ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:F:2010 :154 1AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OT SUS (kolmas koda)
1. detsember 2010
Kohtuasi F-82/09
Mic hel Nolin
versus
Euroopa Komisjon
Avalik teenistus — Ametnikud — Edutamine — Teenetepunktide ja eelispunktide ku stutamine
Ese: EÜ ar tikli 236 j a EA ar tikli 152 a lusel esitatud hagi, millega M . Nolin palub tühistada 
komisjoni personali ja halduse pe adirektoraadi dir ektori 19. detsembri 2008 . aasta otsus, 
millega ku stutati 87,5 teenete- ja eelispunkti, mis olid hagejale edutamiseks ko gunenud.
Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta ko htukulud hageja kanda.
Kokkuvõte
1. Ametnikud — Edutamine — Menetlus — Teenete- ja eelispunktid
(Personalieeskirjad, artiklid 29 ja 45)
2. Ametnikud — Põhimõtted — Seaduslikkuse põhimõte
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
3. Ametnikud — Edutamine — Menetlus — Teenete- ja eelispunktid
4. Ametnikud — Administratsiooni aktid — Vaikimisi tehtud otsus — Mõiste
5. Ametnikud — Põhimõtted — Õiguspärase oo tuse kaitse — Tingimused
6. Ametnikud — Edutamine — Menetlus — Teenete- ja eelispunktid
(Personalieeskirjad, artiklid 29 ja 45)
7. Liidu õigus — Põhimõtted — Põhiõigused — Õigus võistlevale menetlusele
(ELL a rtikli 6 lõige 2)
1. Kui tõlgendada a metnike e dutamisele ko haldatavaid s ätteid võrdse ko htlemise põhimõtet järgides, 
siis nende sätete üldisest ülesehitusest tuleneb, et edutamiskünnisele vastav arv teenete- ja eelispunkte 
tuleb maha arvata nende punktide ko gusummast, m ille on ko gunud ka s personalieeskirjade artikli 29 
või artikli 45 a lusel edutatud ametnik.
2 ECLI:EU:F:2010 :154KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-82/09
NOLINVS. KOMISJON
Kuigi need ar tiklid n äevad e tte ka ks e raldiseisvat edutamismenetlust, siis vastupidi ar tiklile 45 
viidatakse ar tiklis 29 ü ksnes võimalusele edutamiseks juhuslikult ehk tegemist on ü he võimalusega 
vaba a metikoha täitmiseks, ilma e t m äärataks ki ndlaks s ellise e dutamise t agajärgi. K uigi 
personalieeskirjade artiklis 29 e i ole selle ko hta midagi märgitud, ei saa asuda seisukohale, et sel sättel 
põhinev e dutamine ei tekita samu õ iguslikke t agajärgi pe rsonalieeskirjade ar tiklile 45 t ugineva 
edutamisega; vastupidi, tuleb jõuda j äreldusele, et ku igi seadusandja ke htestas ka ks e raldiseisvat 
edutamismenetlust, ei olnud tema ee smärk ke htestada pe rsonalieeskirjade ar tiklil 29 p õhinevale 
edutamisele erinevaid õ iguslikke t agajärgi personalieeskirjade artiklile 45 tugineva edutamisega.
(vt punktid 46 ja 48)
2. Kõikides administratsiooni aktides tuleb selgelt ja täpselt viidata otsuse vastuvõtmise aluseks o lnud 
õiguslikule alusele, kusjuures ad ministratsiooni pädevus asjaomases valdkonn as pe ab nõ uetekohaselt 
tuginema viidatud õiguslikule alusele.
(vt punkt 51)
3. Ametniku t eenete- ja eelispunktide ku stutamise otsus on s ellise otsuse tagajärg, millega asjaomast 
ametnikku e dutati. Seega on e dutamiseks pädeval asutusel kõrvalpädevus sellise otsuse vastuvõtmiseks, 
mille sisu piirdub ametniku e dutamise otsuse tulemusega.
(vt punkt 57)
4. Vaikimisi tehtud otsus eeldab, et ad ministratsioonile esitati taotlus, millele ta ei vastanud, või et 
juhtumi asjaoludest on v õimalik järeldada , et ad ministratsioon v õttis vastu otsuse, mille ta jättis 
vormistamata. Seevastu otsuse olemasolu ei saa täheldada s iis, kui asjaomase isiku õ iguslik seisund on 
pelgalt samaks jäänud.
