Otsuse nr 2424/88 kaitse kohta dumpinguhinnaga või subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Söe- ja Teraseühenduse liikmed artiklist 1 ja artikli 2 lõikest 1 tuleneb, et dumpinguvastaste õigusnormide eesmärk on kaitse dumpinguhinnaga või subsideeritud impordi eest ja et dumpinguvastast tollimaksu võib kohaldada dumpingtootele, mille vabasse ringlusse lubamine ühenduses tekitab kahju. Arvestades neid sätteid, eeldab dumpinguvastaste meetmete kohaldamine seega kauba toomist ühenduse turule, mis tekitab kahju ühenduse tööstusharule. Dumpinguvastased õigusaktid ei puuduta kauba müüki kui sellist, seni kuni see kaup ei ole tegelikult eksporditud ühenduse tolliterritooriumile ega lubatud ühenduses vabasse ringlusse. Dumpinguvastaste tollimaksude eesmärk on neutraliseerida dumpingumarginaal, mis tuleneb ühendusse suunatud kauba ekspordihinna ja toote normaalväärtuse erinevusest, ning kaotada niimoodi asjaomase kauba importimisega seotud kahjulik mõju ühenduses. Seega ei ole dumpinguvastaste õigusnormide eesmärk põhimõtteliselt kehtestada dumpinguvastane tollimaks, mis põhineb asjaomase kauba eest esimese müügitehinguga seoses tasutaval hinnal, kui deklarandi poolt tegelikult makstud või makstav hind on sama või kõrgem dumpinguvastase meetmega ette nähtud minimaalsest hinnast.

Vastavalt otsuse nr 67/94 ajutise dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta ühendusse imporditud Brasiilia, Poola, Venemaa ja Ukraina päritoluga hematiitmalmile artikli 1 lõikele 2 ei või toll nimetatud otsusega kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks tolliväärtust kindlaks määrata hinna põhjal, mis tuli tasuda asjaomase kauba eest seoses müügitehinguga, mis eelnes müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon, kui deklareeritud hind vastas importija poolt tegelikult makstud või makstavale hinnale. Lisades tolliväärtuse mõistele sõna „deklareeritud”, rõhutab see säte, et dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise alus ei ole mitte tolliväärtus iseenesest, vaid importija deklareeritud tolliväärtus. Seega tuleneb nimetatud sättest, et sellise müügitehingu hinda, mis eelnes müügitehingule, mille alusel importija koostas deklaratsiooni, ei saa dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks arvesse võtta.

Seevastu juhul, kui toll põhjendatult kahtleb deklareeritud väärtuse tõelevastavuses ja kui need kahtlused osutuvad õigeks pärast seda, kui toll on palunud lisateavet või mis tahes täiendavaid dokumente ning on andnud asjaomasele isikule nende kahtluste põhjenduste kohta vastuväidete esitamiseks piisava võimaluse, ilma et oleks võimalik kindlaks määrata tegelikult makstud või makstavat hinda, võib toll vastavalt määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artiklile 31 arvutada tolliväärtuse otsusega nr 67/94 kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu kohaldamiseks vastavalt hinnale, mis lepiti kokku sellise varasema müügitehingu käigus, mis on ajaliselt lähim müügitehingule, mille kohta esitati tollideklaratsioon ja mille tõelevastavuses kahtlemiseks puudub tollil igasugune objektiivne põhjus. Esiteks, toll ei pea taolise kahtluse korral tolliväärtust tehinguväärtuse meetodil kindlaks määrama ja kui need kahtlused püsivad, võib ta deklareeritud hinnaga mitte nõustuda pärast seda, kui on palunud lisateavet või mis tahes täiendavaid dokumente ja olles andnud asjaomasele isikule nende kahtluste põhjenduste kohta vastuväidete esitamiseks piisava võimaluse.

Teiseks, võttes arvesse muutuva suurusega dumpinguvastase tollimaksu iseärasust, kujutab viide sellisele hinnale, mida tuli tasuda seoses müügitehinguga, mis eelnes sellele müügitehingule, mille kohta vormistati tollideklaratsioon, endast meetodit, millega määrata kindlaks tolliväärtus, mis on samal ajal „mõistlik” määruse nr 2913/92 artikli 31 lõike 1 mõttes ja kooskõlas rahvusvaheliste põhimõtete ja üldsätetega, millele on viidatud artikli 31 lõikes 1.

(vt punktid 33, 49, 52, 61, 63, 64 ja resolutiivosa)