Kohtuasi T-44/00

Mannesmannröhren-Werke AG

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Konkurents — Kartellikokkulepped — Õmbluseta terastorude turud — Rikkumise kestus — Trahvid”

Esimese Astme Kohtu otsus (teine koda), 8. juuli 2004 II-2233

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ühenduse õiguses on ülekaalus tõendite vaba hindamise põhimõte ja ainus kriteerium esitatud tõendite hindamiseks on nende usaldusväärsus. Lisaks võib komisjonil olla vaja teavitajate anonüümsust kaitsta ja sellest asjaolust ei piisa, et kohustada komisjoni jätta arvestamata tema valduses olev tõend. Sellest tulenevalt, kui ühe hageja argumendid, mis tuginevad tõsiasjale, et komisjon ei ole avaldanud asjaomase hageja vastu esitatud dokumendi koostajat ega ka päritolu, võivad olla asjakohased jagamispõhimõtete dokumendi usaldusväärsuse ja järelikult selle elemendi tõendusjõu hindamisel, ei tule järeldada, et see on vastuvõetamatu tõend, mille peaks toimikust kõrvaldama. (vt punktid 84 ja 85)

Vastuväiteteatise ja lõpliku otsuse vastuolu tähendab kaitseõiguse rikkumist üksnes juhul, kui lõplikus otsuses sedastatud vastuväidet ei ole esitatud vastuväiteteatises piisavalt, et võimaldada adressaatidel end kaitsta. Tegelikult on komisjoni kohustus vastuväiteteatise faasis üksnes kirjeldada esitatud vastuväiteid ja nimetada selgelt faktilisi asjaolusid, millele ta tugineb, ning nende kohta antud hinnangut, et vastuväiteteatise adressaadid saaksid end kaitsta tõhusalt. Sellega seoses võib vastuväiteteatises sisalduvate faktiliste asjaolude õiguslik hinnang teatise määratluse tõttu olla vaid ajutine, ja komisjoni hilisemat otsust ei saa tühistada üksnes põhjusel, et asjaomaste faktiliste asjaolude kohta tehtud lõplikud järeldused ei ole täpselt kooskõlas nimetatud ajutise hinnanguga. Komisjonil tuleb vastuväiteteatise adressaadid ära kuulata ja vajadusel arvestada esitatud väidetele nende poolt vastusena antud märkusi, et muuta oma analüüsi eelkõige nende kaitseõiguste jälgimiseks. (vt punktid 98-100)

Ettevõtjad, kes sõlmivad lepinguid, mille eesmärk on konkurentsi piiramine, ei saa põhimõtteliselt vältida EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamist väitega, et nende sõlmitud lepingul ei pidanud olema konkurentsile märgatavat mõju. (vt punktid 130 ja 196)

Komisjonil on EÜ artikli 81 alusel kohustus vastu võetud otsuses turgu piiritleda vaid siis, kui ilma säärase piiritluseta ei ole võimalik otsustada, kas asjaomane leping võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja kas selle eesmärk on takistada, piirata või moonutada konkurentsi ühisturul. Põhimõtteliselt, kui lepingu enese eesmärk on konkurentsi piiramine „turgude jagamisega”, ei ole vaja asjaomaseid geograafilisi turge määratleda täpselt, kui tegelik või potentsiaalne konkurents asjaomasel territooriumil on ilmtingimata piiratud, moodustagu need territooriumid „turud” selle sõna otseses tähenduses või mitte. (vt punkt 132)

Konkurentsi alal võidakse tegevust, mis on osa tervikplaanist ja millega taotletakse ühist eesmärki, pidada seotuks ühe lepinguga. Kui komisjon tõendab, et kartellikokkuleppes osalenud ettevõtja teadis või pidi ilmtingimata teadma, et nii tehes osaleb ta ühes lepingus, võib tema osalemine asjaomases kartellikokkuleppes moodustada väljenduse tema liitumisest selle lepinguga. (vt punkt 181)

