ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13

Kirjandus- ja kunstiteoste autoriõiguse ning sellega kaasnevate õiguste föderaalseaduse (Bundesgesetz über das Urheberrecht an Werken der Literatur und der Kunst und über verwandte Schutzrechte), mis on BGBl. I-s 81/2006 avaldatud redaktsioonis (edaspidi „UrhG”), § 81 sätestab: „1) Igal isikul, kelle käesolevast seadusest tulenevat ainuõigust on rikutud või kellel on põhjust sellist rikkumist eeldada, on õigus esitada ebaseadusliku tegevuse lõpetamise või sellisest tegevusest hoidumise nõue. Kohtusse võib pöörduda ka ettevõtte omaniku vastu, kui mõni tema töötajatest või volitatud isikutest on kõnealuse ettevõtte tegevuse raames pannud toime rikkumise või kui esineb oht, et selline rikkumine pannakse toime. 1 a) Kui isik, kes on sellise rikkumise toime pannud või kes võib selle toime panna, kasutab selleks vahendaja teenuseid, võib ebaseadusliku tegevuse lõpetamise või sellisest tegevusest hoidumise nõude esitada ka vahendaja suhtes. […]”
1.

Komisjoni 20. veebruari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 314/2002 (milles sätestatakse suhkrusektori kvoodisüsteemi kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad, muudetud komisjoni 9. jaanuari 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 38/2004) artikli 6 lõike 4 analüüsi tulemusena ei ilmnenud asjaolusid, mis võiksid mõjutada selle kehtivust seoses sellega, et see säte ei näe ette, et põhitoodangumaksu arvutamisel jäetaks eksporditava ülejäägi hulka arvestamata eksporditud töödeldud toodetes sisalduv suhkur, mille eest ei ole makstud eksporditoetust.
7

Direktiivi artikli 7 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud: „1. Kõikidel liidu kodanikel on õigus elada teise liikmesriigi territooriumil kauem kui kolm kuud, kui: a) nad tegutsevad vastuvõtvas liikmesriigis töötajate või füüsilisest isikust ettevõtjatena või b) neil on enda ja oma pere jaoks piisavalt vahendeid, et mitte koormata oma elamisperioodi ajal vastuvõtva liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi ja neil on vastuvõtva liikmesriigi üldine ravikindlustus või c) — nad on kantud mõne sellise era- või avalik-õigusliku õppeasutuse nimekirja, mis on vastuvõtvas liikmesriigis akrediteeritud või mida rahastatakse selle riigi õigusaktide või haldustavade põhjal, ja nende peamiseks eesmärgiks on õpingud, sealhulgas tööalane koolitus, ning — neil on vastuvõtva liikmesriigi üldine ravikindlustus ja nad kinnitavad asjaomasele liikmesriigi asutusele avalduses või mõnes muus enda valitud dokumendis, et neil on enda ja oma pereliikmete jaoks piisavalt vahendeid, et mitte koormata oma elamisperioodi ajal vastuvõtva liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi, või d) nad on punktides a, b või c nimetatud tingimustele vastava liidu kodaniku pereliikmed, kes on temaga kaasas või ühinevad temaga. 2. Lõikes 1 ettenähtud elamisõigus laieneb ka pereliikmetele, kes ei ole liikmesriigi kodanikud, kuid kes on liidu kodanikuga vastuvõtvas liikmesriigis kaasas või ühinevad temaga, kui kõnealune liidu kodanik vastab lõike 1 punktides a, b või c nimetatud tingimustele.”
53

Euroopa Kohus on otsustanud, et asjaolu, et isik osaleb ühenduse akti vastuvõtmise menetluses, võib teda selle akti suhtes individualiseerida üksnes juhul, kui selle isiku kasuks on ühenduse õigusnormides ette nähtud menetluslikud tagatised. Seega, kui ühenduse õigusnorm kohustab otsuse vastuvõtmisel järgima menetlust, mille raames füüsiline või juriidiline isik võib tugineda võimalikele õigustele, sealhulgas õigusele olla ära kuulatud, individualiseerib sellele isikule antud eriline õiguslik olukord teda EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses (vt analoogia alusel 4. oktoobri 1983. aasta otsus kohtuasjas 191/82: Fediol vs. komisjon, EKL 1983, lk 2913, punkt 31, ja . aasta otsus kohtuasjas C-263/02 P: komisjon vs. Jégo-Quéré, EKL 2004, lk I-3425, punktid 47 ja 48).
Keywords