(vt punktid 68 ja 70)
Viited:
Avaliku T eenistuse Kohus: 11. mai 2010 , kohtuasi F-55/09: Maxwell vs. komisjon (punkt 66).
5. Õigus tugineda õ iguspärase oo tuse kai tsele ee ldab, et täidetud on ko lm tingimust. Es iteks pe ab 
administratsioon h uvitatud isikule andma ki nnitatud ja usaldusväärsetest allikatest pärit kindlaid, 
tingimusteta ja ühtelangevaid t agatisi. Teiseks pe avad n eed tagatised olema sellised, et isikul, kellele 
need on adr esseeritud, tekib õiguspärane oo tus. Kolmandaks pe avad a ntud tagatised olema koo skõlas 
personalieeskirjade sätete ja üldiselt ko haldatavate õigusnormidega või vähemalt nende võimalik 
nõuetevastasus ei tohi olla ilmne mõistlikule ja hoolikale ametnikule arvestades temale teadaolevaid 
asjaolusid ning tema võimet teostada v ajalikku kon trolli.
ECLI:EU:F:2010 :154 3KOKKUVÕTE–KOHTUASIF-82/09
NOLINVS. KOMISJON
Kui puudub kir jalik või suuline tagatis, siis ametniku t eenete- ja ee lispunktide ku stutamise ja tema 
edutamise vahele jääva ajavahemiku p uhul ei ole iseenesest tegemist administratsiooni poolt huvitatud 
isikule antud kindla tagatisega, kuna edutamisele ko haldatavad s ätted, mille õiguspärasust asjaomane 
ametnik ei ole vaidlustanud, panevad ad ministratsioonile ko hustuse ametniku ko gutud punktide 
kogusummast maha arvata edutamiskünnisele vastav arv teenete- ja eelispunkte.
(vt punktid 74 ja 75)
Viited:
Esimese Astme K ohus: 6. juuli 1999 , kohtuasi T-203/97: Forvass vs. komisjon ( EKL AT 1999 , lk I-A-129 j a II-705, 
punkt 70); 11. juuli 2002 , ko htuasi T-381/00: W asmeier vs. ko misjon ( EKL AT 2002 , lk I-A-125 j a II-677, 
punkt 106); 5. november 2002 , ko htuasi T-205/01: Ronsse vs. ko misjon ( EKL AT 2002 , lk I-A-211 j a II-1065 , 
punktid 54 ja 55); 15. november 2005 , kohtuasi T-145/04: Righini vs. komisjon (EKL AT 2005 , lk I-A-349 j a II-1547 , 
punkt 130).
6. Pelgalt asjaolu, et ametnikku on e dutatud ka s personalieeskirjade artikli 29 v õi artikli 45 a lusel, on 
piisav selle põhjendamiseks, et asjaomase ametniku ko gutud punktide ko gusummast arvatakse maha 
edutamiskünnisele vastav arv teenete- ja eelispunkte. Seetõttu on e dutatud ametnikud samas olukorras 
kogutud punktide teatud ar vu m ahaarvestamise osas ning seda v aatamata sellele, milline oli õiguslik 
alus, mille põhjal neid o tsustati edutada. Seega ei ole tegemist diskrimineerimisega, kui samamoodi 
koheldakse pe rsonalieeskirjade ar tikli 29 a lusel edutatud ametnikku j a pe rsonalieeskirjade ar tikli 45 
alusel edutatud ametnikku.
(vt punkt 88)
7. Õiguse võistlevale me netluse alusel on v aidluse pooltel võimalus esitada f aktilised või õiguslikud 
argumendid, sealhulgas võimalikud vastuvõetamatuse vastuväited, millele nad pe avad v ajalikuks o ma 
nõuete põhjenduseks v iidata. Selleks e t väita, et õiguse ka sutamine on a lusetu, peab tõendama, et 
nimetatud õiguse ka sutamise ee smärk ei ühti selle õigusega taotletud ee smärgiga, kuna selle õiguse 
kasutamisega kavatsetakse seda ka hjustada.
(vt punkt 96)