Tühistamishagiga seotud väide, mis puudutab ühenduse meetme põhjendamise puudumist või ebapiisavust, moodustab erinevalt põhiküsimust puudutavast väitest avalikku õiguskorda puudutava väite, millele tuleb ühenduse kohtul tähelepanu juhtida omal algatusel ja mida pooled võivad järelikult esitada menetluse kõigis etappides. (vt punktid 192 ja 210)

Kuigi komisjonil on trahvide määramisel kaalutlusõigus, ei või ta loobuda ise täitmast endale kehtestatud reegleid. Seega peab komisjon trahvisummade määramisel arvestama ilmtingimata määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta suuniste sõnastust ja eelkõige asjaolusid, mis on suuniste alusel kohustuslikud. (vt punktid 212, 230-231, 274)

Komisjonil on kaalutlusõigus trahvisummade määramisel, et ta saaks juhtida ettevõtjate käitumist nii, et nad järgiksid konkurentsieeskirju. Lisaks ei saa asjaolu, et komisjon minevikus kohaldas teatava suurusega trahve teatavat tüüpi rikkumistele, võtta võimalust seda taset tõsta määruses nr 17 märgitud piirides, kui see on vajalik ühenduse konkurentsipoliitika elluviimise tagamiseks. Ühenduse konkurentsieeskirjade tõhus kohaldamine eeldab vastupidi seda, et komisjon saaks igal ajal kohandada trahvide suurust vastavalt asjaomase poliitika vajadustele. (vt punkt 217)

Konkurentsieeskirjade rikkumise eest ettevõtjale määratud trahvi summa peab olema proportsionaalne tervikuna hinnatud rikkumisega, arvestades eelkõige rikkumise raskust. Rikkumise raskuse hindamiseks tuleb arvestada suurt hulka sääraseid tegureid, mille laad ja tähtsus muutuvad vastavalt asjaomase rikkumise liigile ja selle erilistele asjaoludele. (vt punkt 229)

Määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise suuniste punkti 1 alapunkti A kuuenda lõigu sõnastusest lähtuvalt tuleb järeldada, et komisjonil säilis teatud kaalutlusõigus seoses võimalusega kaaluda trahve ettevõtjate suuruse alusel. Seetõttu ei ole komisjonil kohustust trahvisummade kindlaksmääramise ajal tagada olukorras, kus trahvid määratakse mitmele samas rikkumises osalenud ettevõtjale, et trahvide lõplikud summad väljendaksid kõiki ettevõtjale kogukäivete vahelisi erinevusi. (vt punkt 247)

Konkurentsi alal peab füüsiline või juriidiline isik, kes oli rikkumise toimepanemise ajal asjaomase ettevõtja juhatuses, põhimõtteliselt selle eest vastutama, isegi kui rikkumist sedastava otsuse vastuvõtmise päeval läks vastutus ettevõtja käitumise eest üle teise isikule. Olukord ei ole siiski selline, kui isik, kes vastutab nüüdsest ettevõtte tegevuse eest, avaldab, et ta nõustub vastutama asjaolude eest, milles tema eelkäijat süüdistatakse. Siiski ei võimalda selline reegel igal juhul järeldada, et olukorras, kus avalduse tegija on osalenud rikkumises ka iseseisvalt, tuleb talle määrata üks trahv, mis on väiksem nende kahe trahvi summast, mis oleks määratud iseseisvatele ettevõtjatele. (vt punktid 254 ja 255)

