ET Euroopa Liidu Teataja C 90/19

Patendivolinike Volker Mergel'i, Klaus Kampfenkel'i, Burkart Bill'i ja Andreas Herden'i 23. veebruaril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtule (teine koda) 16. detsembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-335/07: Volker Mergel jt versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi C-80/09 P)

2009/C 90/29

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Volker Mergel, Klaus Kampfenkel, Burkart Bill, Andreas Herden (esindaja: advokaat G. P. Friderichs)

Teine menetluspool: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Nõuded

— Tühistada Esimese Astme Kohtu (teine koda) 16. detsembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T-335/07, mis tehti 18. detsembril 2008 apellatsioonkaebuse esitajatele teatavaks faksi teel;

— tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 25. juuni 2007. aasta (asi R 299/2007-4) otsus;

— mõista välja apellatsioonkaebuse esitajate kantud kulud.

Väited ja peamised argumendid

Kohtuvaidluse ese on küsimus, kas mõistet „Patentconsult” on võimalik kaitsta kaubamärgina teenuste jaoks klassides 35, 41 ja 42. Esimese Astme Kohus asus seisukohale , et mõiste „Patentconsult” puhul on tegemist nimetatud teenuseid otseselt ja täpselt kirjeldava teabega.

Apellatsioonkaebuse esitajad leiavad, et nende apellatsioonkaebus on põhjendatud, kuna määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b on tõlgendatud ja kohaldatud valesti.

Esimese apellatsioonkaebuse väitega vaidlustavad apellatsioonkaebuse esitajad seda, et Esimese Astme Kohus liigitas asjaomase kaubamärgi selliseks neologismiks, mis ei erine oluliselt tema kirjeldavate elementide summast. Kohus põhjendas arvamust, et asjaomasel kaubamärgil puudub eristusvõime sellega, et kaubamärgil „Patentconsult” on selliste sarnaste tähiste nagu „patent consulting” või „patent consultancy” puhul tavapäraselt esinev ülesehitus. Selline liigitus on aga väär, sest kaubamärk „Patentconsult” just vasta tavapärasele, grammatiliselt korrektsele üleehitusele, vaid erineb sellest ja seega kujutab endast silmatorkavat neologismi, mis on märgatavalt erinev elementide „patent” ja „consult” summast.

Teise apellatsioonkaebuse väitega tuuakse esile, et Esimese Astme Kohus tegi vea, kui ta leidis, et kaubamärk „Patentconsult” on vaid kirjeldav. Kohus sedastas, et kirjeldava olemuse puhul ei oma tähtust see, et kaitsta soovitavate teenuste puhul kasutatakse ka muid mõisteid. Apellatsioonkaebuse esitajate arvates on kaubamärgina kasutatavuse puhul just nimelt oluline, et kirjeldamiseks saaks kasutada muid mõisteid kui „Patentconsult”. Garammatiliselt väär mõiste „Patentconsult” ei ole nimelt selleks sobiv.

Kolmanda apellatsioonkaebuse väitega kaebavad apellatsioonkaebuse esitajad lõpuks selle peale, et Esimese Astme Kohus pidas ekslikult asjakohatuteks vastustaja varasemat otsust seoses kaubamärgiga „Netmeeting” ja Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas C-383/99 P, mis puudutas kaubamärki „Baby-dry”. Viimatinimetatud kohtuotsuse kohaselt võib mis tahes tajutav erinevus sõnadekombinatsiooni ja selliste asjaomase avalikkuse igapäevases kõnes kasutatavate mõistete vahel anda sõnakombinatsioonile eristusvõime. Nimetatud kohtupraktikat tuleb arvestada ühenduste kohtu otsuste järjepidevuse ja usaldusvääruse tagamiseks.