ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 202/8

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 8. mai 2014. aasta otsus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA versus Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” jt

(Kohtuasi C-35/13) (1)

((Põllumajandus - Põllumajandustooted ja toiduained - Määrus (EMÜ) nr 2081/92 - Artikkel 2 - Geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse - Esemeline kohaldamisala - Kaitse liikmesriigi territooriumil - Ühenduse tasandil puuduv registreerimine - Tagajärjed - Nimetuste kaitse toodete puhul, mille omaduste ja geograafilise päritolu vahel puudub eriline seos - Tingimused))

2014/C 202/09

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi, Krafts Foods Italia SpA

Kostjad: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino”, La Felinese Salumi SpA, Salumificio Monpiù Srl, Salumi Boschi F.lli SpA, Gualerzi SpA, Alinovi Tullio di Alinovi Giorgio & C. Snc, Salumificio Gastaldi di Gastaldi Franco e C. Snc, Boschi Cav. Umberto SpA, Fereoli Mario & Figlio Snc, Salumificio Ducale Snc di Morini & Tortini, Fereoli Gino & Figlio Snc, Ronchei Srl, Salumificio B.R.B. Snc

Ese

Eelotsusetaotlus – Corte suprema di cassazione – Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2081/92, põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (EÜT L 208, lk 1; ELT eriväljaanne 03/13, lk 4) artikli 2 tõlgendamine – Päritolunimetus, mida ei ole registreeritud ja mille kohta ei ole õiguslikult siduvat akti, milles on sätestatud geograafilise tootmispiirkonna piirid, tootmist reguleeriv normistik ning võimalikud nõuded, mida tootjad peavad täitma, et neil oleks õigus seda nimetust kasutada – Võimalus keelata (põhjendusel, et tegemist on kõlvatu konkurentsiga) riigi territooriumil selle päritolunimetuse kasutamine kodumaise toodangu osas, mis ei ole pärit selles nimetuses viidatud kohast

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta, mida on muudetud nõukogu 17. märtsi 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 535/1997, tuleb tõlgendada nii, et see ei näe ette ühenduse tasandil registreerimata geograafilise nimetuse kaitset, kuid selline kaitse võib olla sätestatud siseriiklikes õigusnormides, mis puudutavad selliste toodete geograafilisi nimetusi, mille omaduste ja geograafilise päritolu vahel puudub eriline seos, kuid seda siiski vaid tingimusel, et selle korra kohaldamine ei kahjusta määruse nr 2081/92, mida on muudetud määrusega nr 535/1997, eesmärke ega riku EÜ artiklis 28 sätestatud kaupade vaba liikumist, kusjuures seda peab kontrollima siseriiklik kohus.

(1) ELT C 86, 23.3.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/8

Euroopa Kohtu (kuues koda) 30. aprill 2014. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlanden’i eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Nutricia NV versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-267/13) (1)

((Kombineeritud nomenklatuur - Tariifirubriik - Ravim rubriigi 3004 tähenduses - Mõiste - Toitepreparaadid, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt manustamiseks haiguse tõttu ravitavatele isikutele - Jook rubriigi 2202 tähenduses - Mõiste - Vedelad toitained, mis ei ole mõeldud joomiseks, vaid enteraalselt manustamiseks))

2014/C 194/08

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Nutricia NV

Kostja: Staatssecretaris van Financiën

Ese

Eelotsusetaotlus – Hoge Raad der Nederlanden – Kombineeritud nomenklatuur – Tariifirubriigid – Ravimid rubriigi 3004 tähenduses – Mõiste – Toitepreparaadid, mis on mõeldud ainult arstliku järelevalve all enteraalselt manustamiseks haiguse tõttu ravi saavatele isikutele isikutele – Joogid alamrubriigi 2202 tähenduses – Mõiste – Vedelad toitained, mis ei ole mõeldud joomiseks, vaid enteraalselt manustamiseks

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud komisjoni 17. oktoobri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1549/2006) I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) rubriiki 3004 tuleb tõlgendada nii, et mõiste „ravim” selle rubriigi tähenduses hõlmab selliseid toitepreparaate, mis on mõeldud üksnes arstliku järelevalve all enteraalselt (maosondiga) manustamiseks ravi saavatele isikutele, kui neil isikutel oleva haiguse või terviserikke vastu võitlemise käigus manustatakse neile kõnealust toodet vaegtoitumuse tekke vältimiseks või selle tõrjumiseks.

