Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Liidu eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Hindamiskriteeriumid

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2)

2. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Vastuväiteteatis – Kohustuslikud andmed

(EÜ artiklid 81, 82 ja 85; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 27 lõige 1)

3. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Komisjoni õigusvastasest tegevusest tulenev rikkumine – Tingimused

(EÜ artiklid 81, 82 ja 85)

4. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Väljaarvutamine – Arvesse võetav käive

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2)

5. Konkurents – Liidu eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Rikkumise ajal ettevõtte käitamise eest vastutav juriidiline isik – Erandid

(EÜ artikli 81 lõige 1)

6. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Hoiatav mõju – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23)

7. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Hoiatav mõju – Kordaja kohaldamine

(EÜ artiklid 81 ja 82; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2, ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkti 1 A neljas lõik)

Summary

1. Konkurentsi valdkonnas võib komisjon juhul, kui emaettevõtja esindab tütarettevõtja kogu kapitali, eeldada, et emaettevõtja mõjutab otsustavalt tütarettevõtja tegevust, ilma et ta peaks täiendavalt tõendama, et emaettevõtja ka tegelikult sellist mõju avaldas või et ta oli teadlik rikkumisest või tütarettevõtja osalusest rikkumises. See on aga ümberlükatav eeldus, mida saab vastupidist kinnitavate tõenditega ümber lükata. Seega peab emaettevõtja, keda komisjon peab tütarettevõtjale määratud trahvi maksmise eest solidaarselt vastutavaks, nimetatud eelduse ümber lükkama tõendite abil, millest nähtub, et tema tütarettevõtja määrab sõltumatult kindlaks selle, kuidas ta turul tegutseb, ja et need kaks äriühingut ei moodusta üht majandusüksust. Vastasel juhul tõendab kontrolli asjaolu, et kogu kapitali esindamisest tulenevat eeldust ümber ei lükatud.

Selleks et hinnata, kas tütarettevõtja määrab sõltumatult kindlaks selle, kuidas ta turul tegutseb, tuleb arvesse võtta kogu asjakohast teavet majanduslike, organisatsiooniliste ja õiguslike sidemete kohta, mis seda tütarettevõtjat ja emaettevõtjat seovad ja mis võivad igas asjas olla erinevad.

Asjaolu, et tütarettevõtjal on oma kohapealne juhatus ja oma vahendid, ei tõenda iseenesest, et ta otsustab oma tegevuse üle turul emaettevõtjast sõltumatult. See, et igapäevase tegevuse juhtimine antakse 100% osalusega tütarettevõtja kohalikule juhtkonnale, on tegelikult täiesti tavapärane käitumine ja sellega ei saa järelikult tõendada tütarettevõtjate reaalset sõltumatust. Samuti on ülesannete ärajagamine tütar- ja emaettevõtjate vahel vertikaalselt integreeritud kontsernis tavapärane praktika, mille abil ei saa ümber lükata eeldust, et emaettevõtjad avaldavad tegelikult otsustavat mõju tütarettevõtjate tegevusele.

(vt punktid 125 ja 126, 130 ja 131)

2. Kaitseõiguse tagamiseks konkurentsipoliitikat puudutava haldusmenetluse läbiviimisel on nõutav, et uurimise all olev ettevõtja peab saama haldusmenetluses esitada tõhusalt oma seisukoha nende väidetavate faktiliste asjaolude ja dokumentide tõelevastavuse ning asjakohasuse kohta, millele komisjon viitab selleks, et põhjendada oma väidet asutamislepingu rikkumise toimepanemise kohta. Seda põhimõtet väljendab määruse nr 1/2003 artikli 27 lõige 1, kuna selles on sätestatud, et huvitatud isikutele tuleb saata vastuväiteteatis, mis sisaldab selgelt kõiki peamisi asjaolusid, millele komisjon menetluse selles staadiumis tugineb, et nad teaksid, millist käitumist komisjon neile ette heidab, ja et end igakülgselt kaitsta enne komisjoni lõpliku otsuse tegemist. Eeltoodud nõue on täidetud, kui otsuses ei panda isikule süüks vastuväiteteatises märgitust erinevaid rikkumisi ega esitata muid faktilisi asjaolusid kui need, mille kohta huvitatud isikul on olnud võimalus oma selgitusi anda.

Kuid see teave võib olla esitatud kokkuvõtlikult ja lõplik otsus ei pea olema vastuväiteteatise koopia, sest see teatis on ettevalmistav dokument, milles faktilistele ja õiguslikele asjaoludele antud hinnangud on ainult esialgsed. Nii võib võrreldes vastuväiteteatisega esitada täiendusi, arvestades isikute antud vastuseid, mille argumendid tõendavad, et nad on tegelikult saanud oma kaitseõigusi teostada. Komisjon võib haldusmenetluses esitatut silmas pidades ka muuta või täiendada vastuväidete põhjenduseks esitatud faktilisi või õiguslikke argumente.

(vt punktid 179–181)

3. Konkurentsinorme kohaldavas haldusmenetluses ettevõtja esitatud argumendi arvessevõtmine ilma, et ettevõtjale oleks antud enne lõpliku otsuse tegemist võimalus selle kohta oma seisukoht esitada, ei saa iseenesest olla käsitatav tema kaitseõiguste rikkumisena.

