Kohtuasi T-240/04

Prantsuse Vabariik

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Euroopa Aatomienergiaühendus — Investeeringud — Komisjonile investeerimisprojektidest teatamine — Teatamise kord — Määrus (Euratom) nr 1352/2003 — Komisjoni pädevuse puudumine — EA artiklid 41–44 — Õiguskindluse põhimõte”

Esimese Astme Kohtu otsus (esimene koda laiendatud koosseisus), 17. september 2007 II - 4038

Kohtuotsuse kokkuvõte

EURATOM – Investeeringud – Komisjonile investeerimisprojektidest teatamine – Teatamise kord

(EA artiklid 41–44; nõukogu määrus nr 2587/1999; komisjoni määrus nr 1209/2000, artikli 3c lõige 2 ja artikkel 4b; komisjoni määrus nr 1352/2003)

Määrus nr 1352/2003, millega muudetakse määrust nr 1209/2000, millega määratakse kindlaks Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikliga 41 ettenähtud andmete edastamise kord, on tühistatud, kuna komisjonil ei ole pädevust nimetatud määrust vastu võtta.

Ei EA artiklitest 41–44 ega määruse nr 2587/1999 (milles määratletakse investeerimisprojektid, millest tuleb komisjonile teatada vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 41) artiklitest, mis on määruses nr 1352/2003 viidatud alused, ei tulene, et komisjonil oleks olnud pädevus niisugune määrus vastu võtta. EA artiklid 41–44 ei näe ette komisjoni pädevust anda määrusi seoses investeerimisprojektide läbivaatamismenetlusega. Samuti ei sisalda määrus nr 2587/1999 ühtegi normi, mis annaks komisjonile sõnaselgelt volituse võtta selle rakendamiseks vastu määrusi.

Teisalt piirdub määrus nr 2587/1999 nende investeerimisprojektide kindlaksmääramisega, millest tuleb vastavalt EA artiklile 41 komisjonile teatada, ning ei puuduta vähimalgi määral hilisemat projekti käsitlevat arutelu komisjoniga, mistõttu ei saa see määrus anda komisjonile tuletatud pädevust määruse nr 1352/2003 vastuvõtmiseks. Samuti ei saa nimetatud määruse norme käsitelda vajalikena selleks, et anda EA artiklitele 41–44 kasulik mõju. Euratomi asutamislepingu nendele artiklitele kasuliku mõju andmiseks ei olnud vaja anda komisjonile pädevust soovitada investeerimisprojektide peatamist kuni läbivaatamise lõpuni, nagu näeb ette määrusega nr 1352/2003 määrusesse nr 1209/2000 lisatud artikli 3c lõige 2, kuna niisugust peatamist Euratomi asutamisleping ette ei näinud.

Peale selle tuleb eriti rõhutada, et niisuguste normide vastuvõtmist, mis näevad ette investeerimisprojektide komisjonipoolse läbivaatamismenetluse üksikasjad, nagu määruses nr 1352/2003, ei ole vaja teha määruse vormis. Komisjoni soovitud või tema enda sõnul „silmas peetud” eesmärgi saavutamiseks oleks piisanud tavapärastest sisekorralduslikest meetmetest. Lisaks kehtestatakse määrusega nr 1352/2003 normid – eelkõige määruse nr 1209/2000 artikli 3c lõige 2 või artikkel 4b –, mis ei puuduta mitte ainult komisjoni enesekorraldust, vaid avaldavad mõju ka kolmandatele isikutele. Kuid nende normide eesmärk ei ole luua kohustusi kolmandatele isikutele.

Valides määruse vormi selleks, et võtta tuumaenergia investeerimisprojektide läbivaatamismenetlust korraldavaid meetmeid, mille puhul ei olnud vaja kasutada normatiivset vahendit, mis on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides, kuigi ükski ühenduse õigusnorm talle selleks sõnaselgelt pädevust ei andnud, on komisjon rikkunud Euratomi asutamislepingust tulenevaid volitusnorme, tekitades ohu õiguskindlust kahjustavaks segaduseks seoses nimetatud õigusakti siduvusega kolmandatele isikutele.

(vt punktid 32, 33, 41, 42, 44, 47, 52–54)