(1) ELT C 207, 20.7.2013.
2.

Määruse nr 574/72 (määrusega nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud määrusega nr 1386/2001) artikli 107 lõiget 6 peab tõlgendama nii, et selliste peretoetuste vääring, nagu on kõne all põhikohtuasjas, arvutatakse peretoetuste diferentseeritud lisatoetuse sama määruse artikli 10 lõike 1 punkti a alusel väljaarvutamiseks ümber vastavalt töökohariigi toetuste maksepäeva ametlikule valuutakursile.
2.

Direktiivi 93/13 artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellise tingimuse puhul nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb nõuet, mille kohaselt lepingutingimus peab olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles, mõista nii, et lisaks sellele, et asjaomane tingimus peab tarbija jaoks olema grammatiliselt arusaadav, peab leping kirjeldama läbipaistavalt välisvaluuta vahetusmehhanismi konkreetset toimimist, millele kõnealune tingimus viitab ning selle mehhanismi ja laenu väljamaksmisega seotud teistes tingimustes kehtestatud mehhanismi vahelist seost, nii et tarbija võiks täpsete ja arusaadavate kriteeriumide põhjal ette näha sellest tingimusest talle tulenevaid majanduslikke tagajärgi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/8

Euroopa Kohtu (kuues koda) 30. aprilli 2014. aasta otsus (Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca eelotsusetaotlus – Hispaania) – Barclays Bank SA versus Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

(Kohtuasi C-280/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Põhjendus 13 - Artikli 1 lõige 2 - Tarbijalepingud - Hüpoteeklaenu leping - Hüpoteegi realiseerimise täitemenetlus - Liikmesriikide õigus- ja haldusnormid - Lepinguline tasakaal))

2014/C 194/09

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Barclays Bank SA

Kostjad: Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

Ese

Eelotsusetaotlus – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) tõlgendamine – Tarbijakaitse kinnisvaralaenu valdkonnas – Lepinguline tasakaal – „Tarbija suhtes soodsalt toimimise” põhimõte – Hüpoteegi realiseerimise täitemenetluse suhtes kohaldatavad siseriiklikud tsiviilmenetlusnormid

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) ja liidu õiguse põhimõtteid tarbijakaitse ja lepingulise tasakaalu kohta tuleb tõlgendada nii, et nende kohaldamisalast on välja jäetud sellised liikmesriigi õigus- ja haldusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui puudub viimati nimetatud sätete ulatust või kohaldamisala muutev lepingutingimus.

(1) ELT C 226, 3.8.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 194/9

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 30. aprilli 2014. aasta otsus (Conseil d’État eelotsusetaotlus – Belgia) – Ordre des architectes versus Belgia riik

(Kohtuasi C-365/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2005/36/EÜ - Artiklid 21 ja 49 - Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine - Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine - Kutsepraktikast vabastamine))

2014/C 194/10

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ordre des architectes

Kostja: Belgia riik

Ese

Eelotsusetaotlus – Conseil d’État (Belgia) – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (ELT L 255, lk 22) artiklite 21, 46 ja 49 tõlgendamine – Arhitekti kutsealal tegutsema hakkamine ja tegutsemine – Ordre des architectes’i registrisse kandmine – Liikmesriigi õigusnormid, mis võimaldavad sellesse registrisse kanda üksnes isikud, kellel on Belgias väljastatud kutsekvalifikatsiooni tõendav dokument, mis antakse kaheaastase kutsepraktika läbimise järel – Keeld nõuda niisuguse kutsepraktika läbimist või samaväärse kogemuse olemasolu isikutelt, kellel on teises liikmesriigis väljastatud arhitekti diplom

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (komisjoni 6. aprilli 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 279/2009 muudetud redaktsioonis) artikleid 21 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik nõuab isikult, kes on päritoluliikmesriigis omandanud kutsekvalifikatsiooni, mida on nimetatud selle direktiivi V lisa punktis 5.7.1. või VI lisas, arhitektina tegutsemise loa saamiseks praktika sooritamist või samaväärse kutsealase kogemuse olemasolu tõendamist.

(1) ELT C 274, 21.9.2013.
1.

