ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (teine koda) 20. jaanuari 2021. aasta otsus (Upper Tribunali (Immigration and Asylum Chamber) eelotsusetaotlus – London, Ühendkuningriik) – Secretary of State for the Home Department versus OA

(Kohtuasi C-255/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2004/83/EÜ - Pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi andmise miinimumnõuded - Pagulaseks olemine - Artikli 2 punkt c - Pagulasseisundi lõppemine - Artikkel 11 - Asjaolude muutumine - Artikli 11 lõike 1 punkt e - Võimalus nõuda päritoluriigilt kaitset - Hindamiskriteeriumid - Artikli 7 lõige 2 - Rahaline ja sotsiaalne tugi - Asjakohasuse puudumine)

(2021/C 79/04)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Secretary of State for the Home Department

Kostja: OA

menetluses osales: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

Resolutsioon

1. Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta artikli 11 lõike 1 punkti e tuleb tõlgendada nii, et „kaitse“, millele selles sättes pagulasseisundi lõppemisega seoses osutatakse, peab vastama samadele nõuetele, mis pagulasseisundi andmisega seoses tulenevad selle direktiivi artikli 2 punktist c koostoimes artikli 7 lõigetega 1 ja 2.

2. Direktiivi 2004/83 artikli 11 lõike 1 punkti e koostoimes artikli 7 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et sotsiaalne ja rahaline tugi, mida võivad pakkuda sellised eraõiguslikud osalised nagu asjaomase kolmanda riigi kodaniku perekond või klann, ei vasta nendest sätetest tulenevatele kaitsenõuetele ega ole seepärast asjakohane hindamaks, kas riigi pakutav kaitse direktiivi artikli 7 lõike 1 punkti a tähenduses on tõhus või kättesaadav, ega tegemaks vastavalt direktiivi artikli 11 lõike 1 punktile e koostoimes artikli 2 punktiga c kindlaks, kas põhjendatud tagakiusamishirm on jätkuvalt olemas.

(1) ELT C 206, 17.6.2019.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 20. jaanuari 2021. aasta otsus (Finanzgericht des Saarlandes’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – QM versus Finanzamt Saarbrücken

(Kohtuasi C-288/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 2 lõike 1 punkt c - Teenuste osutamine tasu eest - Artikli 26 lõige 1 - Tehingud, mida käsitatakse teenuste osutamisena tasu eest - Artikli 56 lõige 2 - Maksustatavate tehingute koha kindlaksmääramine - Veovahendite rendile andmine - Sõidukite andmine töötajate kasutusse)

(2021/C 79/05)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht des Saarlandes

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: QM

Vastustaja: Finanzamt Saarbrücken

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiiviga 2008/8/EÜ, artikli 56 lõike 2 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamisalasse ei kuulu maksukohustuslase poolt tema ettevõtte vara hulka kuuluva sõiduki andmine oma töötaja kasutusse, kui see tehing ei ole teenuse osutamine tasu eest direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti c tähenduses. Artikli 56 lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse seevastu sellisele tehingule, kui tegemist on teenuse osutamisega tasu eest artikli 2 lõike 1 punkti c tähenduses ning kui sel töötajal on ajavahemikul, mis on pikem kui 30 päeva, renditasu eest pidev õigus kasutada sõidukit erasõitudeks ning välistada kõigi teiste isikute samasugune õigus.

(1) ELT C 206, 17.6.2019.
2.

ELL artikli 4 lõiget 3 ja ELTL artiklit 101 koostoimes tõhususe põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisesed õigusnormid – nagu neid tõlgendavad liikmesriigi pädevad kohtud –, mille kohaselt on liikmesriigi konkurentsiasutuse vastu võetud uurimise algatamise korraldus, mis puudutab liidu konkurentsiõiguse normide rikkumist, selle asutuse viimane meede, mis võib katkestada aegumistähtaja seoses tema õigusega määrata karistusi, ja välistavad selle, et hilisem menetlus- või uurimismeede võiks selle tähtaja katkestada, kui kõnealuse aegumiskorra kõiki elemente arvestades selgub, et selline välistamine võib kujutada endast süsteemset ohtu, et selliste rikkumiste koosseisu kuuluvad teod jäävad karistamata; seda peab aga kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
2.