Summary



Keywords

1. Rahvusvahelised lepingud – Ühenduse lepingud – Vahetu õigusmõju

(EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingu lisaprotokoll, artikkel 37; EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 10 lõige 1)

2. Rahvusvahelised lepingud – EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping – Töötajad – Võrdne kohtlemine

(EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingu lisaprotokoll, artikkel 37; EMÜ-Türgi assotsiatsiooninõukogu otsus nr 1/80, artikli 10 lõige 1)

Summary

1. EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingule lisatud lisaprotokolli artikli 37 sõnastuses ei ole mingeid olulisi erinevusi ühenduste ja Slovakkia vahelise assotsiatsioonilepingu artikli 38 lõikega 1 ning ühenduste ja Venemaa vahelise partnerluslepingu artikli 23 lõikega 1, millega keelatakse selgelt, täpselt ja tingimusteta kõikidel liikmesriikidel diskrimineerida töö- ja palgatingimustes ning töölt vabastamisel asjaomase kolmanda riigi töötajaid nende kodakondsuse põhjal, võrreldes nimetatud liikmesriigi kodanikega. Seega võivad üksikisikud neile tingimustele liikmesriikide kohtutes viidata.

Lisaprotokolli artiklis 37 esitatud reeglit kordav otsuse nr 1/80 artikli 10 lõige 1 esitab selgelt, täpselt ja tingimusteta, et liikmesriigid ei tohi kodakondsuse alusel palga- ja töötingimustes diskrimineerida selle liikmesriigi tööturul seaduslikult tegutsevaid Türgi kodanikest töötajaid.

(vt punktid 28 ja 29)

2. EMÜ-Türgi assotsiatsioonilepingu lisaprotokolli artiklis 37 ja nimetatud lepinguga loodud assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta artikli 10 lõikes 1 esitatud keeldu diskrimineerida töötingimuste ja töötasu osas Türgi kodanikke, kes tegutsevad liikmesriikide seaduslikul tööturul, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui Türgi kodanikust elukutselisele sportlasele, kes on ühes liikmesriigis asutatud klubi poolt nõuetekohaselt tööle võetud, kohaldatakse selle riigi spordiliidu kehtestatud normi, mille kohaselt võivad klubid üleriigilisel tasemel korraldatud võistlustel kasutada üksnes piiratud arvu mängijaid kolmandatest riikidest, mis ei kuulu Euroopa Majanduspiirkonda.

(vt punkt 32 ja resolutsioon)
Euroopa Kohtu 17. juuli 2008. aasta määrus kohtuasjas — Pellegrini vs. komisjon

(kohtuasi C-114/08 P(R))

„Apellatsioonkaebus — Ese — Ühenduse lepinguväline vastutus — Komisjoni tegevusetus — Põhikohtuasjas hagetava kahjuhüvitise maksmine esialgse õiguskaitse korras — Esialgse õiguskaitse nõue ei ole põhistatud”

1. Kahju hüvitamise hagi — Ese — Kahju hüvitamise nõue, milles tuginetakse sellele, et ühenduse määruse kohaldamisel võttis siseriiklik ametiasutus vastu ebaseadusliku otsuse — Euroopa Kohtu pädevus — Tingimused — Väidetava õigusvastasuse omistamine ühenduse institutsioonile (EÜ artikkel 235 ja EÜ artikli 288 teine lõik) (vt punktid 17–19)

2. Lepinguväline vastutus — Tingimused — Õigusvastasus — Komisjon jättis algatamata liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse — Õigusvastasuse puudumine (EÜ artikkel 226 ja EÜ artikli 288 teine lõige) (vt punktid 20–22)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (presidendi) 7. jaanuari 2008.. aasta määruse peale kohtuasjas T-375/07 R: Rosario Maria Pellegrini vs. komisjon, millega jäeti rahuldamata nõue mõista komisjonilt välja esialgne hüvitis rahalise kahju eest, mis hagejal väidetavalt tekkis seetõttu, et nimetatud institutsioon ei taganud finantsvahendaja tegevust käsitlevate ühenduse sätete täies ulatuses kohaldamist ning nende sätete õiget tõlgendamist.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Jätta Rosario Maria Pellegrini käesoleva kohtuastme kulud tema enda kanda.

