Kohtuasi T‑826/14 R

Hispaania Kuningriik

versus

Euroopa Komisjon

„Ajutiste meetmete kohaldamine — Riigiabi — Äriühingu tulumaksu käsitlev normistik, mis lubab Hispaania maksuresidendist ettevõtjatel amortiseerida firmaväärtuse, mis tuleneb kaudse osaluse omandamisest välismaa maksuresidendist äriühingus — Otsus, millega tunnistatakse abi ühisturuga kokkusobimatuks ja määratakse selle tagasinõudmine — Täitmise peatamise taotlus — Fumus boni iuris — Kiireloomulisuse puudumine”

Kokkuvõte – Üldkohtu presidendi määrus, 27. veebruar 2015

Ajutiste meetmete kohaldamine – Täitmise peatamine – Ajutised meetmed – Kohaldamise tingimused – Kiireloomulisus – Oluline ja hüvitamatu kahju – Puhtalt oletuslik kahju, mida põhistatakse tulevikus aset leidvate ebakindlate sündmustega – Ebapiisav, et kiireloomulisus oleks põhjendatud – Riigiabi käsitlev otsus, millel on tihe seos varasemate otsustega, mis on Üldkohtu poolt tühistatud – Abi tagasinõudmise kohustusest vabastamine komisjoni poolt, kuni Euroopa Kohus teeb lõpliku otsuse – Kiireloomulisuse puudumine

Ajutiste meetmete kohaldamine – Täitmise peatamine – Kohaldamise tingimused – Fumus boni iuris – Hagi komisjoni otsuse peale, millega tunnistatakse riigiabi ühisturuga kokkusobimatuks ja määratakse selle tagasinõudmine – Tihe seos varasemate otsustega, mis on Üldkohtu poolt tühistatud – Väga suur tõenäosus, et põhimenetluses lahendatav hagi osutub edukaks – Eriti tõsiseltvõetav fumus boni iuris

Vt otsuse tekst. (vt punktid 12–14)

Fumus boni iuris’e tingimuse täitmiseks võib olla piisav, kui märkida, et ühelt poolt otsuse, mille kohta on esitatud täitmise peatamise taotlus, ja teiselt poolt varasemate, Üldkohtu poolt tühistatud otsuste vahel on tihe seos. Riigiabi asjades näib fumus boni iuris esmapilgul eriti tõsiseltvõetav, juhul kui otsus, mille kohta on esitatud täitmise peatamise taotlus, põhineb eeldusel, et uus maksumeede on valikuline samadel põhjustel, millest komisjon lähtus varasemates otsustes, kui ta tunnistas esialgse maksunormistiku ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks abiks, samas kui Üldkohus tühistas need varasemad otsused, kuna komisjon ei olnud tõendanud, et see normistik oli valikuline, mis selgus nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude põhjaliku analüüsi tulemusena. Taolisel juhul tuleb nimelt selle hagi edukaks osutumise tõenäosust, millega on seotud väidetavale uuele abile osutav ajutiste meetmete kohaldamise taotlus, pidada väga suureks. (vt punktid 17, 18, 20 ja 21)

Ajutiste meetmete kohaldamise menetluses, milles ajutise meetme kohaldamiseks nõutavad tingimused on üksteisest sõltuvad, mõjutab see, kas fumus boni iuris on suuremal või väiksemal määral tõsiseltvõetav, kiireloomulisuse hindamist. Kiireloomulisust, millele hageja saab tugineda, peab ajutiste meetmete üle otsustav kohtunik seda enam arvesse võtma, kui ta leiab, et fumus boni iuris on eriti tõsiseltvõetav. Siiski on kodukorra artikli 104 lõike 2 kohaselt fumus boni iuris’e ja kiireloomulisuse tingimused kaks eraldiseisvat ja kumulatiivset tingimust, mistõttu tuleb hagejal tõendada ka olulise ja hüvitamatu kahju peatse tekkimise ohtu. Sellest järeldub, et kui jätta arvestamata hankemenetlusi puudutavad spetsiifilised vaidlused, siis ei saa fumus boni iuris, kui mõjuv see ka ei oleks, korvata kiireloomulisuse puudumist. (vt punktid 22 ja 23)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 25, 26, 31, 48 ja 49)