ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 69/42

29. detsembril 2008 esitatud hagi — Perusahaan Otomobil Nasional versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)

(Kohtuasi T-581/08)

(2009/C 69/95)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn. BHD (Shah Alam, Malaisia) (esindajad: advokaadid J. Blind, C. Kleiner ja S. Ziegler)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Starnberg, Saksamaa)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 9. oktoobri 2008. aasta otsus (asi R 1675/2007-1), rahuldada vastulause nr 501 306 kõikide kaupade ja teenuste osas, ning jätta rahuldamata ühenduse kaubamärgi registreerimise taotlus nr 2 296 408;

— mõista hageja kohtukulud ja kaebuse esitamise kulud välja kostjalt ja vajadusel teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk PM PROTON MOTOR kaupadele ja teenustele klassides 7, 9 ja 42– taotlus nr 2 296 408

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: sõnamärgi PROTON kaupadele ja teenustele klassides 12 ja 37 ühenduse kaubamärgiregistreering nr 198 564; kujutismärgi PROTON kaupadele ja teenustele klassides 12 ja 37 ühenduse kaubamärgiregistreering nr 1 593 201; kaubamärkide seeria PROTON teenustele klassis 37 Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering nr 1 322 343; kujutismärgi PROTON kaupadele ja teenustele klassides 12 ja 37 Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering nr 2 227 660; sõnamärgi PROTON DIRECT kaupadele klassis 12 Ühendkuningriigi kaubamärgiregistreering nr 2 182 057; sõnamärgi PROTON registreering Beneluxi riikides, Taanis, Soomes, Saksamaal, Kreekas, Iirimaal, Portugalis ja Hispaanias

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause tervikuna.

Apellatsioonikoja otsus: tühistada vaidlustatud otsus ja jätta vastulause rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda leidis vääralt, et puudub asjaomaste kaubamärkide vahel segiajamise tõenäosus; nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 5 rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei tuvastanud, et vastulause aluseks oleval kaubamärgil on Ühendkuningriigis maine.
—

maksta hüvitis proportsionaalselt selle tuvastatud vastutuse tagajärgedega; nimetatud hüvitis on hinnatud lisana esitatud tõendite alusel ja selle määr on kinnitamisel; hüvitis on väljendatud eurodes: — Buono Jean-Luc ja Gérard 323 053 või 564 956 (olukord vastavalt enne ja pärast makse); — Carreno Marc sümboolselt 1 euro; — Del Ponte Roger 518 707 või 703 707 (olenevalt sellest, kas enne või pärast makse); — Di Rocco Serge 388 047 või 634 207 (olenevalt sellest, kas enne või pärast makse); — Donnarel Jean-Louis 351 685; — Flores Jean-François sümboolselt 1 euro; — Jalabert Jean Louis Etienne 144 643; — Lubrano Jean et Lubrano Jean Lucien 212 358; — Lubrano Jean-Gérald 237 160 või 474 320 (olenevalt sellest, kas enne või pärast makse); — Lubrano Gérald 213 588; — Marin Fabrice ja Marin Robert 466 665 või 610 820 (olenevalt sellest, kas enne või pärast makse); — Marin Hervé, Marin Nicolas, Marin Robert, Marin Sébastien sümboolselt 1 euro; — Penniello Jean-Marc 624 000; — Perez Serge Antoine 54 645;
—

rikutud on EÜ artikleid 87 ja 88 ning nende rakenduseeskirju, eelkõige ühenduse suuniseid raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta, mis tuleneb sellest, et vääralt ja/või ebatäielikult on hinnatud 53,48 miljoni euro suurust kapitali sissemakset hüvitisena avaliku teenuse osutamise eest, SNCM'i müüki 158 miljoni euro suuruse negatiivse müügihinna eest, CGMF'i poolt tehtud 8,75 miljoni euro suurust kapitali sissemakset, sotsiaalmeetmeid 38,5 miljoni euro ulatuses ning 22,5 miljoni euro suurust ümberkorraldamisabi jääki.
—

