EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS

(teine koda)

19. juuni 2014

Kohtuasi F-157/12

BN

versus

Euroopa Parlament

Avalik teenistus – Ametnikud – Tühistamishagi – Palgaastmel AD 14 olev ametnik, kes töötab ajutiselt direktori nõuniku ametikohal – Peadirektori vastu esitatud psühholoogilise ahistamise väide – Pikaajaline haiguspuhkus – Otsus nõuniku ametikohale määramise kohta teises peadirektoraadis – Hoolitsemiskohustus – Hea halduse põhimõte – Teenistuse huvid – Palgaastme ja ametikoha vastavuse reegel – Kahju hüvitamise nõue – Kahju, mis tuleneb toimingutest, millel puuduvad otsuse tunnused

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, milles BN palub esiteks tühistada Euroopa Parlamendi 20. märtsi 2012. aasta otsus, millega ta vabastati personali peadirektoraadi ressursside direktoraadi direktori nõuniku ametikohalt ja viidi alates 15. märtsist 2012 üle nõuniku ametikohale infrastruktuuride ja logistika peadirektoraadi ressursside direktoraadi üldise koordineerimise üksuse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemi teenistuses (edaspidi „EMAS-i teenistusüksus”), ja 21. septembri 2012. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata 20. märtsi 2012. aasta otsuse peale esitatud kaebus, ning teiseks hüvitada kahju, mis tema ülemused ahistamise ja haldusomavoliga väidetavalt tekitasid ning mis on ex æquo et bono hinnates 400 000 eurot.

Otsus: Jätta hagi rahuldamata. Jätta Euroopa Parlamendi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja, BN-i kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Üleviimine – Teisele ametikohale määramine – Eristamise kriteerium – Üldised tingimused

(Personalieeskirjad, artikkel 4, artikli 7 lõige 1 ja artikkel 29)

2. Ametnikud – Teenistusüksuste töö korraldus – Töötajate ametisse nimetamine – Teisele ametikohale määramine – Palgaastme ja ametikoha vastavuse reegli järgimine – Ulatus

(Personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1)

3. Ametnikud – Psühholoogiline ahistamine – Tõendamiskoormis – Asjaomase isiku kohustus esitada prima facie tõendid

(Personalieeskirjad, artikli 12a lõige 2)

4. Ametnike hagid – Väited – Võimu kuritarvitamine – Mõiste – Teenistuse huvidele vastav otsus – Võimu kuritarvitamise puudumine

5. Ametnikud – Teenistusüksuste töö korraldus – Töötajate ametisse nimetamine – Teenistuse huvides võetud teisele ametikohale määramise meede – Huvitatud isiku õigus olla ära kuulatud – Puudumine

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõike 2 punkt a; personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1)

6. Ametnikud – Administratsiooni hoolitsemiskohustus – Ulatus – Rangem kohustus ametniku tervisehäirete korral – Piirid

(Personalieeskirjad, artikkel 24)

7. Ametnikud – Ohutuse ja tervise kaitse – Institutsioonide kohustused – Ulatus – Direktiiv 89/391 töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta – Mõju – Piirid

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 31 lõige 1; personalieeskirjad, artikli 1e lõige 2; nõukogu direktiiv 89/391)

1. Isegi kui otsus on niivõrd, kui ta tugineb personalieeskirjade artikli 7 lõikele 1, tehtud ametniku üleviimist käsitleva otsusena, tuleb sellist otsust käsitada teisele ametikohale määramise meetmena, kui asjaomast isikut ei viidud personalieeskirjade artiklite 4 ja 29 kohaselt üle vabale ametikohale.

Teisele ametikohale määramise otsustele nagu üleviimistelegi kohaldatakse siiski asjaomaste ametnike õiguste ja õigustatud huvide kaitsmisega seoses personalieeskirjade artikli 7 lõike 1 eeskirju eelkõige selles osas, milles ametniku teisele ametikohale määramine võib toimuda ainult teenistuse huvides ja ametikohtade võrdväärsust arvestades.

(vt punktid 44–46)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus de Albuquerque vs. komisjon, F-41/10, EU:F:2012:135, punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika.