Kaitseõiguste tagamise põhimõtet saab rikkuda vaid juhul, kui esineb võimalus, et komisjoni õigusvastase tegevuse puudumisel oleks tema poolt läbi viidav haldusmenetlus andnud teise tulemuse. Ettevõtja tõendab, et rikkumine on toime pandud, kui ta tõendab piisavalt mitte seda, et komisjoni otsuse sisu oleks olnud teistsugune, vaid et ta oleks saanud end paremini kaitsta, kui menetluses ei oleks esinenud puudusi, näiteks asjaolu tõttu, et ta oleks võinud oma kaitses kasutada dokumente, millega tutvumist talle haldusmenetluses ei võimaldatud.

(vt punktid 182 ja 183)

4. Määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2 ette nähtud 10% ülempiiri tuleb arvutada kõikide nende ettevõtjate kogukäibe põhjal, kes moodustavad ühe majandusüksuse, mis tegutseb ettevõtjana EÜ artikli 81 tähenduses, sest üksnes kõikide nende äriühingute kogukäive näitab selle ettevõtja suurust ja majanduslikku suutlikkust.

(vt punktid 210 ja 211)

5. Rikkumise eest vastutab põhimõtteliselt füüsiline või juriidiline isik, kes juhib ettevõtet rikkumise toimepanemise ajal, isegi kui rikkumise tuvastanud otsuse vastuvõtmise kuupäeval oli selle ettevõtte käitamise vastutus teisel isikul.

Juhul kui üksus, mis on toime pannud konkurentsieeskirjade rikkumise, kujundatakse ümber õiguslikult või organisatsiooniliselt, ei too selline ümberkujundamine ilmtingimata kaasa uue ettevõtja asutamist, kes ei vastuta eelneva üksuse konkurentsieeskirjade vastase käitumise eest, juhul kui need kaks üksust on majanduslikus mõttes identsed.

Konkurentsieeskirjade tõhusa rakendamise huvides võib seega osutuda vajalikuks panna vastutus keelatud kokkuleppe eest ettevõtte esialgse käitaja asemel erandkorras uuele käitajale, kui viimast saab majanduslikust seisukohast pidada esialgse käitaja õigusjärglaseks.

See „majandusliku järjepidevuse” kriteerium kuulub kohaldamisele üksnes erijuhtudel, näiteks siis, kui ettevõtte käitamise eest vastutav juriidiline isik on pärast rikkumise toimepanemist õiguslikult lõppenud.

Kui ettevõtja lõpeb seetõttu, et ta ühendatakse ostjaga, lähevad ostjale üle tema vara ja kohustused, kaasa arvatud konkurentsiõiguse rikkumisest tekkiv vastutus. Sellisel juhul võidakse ostjat pidada vastutavaks ühendatava ettevõtja toime pandud rikkumise eest.

Isikliku vastutuse põhimõtet ei saa majandusliku järjepidevuse printsiibiga kahtluse alla seada olukorras, kus kartellis osalenud ettevõte võõrandatakse iseseisvale kolmandale isikule, kusjuures endise ja uue käitaja vahel puudub struktuuriline side.

(vt punktid 215–218, 220 ja 221)

6. Määruse nr 1/2003 artiklis 23 sätestatud sanktsioonide eesmärk on karistada ebaseadusliku tegevuse eest ning ennetada sellise tegevuse kordumist. Hoiatamine on seega trahvi üks eesmärk.

Vajadus tagada trahvi piisavalt hoiatav mõju nõuab, et trahvisummat kohandataks, võtmaks arvesse adressaadiks olevale ettevõtjale avaldada soovitud mõju, ja seda selleks, et trahv ei muutuks tähtsusetuks ega vastupidi ülemääraseks, arvestades eeskätt ettevõtja rahalist suutlikkust kooskõlas esiteks trahvi tõhususe tagamise vajaduse ja teiseks proportsionaalsuse põhimõtte järgimise nõuetega.

(vt punktid 234 ja 235)

7. Hoiatamiseks kordaja kohaldamine määruse nr 1/2003 artiklis 23 ette nähtud karistuste arvutamisel eeldab osalejate selliste objektiivsete tunnuste nagu nende suurus ja majanduslikud vahendid arvessevõtmist. Liiatigi on selle lähenemisega kooskõlas ka suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 1A neljanda lõigu sõnastus, sest nende asjaolude arvessevõtmine, mis õigustavad hoiatava mõju kordaja kohaldamist, toimub eraldiseisvalt rikkumise enda laadist, tegelikust mõjust turule ja geograafilise turu ulatusest.

Seega juhul, kui emaettevõtja ja tütarettevõtja moodustavad ühe ettevõtja EÜ artikli 81 tähenduses, võtab komisjon kordaja arvutamiseks arvesse emaettevõtja kogukäivet, mitte ainult tütarettevõtjate käivet.

Juhul kui majandusüksus jagati vahepeal osadeks, on komisjoni otsuse igal adressaadil õigus sellele, et tema suhtes kohaldataks individuaalselt ülempiiri 10% tema käibest. Hoiatuse eesmärgi nõuetekohaseks saavutamiseks tuleb ettevõtja koguvahendeid hinnata trahvi määramise päeval, järgides samas ka proportsionaalsuse põhimõtet.

(vt punktid 243, 252, 255, 257)