ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Mootorsõidukid – Ühenduse kinnitusmenetlus – Direktiiv 70/156

(Nõukogu direktiiv 70/156)

Summary

Direktiivi 70/156 liikmesriikide mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitusega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud direktiiviga 92/53, tuleb tõlgendada selliselt, et sellega ei ole vastuolus siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt ei kohaldata sõidukile sõiduautodele kehtivaid kiirust reguleerivaid siseriiklikke norme, vaid raskeveokitele kehtivaid norme, vaatamata sellele, et asjaomane sõiduk on nimetatud direktiivi kohaselt väljastatud ühenduse tüübikinnituse alusel registreeritud sõiduautona.

Direktiiv 70/156 puudutab sõidukitüübi tehnilisi omadusi. Ei direktiivi sõnastusest, selle esemest ega eesmärgist ei ilmne, et ühenduse seadusandja oleks tahtnud sõidukite ühenduse tüübikinnitusega, mis kehtestati nimetatud direktiiviga ja mille eesmärk on kõrvaldada siseturu toimimise takistused, siduda siseriiklikke liiklusnorme, mis reguleerivad erinevate kategooriate mootorsõidukite kiirusepiiranguid.

(vt punktid 18, 20, 21 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ja kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nrº44/2001

(Nõukogu määrus nrº44/2001, artikli 6 punkt 1)

Summary

Määruse nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 6 punkti 1 tuleb tõlgendada nii, et hageja, kes esitab ühes liikmesriigis hagi kostja vastu, kelle alaline elukoht on selles liikmesriigis, ning kaaskostja vastu, kelle alaline elukoht on teises liikmesriigis, võib tugineda nimetatud sättele, isegi kui kõnealune hagi on selle esitamisel esimese kostja vastu sellise siseriikliku eeskirja alusel esimese kostja suhtes vastuvõetamatu nagu eeskiri, mis välistab võlausaldaja eraldiseisva hagi pankrotis oleva võlgniku vastu. Esiteks ei sisalda nimetatud säte otsest viidet siseriiklike eeskirjade kohaldamisele ega ühtegi sellist tingimust, et mitme kostja vastu esitatud hagi peab siseriikliku õiguse kohaselt selle esitamise ajal iga kostja vastu olema vastuvõetav. Teiseks, kuna see õigusnorm ei kuulu selliste sätete hulka, mis sätestavad sõnaselgelt siseriiklike eeskirjade kohaldamise ning mis on seega nimetatud eeskirjade kohaldamise õiguslik alus, ei saa seda õigusnormi tõlgendada nii, et selle kohaldamine sõltub siseriiklikest eeskirjadest. Siiski ei saa seda sätet tõlgendada nii, et see võimaldaks hagejal esitada hagi mitme kostja vastu vaid eesmärgiga teha võimatuks menetleda asja ühe kostja alalise elukoha järgses kohtus.

(vt punktid 27, 30–33 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Rahvusvahelised lepingud – EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping – EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu – Otsus nr 1/80 – Isikute vaba liikumine – Töötajad – Liikmesriigi tööturul seaduslikult töötavate Türgi kodanike võimalus pääseda töökohtadele selles liikmesriigis ning sellega seotud elamisõigus

(EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 6 lõige 1)

2. Rahvusvahelised lepingud – EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping – EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu – Otsus nr 1/80 – Isikute vaba liikumine – Töötajad – Liikmesriigi tööturul seaduslikult töötavate Türgi kodanike võimalus pääseda töökohtadele selles liikmesriigis ning sellega seotud elamisõigus

(EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 6 lõiked 1 ja 2)

Summary

1. EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 6 lõike 1 esimest taanet tuleb tõlgendada nii, et Türgi päritolu töötaja saab selle sättega antud õigustele toetuda vaid juhul, kui töötamine teise tööandja juures on kooskõlas vastuvõtvas liikmesriigis riigi territooriumile sisenemist ja seal töötamist reguleerivate õigus- ja haldusnormidega. Siseriiklik kohus peab tegema vajalikud järeldused, et jõuda selgusele, kas sellise juhtumiga on tegemist, kui Türgi päritolu töötaja on vahetanud tööandjat enne sama otsuse artikli 6 lõike 1 teises taandes ette nähtud kolmeaastase ajavahemiku möödumist.