Euroopa Kohtu 17. juuli 2008. aasta määrus kohtuasjas — Pellegrini vs. komisjon

(kohtuasi C-114/08 P(R))

„Apellatsioonkaebus — Ese — Ühenduse lepinguväline vastutus — Komisjoni tegevusetus — Põhikohtuasjas hagetava kahjuhüvitise maksmine esialgse õiguskaitse korras — Esialgse õiguskaitse nõue ei ole põhistatud”

1. Kahju hüvitamise hagi — Ese — Kahju hüvitamise nõue, milles tuginetakse sellele, et ühenduse määruse kohaldamisel võttis siseriiklik ametiasutus vastu ebaseadusliku otsuse — Euroopa Kohtu pädevus — Tingimused — Väidetava õigusvastasuse omistamine ühenduse institutsioonile (EÜ artikkel 235 ja EÜ artikli 288 teine lõik) (vt punktid 17–19)

2. Lepinguväline vastutus — Tingimused — Õigusvastasus — Komisjon jättis algatamata liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse — Õigusvastasuse puudumine (EÜ artikkel 226 ja EÜ artikli 288 teine lõige) (vt punktid 20–22)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (presidendi) 7. jaanuari 2008.. aasta määruse peale kohtuasjas T-375/07 R: Rosario Maria Pellegrini vs. komisjon, millega jäeti rahuldamata nõue mõista komisjonilt välja esialgne hüvitis rahalise kahju eest, mis hagejal väidetavalt tekkis seetõttu, et nimetatud institutsioon ei taganud finantsvahendaja tegevust käsitlevate ühenduse sätete täies ulatuses kohaldamist ning nende sätete õiget tõlgendamist.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. juuni 2008. aasta määrus – US Steel Košice vs. komisjon

(kohtuasi C-6/08 P)

„Apellatsioonkaebus — Direktiiv 2003/87/EÜ — Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem — Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll — Slovakkia Vabariik — Ühinemisakt — Saastekvootide eraldamine — Ajavahemik 2008–2012 — Tingimused — Otsene puutumus — Vastuvõetamatus”

Tühistamishagid — Füüsilised ja juriidilised isikud — Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid (EÜ artikli 230 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87) (vt punktid 60 ja 61, 75)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (kolmas koda) 1. oktoobri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-27/07: US Steel Košice s.r.o. vs. komisjon, millega jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, milles paluti tühistada komisjoni 29. novembri 2006. aasta otsus, mis puudutab Slovakkia teavitatud riiklikku kava kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise kohta ajavahemikuks 2008 kuni 2012 kooskõlas Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631) – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid

Resolutiivosa

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja US Steel Košice s.r.o.’lt.

Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. juuni 2008. aasta määrus – US Steel Košice vs. komisjon

(kohtuasi C-6/08 P)

„Apellatsioonkaebus — Direktiiv 2003/87/EÜ — Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem — Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll — Slovakkia Vabariik — Ühinemisakt — Saastekvootide eraldamine — Ajavahemik 2008–2012 — Tingimused — Otsene puutumus — Vastuvõetamatus”

Tühistamishagid — Füüsilised ja juriidilised isikud — Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid (EÜ artikli 230 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87) (vt punktid 60 ja 61, 75)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu (kolmas koda) 1. oktoobri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-27/07: US Steel Košice s.r.o. vs. komisjon, millega jäeti vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, milles paluti tühistada komisjoni 29. novembri 2006. aasta otsus, mis puudutab Slovakkia teavitatud riiklikku kava kasvuhoonegaaside saastekvootide eraldamise kohta ajavahemikuks 2008 kuni 2012 kooskõlas Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631) – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid

Resolutiivosa

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. mai 2008. aasta määrus — Ilhan vs. Staatssecretaris van Financiën

(kohtuasi C-42/08)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Teenuste osutamise vabadus — EÜ artiklid 49–55 — Mootorsõidukid — Ühes liikmesriigis registreeritud ja üüritud mootorsõiduki kasutamine teises liikmesriigis — Sellise sõiduki maksustamine viimases liikmesriigis”

Teenuste osutamise vabadus — Piirangud (EÜ artiklid 49–55) (vt punkt 25 ja resolutiivosa)

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — EÜ artiklite 49–55 tõlgendamine — Siseriiklik säte, mis näeb ette registreerimismaksu sõiduki esmakordsel kasutamisel siseriiklikel avalikel teedel sõltumata nende teede kasutamise kestusest — Selles liikmesriigis elava isiku maksukohustus, kui see isik on üürinud teises liikmesriigis registreeritud sõiduki eesmärgiga kasutada seda sõidukit peamiselt esimeses liikmesriigis äritegevuses ning isiklikuks tarbeks kolme aasta vältel.