Direktiivi 2006/112/EÜ (muudetud direktiiviga 2010/88) artiklit 28 tuleb tõlgendada nii, et kollektiivse esindamise organisatsioon, mis kogub enda nimel, kuid muusikateoste autoriõiguste omajate eest tasu, mida tuleb maksta vastutasuks loa eest suunata nende kaitstud teoseid üldsusele, tegutseb maksukohustuslasena selle artikli tähenduses ja seega loetakse, et ta on enne teenuse isiklikult lõppkasutajale osutamist selle teenuse ise õiguste omajatelt saanud. Sellisel juhul peab nimetatud organisatsioon koostama lõppkasutajale enda nimel arved, milles on ära toodud viimaselt saadud tasud koos käibemaksuga. Autoriõiguste omajad on omakorda kohustatud esitama kollektiivse esindamise organisatsioonile arved, mis sisaldavad saadud tasu eest osutatud teenuselt arvestatud käibemaksu.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 20. jaanuari 2021. aasta otsus (Riigikohtu eelotsusetaotlus – Eesti) – Maksu- ja Tolliamet versus Heavyinstall OÜ

(Kohtuasi C-420/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2010/24/EL - Artikkel 16 - Maksude, maksete ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmine - Vastastikune abi - Ettevaatusabinõusid käsitlev taotlus - Ettevaatusabinõusid käsitleva taotluse esitanud liikmesriigi kohtuotsus ettevaatusabinõude rakendamiseks - Taotluse saanud liikmesriigi kohtu pädevus meetmete põhjendatust ise hinnata ja ümber hinnata - Vastastikuse usalduse ja vastastikuse tunnustamise põhimõtted)

(2021/C 79/10)

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Riigikohus

Põhikohtuasja pooled

Taotleja: Maksu- ja Tolliamet

Puudutatud isik: Heavyinstall OÜ

Resolutsioon

Nõukogu 16. märtsi 2010. aasta direktiivi 2010/24/EL vastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel artiklit 16 tuleb tõlgendada nii, et taotluse saanud liikmesriigi kohtud, kes lahendavad ettevaatusabinõusid käsitlevat taotlust, on seotud taotluse esitanud liikmesriigi asutuste hinnanguga sellele, kas nende abinõude rakendamiseks seatud tingimused on faktiliselt ja õiguslikult täidetud, eriti juhul, kui see hinnang sisaldub artikli 16 lõike 1 teises lõigus ette nähtud dokumendis, mis on taotlusele lisatud.

(1) ELT C 263, 5.8.2019.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 21. jaanuari 2021. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña eelotsusetaotlus – Hispaania) – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) versus BT

(Kohtuasi C-843/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Meeste ja naiste võrdne kohtlemine sotsiaalkindlustuse valdkonnas - Direktiiv 79/7/EMÜ - Artikli 4 lõige 1 - Vabatahtlikult ennetähtaegsele pensionile jäämine - Ennetähtaegne vanaduspension - Õiguse tekkimine - Saada oleva pensioni summa, mis peab olema vähemalt võrdne seadusjärgse miinimumpensioniga - Mõlemast soost töötajate osakaal, kelle puhul on välistatud ennetähtaegse vanaduspensioni saamine - Naistöötajate puhul võimaliku ebasoodsamasse olukorda seadmise põhjendus - Asjaomase liikmesriigi sotsiaalpoliitika eesmärgid)

(2021/C 79/18)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Vastustaja apellatsioonimenetluses: BT

Resolutsioon

Nõukogu 19. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis üldises sotsiaalkindlustusskeemis kindlustatud töötaja vabatahtlikult enneaegsele pensionile jäämise korral seavad ennetähtaegse vanaduspensioni saamise õiguse sõltuvusse tingimusest, et ennetähtaegne vanaduspension peab olema vähemalt võrdne miinimumpensioniga, millele sellel töötajal oleks õigus 65-aastaseks saamisel, isegi kui nende õigusnormidega seatakse eriti naistöötajad ebasoodsamasse olukorda võrreldes meestöötajatega, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul, kuid seda siiski tingimusel, et see tagajärg oleks põhjendatud sotsiaalpoliitika õiguspäraste eesmärkidega, millel puudub igasugune seos soolise diskrimineerimisega.

(1) ELT C 54, 17.2.2020.
1.

Nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsuse 2005/212/JSK, mis käsitleb kuritegevusega seotud tulu, kuriteovahendite ja omandi konfiskeerimist, artikli 2 lõiget 1 tuleb koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõikega 1 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis lubavad konfiskeerida raskendavatel asjaoludel toime pandud salakaubaveoks kasutatud kuriteovahendi, kui see kuulub heausksele kolmandale isikule.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 20. jaanuari 2021. aasta otsus (Högsta förvaltningsdomstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Lexel AB versus Skatteverket

(Kohtuasi C-484/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 49 - Asutamisvabadus - Äriühingu tulumaks - Sidusettevõtjate maksustamine - Riigisisesed maksuõigusnormid, mille kohaselt on liikmesriigis asuval äriühingul juhul, kui ta saab olulise maksusoodustuse, keelatud maha arvata intressi, mida ta on maksnud teises liikmesriigis asutatud äriühingule, mis kuulub samasse kontserni)

(2021/C 79/13)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta förvaltningsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Lexel AB

Vastustaja: Skatteverket

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas, mille kohaselt liikmesriigis asutatud äriühingul ei ole lubatud maha arvata intressi, mida ta on maksnud samasse kontserni kuuluvale äriühingule, mis on asutatud teises liikmesriigis, põhjusel, et nendevahelise võla tekkimise peamiseks põhjuseks leitakse olevat olulise maksusoodustuse saamine, samas kui ei oleks leitud, et tekib niisugune maksusoodustus, kui mõlemad äriühingud oleksid olnud asutatud esimeses liikmesriigis, sest sellisel juhul kehtiksid nende suhtes kontsernisiseseid ülekandeid käsitlevad sätted.

(1) ELT C 295, 2.9.2019.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud komisjoni 24. novembri 2015. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2015/2170) artikli 57 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus tava, mille kohaselt on ettevõtja kohustatud hankemenetluses taotluse või pakkumuse esitamisel omal algatusel esitama tõendid võetud heastamismeetmete kohta, et tõendada oma usaldusväärsust olenemata sellest, et tema puhul esineb nimetatud direktiivi, mida on muudetud delegeeritud määrusega 2015/2170, artikli 57 lõikes 4 sätestatud fakultatiivne kõrvaldamise alus, juhul kui sellist kohustust ei tulene ei kohaldatavatest liikmesriigi õigusnormidest ega hanke alusdokumentidest. Seevastu ei ole selline kohustus vastuolus nimetatud direktiivi, mida on muudetud delegeeritud määrusega 2015/2170, artikli 57 lõikega 6, kui see on kohaldatavates riigisisestes õigusnormides selgelt, täpselt ja ühemõtteliselt ette nähtud ning sellest on asjaomast ettevõtjat hanke alusdokumentides teavitatud.
2.

Direktiivi 2011/95 artikli 12 lõike 1 punkti a teist lauset tuleb tõlgendada nii, et UNRWA kaitset või abi ei saa lugeda lakanuks, kui Palestiina päritolu kodakondsuseta isik on lahkunud UNRWA tegevuspiirkonnast selle sektori kaudu, kus ta oli väga ebaturvalises olukorras ja kus sellel asutusel ei olnud võimalik anda talle oma kaitset või abi, kui kõnealune isik on esiteks läinud vabatahtlikult sellesse sektorisse kõnealuse tegevuspiirkonna teisest sektorist, kus ta ei olnud väga ebaturvalises olukorras ja kus tal oli võimalik saada sellelt asutuselt kaitset ja abi, ning kui ta ei saanud teiseks talle teadaoleva konkreetse teabe alusel mõistlikult loota, et UNRWA pakub talle sektoris, kuhu ta läks, kaitset või abi, ega seda, et ta saab lähiajal tagasi pöörduda sektorisse, kust ta tuli; kas see nii oli, tuleb välja selgitada eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
Euroopa Kohtu (viies koda) 24. veebruari 2021. aasta otsus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Agenzia delle Dogane versus Silcompa SpA

(Kohtuasi C-95/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 76/308/EMÜ - Artiklid 6 ja 8 ning artikli 12 lõiked 1 – 3 - Vastastikune abi teatavate nõuete sissenõudmisel - Kahes liikmesriigis samadelt tehingutelt sissenõutav aktsiis - Direktiiv 92/12/EÜ - Artiklid 6 ja 20 - Kauba tarbimiseks ringlusse lubamine - Haldus-saatedokumendi võltsimine - Eeskirjade rikkumine või eiramine, mis on toime pandud aktsiisiga maksustatava kauba aktsiisi peatamise korra alusel liikumise käigus - Eeskirjade vastane kõrvalekaldumine aktsiisi peatamise korrast - Aktsiisinõude esitamine kaks korda - Kontroll, mille viisid läbi selle liikmesriigi kohtud, kus asub asutus, kellelt abi taotletakse - Teise liikmesriigi pädevate asutuste esitatud abitaotluse rahuldamata jätmine - Tingimused)