(vt punktid 34, 36, 54 ja resolutiivosa)

2. EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 artikli 6 lõike 2 teist lauset tuleb tõlgendada nii, et selle eesmärk on tagada, et mittevabatahtlikust töötusest ja pikaajalisest haigusest põhjustatud katkestused seaduslikult töötamise perioodil ei kahjusta õigusi, mida Türgi päritolu töötaja on omandanud eelnevate tööperioodide tulemusena, mille kestus on kindlaks määratud kõnealuse sätte kolmes taandes.

(vt punktid 41, 42, 55 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Kaupade vaba liikumine – Koguselised piirangud – Samaväärse toimega meetmed

(EÜ artikkel 28)

2. Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Piirangud

(EÜ artiklid 43 ja 49)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord – Direktiiv 98/34

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34, artikli 1 punkt 11, artikli 8 lõige 1 ning artikli 9 lõike 7 esimene taane)

Summary

1. Liikmesriigi kehtestatud keeld paigaldada mis tahes elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge, sh meelelahutuslikke tehnilisi mänge ja mis tahes arvutimänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinodes, kujutab endast koguselise piiranguga samaväärse toimega meedet EÜ artikli 28 tähenduses ja seda vaatamata sellele, et kõnealune seadus ei keela asjaomaste toodete importimist ja turule toomist.

Sellist siseriiklikku meedet on võimalik õigustada üldisest huvist, nagu kõlbluse, avaliku korra ja turvalisuse kaitse, tulenevate ülekaalukate nõuetega, kui see meede on taotletavate eesmärkidega proportsionaalne. Seega ei ole meede põhjendatud, kui siseriiklikud ametivõimud võivad mitte üksnes võtta muid kohasemaid ja kaupade vaba liikumist vähem piiravaid meetmeid, vaid ka tagada nende meetmete rakendamise ja/või kohase ja tulemusliku täideviimise, et järgida taotletavat eesmärki.

(vt punktid 28, 38, 40, 41)

2. Liikmesriigi kehtestatud keeld kasutada elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinodes, ning mis puudutab Interneti-teenuseid osutavates ettevõtetes olevaid arvuteid, kujutab endast teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse piirangut.

Seda piirangut ei saa õigustada üldisest huvist, nagu kõlbluse, avaliku korra ja turvalisuse kaitse, tulenevate ülekaalukate nõuetega, kui siseriiklik meede on taotletavate eesmärkidega ebaproportsionaalne.

(vt punktid 50, 52, 53, 55)

3. Tehnilisteks eeskirjadeks direktiivi 98/34 (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord, muudetud direktiiviga 98/48) artikli 1 punkti 11 tähenduses tuleb liigitada siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad kasutada mis tahes elektrilisi, elektromehaanilisi ja elektroonilisi mänge, sh mis tahes arvutimänge kõigis avalikes kohtades või eraruumides, välja arvatud kasiinodes, samuti Interneti‑teenuseid osutavate ettevõtete arvutites asuvaid mänge, mille kasutamiseks peavad need ettevõtjad saama eriloa.

Seega tuleb tulenevalt direktiivi 98/34 artikli 8 lõikest 1 komisjoni teavitada sellistest sätetest.

Teavitamiskohustust ei saa viidatud direktiivi artikli 9 lõike 7 esimese taande tähenduses kahtluse alla seada vajadusega võtta kiireloomulises menetluses vastu siseriiklik õigusnorm, et tegeleda kiiresti sotsiaalse probleemiga, mis tekkis elektriliste, elektromehaaniliste ja elektrooniliste mängude kasutamisest, ning kaitsta nõnda avalikku korda, kui on ilmne, et asjaomases riigis ei olnud ühte artikli 9 lõikes 7 kirjeldatud olukordadest.

