54

Neil asjaoludel otsustas Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (riigihangete riiklik järelevalvekomisjon) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused, kusjuures teine kuni seitsmes küsimus põhinevad eeldusel, et direktiiv 2014/23 on põhikohtuasjas kohaldatav, ning kaheksas, kümnes ja üheteistkümnes küsimus on esitatud üksnes teise võimalusena juhuks, kui Euroopa Kohus peaks järeldama, et direktiiv 2014/24 on kohaldatav: „1. Kas [määrust nr 2195/2002] tuleb tõlgendada nii, et juhita sõidukite rentimine reisijateveoks ei kuulu ühtse klassifikaatori CPV gruppi 601, vaid ühtse klassifikaatori CPV gruppi 341, millele lisatakse kirjelduse laiendamiseks lisaklassifikaatoris CPV PA01-7 „Üürimine“ sätestatud kood, ning mida ei mõjuta lisaklassifikaatori CPV kood PB04-7 „Juhita“, mistõttu tuleneb ühtse klassifikaatori CPV grupi 341 koodide ja lisaklassifikaatori CPV koodi PA01-7 „Üürimine“ koostoimest, et juhita sõidukite rentimist reisijateveoks tuleb pidada asjade riigihankelepinguks, mitte teenuste riigihankelepinguks, ning järelikult juhul, kui ettevõtja panuse põhiosa elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi loomise projekti täitmiseks seisneb elektrisõidukite ostmises ning see panus on ka suurem avaliku sektori hankija panusest projekti täitmiseks, ei ole täidetud [direktiivi 2014/23] artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud „teenuste“ element ja seega ei ole leping selle projekti täitmiseks teenuste kontsessioon direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punkti b tähenduses? 2. Kas mõistet „teenuste osutamine ja korraldamine“, mis on sätestatud direktiivi 2014/23/EL artikli 5 lõike 1 punktis b, tuleb tõlgendada nii, et: a) direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud mõistel „teenuste osutamine“ on [direktiivi 2014/24] artikli 2 lõike 1 punktis 9 sätestatud mõistega „teenuste osutamine“ sama tähendus, mistõttu tähendab direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud mõiste „teenuste osutamine“, et juhul, kui luuakse elektrisõidukite rentimise ja jagamise avalik süsteem, osutab ettevõtja teenuseid, mis on seotud elektrisõidukite rentimise ja jagamisega, ning tegeleb tegevustega, mis lähevad elektrisõidukite rentimisest ja jagamisest kaugemale, ja b) direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud mõiste „teenuste korraldamine“ tähendab, et ettevõtja kasutab „õigust teenuseid ekspluateerida“, mis on sätestatud selliselt direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punktis b, et see ekspluateerimine tekitab tulu, mistõttu direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud mõiste „teenuste korraldamine“ tähendab, et juhul, kui luuakse elektrisõidukite rentimise ja jagamise avalik süsteem, on ettevõtjal tulenevalt elektrisõidukite rentimise ja jagamise hulka kuuluvate teenuste osutamisest ning tegevustest, mis lähevad elektrisõidukite rentimisest ja jagamisest kaugemale, õigus nõuda kasutajatelt teenuste eest tasu, olemata kohustatud maksma vallale parkimistasu või tasu parklate korrapärase hooldamise eest, ning seega on seaduslik, et ta teenib selle alusel tulu? 3. Kas direktiivi 2014/23 artikli 8 lõike 2 (esimeses taandes) sätestatud mõistet „kontsessionääri käibemaksuta väljendatud selline kogukäive lepingu kestuse ajal (nagu selle on hinnanguliselt määranud avaliku sektori hankija või võrgustiku sektori hankija), mis tal tekib kontsessiooni esemeks olevate […] teenuste osutamise tulemusel“, tuleb tõlgendada nii, et „kontsessionääri kogukäibe“ hulka kuuluvad ka tasud, mille kasutajad maksavad kontsessionäärile endale, ja järelikult on ka need tekkinud „kontsessiooni esemeks olevate teenuste osutamise tulemusel“? 4. Kas direktiivi 2014/23 artikli 8 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et [see] direktiiv on kohaldatav siis, kui panuste maksumus või panuste ja selliste kulude maksumus, mis tekkisid ettevõtjale teenuste kontsessiooni raames või mis tekkisid ettevõtjale ja avaliku sektori hankijale teenuste kontsessiooni raames, ületab (ilmselgelt) 5350000 euro suurust piirmäära, käibemaks välja arvatud? 