2. Kui ametniku teisele ametikohale määramise käigus ametnikule antud ametikohustusi muudetakse, eeldab personalieeskirjade artiklis 7 sätestatud palgaastme ja ametikoha vastavuse reegel, et võrreldavad peavad olema palgaaste ja ametniku praegused ametikohustused, mitte praegused ja endised ametikohustused. Seega ei takista palgaastme ja ametikoha vastavuse reegel teha otsust, mis toob kaasa selle, et antakse uued ametikohustused, mis erinevad küll varem täidetutest ja mida asjaomane isik tajub oma volituste vähendamisena, kuid mis siiski on vastavuses tema palgaastmele vastava ametikohaga. Seega rikutakse palgaastme ja ametikoha vastavuse reeglit ametniku volituste vähendamisega üksnes siis, kui need uued volitused on tervikuna laadilt, tähtsuselt ja ulatuselt selgelt väiksemad volitustest, mis vastavad tema palgaastmele ja ametikohale. Lisaks ei anta personalieeskirjadega ametnikele mingit õigust konkreetsele ametikohale, vaid ametisse nimetavale asutusele on vastupidi jäetud pädevus määrata ametnikke teenistuse huvides erinevatele ametikohtadele, mis vastavad nende palgaastmele. Peale selle, kuigi administratsioon on igati huvitatud sellest, et ametnikke määratakse ametikohtadele vastavalt nende konkreetsetele võimetele ja isiklikele eelistustele, ei saa siiski nõustuda, et ametnikel on õigus täita konkreetseid ametikohustusi või säilitada need või keelduda oma ametikoha liigi ükskõik missugusest muust ametikohustusest. Seega on palgaastme ja ametikoha vastavuse reegliga kooskõlas ametniku üleviimine üksuse juhataja ametikohalt nõuniku ametikohale koos sama palgaastme AD 14 säilitamisega, kuna vastavalt ametikoha liike kirjeldavale tabelile, mis on toodud personalieeskirjade I lisa punktis A, on palgaaste AD 14 administraatoril, kes töötab näiteks direktori, üksuse juhataja või nõuniku ametikohal.

(vt punktid 55–58)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Bermejo Garde vs. EMSK, F-41/10, EU:F:2012:135, punktid 162–164 ja seal viidatud kohtupraktika, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T-530/12 P.

3. Selleks, et administratsiooni otsuse tühistamiseks esitatud nõuete põhjendamiseks saaks tugineda personalieeskirjade artikli 21a lõikele 2, mis käsitleb sellise ametniku kaitset, keda on väidetavalt ahistatud, peab asjaomane isik esitama vähemalt prima facie tõendid selle kohta, et vaidlustatud otsus kujutab endast täies ulatuses või osaliselt tema suhtes võetud vastumeedet.

Siinjuures asjaolu, et ametnik oli palunud enda nimetamist üksuse juhataja ametikohale ja ametisse nimetav asutus seda palvet ei rahuldanud, vaid ametnik viidi ühelt nõuniku ametikohalt teisele nõuniku ametikohale, ei ole iseenesest piisav, et kvalifitseerida vaidlustatud otsus asjaomase isiku suhtes võetud vastumeetmeks.

(vt punktid 67 ja 70)

4. Võimu kuritarvitamise – mille üheks ilminguks on menetluse kuritarvitamine – mõistel on kindel ulatus, viidates olukorrale, kus haldusasutus on kasutanud oma pädevust muul eesmärgil kui sellel, milleks see talle anti. Otsus võib olla tehtud võimu kuritarvitades üksnes siis, kui objektiivsete, asjakohaste ja üheselt mõistetavate asjaolude alusel ilmneb, et otsusega püüti saavutada väidetust erinevaid eesmärke.

Olukorras, kus teisele ametikohale määramise meedet ei ole peetud teenistuse huvidega vastuolus olevaks, ei saa tekkida võimu kuritarvitamise küsimust.

(vt punktid 76 ja 77)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus BY vs. EASA, F-81/11, EU:F:2013:82, punktid 69 ja 70 ning seal viidatud kohtupraktika.

5. Kahtlemata hõlmavad kaitseõigused, olles laiemad, iga isiku õigust olla ära kuulatud enne seda, kui tema suhtes kohaldatakse üksikmeedet, mis võib teda kahjustada, nagu sätestab Euroopa Liidu põhiõiguse harta artikli 41 lõike 2 punkt a. Ametniku õigust olla ära kuulatud kohaldatakse iseäranis enne sellise otsuse vastuvõtmist, mis võib ametniku karjääriarengut oluliselt mõjutada.