WTO vaidluste lahendamise organi 20. juuni 2005. aasta soovitus on tähtsuseta, kui küsimuse all on määruse nr 1177/2002 alusel õiguspäraselt sõlmitud laevaehituslepingud;
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/41

22. detsembril 2008 esitatud hagi — Saksamaa Liitvabariik versus komisjon

(Kohtuasi T-571/08)

(2009/C 55/74)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Saksamaa Liitvabariik (esindajad: M. Lumma ja B. Klein)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 30. oktoobri 2008. aasta otsus teabe esitamise korralduse kohta asjas „Riigiabi C 36/07 — Riigiabi äriühingule Deutsche Post AG”;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi on suunatud Euroopa Ühenduste Komisjoni 30. oktoobri 2008. aasta otsuse K (2008) 6468 vastu, milles komisjon nõudis riigiabimenetluses C 36/2007 (ex NN 25/2007) Saksamaalt määruse (EÜ) nr 659/1999 (1) artikli 10 lõike 3 alusel kõigi dokumentide, teabe ja andmete esitamist, mis on vajalikud äriühingu Deutsche Post 1989.–2007. aasta tulude ja kulude hindamiseks.

Hageja esitab hagi põhjenduseks kaks väidet.

Esimeses väites kinnitab hageja, et teabe esitamise korraldus rikub olulisi vorminõudeid.

— Täidetud ei ole tingimused, mis käsitlevad tähtaja määramist ja meeldetuletust koos täiendava tähtaja määramisega määruse nr 659/1999 artikli 5 lõike 2 ja artikli 10 lõike 3 mõttes. Teise võimalusena viitab hageja sellele, et teabe esitamise korralduses määratud tähtaeg on ebaproportsionaalne.

— Teabe esitamise korraldus ei taga EÜ artiklis 287 ette nähtud kaitset Deutsche Post AG ärisaladustele, kuna eeldatavasti antakse andmed hindamiseks edasi kõrvalisele ettevõtjale, kes võib töötada ka Deutsche Post AG konkurentide heaks, ning komisjon keeldub selle kohta täpsema teabe andmisest.

Teises väites kinnitab hageja, et teabe esitamise korraldus on vastuolus EÜ artikli 87 lõikega 1 ja EÜ artikli 86 lõikega 2 koostoimes proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtetega, kuna nõutud andmed ei ole vajalikud menetletavast kolmest riiklikust meetmest ühegi hindamiseks riigiabiõiguse seisukohast.

(1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [EÜ artikli 88] kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).
—

rikutud on põhimõtet, mille kohaselt peavad ühenduse institutsioonide otsused olema adresseeritud üksustele, millel on juriidilise isiku staatus, samas kui vaidlustatud otsus on tehtud muuhulgas ka Ordre National des Pharmaciens suhtes, kuigi ta ei ole juriidiline isik;
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/48

Apellatsioonkaebus, mille Luigi Marcuccio esitas 19. jaanuaril 2009 Avaliku Teenistuse Kohtu 4. novembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-87/07: Marcuccio vs. komisjon

(Kohtuasi T-16/09 P)

(2009/C 55/86)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Luigi Marcuccio (Tricase, Itaalia) (esindaja: advokaat G. Cipressa)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Igal juhul: (A.1) tühistada edasikaevatud kohtumäärus täies ulatuses ja tingimusteta; (A.2) tuvastada, et esimeses astmes esitatud hagi oli ilmselgelt vastuvõetav.

— Esimese võimalusena: (B.1) rahuldada esimeses kohtuastmes esitatud hagis sisalduvad nõuded täies ulatuses ja tingimusteta; (B.2) mõista teiselt menetluspoolelt välja kõik apellandi kohtukulud ja menetlusega seoses kantud muud kulud nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsiooniastmes;

— või teise võimalusena: (B.3) saata kohtuasi tagasi uueks lahendamiseks Avaliku Teenistuse Kohtule teises kohtukoosseisus.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva apellatsioonkaebusega vaidlustatakse Avaliku Teenistuse Kohtu 4. novembri 2008. aasta määrus kohtuasjas F-87/07: Marcuccio vs. komisjon.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati kohtuasjas T-9/09: Marcuccio vs. komisjon.

