Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Ehitustööde riigihange – Mõiste

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 2 punktid a ja b)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Ehitustööde riigihange – Mõiste

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 2 punkt b)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Ehitustööde riigihange – Mõiste – Hankija kindlaksmääratud nõuded – Mõiste

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 2 punkt b)

4. Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Ehitustööde kontsessioonid – Mõiste

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõige 3)

5. Õigusaktide ühtlustamine – Ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankemenetlused – Direktiiv 2004/18 – Kohaldamisala

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18, artikli 1 lõike 2 punkt a)

Summary

1. Direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 2 punktis b esitatud mõiste „ehitustööde riigihankelepingud” ei eelda, et hanke esemeks olevad tööd on materiaalselt või formaalselt tehtud hankija jaoks, kui need ehitustööd on teostatud tema otsestes majanduslikes huvides. Viimati nimetatu poolt linnaplaneerimise regulatiivvolituste täitmine ei ole piisav selle viimase tingimuse täitmiseks.

Direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 2 punkti a kohaselt on riigihankelepingud nimelt kirjalikult sõlmitud rahaliste huvidega seotud lepingud. Lepingu seotus rahaliste huvidega tähendab, et hankija, kes on sõlminud ehitustööde riigihankelepingu, saab vastutasu eest soorituse. See sooritus seisneb nende ehitustööde teostamises, mis olid hankija eesmärgiks.

Direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 2 punktis b esitatud „ehitustööde riigihankelepingute” mõiste eeldab, et riigihankelepingu esemeks olevad ehitustööd teostatakse hankija majanduslikes huvides, ilma et sellegipoolest oleks vajalik, et tegevus seisneks materiaalselt või formaalselt lepingu eseme omandamises.

Seega ei ole lihtsalt linnaplaneerimise regulatiivülesannete täitmine avalikes huvides lepingujärgse soorituse vastuvõtmise ega hankija otsese majandusliku huvi järgimise ese, nagu nõuab direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 2 punkt a.

(vt punktid 45, 48, 54, 57 ja 58, resolutsiooni punkt 1)

2. Mõiste „ehitustööde riigihankelepingud” direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 2 punkti b tähenduses paneb pakkujale otsese või kaudse lepingu esemeks olevate ehitustööde tegemise kohustuse ning selle kohustuse täitmist saab kohtus nõuda vastavalt siseriikliku õiguse alusel kehtestatud eeskirjadele.

Kuna tegemist on rahaliste huvidega seotud lepinguga, siis eeldab ehitustööde riigihankeleping, et pakkuja kohustub vastutasu eest täitma lepingu esemeks olevad kohustused. Riigihankelepingutest tulenevad kohustused on õiguslikult siduvad ja nende täitmist saab kohtus nõuda. Liidu õigusnormide puudumise korral on selliste kohustuste rakendamine menetlusautonoomia põhimõttest tulenevalt jäetud siseriikliku õiguse reguleerida.

(vt punktid 60, 62 ja 63, resolutsiooni punkt 2)

3. „Ostja kindlaksmääratud nõuded” direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 2 punkti b kolmanda variandi tähenduses ei saa seisneda lihtsalt asjaolus, et avalik-õiguslik isik vaatab läbi temale esitatud teatud planeeringud või võtab täites oma linnaehituslikke regulatiivvolitusi vastu otsuse.

Selleks et möönda, et hankija on kindlaks määranud nõuded nimetatud sätte tähenduses, on vajalik, et viimane oleks võtnud meetmed, et määratleda ehitist iseloomustavad omadused või vähemalt, et avaldada otsustavat mõju selle kavandamisel.

(vt punktid 67–69, resolutsiooni punkt 3)

4. Olukorra puhul, kus avalik-õiguslik isik müüb kinnistu, mille omandaja peab hiljem kohaliku omavalitsuse määratletud linnaehitusliku arendamise eesmärkidele vastavalt teostama ehitustööd, ei ole tegemist riiklike ehitustööde kontsessiooniga direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 3 tähenduses.

Selleks et hankija saaks lepingupoolele anda üle ehitise ekspluateerimise õiguse kõnealuse sätte tähenduses, on vajalik, et see hankija võiks selle ehitise ekspluateerimist korraldada. Olukord ei ole tavaliselt selline, kuna ekspluateerimise õiguse ainuke allikas on asjassepuutuva ettevõtja omandiõigus.

Tegelikult on kinnistu omanikul selle ekspluateerimise õigus, kui ta peab kinni kohalduvatest õiguslikest nõuetest. Niikaua kui ettevõtjal on talle kuuluva kinnistu ekspluateerimise õigus, on võimalus, et avalik-õiguslik isik selle ekspluateerimiseks kontsessiooni annab, põhimõtteliselt välistatud.

Lisaks seisneb kontsessioon sisuliselt asjaolus, et kontsessionäär kannab ise peamist majanduslikku riski või igal juhul peamist ekspluatatsiooniga seotud riski. Sellisel juhul võib see risk seisneda ettevõtja ebakindluses seoses küsimusega, kas asjassepuutuva omavalitsusüksuse linnaehitusteenistus kinnitab tema planeeringu või mitte, ning risk seondub hankija linnaehituslike regulatiivvolitustega ja mitte mõnest kontsessioonist tuleneva lepingulise suhtega. Järelikult ei ole risk seotud ekspluatatsiooniga.

Igal juhul võivad kontsessiooni kestust mõjutada olulised põhjused, mille seas esineb eelkõige konkurentsi säilitamine, mille tõttu tähtajatu kontsessiooni andmine on vastuolus liidu õiguskorraga.

(vt punktid 72–80, resolutsiooni punkt 4)

5. Direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta sätteid ei saa kohaldada olukorrale, kus üks avalik-õiguslik isik müüb kinnistu ettevõtjale, samas kui teisel ametiasutusel on plaan läbi viia sellel kinnistul teostatavate ehitustööde riigihange, isegi kui see ametiasutus ei ole veel ametlikult otsustanud riigihankemenetlust algatada, ja ükski avalik-õiguslikest isikutest ega asjaomane ettevõtja ei ole võtnud endale mingeid õiguslikult siduvaid kohustusi.

Isegi kui alguses on mõistlik mitte välistada direktiivi 2004/18 kohaldamist kahest etapist koosnevale riigihankemenetlusele, mis seisneb kinnistu müügis, mis hiljem on ehitustööde riigihankelepingu esemeks, käsitledes neid toiminguid ühtsena, ei kujuta tegelikult riigihanke korraldamise kavatsus ikkagi endast siduvat kohustust ja see ei saa mitte kuidagi rahuldada ehitustööde riigihankelepingu suhtes nõutud tingimust lepingu kirjaliku vormi kohta, mis on sätestatud direktiivi 2004/18 artikli 1 lõike 2 punktis a.

(vt punktid 82, 84, 88 ja 89, resolutsiooni punkt 5)