ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/7

Euroopa Kohtu (viies koda) 21. jaanuari 2016. aasta otsus (Cour d'appel de Mons’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Les Jardins de Jouvence SCRL versus Belgia riik

(Kohtuasi C-335/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Kuues käibemaksudirektiiv - Maksuvabastused - Artikli 13 A osa lõike 1 punkt g - Selliste otseselt hoolekande ja sotsiaalkindlustusega seotud teenuste maksust vabastamine, mida osutavad avalik-õiguslikud organisatsioonid või teised heategevana tunnustatud organisatsioonid - Otseselt hoolekande ja sotsiaalkindlustusega seotud teenuste ja kaubatarnete mõiste - Heategevana tunnustatud organisatsioonid - Hooldusasutus))

(2016/C 098/08)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d'appel de Mons

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Les Jardins de Jouvence SCRL

Vastustaja: Belgia riik

menetluses osales: AXA Belgium SA

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 13 A osa lõike 1 punkti g tuleb tõlgendada nii, et sellise hooldusasutuse, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille staatust heategeva organisatsioonina tuleb hinnata eelotsusetaotluse esitanud kohtul käesolevas kohtuotsuses märgitud tegurite põhjal, osutatavate teenuste hulgas võib kohaldada selles sättes ette nähtud maksuvabastust teenustele, mis seisnevad eakatele kohandatud eluruumide käsutusse andmises. Selle hooldusasutuse poolt osutatavatele muudele teenustele kohaldatakse samuti selles sättes ette nähtud maksuvabastust, kui nende teenuste eesmärk, mida hooldusasutused on vastavalt siseriiklikele õigusnormidele kohustatud pakkuma, on tagada eakate abistamine ja hooldamine ning need vastavad teenustele, mida asjaomaste õigusnormide alusel on kohustatud pakkuma vanadekodud.

Selles osas ei ole oluline, kas sellise hooldusasutuse, nagu on kõne all põhikohtuasjas, käitaja saab riigi ametiasutustelt toetust, muud soodustust või rahalist abi.

(1) ELT C 339, 29.9.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 98/9

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 14. jaanuari 2016. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Vodafone GmbH versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-395/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühine reguleeriv raamistik - Direktiiv 2002/21/EÜ - Artikli 7 lõige 3 - Elektroonilise side siseturu konsolideerimise menetlus - Direktiiv 2002/19/EÜ - Artiklid 8 ja 13 - Operaator, keda konkreetsel turul peetakse märkimisväärset turujõudu omavaks - Riigi reguleerivate asutuste kehtestatud kohustused - Hinnakontrolli ja kuluarvestuse kohustused - Loa andmine mobiilikõne lõpetamise tasude kehtestamiseks))

(2016/C 098/11)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Vodafone GmbH

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) artikli 7 lõiget 3 tuleb tõlgendada selliselt, et kui riigi reguleeriv asutus on seadnud märkimisväärse turujõuga operaatorile kohustuseks osutada mobiiltelefonivõrgus kõne lõpetamise teenuseid ja kehtestanud selles sättes ette nähtud menetlust järgides nõude taotleda osutatud teenuste eest võetava tasu kehtestamiseks luba, on see riigi reguleeriv asutus kohustatud selle menetluse läbi viima iga kord enne operaatori konkreetse taotletud tasu kehtestamiseks loa andmist, kui see loa andmine võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust selle sätte tähenduses.

