Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnike hagid – Lepingulised töötajad – Väited – Võimu kuritarvitamist käsitlev väide sellise hagi põhjendamiseks, mis on esitatud lepingu pikendamata jätmise otsuse peale, mis on tehtud pärast teabe edastamist

(Personalieeskirjad, artikkel 22a)

2. Ametnike hagid – Isikut kahjustav meede – Otsus tähtajalise lepingu pikendamata jätmise kohta – Huvitatud isiku õigus olla ära kuulatud

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2 ja artikli 91 lõige 1; Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti otsus 2009/13)

3. Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus

(Personalieeskirjad, artikkel 25)

4. Ametnikud – Teenistusüksuste töö korraldus – Töötajate ametisse nimetamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Piirid – Teenistuse huvid – Ametikohtade võrdväärsuse põhimõte

(Personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1)

5. Ametnikud – Teenistusüksuste töö korraldus – Töötajate ametisse nimetamine – Ametniku üleviimine teenistuse huvides suhteraskuste tõttu – Teenistuse huvide eiramine – Puudumine

(Personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1)

6. Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Esitatud väidete selge ja täpne ülevaade – Nõude raames esitatud väide – Arvessevõtmine muu nõude raames –Lubamatus

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 35 lõige 1)

1. Personalieeskirjade artikli 22a lõige 3 näeb ette, et ametnikule, kes edastas selle artikli lõike 1 alusel teabe, mis puudutas asjaolusid, mille alusel võib eeldada võimalikku ebaseaduslikku tegevust või käitumist, mis viitab liidu ametnike kohustuste tõsisele rikkumisele, ei tee institutsioon kahju, tingimusel et ametnik tegutses heas usus. Seega tulenevalt asjaolust, et ajutise teenistuja suhtes tehtud ebasoodne otsus järgneb kronoloogiliselt Euroopa Pettustevastase Ameti asjaomase teenistuja poolt teavitamisele personalieeskirjade artikli 22a raames, peab Avaliku Teenistuse Kohus juhul, kui ta vaatab läbi asjaomase otsuse peale esitatud hagi, mille põhjenduseks on esitatud võimu kuritarvitamist puudutav väide, asjaomast väidet eriti tähelepanelikult hindama. Sellele vaatamata ei paku need sätted ametnikule, kes on personalieeskirjade artikli 22a lõike 1 alusel teavitanud asjaoludest, mille alusel võib eeldada ebaseadusliku tegevuse olemasolu, kaitset iga tema huve kahjustada võiva otsuse vastu, vaid üksnes nende otsuste vastu, mis on sellise teavitamise tõttu tehtud.

(vt punktid 87–89)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: 24. veebruar 2010, kohtuasi F‑2/09: Menghi vs. ENISA (punkt 138).

2. Kui teenistuja teenistuslepingut saab pikendada, on ajutise teenistuja või lepingulise teenistuja lepingu pikendamata jätmise otsus asjaomase isiku huve kahjustav otsus.

Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti otsus 2009/13, mis puudutab lepinguliste teenistujate lepingute pikendamisel järgitavat menetlust, näeb ette asjaomase isiku ärakuulamise kahel korral; kõigepealt vestlusel osakonnajuhatajaga ning seejärel motivatsioonikirja vormis, mille ta saadab ameti direktorile seitse kuud enne tema lepingu lõppemist. Selles motivatsioonikirjas võib asjaomane isik ennast väljendada ning esitada kõik põhjused, mis toetavad tema jaoks positiivse otsuse tegemist.

Osakonnajuhataja arvamus, mille koopia asjaomane isik saab ja mille suhtes asjaomane isik soovib seisukohta avaldada, on lepingu pikendamata jätmise otsust ettevalmistav akt. Kuna tegemist ei asjaomast isikut kahjustava aktiga personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 ja artikli 91 lõike 1 tähenduses, siis ei saa ta tulemuslikult tugineda õigusele esitada märkused selle sisu kohta.

(vt punktid 103 ja 106–108)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: 14. september 2011, kohtuasi T‑236/02: Marcuccio vs. komisjon (punkt 133), mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Kohtusse, kohtuasi C‑617/11 P.