Kuna Ungari Vabariik on võtnud vastu ja kohaldanud õigusnormi, mis näeb ette, et selles määratletud tingimustel kehtib piiritusetehases etanooli tootmisele aktsiisimäär 0 forintit ning füüsiliste isikute poolt etanooli tootmine on aktsiisist vabastatud, siis on Ungari Vabariik rikkunud nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT L 316, lk 21; ELT eriväljaanne 09/01, lk 206) (muudetud aktiga Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta) artiklitest 19-21 koostoimes selle direktiivi artikli 22 lõikega 7 ning nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/84/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta (EÜT L 316, lk 29; ELT eriväljaanne 09/01, lk 213) artikli 3 lõikega 1 tulenevaid kohustusi.
1.

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 2658/87, tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, kehtestatud Euroopa ühenduste integreeritud tariifi tuleb tõlgendada nii, et selle koodi 7019 59 00 10 alla võivad kuuluda eelotsusetaotluse esitanud kohtu kirjeldatud tooted, milleks on eelkõige võrguavadega klaaskiust kangad, mille koeruudu pikkus ja laius on 4 mm, mis kaaluvad rohkem kui 136 g/m2 ja on mõeldud kasutamiseks ehitusvaldkonnas.
ET Euroopa Liidu Teataja C 175/13

Euroopa Kohtu (teine koda) 9. aprilli 2014. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Belgia) – Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix versus Région wallonne

(Kohtuasi C-225/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Jäätmed - Direktiiv 75/442/EMÜ - Artikli 7 lõige 1 - Jäätmekava - Jäätmete kõrvaldamiseks sobilikud kõrvaldamiskohad või rajatised - Mõiste „jäätmekava” - Direktiiv 1999/31/EÜ - Artiklid 8 ja 14 - Prügilad, millele on antud luba või mis tegutsevad käesoleva direktiivi ülevõtmise ajal))

2014/C 175/15

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État’

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

Kostja: Région wallonne

menetluses osales: Shanks SA

Ese

Eelotsusetaotlus – Conseil d'État – Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi jäätmete kohta (EÜT L 194, lk 39; ELT eriväljaanne 15/01, lk 23) artikli 7 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 197, lk 30; ELT eriväljaanne 15/06, lk 157) artikli 2 punkti 1 tõlgendamine – Jäätmete kõrvaldamine – Mõiste „Jäätmekava” – Liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on keelatud loa andmine jäätmekäitluskeskusele, mida ei ole jäätmekavas ette nähtud – Erandit kehtestav norm, mille kohaselt võib pärast jäätmekava jõustumist anda uue loa jäätmekäitluskeskustele, mille kohta oli enne jäätmekava jõustumist antud varasem luba – Väljend „kava ja programm”

Resolutsioon

Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta, mida on muudetud komisjoni 24. mai 1996. aasta otsusega 96/350/EÜ, artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas, milles on ette nähtud, et erandina normist, mille kohaselt ei või luba anda ühelegi jäätmekäitluskeskusele peale käesoleva artikliga nõutavas jäätmekavas ette nähtud jäätmekäitluskeskuste, võib enne selle jäätmekava jõustumist loa saanud jäätmekäitluskeskustele pärast jõustumist anda uue loa samade maatükkide osas, ei kujuta endast „jäätmekava” otsusega 96/350 muudetud direktiivi 75/442 kõnealuse artikli tähenduses.

Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta, mida on muudetud nõukogu 5. detsembri 2011. aasta direktiiviga 2011/97/EL, artikliga 8 ei ole siiski vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, mille õiguslik alus võib olla selle direktiivi artikkel 14 ja mis kuulub kohaldamisele prügilatele, millele on antud luba või mis tegutsevad direktiivi ülevõtmise ajal, tingimusel et artiklis 14 nimetatud muud tingimused on täidetud, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 207, 20.7.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/9

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlused – Saksamaa) – Hauptzollamt Köln vs. Kronos Titan GmbH (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld vs. Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

(Liidetud kohtuasjad C-43/13 ja C-44/13) (1)

((Direktiiv 2003/96/EÜ - Energiatoodete maksustamine - Tooted, mida ei ole direktiivis 2003/96/EÜ mainitud - Mõiste „samaväärne kütteaine või mootorikütus”))

2014/C 159/11

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kassaatorid: Hauptzollamt Köln (C-43/13), Hauptzollamt Krefeld (C-44/13)

Vastustajad: Kronos Titan GmbH (C-43/13), Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH (C-44/13)