Apellant väidab konkreetsemalt, et Avaliku Teenistuse Kohus jättis langetamata otsuse kohtuvaidluse keskse küsimuse kohta ehk loa kohta esitada arsti allkirjaga teatis. Samuti väidab apellant, et sedastused, mis puudutasid väidetavat vastuvõetamatust, kui küsimuse all oli kahju hüvitamise nõue; nõue, et Avaliku Teenistuse Kohus tuvastaks „kõnealuste toimingute, faktiliste asjaolude ja tegevuste esinemise ja vähemalt teise võimalusena nende õigusvastasuse”; ning esimese astmes esitatud hagi tervikuna, olid täielikult põhjendamata ja ebaloogilised.
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/49

Euroopa Ühenduste Komisjoni 16. jaanuaril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtu 4. novembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-41/06, Marcuccio vs. komisjon

(Kohtuasi T-20/09 P)

(2009/C 55/87)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: advokaat A. Dal Ferro, C. Bernardis-Kayser ja J. Currall)

Teised menetluspooled: Luigi Marcccio (Tricase, Itaalia)

Hageja nõuded

— Tühistada vaidlustatud kohtuotsus.

— Saata kohtuasi Avaliku Teenistuse Kohtusse, et ta teeks otsuse apellandi teiste nõuete suhtes.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev apellatsioonkaebus on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu 4. novembri 2008. aasta otsuse peale, millega tühistati apellandi 30. mai 2005. aasta otsus, millega esimese astme hageja saadeti pensionile invaliidsuse tõttu, mille oli kindlaks teinud töövõimetuskomitee. Peale selle mõistis Avaliku Teenistuse Kohus kantud moraalse kahju hüvitamiseks välja 3 000 euro suuruse summa.

Tühistamine põhineb ainuüksi sellel, et kohus nõustus hagiavalduse esimese väitega, mille aluseks on põhjenduse puudumine.

Apellant märgib sellega seoses, et selle tulemuseni jõudmisel rikkus esimese astme kohus õigusnorme, kui ta järeldas sisuliselt seda, et personalieeskirja artiklite 53, 59 ja 78 alusel töövõimetusküsimuses seisukoha võtnud arstid pidid oma järelduse kinnitamiseks esitama põhjenduse, mis on analoogne kutsehaigusi puudutavas menetluses nõutule artikli 73 tähenduses. Komisjon leiab, et nii toimides ajas Avaliku Teenistuse Kohus segamini kaks menetlust, mille tulemusel muutus invaliidsuse kindlaksmääramise menetlus ülemäära koormavaks.
—

Vaidlustatud otsus sisaldab hindamisviga seoses järeldusega, et hageja ei olnud erilises olukorras. Nimelt on käesolevas kohtuasjas tegemist erilise olukorraga, kuivõrd: — jamaica asutused teadsid või oleksid pidanud teadma, et kauba suhtes ei saanud kohaldada sooduskohtlemist ja seda olenemata sellest, kas eksportijad esitasid väära teabe; — jamaica asutused rikkusid tõsiselt oma kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 69/47

16. jaanuaril 2009 esitatud hagi — Vanhecke versus parlament

(Kohtuasi T-14/09)

(2009/C 69/104)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Frank Vanhecke (Brugge, Belgia) (esindajad: advokaadid R. Tournicourt ja B. Siffert)

Kostja: Euroopa Parlament

Hageja nõuded

— tühistada Euroopa Parlamendi 18. novembri 2008. aasta otsus hagejalt parlamendiliikme immuniteedi võtmise kohta, millest hagejat teavitati 30. novembril 2008;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Parlamendi presidendile saadetud kirjas taotles Belgia justiitsminister hagejalt parlamendiliikme immuniteedi võtmist. Hageja väitel järgnes nimetatud taotlus avaldusele, mille tegi Dendermonde linna prokuratuur, mis soovis algatada hageja suhtes menetlust seoses artikliga, mis avaldati Sint-Niklaas'e linnas partei kohalikus häälekandjas, mille kirjastajana hageja tegutseb.