(1) ELT C 372, 20.10.2014.
Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et selle hindamisel, kas põhikohtuasjas arutusel olevatel asjaoludel litsentsileping – mille ese on anda kasutusse oskusteave, mis võimaldab sellise veebisaidi kasutamist, mille kaudu osutatakse interaktiivseid audiovisuaalseid teenuseid –, mis on sõlmitud teises liikmesriigis asuva äriühinguga kui see liikmesriik, mille territooriumil asub litsentsiandjast äriühing, tuleneb kuritarvitusest, mille eesmärk on saada kasu nendele teenustele teises liikmesriigis kohaldatavast madalamast käibemaksumäärast, asjaolu, et litsentsiandja äriühingu tegevjuht ja ainuaktsionär oli oskusteabe looja, asjaolu, et sama isik mõjutas või kontrollis selle oskusteabe arendamist ja kasutamist ning sellel põhinevate teenuste osutamist, ning asjaolu, et finantstehingute, isikkoosseisu ja vajaminevate tehniliste vahendite haldamisega tegelevad alltöövõtjad, samuti nagu põhjused, mis võisid viia litsentsiandjast äriühingu selleni, et ta andis asjaomase oskusteabe kasutusõiguse teises liikmesriigis asuvale äriühingule, selle asemel et seda ise kasutada, ei näi iseenesest määravad.

Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on analüüsida kõiki põhikohtuasja asjaolusid kogumis, et selgitada välja, kas see leping kujutas endast puhtalt fiktiivset skeemi, millega varjata asjaolu, et asjaomaseid teenuseid ei osutanud tegelikult mitte litsentsisaajast äriühing, vaid litsentsiandjast äriühing, uurides ennekõike, kas litsentsisaajast äriühingu ettevõtte asukoht või püsiv tegevuskoht oli tegelik või kas see äriühing oma majandustegevuse teostamise raames omas sobivat taristut, nagu ruume, inim- ja tehnilist ressurssi, või kas see äriühing teostas majandustegevust enda nimel ja omal vastutusel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/12

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – X-Steuerberatungsgesellschaft versus Finanzamt Hannover-Nord

(Kohtuasi C-342/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kutsekvalifikatsiooni tunnustamine - Direktiiv 2005/36/EÜ - Artikkel 5 - Teenuste osutamise vabadus - Direktiiv 2006/123/EÜ - Artikkel 16 ja artikli 17 punkt 6 - ELTL artikkel 56 - Ühes liikmesriigis asutatud maksunõustamisega tegelev äriühing, mis osutab teenuseid teises liikmesriigis - Liikmesriigi õigusnormid, mis nõuavad maksunõustamisega tegelevate äriühingute registreerimist ja tunnustamist))

(2016/C 068/15)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: X-Steuerberatungsgesellschaft

Vastustaja: Finanzamt Hannover-Nord

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriigi õigusnormid, millega on määratud kindlaks majandustegevuse raames maksuasjades abi osutamise tegevuse alustamise tingimused, piiravad teenuste vaba osutamist maksunõustamisega tegeleval äriühingul, mis on asutatud sellise teise liikmesriigi õigusnormide kohaselt, kus see äriühing on asutatud, ja kes koostab selles teises liikmesriigis, kus maksunõustamisalane tegevus ei ole reguleeritud, maksudeklaratsiooni esimeses liikmesriigis asuvale teenusesaajale ja esitab maksudeklaratsiooni selle liikmesriigi maksuasutusele, ilma et kvalifikatsiooni, mille see äriühingu või tema nimel majandustegevuse raames maksualase abi teenuseid osutavad füüsilised isikud on teistes liikmesriikides omandanud, tunnustataks vastavalt selle tegelikule väärtusele ja võetaks nõuetekohaselt arvesse.

(1) ELT C 372, 20.10.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/6

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus (Tribunal du travail de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Abdoulaye Amadou Tall versus Centre public d’action sociale de Huy

(Kohtuasi C-239/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Direktiiv 2005/85/EÜ - Liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuded - Artikkel 39 - Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile - Korduvad varjupaigataotlused - Peatava toime puudumine kaebusel, mis on esitatud pädeva riigisisese ametiasutuse otsuse peale jätta korduv varjupaigataotlus läbi vaatamata - Sotsiaalhoolekanne - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikli 19 lõige 2 - Artikkel 47))

(2016/C 068/08)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal du travail de Liège

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Abdoulaye Amadou Tall

Vastustaja: Centre public d’action sociale de Huy

Menetluses osales: Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

Resolutsioon

Nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta artiklit 39 tuleb koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 19 lõikega 2 ja artikliga 47 tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis ei anna peatavat toimet kaebusele, mis on esitatud sellise korduva varjupaigataotluse läbivaatamata jätmise otsuse peale, nagu on käsitlusel põhikohtuasjas.