Ese

Eelotsusetaotlused – Bundesfinanzhof – Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405), artikli 2 lõike 3 tõlgendamine – Muude energiatoodete maksustamine peale nende, mille maksustamistase on sätestatud direktiivis – Mõisted „samaväärne kütteaine” või „samaväärne mootorikütus” – Võimalus kohaldada kütteainena kasutatavale tootele maksumäära, mis on ette nähtud tootele, mis on oma keemilise koostise poolest kõige sarnasem, kui sellele kohaldatakse kõrgemat maksumäära kui kütteainetele, kuna toodet on võimalik kasutada ka mootorikütusena

Resolutsioon

Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, artikli 2 lõikes 3 leiduvat tingimust, mille kohaselt muud energiatooted peale nende, mille maksustamistase on sätestatud nimetatud direktiivis, maksustatakse vastavalt kasutusele samaväärsele kütteainele või mootorikütusele kehtestatud määraga, tuleb tõlgendada nii, et kõigepealt tuleb kindlaks teha, kas asjaomast toodet kasutati mootorikütuse või kütteainena, ning seejärel teiseks välja selgitada, milline selle direktiivi I lisa vastavas tabelis leiduv mootorikütus või kütteaine antud juhul kasutatavat toodet tulemuslikult asendab, või kui ei asenda, siis milline neist mootorikütustest või kütteainetest on oma omaduste ja otstarbe poolest sellega kõige sarnasem.

(1) ELT C 123, 27.4.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/10

Euroopa Kohtu (teine koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus (Thüringer Oberlandesgericht’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Udo Rätzke versus S+K Handels GmbH

(Kohtuasi C-319/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Energeetika - Televiisorite energiamärgistus - Delegeeritud määrus (EL) nr 1062/2010 - Edasimüüjate kohustused - Edasimüüjale enne määruse kohaldamise algust ilma energiamärgistuseta tarnitud televiisor - Edasimüüja kohustus märgistada selline televiisor alates määruse kohaldamise algusest ja hankida märgis tagantjärele))

2014/C 159/13

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Thüringer Oberlandesgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Udo Rätzke

Kostja: S+K Handels GmbH

Ese

Eelotsusetaotlus – Thüringer Oberlandesgericht – Komisjoni 28. oktoobri 2010. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1062/2010, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/30/EL seoses televiisorite energiamärgistusega (ELT L 314, lk 64), artikli 4 punkti a tõlgendamine – Ajaline kohaldamisala – Edasimüüja kohustus tagada, et müügikohas kannaks iga televiisor energiatõhususe klassi märgis, mille tarnijad on kättesaadavaks teinud – Edasimüüjale enne määruse kohaldamise algust ilma märgiseta tarnitud televiisorid

Resolutsioon

Komisjoni 28. septembri 2010. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1062/2010, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/30/EL seoses televiisorite energiamärgistusega, artikli 4 punkti a tuleb tõlgendada nii, et edasimüüjate kohustus tagada, et müügikohas on igal televiisoril selle määruse artikli 3 lõike 1 kohane märgis, mille tarnijad on kättesaadavaks teinud, kehtib ainult televiisorite suhtes, mis on turule toodud ehk tootja poolt turustamise eesmärgil esimest korda müügiahelasse edastatud alates 30. novembrist 2011.

(1) ELT C 260, 7.9.2013.
3.

Tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe klauslit 5 peab tõlgendama nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu on kõne all põhikohtuasjas, milles on ette nähtud, et tähtajaliste töölepingute muutumine tähtajatuks töösuhteks on võimalik üksnes juhul, kui asjaomane töötaja töötab sama tööandja juures niisuguste lepingute alusel katkestusteta kauem kui aasta, ja töösuhet käsitatakse katkestusteta töösuhtena juhul, kui tähtajaliste töölepingute sõlmimise vahele jääb kuni kuuekümne päevane ajavahemik. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab aga hindama, mil määral võimaldavad nende sätete kohaldamise tingimused ja nende tõhus rakendamine käsitada seda meedet adekvaatse meetmena selleks, et ennetada ja sanktsioneerida järjestikuste tähtajaliste töölepingute või -suhete kuritarvituslikku kasutamist.
2.

Kohtuasjas C-40/13 tuleb ELTL artikleid 49 ja 54 tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, mille kohaselt on maksude koondamise õigus ette nähtud residendist emaettevõtjale, kellel on residendist tütarettevõtjad, kuid seda õigust ei anta residendist tütarettevõtjatele, kelle ühise emaettevõtja asukoht ei ole selles liikmesriigis ja emaettevõtjal ei ole seal püsivat tegevuskohta.
3.

