Kohtuasi T‑202/13

Group’Hygiène

versus

Euroopa Komisjon

„Tühistamishagi — Keskkond — Direktiiv 94/62/EÜ — Pakendid ja pakendijäätmed — Direktiiv 2013/2/EL — Elastsesse materjali mähitud torud ja silindrid — Kutseliit — Otsese puutumuse puudumine — Vastuvõetamatus”

Kokkuvõte – Üldkohtu määrus (esimene koda), 7. juuli 2014

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid – Direktiiv 2013/2/EL, millega muudetakse nende toodete näidisloetelu, mis kujutavad endast pakendit direktiivi 94/62/EÜ tähenduses – Liikmesriikide kohustus luua toodetest, mis kujutavad endast pakendid, tekkinud jäätmete tagastamise, kogumise ja taaskasutamise süsteem – Hagi, mille on esitanud nimetatud toodete tootjate huve esindav kutseliit – Otsese puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus

(ELTL artikli 263 neljas lõik ja ELTL artikli 288 kolmas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/62, artikli 3 punkt 1, artikkel 7 ja I lisa; komisjoni direktiiv 2013/2)

Kutseliit, kes esindab oma liikmete huve, saab tühistamishagi esitada üksnes siis, kui isikud, keda ta esindab, või mõni neist, võivad ka individuaalselt hagi esitada või kui tal on võimalik viidata isiklikule huvile hagi esitada.

Vastavalt ELTL artikli 288 kolmandale lõigule on direktiiv adresseeritud liikmesriikidele. Nõnda võivad niisugused üksikisikud nagu hagejaks oleva kutseliidu liikmed ELTL artikli 263 neljanda lõigu kohaselt esitada tühistamishagi direktiivi vastu üksnes siis, kui see kujutab endast neid otseselt puudutavat üldkohaldatavat akti, mis ei sisalda rakendusmeetmeid, või kui see puudutab neid otseselt ja isiklikult.

Sellega seoses nõuab tingimus, et hagi esemeks olev akt peab füüsilist või juriidilist isikult otseselt puudutama, et see akt avaldaks otsest mõju isiku õiguslikule olukorrale ega jätaks meedet rakendama kohustatud adressaatidele mingit kaalutlusõigust – akti rakendamine peab olema puhtautomaatne ja tulenema vaid liidu õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme.

Seetõttu on vastuvõetamatu oma liikmete huve esindava kutseliidu poolt direktiivi 2013/2, millega muudetakse direktiivi 94/62 (pakendite ja pakendijäätmete kohta) I lisa tühistamiseks esitatud hagi, kui neil hageja liikmetel ei ole õigust hagi esitada ja nimetatud kutseliit ei ole tõendanud omaenda huvide puudutatust.

Kõnealune direktiiv on nimelt nii vormilt kui ka sisult üldkohaldatav akt, mis on kohaldatav objektiivselt määratletud olukordadele ja mis on üldiselt ja abstraktselt adresseeritud kõikidele liikmesriikide ettevõtjatele, kes tegutsevad niisuguste pakendite valdkonnas, mille puhul on tegemist selle direktiiviga direktiivi 94/62 I lisasse kantud toodetega, sealhulgas elastsesse materjali mähitud torude ja silindritega. Direktiiv ise ei saa üksikisikule kohustusi luua ja seega ei saa direktiivile üksikisiku vastu iseenesest tugineda. Sellest järeldub, et direktiiv, mis kohustab liikmesriike käsitama teatavaid tooteid pakenditena direktiivi 94/62 artikli 3 punkti 1 tähenduses, ei saa enne, kui liikmesriik on võtnud ülevõtmismeetmed, ega nendest ülevõtmismeetmetest sõltumatult, iseenesest otseselt puudutada ettevõtjate õiguslikku olukorda ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses. Täpsemalt, direktiivi 94/62 artiklis 7 sätestatud kohustus luua direktiivis 2013/2 pakenditena määratletud toodetest tekkinud jäätmete tagastamise, kogumise ja taaskasutamise süsteem ei ole hagejaks oleva kutseliidu liikmetele otsekohaldatav. See kohustus eeldab nimelt asjaomase liikmesriigi akti, mis täpsustaks, kuidas liikmesriik kavatseb kõnealust kohustust elastsesse materjali mähitud torude ja silindrite puhul rakendada.

Lisaks on liikmesriikidel kaalutlusruum nende meetmete valikul, mida seoses kõnealuste toodetega võtta direktiiviga 94/62 seatud eesmärkide saavutamiseks. Võimalik mõju hageja liikmete õiguslikule olukorrale ei tulene nõudest see tulemus saavutada, vaid sellest, milliseid meetmeid liikmesriik otsustab kasutada nõutava tulemuse saavutamiseks.

Seega ei avaldava hagejaks oleva kutseliidu liikmete õiguslikule olukorrale mõju direktiiv 2013/2 ise, vaid liikmesriigi õigusnormid, millega see direktiiv üle võetakse. Seetõttu ei saa direktiivi 2013/2 käsitada hageja liikmete õigusi või nende õiguste teostamist otseselt puudutavana.

(vt punktid 19, 23, 27, 29, 33, 37–39, 43 ja 51)