(vt punktid 61, 62, 64 ja 65)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused – Kaitstud teoste rentimis- ja laenutamisõigus – Direktiiv 92/100

(Nõukogu direktiiv 92/100, artiklid 1 ja 5)

Summary

Liikmesriik rikub direktiivi 92/100 rentimis- ja laenutamisõiguse ja teatavate autoriõigusega kaasnevate õiguste kohta intellektuaalomandi vallas artiklitest 1 ja 5 tulenevaid kohustusi, kui ta vabastab peaaegu kõik või kõik asutuste kategooriad, kes tegelevad autoriõigustega kaitstavate teoste üldsusele laenutamisega, laenutuste korral autoritele tasu maksmise kohustusest.

Direktiivi eesmärk on autoritele ja esitajatele piisava sissetuleku tagamine ning eelkõige fonogrammide ja filmide tootmiseks vajalike eriti suurte ja riskantsete investeeringute tagasisaamise kindlustamine. Mis puudutab direktiivi artikli 5 lõike 3 ulatust, mille kohaselt võivad liikmesriigid vabastada „teatavad asutuste kategooriad” selle artikli lõikes 1 osutatud tasu maksmisest autoritele üldsusele laenutamise korral, siis tähendaks see, kui peaaegu kõik või isegi kõik selliste asutuste kategooriad, mis sellise laenutamisega tegelevad, oleks vabastatud nimetatud lõikes 1 ette nähtud kohustusest, et autorid jääksid ilma tasust, mis võimaldaks neil tagasi saada tehtud investeeringud, mis omakorda avaldaks mõju uute teoste loomisele.

Artikli 5 lõikes 3 esinevat väljendit „teatavad asutuste kategooriad” tuleb mõista nii, et see viitab olemuselt kvantitatiivsele mõistele. Niisiis võib nimetatud kohustusest vabastada üksnes piiratud hulga asutuste kategooriaid, mis on potentsiaalselt kohustatud tasuma selle artikli lõike 1 kohaselt tasu.

(vt punktid 24, 26, 27, 32, 43 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Euroopa Liidu kodakondsus – Õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil – Sotsiaalsed soodustused

(EÜ artikkel 18)

Summary

EÜ artikli 18 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millele tuginedes jätab viimane oma kodanikule andmata tsiviilisikutest sõjaohvritele ettenähtud hüvitise ainult põhjusel, et asjaomane isik ei elanud taotluse esitamise ajal selle liikmesriigi territooriumil, vaid teises liikmesriigis.

Eesmärk piirata solidaarsuskohustust tsiviilisikutest sõjaohvrite suhtes üksnes isikutega, kellel on olnud asjaomase liikmesriigiga sõja ajal või pärast seda mingi seos, nähes ette elukoha nõude, mida käsitletakse kui nende isikute seotuse aste väljendust selle ühiskonnaga, võib tõepoolest kujutada endast objektiivset üldist huvi, mis võiks õigustada EÜ artikli 18 lõikega 1 kõigile liidu kodanikele tagatud vabaduste piirangut.

Seega ei näita elukoha nõude kehtestamine – mis on seotud üksnes hüvitise taotluse esitamise kuupäevaga – piisavalt selgelt taotleja seotust ühiskonnaga, mis väljendab tema suhtes oma solidaarsust ega ole järelikult kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.

(vt punktid 31, 34, 35, 37–40 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Õigusaktide ühtlustamine – Hilinenud maksmisega võitlemine äritehingute puhul – Direktiiv 2000/35

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/35, artikli 4 lõige 1)

Summary

Vastavalt direktiivi 2000/35 hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul artikli 4 lõikele 1, mis sätestab, et liikmesriigid sätestavad rahvusvahelise eraõigusega määratud kohaldatava siseriikliku seaduse kohaselt, et müüja omandiõigus kauba suhtes säilib, kuni kauba eest on täies mahus tasutud, kui omandireservatsiooni klausel on ostja ja müüja vahel enne kauba tarnimist selgelt kokku lepitud, koosmõjus sama direktiivi põhjendusega 21, on ühenduse seadusandja soovinud tagada, et võlausaldajatel oleks võimalik kasutada omandireservatsiooni klauslit mittediskrimineerivalt kogu ühenduses, kui omandireservatsiooni klausel on rahvusvahelise eraõiguse määratud siseriiklike sätete kohaselt kehtiv. Võlausaldajate võimalus tugineda sellisele klauslile on kui konkreetne panus võitlemaks maksete hilinemisega äritehingutes.