(2021/C 138/02)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Agenzia delle Dogane

Vastustaja kassatsioonimenetluses: Silcompa SpA

Resolutsioon

Nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel, mida on muudetud nõukogu 15. juuni 2001. aasta direktiiviga 2001/44/EÜ, artikli 12 lõiget 3 koostoimes nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta, mida on muudetud nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiiviga 92/108/EMÜ, artikliga 20 tuleb tõlgendada nii, et taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis võetud täitemeetmete vaidlustamise menetluses võib selle liikmesriigi pädev organ keelduda rahuldamast aktsiisi sissenõudmise taotlust, mille on esitanud teise liikmesriigi pädevad asutused, selles osas, mis puudutab kauba eeskirjade vastast kõrvalekaldumist aktsiisi peatamise korrast direktiivi 92/12, mida on muudetud direktiiviga 92/108, artikli 6 lõike 1 tähenduses, kui taotlus põhineb samadel faktilistel asjaoludel, mis puudutavad eksporditoiminguid, millega seoses on juba käimas aktsiisi sissenõudmise menetlus taotluse saanud asutuse asukohaliikmesriigis.

(1) ELT C 182, 27.5.2019.
Euroopa Kohtu (teine koda) 25. veebruari 2021. aasta otsus (Conseil d’État’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Société Générale SA versus Ministre de l’Action et des Comptes publics

(Kohtuasi C-403/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 63 - Kapitali vaba liikumine - Äriühingu tulumaks - Kahepoolsed topeltmaksustamise vältimise lepingud - Selliste mitteresidendist äriühingu jaotatud dividendide maksustamine, millelt on teises liikmesriigis maks juba kinni peetud - Mahaarvatava maksu ümberarvutuse piirmäär - Õiguslik topeltmaksustamine)

(2021/C 138/04)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Société Générale SA

Vastustaja: Ministre de l’Action et des Comptes publics

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis sellise süsteemi raames, mille eesmärk on hüvitada dividendide topeltmaksustamist juhul, kui selles liikmesriigis asuv äriühing, kes on samas riigis äriühingu tulumaksu kohustuslane, sai dividende, millelt on teises liikmesriigis maks kinni peetud, annavad sellisele äriühingule õiguse maksu ümberarvutusele, mille ülempiir on summa, mille esimesena nimetatud liikmesriik oleks saanud, kui need dividendid oleksid maksustatud äriühingu tulumaksuga, hüvitamata täielikult teises liikmesriigis kinni peetud maksu.

(1) ELT C 270, 12.8.2019.
3.

ELTL artikleid 45, 49 ja 56 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt peab töötaja – välja arvatud juhul, kui ta suudab tõendada, et ta vastab teises liikmesriigis samaväärsetele tingimustele – selleks, et teda saaks sadamatöötajana tunnustada, olema: — tunnistatud tervisenõuetele vastavaks tööõnnetuste ennetamise ja tervisekaitse välistalituse poolt, millega on ühinenud organisatsioon, kelle liikmete hulka kõik sadamaalal tegutsevad tööandjad peavad tingimata kuuluma; — läbinud psühhomeetrilised testid, mille viib läbi nimetatud tööandjate organisatsiooni poolt selleks volitatud organ; — läbinud kolmenädalased ettevalmistavad tööohutuse kursused, mis on suunatud kutsekvalifikatsiooni omandamisele, ja — edukalt sooritanud väljaõppe lõpueksami, kui ülesanded, mis on antud tööandjate organisatsioonile ja sõltuvalt olukorrast ka tunnustatud sadamatöötajate ametiühingutele selliste nõuetele vastavuse kontrollide, testide ja katsete läbiviimise eest vastutavate organite nimetamisel, ei sea kahtluse alla nõuetele vastavuse kontrollide, testide või katsete läbipaistvust, objektiivsust või erapooletust.
C 110/11

ET

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 4. veebruari 2021. aasta otsus (First-tier Tribunal (Tax Chamber) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – JCM Europe (UK) Ltd versus Her Majesty's Revenue and Customs