Resolutiivosa

EÜ artiklitega 49–55 on vastuolus niisuguste siseriiklike õigusnormide kohaldamine nagu põhikohtuasjas ja mille kohaselt isik, kelle elu- või asukoht on ühes liikmesriigis ning kes peamiselt selles liikmesriigis kasutab teises liikmesriigis registreeritud ja sealt renditud sõidukit, on kohustatud tasuma selle sõiduki kasutuselevõtmise tõttu esimese liikmesriigi teedevõrgus maksu, mida arvestatakse ilma, et võetaks arvesse nii nimetatud sõiduki rendilepingu kui ka selle sõiduki tegeliku kasutamise kestust nimetatud teedevõrgus.

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. mai 2008. aasta määrus — Ilhan vs. Staatssecretaris van Financiën

(kohtuasi C-42/08)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Teenuste osutamise vabadus — EÜ artiklid 49–55 — Mootorsõidukid — Ühes liikmesriigis registreeritud ja üüritud mootorsõiduki kasutamine teises liikmesriigis — Sellise sõiduki maksustamine viimases liikmesriigis”

Teenuste osutamise vabadus — Piirangud (EÜ artiklid 49–55) (vt punkt 25 ja resolutiivosa)

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — EÜ artiklite 49–55 tõlgendamine — Siseriiklik säte, mis näeb ette registreerimismaksu sõiduki esmakordsel kasutamisel siseriiklikel avalikel teedel sõltumata nende teede kasutamise kestusest — Selles liikmesriigis elava isiku maksukohustus, kui see isik on üürinud teises liikmesriigis registreeritud sõiduki eesmärgiga kasutada seda sõidukit peamiselt esimeses liikmesriigis äritegevuses ning isiklikuks tarbeks kolme aasta vältel.

Resolutiivosa

EÜ artiklitega 49–55 on vastuolus niisuguste siseriiklike õigusnormide kohaldamine nagu põhikohtuasjas ja mille kohaselt isik, kelle elu- või asukoht on ühes liikmesriigis ning kes peamiselt selles liikmesriigis kasutab teises liikmesriigis registreeritud ja sealt renditud sõidukit, on kohustatud tasuma selle sõiduki kasutuselevõtmise tõttu esimese liikmesriigi teedevõrgus maksu, mida arvestatakse ilma, et võetaks arvesse nii nimetatud sõiduki rendilepingu kui ka selle sõiduki tegeliku kasutamise kestust nimetatud teedevõrgus.
Euroopa Kohtu (viies koda) 16. mai 2008. aasta määrus — Raulin vs. Prantsusmaa

(kohtuasi C-49/08)

„Füüsilise isiku poolt liikmesriigi vastu esitatud hagi, mille eesmärk on tühistada siseriikliku kohtu otsus ja tuvastada, et see liikmesriik on rikkunud ühenduse õigust — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine”

1. Tühistamishagi — Siseriiklike ametiasutuste aktid — Euroopa Kohtu pädevuse puudumine (EÜ artikkel 230) (vt punktid 7 ja 8)

2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi — Komisjoni ja liikmesriikide hagi esitamise ainuõigus — Füüsilise või juriidilise isiku hagi — Vastuvõetamatus (EÜ artikkel 226 ja 227) (vt punktid 9 ja 10)

Ese

Tühistamishagi — Nõukogu 14. oktoobri 1991. aasta direktiivi 91/533/EMÜ tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest (EÜT L 288, lk 32; ELT eriväljaanne 05/02, lk 3) rikkumine liikmesriigi poolt — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine.