Arvestades direktiivi 2000/35 artikli 4 lõike 1 sõnastust ja direktiivi eesmärki, ei saa nimetatud sättest tuletada, et see puudutab muid õigusnorme kui need, mis sätestavad sõnaselgelt esiteks müüja ja ostja võimaluse leppida omandireservatsioonis selgelt kokku enne asja üleandmist ja teiseks müüja võimaluse säilitada asja omand kuni ostuhinna täieliku tasumiseni. Siseriiklikud õigusnormid, mis puudutavad omandireservatsiooni klausli kasutamist kolmandate isikute suhtes, kelle õigusi direktiiv 2000/35 ei mõjuta, kuuluvad seega eranditult liikmesriikide enda õiguskorra reguleerimise alla.

(vt punktid 28–30)
Keywords

Summary



Keywords

Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine veterinaarkontrolli valdkonnas – Kolmandatest riikidest pärit toodete veterinaarkontroll

(Nõukogu määrus nr 2377/90, artikkel 5; nõukogu direktiiv 97/78, artikli 17 lõike 2 punkt a ja artikli 22 lõige 2)

Summary

Direktiivi 97/78, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted, artikli 17 lõike 2 punkti a kohaselt võivad liikmesriigi ametiasutused keelata imporditingimustele mittevastava partii tagasisaatmise põhjusel, et täidetud ei ole ühenduse normidega kehtestatud nõuded.

Lisaks, sama direktiivi 97/78 artikli 22 lõike 2 alusel koosmõjus määruse nr 2377/90 (milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes) artikliga 5 on pädevad veterinaarasutused kohustatud kinni pidama ja hävitama tooted, mille puhul on selle direktiivi alusel läbiviidud kontrolli käigus tuvastatud, et need sisaldavad nimetatud määruse IV lisasse kantud aineid.

(vt punktid 17, 29, resolutiivosa 1 ja 2)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Väikeettevõtjate eriskeem

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 18 lõike 1 punkt a ja lõige 2, artikli 22 lõiked 3–5 ja artikli 24 lõige 1)

Summary

Liikmesriik, kes lubab väljaspool seda liikmesriiki asutatud maksukohustuslasel, kes tegeleb selles liikmesriigis reisijateveoga, jätta maksudeklaratsioonid esitamata ning mitte tasuda käibemaksu netosummat juhul, kui nende aastakäive on alla teatud summa, arvestades, et sel juhul on tasumisele kuuluv käibemaks võrdne mahaarvamisele kuuluva käibemaksuga, ning kes kehtestab lihtsustatud korra kohaldamisele tingimuse, et arvetel või nende asemel esitatavatel dokumentidel käibemaksu ei näidata, rikub kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 18 lõike 1 punktist a ja lõikest 2, samuti artikli 22 lõigetest 3–5 tulenevaid kohustusi.

Taoline kord ületab liikmesriikidele kuuenda direktiivi artikli 24 lõikega 1 antud pädevuse, kuna see ei kehtesta „maksustamise ja maksukogumise lihtsustatud menetlusi”, vaid vabastab kõnealused ettevõtjad käibemaksu deklareerimise ja tasumise kohustusest.

(vt punktid 27, 29 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Maksustatav summa

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 11 A osa lõike 1 punkt c)

Summary

Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, mida on muudetud direktiiviga 95/7, artikli 11 A osa lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui maksukohustuslase poolt tervenisti ettevõtte põhivahendite hulka arvatud ehitise osalise isiklikuks tarbeks kasutamise käibemaksuga maksustatav summa määratakse osana ehitise omandamis- või ehituskuludest, mis vastavalt nimetatud direktiivi artiklile 20 määratakse kindlaks käibemaksu valdkonnas ette nähtud mahaarvamise korrigeerimisperioodi põhjal. Maksustatav summa peab sisaldama maatüki omandamiskulusid, millele ehitis on püstitatud, kui see omandamine on nimetatud maksuga maksustatav ja kui maksukohustuslane on sellelt maksu maha arvanud.