(1) ELT C 223, 14.7.2014.
1.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi selline maksustamissüsteem, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mille kohaselt juhul, kui residendist äriühing võõrandab teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha mitteresidendist äriühingule, mis kuulub esimesena nimetatud äriühinguga samasse kontserni, arvestatakse võõrandatud tegevuskoha eelnevalt maha arvatud kahjum tagantjärele võõrandajast äriühingu maksustatava tulemi hulka, samas kui topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel on sellise püsiva tegevuskoha tulu maksust vabastatud liikmesriigis, kus on selle äriühingu asukoht, kellele tegevuskoht kuulus.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 107/2008) artikli 8 lõiget 1 koosmõjus selle määruse lisaga tuleb tõlgendada nii, et see keelab loodusliku mineraalvee ja muu vee puhul kasutada väidet „väga madala naatriumi- või soolasisaldusega” ja mis tahes muud väidet, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiivi 2009/54/EÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamise kohta artikli 9 lõiget 2 koostoimes nimetatud direktiivi III lisaga tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, et loodusliku mineraalvee pakend, märgistus või reklaam sisaldab väiteid, millega soovitakse panna tarbija uskuma, et see vesi on madala naatriumi- või soolasisaldusega või sobib vähese naatriumisisaldusega dieediks, kui mis tahes ühendi kujul sisalduva naatriumi absoluutkogus on 20 mg/l või enam.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune siseriiklik meede nagu see, mis on põhikohtuasjas käsitlusel ning mis näeb veinide jaemüügiks ette minimaalse ühikuhinna, tingimusel et see meede on inimeste tervise ja elu kaitseks tõesti sobiv ning et, võttes arvesse ühise põllumajanduspoliitika ja põllumajandustoodete ühise turukorralduse ladusa toimimise eesmärke, ei lähe see kaugemale, kui on inimeste tervise ja elu kaitse eesmärgi saavutamiseks vaja.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/3

Euroopa Kohtu (viies koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus (Conseil d'État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) vs. Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) jt (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL vs. Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT jt (C-26/14)

(Liidetud kohtuasjad C-25/14 ja C-26/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 56 - Teenuste osutamise vabadus - Võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtted - Läbipaistvuskohustus - Selle kohustuse kohaldamisala - Siseriiklikud kollektiivlepingud - Sotsiaalkindlustuse üldskeemi täiendav kindlustusskeem - Seda skeemi haldava kindlustusasutuse nimetamine tööturu osapoolte poolt - Selle skeemi laiendamine ministri määrusega kõikidele asjaomase majandusharu töötajatele ja tööandjatele - Euroopa Kohtu eelotsuse ajalise kehtivuse piiramine))

(2016/C 068/04)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d'État

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Union des syndicats de l'immobilier (UNIS) (C-25/14), Beaudout Père et Fils SARL (C-26/14)

Kostjad: Ministre du travail, de l’emploi, de la formation professionnelle et du dialogue social, Syndicat national des résidences de tourisme (SNRT) jt (C-25/14), Ministre du Travail, de l’Emploi et de la Formation professionnelle et du Dialogue social, Confédération nationale de la boulangerie et boulangerie-pâtisserie française, Fédération générale agro-alimentaire – CFDT jt (C-26/14)

Resolutsioon

ELTL artiklist 56 tuleneva läbipaistvuskohustusega ei ole kooskõlas see, et liikmesriik laiendab kõikidele asjaomase majandusharu töötajatele ja tööandjatele kollektiivlepingut, mis on sõlmitud tööandjate või töötajate esindusorganisatsiooni poolt teatava majandusharu tarbeks ja millega usaldatakse töötajate huvides loodud täiendava kohustusliku kindlustusskeemi haldamine üheleainsale ettevõtjale, kelle valisid tööturu osapooled, ilma et siseriiklikud õigusnormid näeksid ette teatava adekvaatsel tasemel avalikustamise, mis võimaldab pädeval ametiasutusel võtta täielikult arvesse soodsama pakkumuse olemasolu kohta esitatud teavet.