Resolutiivosa

1. Euroopa Ühenduste Kohtul puudub ilmselgelt pädevus käesoleva hagi osas otsuse langetamiseks.

2. S. Raulin kannab ise oma kohtukulud.

Euroopa Kohtu (viies koda) 16. mai 2008. aasta määrus — Raulin vs. Prantsusmaa

(kohtuasi C-49/08)

„Füüsilise isiku poolt liikmesriigi vastu esitatud hagi, mille eesmärk on tühistada siseriikliku kohtu otsus ja tuvastada, et see liikmesriik on rikkunud ühenduse õigust — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine”

1. Tühistamishagi — Siseriiklike ametiasutuste aktid — Euroopa Kohtu pädevuse puudumine (EÜ artikkel 230) (vt punktid 7 ja 8)

2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi — Komisjoni ja liikmesriikide hagi esitamise ainuõigus — Füüsilise või juriidilise isiku hagi — Vastuvõetamatus (EÜ artikkel 226 ja 227) (vt punktid 9 ja 10)

Ese

Tühistamishagi — Nõukogu 14. oktoobri 1991. aasta direktiivi 91/533/EMÜ tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest (EÜT L 288, lk 32; ELT eriväljaanne 05/02, lk 3) rikkumine liikmesriigi poolt — Ilmne Euroopa Kohtu pädevuse puudumine.

Resolutiivosa

1. Euroopa Ühenduste Kohtul puudub ilmselgelt pädevus käesoleva hagi osas otsuse langetamiseks.
Euroopa Kohtu presidendi 24 märtsi 2009. aasta määrus – Cheminova jt vs. komisjon

(kohtuasi C-60/08 P(R))

„Apellatsioonkaebus — Ajutiste meetmete kohaldamine — Malatiooni sisaldavate taimekaitsevahendite turuleviimise lubade tühistamine — Vastuvõetavus — Kiireloomulisus”

1. Ajutiste meetmete kohaldamine — Kohaldamise peatamine — Ajutised meetmed — Kohaldamise tingimused — Kiireloomulisus — Tõsine ja korvamatu kahju — Tõendamiskoormis (vt punktid 36–38)

2. Apellatsioonkaebus — Väited (EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punkt 71)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu presidendi 4. detsembri 2007. aasta määruse peale kohtuasjas T-326/07 R: Cheminova jt vs. komisjon – Cheminova A/S jt vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega jäeti rahuldamata taotlus peatada komisjoni . aasta otsuse 2007/389/EÜ malatiooni kandmata jätmise kohta nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (ELT L 146, lk 19) kohaldamine.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Cheminova A/S-ilt, Cheminova Agro Italia Srl-ilt, Cheminova Bulgaria EOOD-lt, Agrodan SA-lt ja Lodi SAS-ilt.

3. European Crop Protection Association kannab ise oma kohtukulud.

Euroopa Kohtu presidendi 24 märtsi 2009. aasta määrus – Cheminova jt vs. komisjon

(kohtuasi C-60/08 P(R))

„Apellatsioonkaebus — Ajutiste meetmete kohaldamine — Malatiooni sisaldavate taimekaitsevahendite turuleviimise lubade tühistamine — Vastuvõetavus — Kiireloomulisus”

1. Ajutiste meetmete kohaldamine — Kohaldamise peatamine — Ajutised meetmed — Kohaldamise tingimused — Kiireloomulisus — Tõsine ja korvamatu kahju — Tõendamiskoormis (vt punktid 36–38)

2. Apellatsioonkaebus — Väited (EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58) (vt punkt 71)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu presidendi 4. detsembri 2007. aasta määruse peale kohtuasjas T-326/07 R: Cheminova jt vs. komisjon – Cheminova A/S jt vs. Euroopa Ühenduste Komisjon, millega jäeti rahuldamata taotlus peatada komisjoni . aasta otsuse 2007/389/EÜ malatiooni kandmata jätmise kohta nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (ELT L 146, lk 19) kohaldamine.

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Cheminova A/S-ilt, Cheminova Agro Italia Srl-ilt, Cheminova Bulgaria EOOD-lt, Agrodan SA-lt ja Lodi SAS-ilt.
Kohtuasi C-364/08

Marc Vandermeir

versus

Belgia riik – SPF Finances

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal de première instance d’Arlon)

„Kodukorra artikli 104 lõike 3 esimene lõik — Asutamisvabadus — EÜ artikkel 43 — Teenuste osutamise vabadus — EÜ artikkel 49 — Mootorsõidukid — Ühes liikmesriigis registreeritud mootorsõiduki kasutamine teises liikmesriigis elava isiku poolt — Selle mootorsõiduki maksustamine mootorsõiduki kasutaja elukohaliikmesriigis”