Siseriiklikud kohtud peavad põhimõtteliselt kindlaks tegema, milline on kõige sobivam meetod toote aromaatsete koostisosade sisalduse kindlaksmääramiseks, et klassifitseerida see toode kas määruse nr 2658/87 I lisas, mida on määrusega nr 1006/2011, asuva kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2707 või rubriiki 2710.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/16

Euroopa Kohtu (teine koda) 12. juuni 2014. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) eelotsusetaotlus – Portugal) – Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-377/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Mõiste „liikmesriigi kohus” - Tribunal Arbitral Tributário - Direktiiv 69/335/EMÜ - Artiklid 4 ja 7 - Kapitaliühingu kapitali suurendamine - Alates 1. juulist 1984 kehtiv tempelmaks - Tempelmaksu kaotamine ning seejärel taaskehtestamine))

2014/C 282/21

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA

Kostja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Nõukogu 17. juuli 1969. aasta direktiivi 69/335/EMÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta, mida on muudetud nõukogu 10. juuni 1985. aasta direktiiviga 85/303/EMÜ, artikli 4 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriik taaskehtestab kapitalimaksu esimesena nimetatud sätte kohaldamisalasse kuuluvatele kapitali suurendamise tehingutele, mis olid 1. juulil 1984 selle maksuga maksustatavad, kuid hiljem maksust vabastati.

(1) ELT C 274, 21.9.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/8

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 19. juuni 2014. aasta otsus (Bundespatentgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Bayer CropScience AG versus Deutsches Patent- und Markenamt

(Kohtuasi C-11/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Patendiõigus - Taimekaitsevahendid - Täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EÜ) nr 1610/96 - Artiklid 1 ja 3 - Mõisted „toode” ja „toimeained” - Taimekaitseaine))

2014/C 282/11

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundespatentgericht

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bayer CropScience AG

Kostja: Deutsches Patent- und Markenamt

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1610/96 taimekaitsevahendite täiendava kaitsesertifikaadi kasutuselevõtu kohta artikli 3 lõikes 1 ja artikli 1 punktis 8 olevat mõistet „toode” ning artikli 1 punktis 3 olevat mõistet „toimeained” tuleb tõlgendada nii, et need hõlmavad ka taimekaitseainena kasutamiseks mõeldud ainet, kui sel ainel endal on toksiline, fütotoksiline või taimekaitse toime.

(1) ELT C 86, 23.3.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 282/10

Euroopa Kohtu (esimene koda) 19. juuni 2014. aasta otsus (Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud’i eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13) versus Odvolací finanční ředitelství

(Liidetud kohtuasjad C-53/13 ja C-80/13) (1)

((Teenuste osutamise vabadus - Ajutist tööjõudu vahendav agentuur - Töötajate lähetamine teise liikmesriigi residendist ajutist tööjõudu vahendava agentuuri poolt - Piirang - Tööjõudu kasutav ettevõtja - Töötajate eest tulumaksu kinnipidamine - Kohustus - Kandmine riigieelarvesse - Kohustus - Juhtumid, kus töötajaid lähetab ajutist tööjõudu vahendav agentuur - Selliste kohustuste puudumine))

2014/C 282/13

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)

Kostja: Odvolací finanční ředitelství

Resolutsioon

ELTL artikliga 56 on vastuolus sellised õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mille kohaselt on ühe liikmesriigi residendist äriühingud, kes kasutavad töötajaid, kelle on palganud ja lähetanud ajutist tööjõudu vahendav agentuur, mis asub teises liikmesriigis, kuid mis tegutseb esimesena nimetatud liikmesriigis filiaali vahendusel, kohustatud nende töötajate eest tegema tulumaksu avansilisi makseid, olgugi et samasugune kohustus ei ole ette nähtud esimesena nimetatud liikmesriigi residendist äriühingutele, kes kasutavad selle liikmesriigi ajutist tööjõudu vahendava agentuuri teenuseid.

(1) ELT C 141, 18.5.2013.

ELT C 147, 25.5.2013.
1.

Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta artiklit 6 tuleb tõlgendada nii, et selleks, et disainilahendust saaks pidada eristatavaks, peab üldmulje, mis jääb disainilahendusest vastava ala asjatundjale, erinema mitte üldmuljest, mille on sellisele asjatundjale jätnud mitme varasema disainilahenduse üksikute elementide kombinatsioon, vaid üldmuljest, mille on talle jätnud üks või mitu varasemat disainilahendust eraldi võetuna.