3. Personalieeskirjade artikli 25 teises lõigus kehtestatud põhjendamiskohustuse – mis kordab ELTL artiklis 296 kehtestatud üldkohustust ‑ eesmärk on esiteks anda asjaomasele isikule piisavalt teavet, et ta saaks hinnata tema huve kahjustava otsuse põhjendatust ja otsustada, kas tuleks esitada hagi Avaliku Teenistuse Kohtule, ning teiseks võimaldada sel kohtul teostada kontrolli otsuse õiguspärasuse üle. Põhjendamiskohustuse ulatust tuleb igal üksikjuhtumil hinnata võttes lisaks vaidlustatud otsusele arvesse ka nimetatud otsusega seotud konkreetseid asjaolusid.

Otsus on piisavalt põhjendatud, kui see võeti vastu asjaomasele isikule teadaolevatel asjaoludel, mis võimaldasid tal aru saada tema suhtes võetud meetme ulatusest. See on nii juhul, kui otsusele eelnesid kõnealust olukorda puudutavad vestlused ülemustega. Põhjendamisnõudele vastab ka otsus, milles viidatakse dokumendile, mis on juba asjaomase isiku käsutuses ja mis sisaldab asjaolusid, millele institutsioon otsuse tegemisel tugines.

(vt punktid 124 ja 125)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 17. mai 2006, kohtuasi T‑93/04: Kallianos vs. komisjon (punktid 100 ja 101).

Avaliku Teenistuse Kohus: 2. juuli 2009, kohtuasi F‑49/08: Giannini vs. komisjon (punkt 117); 30. november 2010, kohtuasi F‑97/09: Taillard vs. parlament (punkt 33).

4. Institutsioonidel on ulatuslik kaalutlusõigus oma teenistusüksuste töö korraldamisel, et täita neile usaldatud ülesandeid ning vastavalt sellele määrata oma personalile tööülesanded, jälgides siiski, et seda tehakse teenistuse huvides ja kooskõlas ametikohtade võrdväärsuse põhimõttega.

Ametniku üleviimine ei sõltu ametniku nõusolekust. Niisuguse tingimuse tagajärjel oleks institutsioonide vabadus oma teenistusüksuste töö korraldamisel ja selle kohandamisel muutunud vajadustele piiratud.

(vt punktid 132 ja 133)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 22. jaanuar 1998, kohtuasi T‑98/96: Costacurta vs. komisjon (punktid 36 ja 40 ning seal viidatud kohtupraktika).

5. Teenistuse huvid on seotud üldiselt institutsiooni nõuetekohase toimimisega ning konkreetselt täidetava ametikoha spetsiifiliste nõuetega. Ametniku üleviimist selleks, et teha lõpp talumatuks muutunud halduslikule olukorrale, tuleb pidada teenistuse huvides üleviimiseks. Suhteraskused, kui need tekitavad teenistuse nõuetekohast toimimist kahjustavaid pingeid, võivad õigustada just nimelt teenistuse huvides ametniku üleviimist, ilma et oleks vaja kindlaks teha, kes on asjaomastes juhtumites süüdi, ega isegi teada, kas mõlema poole esitatud etteheited on põhjendatud.

(vt punktid 140–142)

Viited:

Esimese Astme Kohus: 18. aprill 1996, kohtuasi T‑13/95: Kyrpitsis vs. EMSK (punkt 51); eespool viidatud kohtuasi Costacurta vs. komisjon (punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).

Avaliku Teenistuse Kohus: 5. detsember 2012, liidetud kohtuasjad F‑88/09 ja F‑48/10: Z vs. Euroopa Kohus (punkt 123), mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T‑88/13 P.

6. Väide, mis on esitatud ebasobiva nõude raames on vastuvõetamatu selles osas, milles esiteks ei ole liidu kohtu ülesanne tegeleda rühmitamisega, kui ta ühe või teise nõude raames kuulab ära hagiavalduse argumendid, etteheited ja väited, ning teiseks selles osas, milles viis, kuidas see väide esitatakse, võib mõjutada kostja kaitseõigusi.

(vt punktid 148 ja 149)