Sellest tulenevalt otsustas Euroopa Parlament tühistada hageja parlamendiliikme immuniteet.

Hageja põhjendab oma nõuet esiteks sellega, et kooskõlas Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artikliga 10 on Euroopa Parlamendi liikmetel oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel. Sellest tulenevalt saab Euroopa Parlamendi liikme immuniteedi tühistamist taotleda üksnes ametiasutus, mis on siseriikliku õiguse kohaselt volitatud taotlema antud riigi parlamendi liikme immuniteedi tühistamist. Seetõttu peab justiitsministrile suunatud avaldus menetluse algatamiseks, millega parlamendiliikme immuniteet tühistatakse, tulenema Hof van beroep'i (apellatsioonikohus) tasandil tegutsevalt riigiprokuratuurilt, mitte — nagu antud juhul — kohaliku omavalitsuse tasandil tegutsevalt prokuratuurilt.

Hageja teine väide käsitleb otsuse tegemist Euroopa Parlamendi õiguskomisjonis. Hageja on seisukohal, et temalt parlamendiliikme immuniteedi tühistamise taotluse üle otsustanud komisjoniliikmed oleksid pidanud osalema istungil, millel hagejat oleks ära kuulatud, või oleks nende käsutuses pidanud olema hageja väiteid sisaldav põhjalik aruanne. Antud juhul see nii ei olnud.

Kolmandaks väidab hageja, et on rikutud konfidentsiaalsuse ja ametisaladuse hoidmise kohustust. Sellega seoses väidab hageja, et komisjoni eesistuja aruanne oli pressile kättesaadavaks tehtud juba enne õiguskomisjoni lõplikku hääletust.

Neljandaks väidab hageja, et on rikutud Euroopa Parlamendi kodukorra artiklit 7, tuginedes asjaolule, et täiskogus ei olnud mistahes arutelu võimalik.

Viiendaks väidab hageja, et vaidlustatud otsuse põhjendus on puudulik niivõrd, kuivõrd see tugineb õiguskomisjoni aruandele.

Kuuendaks vaidlustab hageja õiguskomisjoni põhjenduse, mille kohaselt „Euroopa Parlamendi liikme ülesanded ei hõlma siseriikliku poliitilise partei häälekandja kirjastajana tegutsemist.” Hageja seisukohalt on poliitiku ülesandeks poliitiliste vaadete väljendamine ja levitamine ning poliitiliste kirjutiste kirjastamine, samuti nende kirjastajana tegutsemine on osa Euroopa Parlamendi liikme ülesannetest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 69/50

21. jaanuaril 2009 esitatud hagi — Baid versus Siseturu Ühtlustamise Amet (LE GOMMAGE DES FACADES)

(Kohtuasi T-31/09)

(2009/C 69/110)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Baid SARL (Pariis, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat M. Grasset)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 30. oktoobri 2008. aasta otsus (asi R 963/2008-1) ja muuta seda nii, et lugeda Siseturu Ühtlustamise Ametile hageja esitatud kaebus põhjendatuks ning seega nõustuda taotletava kaubamärgiga;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „LE GOMMAGE DES FACADES” kaupadele ja teenustele klassides 3, 19 ja 37 — taotlus nr 6 071 641.

Kontrollija otsus: lükata registreerimistaotlus tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: rikutud on nõukogu määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c, kuna taotletav kaubamärk ei ole kirjeldav, rikutud on määruse artikli 7 lõiget 3, kuna taotletav kaubamärk on kasutamise käigus muutunud kaupu või teenuseid eristavaks, ning rikutud on määruse artiklit 73, kuna vaidlustatud otsus põhineb suures osas viidetel Internetilehekülgedele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 69/46

12. jaanuaril 2009 esitatud hagi — Schunk versus Siseturu Ühtlustamise Amet (padruni silindrikujuline läbilõige)

(Kohtuasi T-7/09)

(2009/C 69/101)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Schunk GmbH & Co. KG Spann- und Greiftechnik (Lauffen am Neckar, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Koppe-Zagouras)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 31. oktoobri 2008. aasta (asi R 1109/2007-1) otsus;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: muud liiki kaubamärk, mis kujutab endast padruni silindrikujulist läbilõiget kaupadele ja teenustele klassides 7 ja 8 (taotlus nr 3 098 894).

Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

Väited: määruse (EÜ) nr 40/941 (1) artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna taotletav kaubamärgil on nõutav eristusvõime. Lisaks on taotletaval kaubamärgil määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 3 kohasest kasutamisest tulenev eristusvõime.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
ET Euroopa Liidu Teataja C 55/50

21. jaanuaril 2009 esitatud hagi — Biocaps versus komisjon

(Kohtuasi T-24/09)

(2009/C 55/89)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Biocaps (Orsay, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid Y.-R. Guillou, H. Speyart ja T. Verstraeten)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada vaidlusalune otsus; ja

— jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista talt välja hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja, kes on Laboratoire Champagnat Desmoulins Philippakis'e haldamise eest vastutav juriidiline isik, palub tühistada komisjoni 29. oktoobri 2008. aasta otsuse C(2008) 6524, millega komisjon määras nimetatud laboratooriumi ning tema poolt otseselt või kaudselt kontrollitavate üksuste suhtes määruse nr 1/2003 (1) artikli 20 lõike 4 alusel kontrolli, mis puudutab nende osalust võimalikes kokkulepetes või kooskõlastatud tegevuses ja/või niisuguste kokkulepete või tegevuse läbiviimist, mis on vastuolus EÜ artikliga 81 ja/või EÜ artikliga 82.

Kõnesolev käitumine väljendus niisuguste otsuste tegemises, mille eesmärk oli takistada farmatseutide ja/või juriidiliste isikute juurdepääsu biomeditsiiniliste analüüside teenuse osutamise turule, piirata nende tegevust sel turul või teha nende tegutsemine kõnesoleval turul võimatuks.

Hageja esitab hagi toetuseks ühe väite, nimelt et rikutud on põhimõtet, mille kohaselt peavad ühenduse institutsioonide otsused olema adresseeritud üksustele, millel on juriidilise isiku staatus, samas kui vaidlustatud otsuse adressaati selle otsuse vastuvõtmise hetkel enam ei eksisteerinud.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/32

18. veebruaril 2009 esitatud hagi – Soliver versus komisjon

(Kohtuasi T-68/09)

2009/C 90/50

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Soliver NV (Roeselare, Belgia) (esindajad: advokaadid H. Gilliams ja J. Bocken)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 12. novembri 2008. aasta otsuse (juhtum COMP/39.125 – autoklaas) artikkel 1 osas, milles tehti kindlaks, et hageja osales 19. novembrist 2001 kuni 11. märtsini 2003 artiklis 1 nimetatud rikkumises;

— tühistada 12. novembri 2008. aasta otsuse (juhtum COMP/39.125 – autoklaas) artikkel 2 osas, milles hagejale määrati rahatrahv summas 4 396 000 eurot;

— vähendada teise võimalusena oluliselt hagejale määratud trahvisummat;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja tugineb hagiavalduses esiteks EÜ artikli 81 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 53 rikkumisele, põhjendamiskohustuse rikkumisele ning ilmsele veale asjaolude hindamisel. Vaidlustatud otsus lähtub vääralt sellest, et hageja osales 19. novembrist 2001 kuni 11. märtsini 2003 vaidlustatud otsuse artiklis 1 kindlakstehtud rikkumises.

Teiseks leiab hageja, et komisjoni ei ole põhjendanud käibe kindlakstegemist ning see on vastuolus suunistega, samuti ei anna see hagejale piisavat võimalust enda kaitsmiseks ning on vastuolus süütuse presumptsiooni ning võrdse kohtlemise põhimõtetega.