(vt punkt 53 ja resolutiivosa)
Keywords

Summary



Keywords

1. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 17 lõike 7 esimene lause)

2. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 17 lõike 7 esimene lause)

3. Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Käibemaks – Ühine käibemaksusüsteem – Sisendkäibemaksu mahaarvamine

(Nõukogu direktiiv 77/388, artikli 17 lõiked 1, 2 ja 7)

Summary

1. Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 17 lõike 7 esimene lause kohustab liikmesriike selle direktiivi artiklis 29 ettenähtud konsulteerimiskohustuse järgimiseks teavitama käibemaksukomiteed kavatsusest võtta vastu üldisest käibemaksu mahaarvamissüsteemist erandit kehtestav siseriiklik meede ja esitama komiteele piisavalt teavet, mis võimaldaks viimasel seda meedet igakülgselt uurida.

Nõuandekomiteega konsulteerimisel puuduks mõte, kui liikmesriigid piirduksid komitee teavitamisega erandit kehtestavast siseriiklikust meetmest, mida nad kavatsevad võtta, lisamata vähimatki selgitust meetme sisu ja ulatuse kohta. Nõuandekomiteel peab olema võimalik talle esitatud meedet nõuetekohaselt kaaluda.

(vt punktid 30, 32, resolutiivosa punkt 1)

2. Kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 17 lõike 7 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriigil käibemaksu mahaarvamissüsteemist välja arvata kaupu nimetatud direktiivi artikliga 29 asutatud käibemaksukomiteega eelnevalt konsulteerimata. Samuti ei luba nimetatud säte liikmesriigil võtta selle maksu mahaarvamissüsteemi puudutavaid meetmeid, mis ei sisalda märget nende ajalise piirangu kohta ja/või mis on osa struktuuriliste kohandusmeetmete kogumist, mille eesmärk on vähendada eelarvedefitsiiti ja võimaldada riigivõla tagasimaksmist. See säte lubab liikmesriigil võtta ajutisi meetmeid, et ära hoida majanduse hetkeolukorrale tsüklilisusega kaasnevaid tagajärgi.

(vt punktid 53–55, resolutiivosa punkt 2)

3. Kui erand mahaarvamissüsteemist ei ole kehtestatud kooskõlas kuuenda direktiivi 77/388 kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 17 lõikega 7, ei või siseriiklikud maksuhaldurid maksukohustuslasele vastu väites tugineda sama direktiivi artikli 17 lõikes 1 nimetatud käibemaksu mahaarvamisõiguse põhimõttest erandit kehtestavale sättele. Vastavalt kuuenda direktiivi artikli 17 lõikele 2 peab maksukohustuslane, kelle suhtes erandit kehtestavat sätet kohaldati, saama võimaluse oma käibemaksuvõlg ümber arvutada, kui kaupu ja teenuseid kasutati seoses maksustatavate tehingutega.

(vt punkt 69, resolutiivosa punkt 3)
Keywords

Summary



Keywords

Keskkond – Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse – Direktiiv 92/43 – Erikaitsealad

(Nõukogu direktiiv 92/43, artikli 3 lõige 1 ja artikli 4 lõige 1)

Summary

Enne elupaiga kandmist direktiivi 92/43 looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 4 lõike 2 kohaselt komisjoni kehtestatud ühenduse tähtsusega alade loetellu, tuleb liikmesriikidel võtta kohaseid kaitsemeetmeid, et säilitada sama direktiivi 92/43 artikli 4 lõike 1 alusel sellele institutsioonile saadetud siseriiklikku loetellu kantud alade keskkonna omadused.