Ametisse nimetav asutus ei ole kohustatud edastama enne teisele ametikohale määramise otsuse vastuvõtmist asjaomasele isikule selle otsuse aluseks olevaid asjaolusid, et ta saaks tõhusalt oma seisukoha teatavaks teha, kui kõnealune otsus ei mõjuta oluliselt asjaomase isiku karjääriarengut, kui see on kooskõlas ametikohtade võrdväärsusega, kui selles rahuldatakse asjaomase isiku soovid mitte täita enam oma erialaga seotud ametikohustusi või alluda vahetult sellele peadirektoraadile, kus ta varem töötas, ja kui otsus ei too kaasa asjaomase isiku teenistuskoha muutmist.

(vt punktid 84 ja 85)

Viited:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsus Clotuche vs. komisjon, T-339/03, EU:T:2007:36, punkt 147.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Z vs. Euroopa Kohus, F-88/09 et F-48/10, EU:F:2012:171, punkt 146 ja seal viidatud kohtupraktika.

6. Hoolitsemiskohustusest tulenevad kohustused on oluliselt rangemad, kui tegemist on sellise ametniku olukorraga, kelle puhul on selgunud, et tal esinevad füüsilise või vaimse tervise häired. Taolisel juhtumil peab administratsioon selle isiku taotlused eriti avatud meelel läbi vaatama. Samamoodi peab institutsiooni meditsiinitalitus üldiselt ja seda eriti siis, kui tema tähelepanu juhitakse asjaomase ametniku enda või administratsiooni poolt väidetavalt kahjulikele tagajärgedele, mis haldusotsusest võivad tuleneda selle ametniku tervisele, kellele see otsus on adresseeritud, tegema kindlaks viidatud ohu olemasolu ja ulatuse ning teavitama ametisse nimetavat asutust oma analüüsi tulemustest.

Ametisse nimetavale asutusele ei saa siiski ette heita, et ta on rikkunud teisele ametikohale määramise otsuse vastuvõtmisel hoolitsemiskohustust või hea halduse põhimõtet, kui ametisse nimetav asutus on rahuldanud asjaomase isiku selgelt väljendatud soovid, nimelt et ta ei soovi enam töötada oma erialal ja olla konkreetse peadirektoraadi teenistuses. Kuigi on tõsi, et asjaomane isik oleks soovinud, et teda oleks nimetatud üksuse juhataja, mitte nõuniku ametikohale, siis lähtudes institutsioonide ulatuslikust kaalutlusõigusest oma teenistusüksuste töö korraldamisel, ei ole liidu kohtu ülesanne juhul, kui teisele ametikohale nimetamise meede on teenistuse huvides ning palgaastme ja ametikoha vastavuse reegliga kooskõlas, kindlaks teha, kas teised meetmed oleksid olnud sobivamad.

(vt punktid 92, 93 ja 96-98)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Esders vs. komisjon, F-62/10, EU:F:2011:141, punktid 80 ja 82 ning seal viidatud kohtupraktika.

7. Liidu institutsioonid on kohustatud järgima töötajate õigust töötingimustele, mis kaitsevad muu hulgas nende tervist, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikes 1. Vastavalt harta artikli 31 selgitustele, mida tuleb ELL artikli 6 lõike 1 kolmanda lõigu ja harta artikli 52 lõike 7 kohaselt harta tõlgendamisel arvesse võtta, tugineb harta artikli 31 lõige 1 direktiivil 89/391 töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta.

Personalieeskirjade artikli 1e lõike 2 sõnastuses, milles viidatakse asutamislepingute kohaselt vastuvõetud meetmete alusel kohaldatavatele miinimumnõuetele tervishoiu- ja ohutusvaldkondades seoses töötingimustega, peetakse silmas selliseid norme, nagu on ette nähtud direktiivis 89/391, kuna direktiivi enda eesmärk on artikli 1 lõike 1 kohaselt kehtestada meetmed, mis soodustavad töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist.

Siiski ei saa tööandjatena tegutsevate liidu institutsioonide ükskõik kui ulatuslik kohustus tagada oma töötajate ohutus ja tervis minna nii kaugele, et paneb asjassepuutuvale institutsioonile tulemuse saavutamiseks absoluutse kohustuse.

(vt punktid 104-106, 109 ja 110)

Viited:

Euroopa Kohus: kohtuotsus komisjon vs. Strack, C-579/12 RX-II, EU:C:2013:570, (uuesti läbivaatamine), punktid 39 ja 43.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Missir Mamachi di Lusignano vs. komisjon, F-50/09, EU:F:2011:55, punkt 130, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T-401/11 P.