Kolmandaks väidab hageja, et rikutud on võrdse kohtlemise ja proportsionaalsuse põhimõtteid, suuniseid ning põhjendamise kohustust. Komisjon võtab hagejale trahvi põhisumma arvutamisel aluseks liiga kõrge käibe protsendimäära.

Neljandaks heidab hageja ette proportsionaalsuse ning võrdse kohtlemise põhimõtete rikkumist ning ilmset viga asjaolude hindamisel, kuna komisjon korrutas hageja käibe aastate arvuga, mille jooksul ta väidetavalt osales otsuse artiklis 1 kindlakstehtud rikkumises.

Viiendaks on rikutud tagasiulatuva jõu keelu põhimõtet. Komisjon kohaldab 2006. aasta suuniseid (1) väidetavale rikkumisele, mis oli lõppenud juba enne selle suunise kehtestamist.

Kuuendaks väidab hageja, et rikutud on võrdse kohtlemise ning proportsionaalsuse põhimõtteid ning tehtud ilmne viga asjaolude hindamisel, kuna komisjon on hagejale määratud trahvi põhisummat suurendanud tema käivet aluseks võttes 16 % võrra.

Seitsmendaks on rikutud EÜ artiklit 81 ja suuniseid sellega, et komisjon ei võtnud hagejale trahvi määramisel arvesse mitmeid hageja suhtes kergendavad asjaolusid.

(1) Suunised määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT C 210, 2006, lk 2).
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/37

26. veebruaril 2009 esitatud hagi – Kadi versus komisjon

(Kohtuasi T-85/09)

2009/C 90/56

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Yassin Abdullah Kadi (esindajad: D. Anderson, QC, barrister M. Lester, solicitor G. Martin)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada määrus nr 1190/2008 hagejat puudutavas osas;

— mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub käesolevas kohtuasjas tühistada komisjoni 28. novembri 2008. aasta määrus nr 1190/2008, millega muudetakse 101. korda nõukogu määrust (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud (1) osas, milles sellega on hageja kantud nende füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja organisatsioonide loetellu, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid selle akti alusel külmutatakse. Euroopa Kohus tühistas määruse nr 881/2002 liidetud kohtuasjades C-402/05 ja C-415/05: Kadi vs. nõukogu ja komisjon. (2)

Hageja esitab oma hagi toetuseks neli väidet.

Esiteks märgib hageja, et vaidlusalusel määrusel puudub piisav õiguslik alus, sest see näib muutvat määrust nr 881/2002 ilma et Ühinenud Rahvaste Organisatsioon oleks vastavaid asjaolusid kindlaks määranud, mis on hageja arvates nimetatud määruse muutmise eelduseks.

Teiseks väidab hageja, et vaidlusalune määrus rikub tema kaitseõigust, sealhulgas nii õigust olla kohtus ära kuulatud kui ka õigust tõhusale kohtulikule kaitsele ja sellega ei ole korvatud nende õiguste rikkumisi, mille Euroopa Kohus tuvastas liidetud kohtuasjades C-402/05 ja C-415/05. Ta lisab, et vaidlusaluses määruses ei ole ette nähtud menetlust, mille kohaselt edastataks hagejale tema rahaliste vahendite külmutamise otsuse aluseks olevad tõendid, või mis võimaldaks hagejal nende tõendite kohta tõhusalt märkusi esitada.

Kolmandaks toob hageja esile, et komisjon ei suutnud esitada veenvaid põhjendusi hageja rahaliste vahendite külmutamise jätkamiseks, rikkudes EÜ artiklist 253 tulenevat kohustust.

Neljandaks väidab hageja, et komisjon ei hinnanud selle otsustamisel, kas võtta vastu vaidlusalune määrus, kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid ja tingimusi, ning tegi seega ilmse hindamisvea.

Viiendaks väidab hageja, et vaidlusalune määrus kujutab endast tema õiguse omandile õigustamatut ja ebaproportsionaalset piirangut, mis ei ole õigustatud veenvate tõenditega.

(1) ELT L 322, lk 25.

(2) Kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.