Käesoleva kohtuotsuse kehtivus ei puuduta kollektiivkokkuleppeid, mis käsitlevad üheainsa asutuse määramist täiendava kindlustusskeemi haldajaks, ja mille ametiasutus on enne käesoleva kohtuotsuse kuulutamist teinud kohustuslikuks kõikidele teatava majandusharu tööandjatele ja töötajatele, ilma et see mõjutaks enne nimetatud kuupäeva esitatud hagisid.

(1) ELT C 85, 22.3.2014.
1.

Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12, artikli 1 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see vastab tingimustele vahetu õigusmõju tekkimiseks, mis võimaldab üksikisikutel sellele tugineda liikmesriigi kohtus vaidluses, mille teine pool on liikmesriik.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/18

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus (Korkein oikeus'e eelotsusetaotlus – Soome) – Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu versus Pekka Komu, Jelena Komu

(Kohtuasi C-605/14) (1)

(Eelotsusetaotlus - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Reguleerimisala - Erandlik kohtualluvus - Artikli 22 punkt 1 - Vaidlus kinnisvaraga seotud in rem õiguste osas - Mõiste - Kinnisasja kaasomandi müügi teel lõpetamise nõue))

(2016/C 068/22)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu

Kostjad: Pekka Komu, Jelena Komu

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 lõike 1 esimest lõiku tuleb tõlgendada selliselt, et nõue kinnisasja jagamata kaasomandi lõpetamiseks müügi teel, mille läbiviimine on tehtud volitatud isiku ülesandeks, kuulub selle sätte tähenduses „kinnisvaraga seotud in rem õigusi käsitleva” menetluse alla.

(1) ELT C 81, 9.3.2015.
1.

Komisjoni 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1122/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega) artiklit 23 selle koosmõjus nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (muudetud nõukogu 25. mai 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 473/2009) ja komisjoni 7. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1975/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad kontrollimenetluse rakendamise ja maaelu arengu toetusmeetmete nõuetele vastavuse kohta, muudetud komisjoni 9. juuni 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 484/2009) tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu need, mille üle käib vaidlus põhikohtuasjas, nõuavad, et põllumajandusliku keskkonnatoetuse taotleja esitaks makseasutusele toetusetaotlusega samal ajal tõendi haruldase taimeliigi kohta, mis on nõutav kõnealuse toetuse saamiseks, tingimusel et need õigusnormid võimaldavad asjassepuutuvatel ettevõtjatel nendes normides ette nähtud nõudeid mõistlikel tingimustel täita; seda asjaolu peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/13

Euroopa Kohtu (neljas koda) 17. detsembri 2015. aasta otsus (Finanzgericht Hamburgi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – APEX GmbH Internationale Spedition versus Hauptzollamt Hamburg-Stadt

(Kohtuasi C-371/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Majanduspoliitika - Dumping - Gaasitoitega ühekordselt täidetavad tulekiviga taskutulemasinad - Määrus (EÜ) nr 1225/2009 - Artikli 11 lõige 2 - Aegumine - Artikkel 13 - Kõrvalehoidmine - Rakendusmäärus (EL) nr 260/2013 - Kehtivus - Dumpinguvastase tollimaksu laiendamine kuupäeval, mil selle kehtestanud määrus oli juba kehtetu - Kaubandusstruktuuri muutus))

(2016/C 068/16)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Hamburg

Põhikohtuasja pooled

Hageja: APEX GmbH Internationale Spedition

Kostja: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

Resolutsioon

Nõukogu 18. märtsi 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 260/2013, millega laiendatakse määrusega (EÜ) nr 1458/2007 Hiina Rahvavabariigist pärit gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud gaasitoitega ühekordselt täidetavate tulekiviga taskutulemasinate impordile, olenemata sellest, kas need on deklareeritud Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist pärinevana või mitte, on kehtetu.

