18

Kuna Raad van State’l tekkis kahtlus EÜ artikli 56, artikli 58, artikli 86 lõike 2, artikli 87 ja artikli 88 tõlgendamise osas, otsustas ta menetluse peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas kapitali vaba liikumise piiranguga EÜ artikli 56 tähenduses on tegemist juhul, kui ettevõtja, kellele on seaduse alusel antud tegevusluba Madalmaades eluaseme valdkonna vajaduste tagamiseks, milleks ta saab kasutada riiklikke vahendeid, olles seaduse järgi õigustatud vaid nimetatud vajaduste huvides tegutsema ja tegutsedes põhimõtteliselt vaid Madalmaades (tegevusloaga asutus), ei tohi ministri eelneva loata tegeleda piiriülese tegevusega? 2. a) Kas liikmesriigi huve eluaseme valdkonnas võib käsitada avaliku korra huvina EÜ artikli 58 tähenduses? b) Kas liikmesriigi huve eluaseme valdkonnas võib käsitada Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud ülekaaluka üldise huvina? c) Kas liikmesriigi huvi eluasemepoliitika efektiivsuse ning rahastatavuse vastu võib käsitada avaliku korra huvina EÜ artikli 58 tähenduses või ülekaaluka üldise huvina, mida on tunnustatud Euroopa Kohtu praktikas? 3. a) Kas tegevusloaga asutusele esimese küsimuse tähenduses pandud eelneva loa taotlemise kohustus, eeldades, et tegemist on piiranguga, mis on õigustatud teise küsimuse punktide a–c tähenduses, on vajalik ja proportsionaalne? b) Kas liikmesriigil, kes soovib sellisele õigustusele tugineda, on asjaomase üldise huvi ulatuse ning selle kaitsmise laadi määratlemisel lai kaalutlusõigus? Kas seejuures omab tähtsust, et [Euroopa] Ühendusel on eluaseme valdkonnas üksnes vähene pädevus või see puudub tal üldse? 4. a) Kas liikmesriik võib tugineda kapitali vaba liikumise piirangu õigustamisel EÜ artiklis 58 või sellega seoses nimetatud ja Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud ülekaaluka üldise huvi kõrval ühtlasi ka EÜ artikli 86 lõikele 2, kui asjaomastele ettevõtjatele on antud eriõigusi ning neile on antud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine? b) Kas üldine huvi EÜ artikli 58 tähenduses ning Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud ülekaalukas üldine huvi kattuvad sisuliselt üldise majandushuviga EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses? c) Kas liikmesriigi poolt EÜ artikli 86 lõikele 2 tuginemine, argumendiga, et asjaomased ettevõtjad, kellele on antud eriõigusi, osutavad üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, omab lisaväärtust võrreldes tuginemisega üldisele huvile EÜ artikli 58 tähenduses ning Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud ülekaalukale üldisele huvile? 5. a) Kas selliseid ettevõtjaid nagu tegevusloaga asutused esimese küsimuse tähenduses, kes on esiteks kohustatud kasutama kõiki oma vahendeid eluruumide valdkonna vajadusteks ning kes teiseks tegelevad ka majandustegevusega eluruumide huvides, võib käsitada kõikide või mõne ülesande suhtes ettevõtjatena, kes osutavad üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses? b) Kas selleks, et vastata viienda küsimuse punktile a jaatavalt, on vaja, et asjaomased ettevõtjad peavad eraldi raamatupidamisarvestust, millest nähtub ühemõtteliselt, millised kulud ja millised tulud on seotud ühelt poolt nende sotsiaalse tegevusega ning teiselt poolt nende majandustegevusega; kas see kohustus peaks olema sätestatud siseriiklike õigusnormidega? Kas seejuures peab olema tagatud, et liikmesriigi eraldatud rahalisi vahendeid kasutatakse üksnes sotsiaalseks tegevuseks ja selle jätkamiseks? 6. a) Kas juhul, kui tegevusloaga asutus esimese küsimuse tähenduses on vaadeldav oma kõikide või mõne tegevuse osas ettevõtjana, kes tegeleb üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses, saab selliste teenuste osutamise ülesandega õigustada seda, et tegevusloaga asutusele määratakse kapitali vaba liikumise piirang EÜ artikli 56 tähenduses? b) Kas liikmesriigil, kes soovib sellisele õigustusele tugineda, on asjaomase üldise huvi ulatuse ning selle kaitsmise laadi määratlemisel lai kaalutlusõigus? Kas seejuures omab tähtsust, et ühendusel on eluaseme valdkonnas üksnes vähene pädevus või see puudub tal üldse? 7. a) Kas asjaolust, et liikmesriik annab rahalisi vahendeid teatud ettevõtjatele EÜ artikli 86 lõike 2 tähenduses, võib tuleneda vajadus nende tegevust ruumiliselt piiritleda, vältimaks sellega nende rahaliste vahendite kaudu riigiabi andmist ja seda, et need ettevõtjad saaksid neid rahalisi vahendeid kasutades konkureerida ebaausalt mõnes teises liikmesriigis selle liikmesriigi ettevõtjatega? b) Kas liikmesriik, antud juhul Madalmaade Kuningriik, võib nõuda tegevusloaga asutustelt esimese küsimuse tähenduses, mis soovivad tegeleda teises liikmesriigis sotsiaalset ja ärilist laadi ehitustegevusega eluruumide valdkonnas, eelneva loa olemasolu, kui esmalt nimetatud liikmesriigis puudub seni seadusjärgne kohustus nende kahe tegevuse liigi eristamiseks? Kas eelneva loa olemasolu nõue on käesoleval juhul EÜ artiklit 87 ja artiklit 88 arvestades vajalik ja proportsionaalne meede?”