Keywords

Summary



Keywords

1. Sotsiaalpoliitika – Õigusaktide ühtlustamine – Ettevõtete üleminek – Töötajate õiguste kaitse – Direktiiv 2001/23 – Võõrandaja – Mõiste

(Nõukogu direktiiv 2001/23, artikli 2 lõike 1 punkt a)

2. Eelotsuse küsimused – Tõlgendamine – Tõlgendatavate kohtuotsuste ajaline mõju – Tagasiulatuv jõud – Piirid – Õiguskindlus – Euroopa Kohtu kaalutlusõigus

(ELTL artikkel 267)

Summary

1. Kontserni kuuluva äriühingu ettevõtte direktiivi 2001/23 (ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tähenduses üleminekul kontsernivälisele äriühingule võib nimetatud direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti a mõttes käsitada „võõrandajana” kontserni kuuluvat äriühingut, kellega viimase heaks alaliselt töötanud töötajad ei olnud töölepingulises suhtes, olgugi et asjaomasesse kontserni kuulub äriühing, kellega asjaomased töötajad olid töölepingulises suhtes.

Direktiivi 2001/23 artikli 3 lõikes 1 esitatud nõue, et ülemineku kuupäeval on olemas tööleping või teise ja seega võrdväärse võimalusena töösuhe, osutab sellele, et liidu seadusandja jaoks ei ole töötajatele direktiivis 2001/23 sätestatud kaitse tagamiseks tingimata vaja, et neil oleks võõrandajaga lepinguline suhe. Seevastu ei tulene direktiivist 2001/23, et muu töösuhe on töölepingulise töösuhtega võrreldes subsidiaarne ning et seetõttu tuleb tööandjate paljususe korral süstemaatiliselt eelistada lepingulist tööandjat. Kuna ettevõtte üleminek direktiivi 2001/23 tähenduses eeldab muu seas ülemineva üksuse majandustegevuse eest vastutava sellise juriidilise või füüsilise isiku vahetumist, kes seetõttu loob töösuhted asjaomase üksuse töötajatega ka siis, kui lepingulised suhted asjaomaste töötajatega puuduvad, ei saa lepingulist tööandjat, kes ometi ei vastuta ülemineva majandusüksuse majandustegevuse eest, võõrandaja isiku kindlakstegemisel kõnealuse tegevuse eest vastutava lepinguvälise tööandjaga võrreldes seega süstemaatiliselt eelistada.

(vt punktid 24, 25, 28, 29, 32 ja resolutsioon)

2. Talle ELTL artikliga 267 antud pädevust teostades võib Euroopa Kohus vaid äärmistel erandjuhtudel, kohaldades liidu õiguskorrale omast õiguskindluse üldpõhimõtet, piirata kõikidel asjaomastel isikutel olevat võimalust tugineda mõnele tema tõlgendatud õigusnormile, et vaidlustada heauskselt loodud õigussuhteid. Sellise piiramise otsustamiseks peab olema täidetud kaks peamist tingimust, s.o huvitatud isikute heausksus ja oluliste häirete oht. Kui ei ole esitatud ühtegi konkreetset asjaolu, mis tõendaks oluliste häirete ohtu, mis on seotud suurearvuliste kohtuprotsessidega, mis on tingitud Euroopa Kohtu otsusest direktiivi 2001/23 (ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) tõlgendamise kohta ning mis võidakse algatada ettevõtjate vastu, kes on läbi viinud selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluva ettevõtte ülemineku, siis ei ole niisuguse kohtuotsuse ajalist mõju vaja piirata. Lisaks ei oma igal juhul asjas tähtsust asjaolu, et niisuguse ülemineku läbi viinud ettevõtja on juba maksnud lahkumishüvitist töötajatele, kes asusid omandajaks olnud ettevõtja teenistusse.

(vt punktid 36, 38 ja 40)