(Kohtuasi C-760/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Ühine tollitariifistik - Kombineeritud nomenklatuur - Tariifne klassifitseerimine - Rubriigid 8472 ja 9031 - Rahasedelite vastuvõtja ja rahakarp - Põhiseadmesse integreeritav ja välise peajuhtseadmega ühendatav seade - Rakendusmäärus (EL) 2016/1760 - Kehtivus)

(2021/C 110/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: JCM Europe (UK) Ltd

Kostja: Her Majesty's Revenue and Customs

Resolutsioon

Esitatud küsimuste analüüsimisel ei ilmnenud midagi sellist, mis võiks mõjutada komisjoni 28. septembri 2016. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/1760 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris kehtivust.

(1) ELT C 19, 20.1.2020.
2.

Direktiivi 2014/24 artikli 2 lõike 1 punkti 4 alapunktis c nimetatud alternatiivi teist osa tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui riiklikul spordialaliidul on riigisisese õiguse kohaselt juhtimisautonoomia, saab spordialaliidu juhtimist pidada avaliku võimu organi järelevalve alla kuuluvaks üksnes siis, kui kogu selle pädevuse analüüsist, mis avaliku võimu organil nimetatud alaliidu suhtes on, nähtub, et tegemist on aktiivse järelevalvega, mis faktiliselt seab selle autonoomia sellisel määral kahtluse alla, et võimaldab nimetatud asutusel mõjutada selle alaliidu otsuseid riigihangete valdkonnas. Asjaolul, et erinevad riiklikud spordialaliidud mõjutavad asjaomase avaliku võimu organi tegevust seetõttu, et neil on enamusosalus tema peamistes kollegiaalsetes otsustusorganites, on tähtsust vaid siis, kui saab tuvastada, et iga spordialaliit eraldivõetuna on võimeline märkimisväärselt mõjutama riiklikku järelevalvet, mida see asutus tema suhtes teeb, mistõttu on see järelevalve neutraliseeritud ning selline riiklik spordialaliit saab tagasi kontrolli oma juhtimise üle ja seda vaatamata teiste, analoogses olukorras olevate riiklike spordialaliitude mõjule.
C 110/10

ET

Euroopa Kohtu (kuues koda) 4. veebruari 2021. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio eelotsusetaotlus – Itaalia) – Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe jt versus Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

(Kohtuasi C-640/19) (1)

(Eelotsusetaotlus - Põllumajandus - Ühine turukorraldus - Määrus (EÜ) nr 1234/2007 - Piimakvoodid - Kvoodiületamise tasud - Piim, mida kasutatakse kaitstud päritolunimetusega (KPN) ja kolmandatesse riikidesse eksporditavate juustude tootmisel - Väljajätmine - ELTL artikli 32 punkt a, artikli 39 lõige 1 ja lõike 2 punkt a, artikli 40 lõige 2 ja artikli 41 punkt b - Proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtted - Kehtivus)

(2021/C 110/08)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

Vastustajad: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

Resolutsioon

1. Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid, muudetud nõukogu 17. märtsi 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 248/2008, artikleid 55, 65 ja 78 tuleb tõlgendada nii, et need ei jäta piima ja muude piimatoodete tootmiseks ette nähtud tootmiskvootide ning kvoodiületamise tasu arvutamisel välja piimakoguseid, mida kasutatakse kaitstud päritolunimetusega ja kolmandatesse riikidesse eksporditavate juustude tootmiseks.

2. Kolmanda eelotsuse küsimuse analüüsi tulemusel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis mõjutaks määruse nr 1234/2007, muudetud määrusega nr 248/2008, artiklite 55, 65 ja 78 kehtivust.

(1) ELT C 399, 25.11.2019.
2.

Mõistet „inertsmüük“ direktiivi 2005/29 I lisa punkti 29 tähenduses tuleb tõlgendada nii, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei selgu teisiti, ei hõlma see mõiste vee-ettevõtja kaubandustava, mis seisneb selles, et tarbija elamaasumisel korterisse, kus on varem elatud, säilitatakse korteri ühendatus ühisveevärgiga, kui tarbija ei saa valida teenuseosutajat, teenuseosutaja esitab arve vastavalt veetarbimisele ja kohaldatavad tasumäärad on kulupõhised, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad ning tarbija teab, et korter on ühisveevärgiga ühendatud ja veega varustamine on tasuline.