See kohane kaitsekord nõuab mitte üksnes seda, et liikmesriigid ei kiidaks heaks niisuguseid tegevusi, mis võiksid oluliselt kahjustada nende alade keskkonna omadusi, vaid et nad võtaksid ka siseriikliku õiguse alusel kõik vajalikud meetmed, et niisuguseid tegevusi ära hoida.

Komisjonil peab kindlalt olema ammendav loetelu aladest, mis sobivad erikaitsealadeks, mille loomise eesmärk on omakorda luua Euroopas sidus ökoloogiline võrgustik. Siit järeldub, et hetkel, mil komisjonil tuleb teha otsus, peavad liikmesriikide määratud alad väljendama seda olukorda, mille alusel ühenduse jaoks potentsiaalselt oluliste alade teaduslik hindamine läbi viidi. Kui see nii ei oleks, siis võiks see kahjustada komisjoni otsustusprotsessi, mis ei tugine üksnes liikmesriikide poolt esitatud alade terviklikkusele, vaid mida iseloomustavad ka ökoloogilistest kriteeriumidest lähtuvad võrdlused liikmesriikide pakutud erinevate alade vahel, ning komisjon ei saaks enam asjaomases valdkonnas oma ülesandeid täita.

Kuivõrd vastavalt direktiivi III lisa 1. etapile peavad pädeva ametiasutuse poolt tuvastatud ala keskkonna omadused vastama mitmetele lisas sõnaselgelt loetletud hindamiskriteeriumidele, ei saa liikmesriigid pealegi heaks kiita tegevusi, mis võivad oluliselt kahjustada nimetatud kriteeriumide kaudu määratletud ala keskkonna omadusi. Just niisuguse olukorraga on tegu, kui tegevus võib kaasa tuua kas ala pindala olulise vähenemise või viib alal esinevate esmatähtsate liikide kadumiseni või viimaks võib viia ala hävimiseni või selle iseloomulike tunnuste kadumiseni.

(vt punktid 41, 42, 44–47, 51, resolutiivosa punktid 1 ja 2)
Keywords

Summary



Keywords

1. Ametnikud – Hagi – Taotlus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses – Mõiste

(Ametnike personalieeskirjad, artikli 90 lõige 1)

2. Ametnikud – Hagi – Ametnikku kahjustav meede – Mõiste

(Ametnike personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2)

Summary

1. Ajutise töötaja lepingu pikendamise taotlus, mille on esitanud eelnimetatud töötaja üksuse juhataja, ei ole ajutise töötaja poolt esitatud taotlus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses. Selle sätte sõnastusest tuleneb selgelt, et sellise taotluse võivad esitada ainult isikud, kelle suhtes kõnealuseid personalieeskirju kohaldatakse. Ühelt komisjoni teenistuselt teisele teenistusele kirja saatmine ei kuulu seega nimetatud sättega määratletud kohaldamisalasse ning sellist kirja ei saa samastada taotlusega, sest vastasel korral võidakse sättes toodud menetlusest kõrvale kalduda.

Samuti ei ole taotlus personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses e‑kiri, mille kõnealune ajutine töötaja on pädevale teenistusele saatnud ja milles ta palub oma lepingu kohta teatavat informatsiooni, kuid ei taotle teenistuselt teda käsitleva otsuse tegemist.

(vt punktid 37−39)

2. Kaebuse esitanud isikut kahjustavad personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses vaid need aktid või meetmed, millel on siduvad õiguslikud tagajärjed, mis mõjutavad otseselt ja vahetult tema huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus seisundis.

See ei ole ilmselgelt kohaldatav pädeva teenistuse e‑kirja puhul, milles antakse ajutise töötaja üksuse juhile teada, et asjaomase töötaja lepingu pikendamine ei ole võimalik, ning mis ei sisalda lepingutingimuste suhtes ühtegi uut asjaolu; personalieeskirjade kohaldamisalasse kuuluvatele isikutele tekivad õiguslikud tagajärjed ainult lepingu alusel. Seesugune teatis on puhtalt lepingut kinnitav akt ning seega ei saa sellest kulgeda uus hagi esitamise tähtaeg.

(vt punktid 42−46)