hindamisvigu esiteks mis puudutab „ekspordideklaratsiooni“ tava kooskõla Saksamaa kohustustega, mis tulenevad ELTL artikli 4 lõikest 3, direktiivist 2018/852 (2) ja „saastaja maksab“ põhimõttest, ning tagatisraha kogumise nõuetest, mis tulenevad kohaldatavast Saksamaa pakendimäärusest. Teiseks tegi komisjon vea seoses riigiabi mõjudega ja „ekspordideklaratsiooni“ tava tõttu Saksamaa poolt käibemaksu kogumata jätmise mõjudega.

(1) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT L 248, 24.9.2015, lk 9).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/852, millega muudetakse direktiivi 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta (ELT L 150, 14.6.2018, lk 141).
21. jaanuaril 2019 esitatud hagi – Portugal versus komisjon

(Kohtuasi T-38/19)

(2019/C 103/67)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: Portugali Vabariik (esindajad: L. Inez Fernandes, P. Barros da Costa, P. Estêvão ja J. Saraiva de Almeida)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 16. novembri 2018. aasta rakendusotsus C(2018) 7424, mis tehti teatavaks 19. novembril 2018, ja mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (1), osas, milles sellega jäeti Euroopa Liidu rahastamisest välja 8 703 417,29 eurot seoses kuludega, mille Portugali Vabariik oli deklareerinud tingimuslikkuse raames, majandusaastate 2014-2016 kohta;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kolm väidet, kaks neist põhiväitena ja ühe täiendava väitena.

Esimene väide, et rikuti õigusnormi, kui leiti, et Portugali õigussüsteem on liiga leebe: rikuti määruse (EÜ) nr 73/2009 (2) artiklit 24 ja määruse (EÜ) nr 1122/2009 (3) artikli 54 punkti c teist lõiku ja artiklit 71.

Teine väide:

1) „finantskorrektsiooni arvutamine“: komisjon rikkus õigusnormi, õiguspärase ootuse põhimõtet, proportsionaalsuse põhimõtet ja määruse (EL) nr 1306/2013 artiklit 52.

2) rikuti proportsionaalsuse põhimõtet.

Täiendav väide:

Umbkaudne sanktsioon ja komisjoni enda dokumendi C(2015) 3675 (lisa A.5) tehniline ebatäpsus: õigusnormi rikkumine ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine.

(1) Komisjoni 16. novembri 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1841, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2018, L 298, lk 34).

(2) Nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 (ELT 2009, L 30, lk 16).

(3) Komisjoni 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1122/2009, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega (ELT 2009, L 316, lk 65).
C 139/72

ET

13. veebruaril 2019 esitatud hagi — Cinkciarz.pl versus EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)

(kohtuasi T-90/19)

(2019/C 139/74)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poola) (esindajad: advokaadid E. Skrzydło-Tefelska ja K. Gajek)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi currencyassistant taotlus — registreerimistaotlus nr 15 224 876

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 7. detsembri 2018. aasta otsus asjas R 1057/2018-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— jätta EUIPO and MasterCard International Incorporated’i kohtukulud nende endi kanda ning mõista neilt välja hageja kohtukulud, sh EUIPO menetlustes kantud kulud.

Väited

— Komisjoni 5. märtsi 2018. aasta delegeeritud määruse (EL) 2018/625, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta ning tunnistatakse kehtetuks delegeeritud määrus (EL) 2017/1430, artikli 71 lõike 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikega 2 rikkumine;

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 (koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikega 2 rikkumine;

— võrdse kohtlemise ja hea halduse põhimõtete rikkumine;
3.

Teine väide, mis on suunatud otsuste AD 2018-26 ja AD 2018-27 vastu, tuleneb sellest, et: — otsuse aluseks olevad faktilised asjaolud ei toeta tehtud otsust; — faktid on tuvastatud ebaõigesti; — tõendeid on hinnatud ebaõigesti.
—

Sisuline küsimus: ELi registreeritud disainilahenduse kaitse erandite esinemine vastavalt määruse nr 6/2002 artiklile 8. Palutakse tunnistada vaidlustatud disainilahendus kehtetuks, sest see on vastuolus artikli 8 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud keeluga, sest disainilahenduse välimus on tingitud üksnes selle tehnilisest otstarbest, ning tunnistada see kehtetuks ka seetõttu, et see on vastuolus määruse nr 6/2002 artiklis 4 ette nähtud absoluutse keeluga, kuivõrd tegemist on mitmeosalise toote osaga.