(1) ELT C 372, 20.10.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 68/9

Euroopa Kohtu (neljas koda) 23. detsembri 2015. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Rüdiger Hobohm versus Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

(Kohtuasi C-297/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohtualluvus tarbijalepingute puhul - Artikli 15 lõike 1 punkt c ja artikli 16 lõige 1 - Mõiste „tarbija elukohajärgsesse liikmesriiki „suunatud” kutse- või äritegevus” - Käsundusleping, millega taotletakse sellise varasema vahenduslepingu majandusliku eesmärgi saavutamist, mis oli sõlmitud tarbija liikmesriiki „suunatud” kutse- või äritegevuse raames - Tihe seos))

(2016/C 068/11)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Rüdiger Hobohm

Kostjad: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 15 lõike 1 punkti c – kuivõrd selles on silmas peetud äri- või kutsetegevust, mis on niisuguse tegevuse raames tegutseva isiku poolt „suunatud” tarbija alalise elukoha liikmesriiki – koostoimes nimetatud määruse artikli 16 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et seda võib kohaldada tarbija ja äri- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku vahel sõlmitud lepingule, mis ei kuulu niisugusena äri- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku sellise äri- või kutsetegevuse raamesse, mis on „suunatud” tarbija alalise elukoha liikmesriiki, aga millel on ikkagi tihe seos samade poolte vahel sellise tegevuse raames varem sõlmitud lepinguga. Liikmesriigi kohtu ülesanne on teha kindlaks, kas on olemas selle seose olulised komponendid, täpsemalt kas nende kahe lepingu pooled on õiguslikust ja faktilisest vaatenurgast identsed; kas nende lepingutega taotletav majanduslik eesmärk, mis puudutab sama konkreetset lepingueset, on sama, ja kas käsundusleping täiendab vahenduslepingut nii, et selle eesmärk on saavutada vahenduslepingu majanduslik eesmärk.

(1) ELT C 303, 8.9.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 145/7

Euroopa Kohtu (esimene koda) 25. veebruari 2016. aasta otsus (Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen versus Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

(Kohtuasi C-299/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - Liidu kodakondsus - Võrdne kohtlemine - Direktiiv 2004/38/EÜ - Artikli 24 lõige 2 - Sotsiaalabi - Määrus (EÜ) nr 883/2004 - Artiklid 4 ja 70 - Mitteosamakselised rahalised erihüvitised - Liikmesriigi kodanike välistamine vastuvõtvas liikmesriigis elamise esimesel kolmel kuul))

(2016/C 145/07)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen

Vastustajad: Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artiklit 24 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta (muudetud komisjoni 9. detsembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1244/2010) artiklit 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis välistavad teatavate määruse nr 883/2004 artikli 70 lõike 2 tähenduses „mitteosamakseliste rahaliste erihüvitiste” – mis on ühtlasi osa „sotsiaalabist” direktiivi 2004/38 artikli 24 lõike 2 tähenduses – saajate hulgast teiste liikmesriikide kodanikud, kes on selle direktiivi artikli 6 lõikes 1 toodud olukorras.

(1) ELT C 315, 19.9.2014.
1.

Nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ (töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tuleb tõlgendada nii, et kui direktiivi artikli 1 lõike 2 võimalik kohaldamine välja arvata, peab meremeestele, kes elavad liikmesriigis ning kelle on selles liikmesriigis värvanud äriühing (kelle põhikirjajärgne asukoht on kolmandas riigis, kuid tegelik asukoht asjaomases liikmesriigis), et nad töötaksid töötajana kruiisilaeva pardal (mis kuulub sellele äriühingule ja sõidab asjaomase kolmanda riigi lipu all) töölepingu alusel, mille kohaselt on kohaldatav selle kolmanda riigi õigus, olema äriühingu vastu esinevate rahuldamata töötasunõuete osas tagatud direktiivis sätestatud kaitse pärast seda, kui sama liikmesriigi kohus on oma õiguse alusel kuulutanud välja äriühingu maksejõuetuse.