5. Kas [direktiivi 2014/23] artikli 38 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see lubab avaliku sektori hankijal seada majandustegevusega seotud kvalifitseerimise tingimuse ja nõuda ettevõtjatelt selle tingimuse täitmise kohta tõendite esitamist, ka [rakendusmääruse 2015/1986] kohaselt, mille XXI lisas on ette nähtud kontsessiooniteade (tüüpvorm 24), mis sisaldab ka punkti III.1.1) „Kutsetööga tegelemise sobivus, sealhulgas kutse- või äriregistrisse kuulumisega seotud nõuded“? 6. Kui viiendale küsimusele vastatakse jaatavalt, kas siis tuleb direktiivi 2014/23 artikli 38 lõiget 1 koostoimes [selle] direktiivi artikli 3 lõikes 1 ette nähtud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõttega tõlgendada nii, et avaliku sektori hankija võib kutsetegevust puudutava kvalifitseerimise tingimuse kindlakstegemiseks viidata riigisisesele koodile SKD 77.110, et kirjeldada tegevust „Sõiduautode ja väikebusside rentimine ja kasutusrent“, millel on sama tähendus, mis [määruse 1893/2006] I lisa NACE, Rev. 2 klassis 77.11 sätestatud kirjeldusel „Sõiduautode ja väikebusside rentimine ja kasutusrent“? 7. Kui viiendale küsimusele vastatakse jaatavalt, kas siis tuleb direktiivi 2014/23 artikli 38 lõiget 1 – eelkõige osas, milles on viidatud proportsionaalsuse nõudele, koostoimes [selle] direktiivi artikli 3 lõikes 1 ette nähtud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõttega – tõlgendada nii, et avaliku sektori hankija võib nõuda, et iga partner täidaks nõuet registreerida sõiduautode ja väikebusside rentimise ja kasutusrendi tegevus? 8. Kas [direktiivi 2014/24] artikli 2 lõike 1 punkti 8 tuleb tõlgendada nii, et asjade riigihankega on tegemist siis, kui (ettevõtja panuse väärtusest lähtuvalt) on valla ja ettevõtja vahelise tulevase lepingulise suhte oluline osa seotud elektrisõidukite rentimise ja jagamisega elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi kasutajatele, kus vald ei investeeri elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi loomise projekti elluviimisesse otse, makstes ettevõtjale raha, vaid kaudselt, loobudes 20 aastaks parkimistasudest ja pakkudes parklate korrapärast hooldamist, ning selle panuse maksumus tervikuna ületab [direktiivi 2014/24] artikli 4 punktis b või c kehtestatud maksumust, kuna valla panus on siiski (sisuliselt) väiksem nii elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi loomise projekti ellu viiva ettevõtja panusest kui ka panusest, mille ettevõtja tegi projekti elektrisõidukitega seotud osas, ja seda sõltumata asjaolust, et kasutajad maksavad ettevõtjale elektrisõidukite kasutamise eest ning et sõltub kasutajate nõudlusest, kas ettevõtjal õnnestub saada sellist tulu, mis võimaldab näidata elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi loomise majandusedu, mistõttu kuulub ettevõtjale projekti elluviimise äririsk, mis on teenuste kontsessiooni üks omadus direktiivi 2014/23 artikli 5 lõike 1 punkti b tähenduses, mitte riigihankele iseloomulik omadus direktiivi 2014/24 artikli 2 lõike 1 punkti 5 tähenduses? 9. Kas direktiivi 2014/24 artikli 3 lõike 4 kolmandat taanet tuleb tõlgendada nii, et see on õiguslik alus selle korra kohaldamiseks, mis on direktiivis 2014/24 ette nähtud valla ja ettevõtja vahel tulevase lepingu sõlmimiseks elektrisõidukite rentimise ja jagamise avaliku süsteemi loomise projektiks, kuna seda lepingut tuleb pidada segalepinguks, mis sisaldab asjade ja teenuste riigihanke ning teenuste kontsessiooni elemente, kuna valla selle projekti täitmiseks tehtud panuse maksumus ületab [direktiivi 2014/24] artikli 4 punktis c sätestatud maksumust? 10. Kas direktiivi 2014/24 artikli 58 lõikeid 1 ja 2 koostoimes direktiivi 2014/24 artikli 18 lõikes 1 sätestatud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et avaliku sektori hankija võib kutsetegevusega seotud kvalifitseerimise tingimuse määratlemiseks viidata riigisisesele koodile SKD 77.110, et kirjeldada tegevust „Sõiduautode ja väikebusside rentimine ja kasutusrent“, millel on sama tähendus, kui määruse 1893/2006 I lisa NACE, Rev. 2 klassis 77.11 sätestatud kirjeldusel „Sõiduautode ja väikebusside rentimine ja kasutusrent“? 11. Kas direktiivi 2014/24 artikli 58 lõiget 1, eelkõige osas, milles selles on viidatud proportsionaalsuse nõudele, ja direktiivi 2014/24 artikli 58 lõiget 2 koostoimes nimetatud direktiivi artikli 18 lõikes 1 ette nähtud võrdse kohtlemise, diskrimineerimiskeelu ja proportsionaalsuse põhimõttega, tuleb tõlgendada nii, et avaliku sektori hankija võib nõuda, et iga partner täidaks nõuet registreerida sõiduautode ja väikebusside rentimise ja kasutusrendi tegevus?“