Euroopa Kohtu määrus (kaheksas koda), 24. oktoober 2008 I ‐ 8089

Kohtumääruse kokkuvõte

Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Piirangud

(EÜ artiklid 43 ja 49)

EÜ artiklit 43 ja EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on liikmesriigis elav füüsilisest isikust ettevõtja kohustatud registreerima seal sõiduki, mille ta on liisinud teises liikmesriigis asutatud äriühingult, kui see sõiduk ei ole mõeldud alaliseks kasutamiseks peamiselt esimese liikmesriigi territooriumil ja kui seda tegelikult nii ka ei kasutata.

Liikmesriik võib kehtestada registreerimiskohustuse niisuguse mootorsõiduki osas, mille on selles liikmesriigis elav töötaja liisinud mõnes teises liikmesriigis asutatud äriühingult, kui see sõiduk on mõeldud alaliseks kasutamiseks peamiselt esimesena nimetatud liikmesriigi territooriumil või kui seda tegelikult niimoodi kasutatakse.

Seevastu juhul, kui need tingimused ei ole täidetud, on teises liikmesriigis registreeritud sõiduki side esimesena nimetatud liikmesriigiga väiksem ning seetõttu on kõnealuse piirangu põhjendamiseks vaja muud õigustust. Kui töötaja ei kasuta oma sõidukit nimetatud tingimustel, ei saa niisuguse sõiduki töötaja elukohaliikmesriigis registreerimise kohustust õigustada asjaoluga, et isik tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana muus kui elukohaliikmesriigis, omades seal püsivat tegevuskohta, mitte seal asutatud äriühingu juhataja või tegevdirektorina, ega asjaoluga, et ta on liisinud sõiduki selle liikmesriigi äriühingult ise, mitte tööandja kaudu, kes oleks seejärel andnud sõiduki tema käsutusse.

(vt punktid 32–36 ja resolutsioon)
Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. mai 2009. aasta määrus – Seaport Investment vs. Department of the Environment for Northern Ireland

(kohtuasi C-454/08)

„Eelotsusetaotlus — Vastuvõetamatus”

Eelotsuse küsimused — Vastuvõetavus — Küsimused, mis on esitatud faktilist ja õiguslikku konteksti piisavalt täpsustamata — Küsimused, mis esitati tarvilikku vastust välistavas kontekstis — Ilmselge vastuvõetamatus (EÜ artikkel 234) (vt punktid 8–10)

Ese

Eelotsusetaotlus – Court of Appeal in Northern Ireland – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 197, lk 30; ELT eriväljaanne 15/06, lk 157) artikli 6 lõike 2, artikli 6 lõike 3 ja artikli 6 lõike 4 tõlgendamine – Asutuste määramine, kellega tuleb konsulteerida ja keda kavade või programmide rakendamisega kaasnev keskkonnamõju tõenäoliselt puudutab – Avalikkuse ja asutuste teavitamise ning nendega konsulteerimise üksikasjalik kord.

Resolutsioon

Court of Appeal in Northern Ireland’i 8. septembri 2008. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.

Euroopa Kohtu (kuues koda) 20. mai 2009. aasta määrus – Seaport Investment vs. Department of the Environment for Northern Ireland

(kohtuasi C-454/08)

„Eelotsusetaotlus — Vastuvõetamatus”

Eelotsuse küsimused — Vastuvõetavus — Küsimused, mis on esitatud faktilist ja õiguslikku konteksti piisavalt täpsustamata — Küsimused, mis esitati tarvilikku vastust välistavas kontekstis — Ilmselge vastuvõetamatus (EÜ artikkel 234) (vt punktid 8–10)

Ese

Eelotsusetaotlus – Court of Appeal in Northern Ireland – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 197, lk 30; ELT eriväljaanne 15/06, lk 157) artikli 6 lõike 2, artikli 6 lõike 3 ja artikli 6 lõike 4 tõlgendamine – Asutuste määramine, kellega tuleb konsulteerida ja keda kavade või programmide rakendamisega kaasnev keskkonnamõju tõenäoliselt puudutab – Avalikkuse ja asutuste teavitamise ning nendega konsulteerimise üksikasjalik kord.

Resolutsioon

Court of Appeal in Northern Ireland’i 8. septembri 2008. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.