Kuigi üldjuhul ei või hageja kanda tõendamiskoormust üle kostjale, kui ta toetub asjaoludele, mida ta ei saa kindlaks teha, ei või käesoleval juhul kohaldada tõendamiskoormuse mõistet komisjoni kasuks selles osas, mis puudutab nimetatud lepingute lõppemiskuupäeva, mil komisjon otsustas mitte sedastada konkurentsireeglite rikkumist ajavahemikus, kui kehtisid vabatahtlikud piiravad lepped kolmanda riigi ja ühenduse vahel, keda esindas komisjon. Tegelikult võtab komisjoni seletamatu suutmatus esitada tõendeid olukorrast, mis teda otseselt puudutab, Esimese Astme Kohtult võimaluse teada asja lahendamisel faktilisi asjaolusid seoses nimetatud kehtivuse lõppemiskuupäevaga ja hea halduse põhimõttega oleks vastuolus panna vaidlustatud otsuse adressaadiks olevad äriühingud, kes ei saa esitada puuduvaid tõendeid erinevalt kostjaks olevast institutsioonist, välja kannatama komisjoni säärase suutmatuse tagajärgi. (vt punktid 261-263)

Esimese Astme Kohus võib liidetud kohtuasjades, milles kõikidel pooltel oli võimalus tutvuda kõikide toimikutega, võtta omaalgatuslikult arvesse paralleelsete kohtuasjade toimikutes sisalduvaid tõendeid. (vt punkt 264)

Kuigi määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise suuniste punktis 3 sisalduvas loetelus on nimetatud asjaolud kindlasti nende hulgas, mida komisjon võib teatavatel juhtudel arvesse võtta, siis vastavalt nimetatud punkti 3 sõnastusele ei ole komisjon kohustatud tegema lisavähendamist automaatselt sellel alusel, et ettevõtja esitab asjaolusid, mis tõendavad mingi säärase olukorra olemasolu. Seda, kas trahvi võimalik vähendamine kergendavate asjaolude alusel on asjakohane, tuleb hinnata üldiselt ja võtta arvesse kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid tervikuna. (vt punkt 274)

Asjaolu, et ettevõtja, kelle osalemine oma konkurentidega kooskõlastatud tegevuses turgude jagamisel on tuvastatud, ei tegutsenud turul nii, nagu konkurentidega lepiti kokku, ei ole ilmtingimata säärane asjaolu, mida tuleks trahvisumma määramisel kergendava asjaoluna arvesse võtta. Määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise suuniste punkti 3 teist taanet tuleb tõlgendada nii, et komisjon on kohustatud tunnistama kergendava asjaolu olemasolu kartellikokkuleppe rakendamise puudumisel vaid siis, kui ettevõtja, kes tugineb sellele asjaolule, on võimeline tõendama, et ta on selgelt ja märgatavalt olnud asjaomase kartellikokkuleppe rakendamise vastu nii, et ta rikkus ise selle toimimist, ja et ettevõtja ei liitunud lepinguga väliselt ega õhutanud sellega teisi ettevõtjaid asjaomast kartellikokkulepet rakendama. (vt punkt 277)

Määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavale trahvide arvutamise suuniste punktis 3 nimetatud „rikkumise lõpetamine kohe, kui komisjon sekkub”, võib loogiliselt olla kergendav asjaolu vaid siis, kui on põhjust oletada, et sekkumine on pannud asjaomaseid ettevõtjaid oma konkurentsivastast tegevust lõpetama. On ilmne, et selle sätte eesmärk on julgustada ettevõtjaid lõpetama konkurentsivastast tegevust kohe, kui komisjon algatab sellega seoses uurimise. Trahvi vähendamist selle sätte alusel ei kohaldata juhul, kui rikkumine on juba lõppenud enne komisjoni esimest sekkumist või kui asjaomased ettevõtjad on juba teinud kindla otsuse selle lõpetamiseks enne vastavat kuupäeva. (vt punktid 280 ja 281)

Kui ettevõtjad esitavad komisjonile haldusmenetluse samas staadiumis ja analoogilises olukorras sarnast teavet faktiliste asjaolude kohta, milles neid süüdistatakse, tuleb nendepoolset koostöötaset pidada võrreldavaks, millega kaasneb see, et neid ettevõtjaid tuleb kohelda võrdselt selles osas, mis puudutab nendele määratud trahvi suuruse kindlaksmääramist. (vt punktid 295 ja 298)