ET Euroopa Liidu Teataja C 252/14

Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. 24. mail 2013 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 14. märtsi 2013. aasta otsuse peale kohtuasjas T-588/08: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-286/13 P)

2013/C 252/22

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Dole Food Company, Inc., Dole Fresh Fruit Europe Ltd & Co. (esindaja: advokaat J.–F. Bellis)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellantide nõuded

— tühistada edasikaevatud kohtuotsus täielikult või osaliselt osas, milles apellantide hagi rahuldamata jäeti;

— tühistada täielikult või osaliselt komisjoni 15. oktoobri 2008. aasta otsus apellante puudutavas osas;

— tühistada apellantidele määratud trahv või vähendada seda ELTL artiklis 261 ette nähtud täieliku pädevuse alusel;

— teise võimalusena saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse otsuse tegemiseks vastavalt Euroopa Kohtu otsusele;

— mõista käesoleva menetluse ja Üldkohtu menetluse kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esimeses väites, mis jaguneb viieks osaks, väidavad apellandid, et Üldkohus rikkus kontrolli läbiviimisel mitut menetlusnormi:

Üldkohus tegi vea, lubades komisjonil vastata esimest korda kohtumenetluses tõenditele, mis rääkisid vastu otsuses tehtud järeldustele;

Üldkohus tunnistas vääralt vastuvõetamatuks apellantide poolt komisjoni toimikust pärit tõendite esitamise, et lükata ümber komisjoni poolt vasturepliigis esitatud uus väide;

Üldkohus tunnistas vääralt vastuvõetamatuks selle lisa, mille apellandid esitasid oma argumendi põhjendamiseks, mille kohaselt võttis komisjon haldusmenetluses apellantide tehtud avaldused kontekstist välja;

Üldkohus rikkus poolte võrdsuse põhimõtet, jättes arvesse võtmata apellantide kohtumenetluses esitatud tõendid; ning

Üldkohus ei teinud asjaolusid nõuetekohaselt kindlaks.

Teises väites kinnitavad apellandid, et Üldkohus moonutas asjaolusid, mis on määrava tähtsusega etteheidetud käitumise kohaseks hindamiseks selle õiguslikus ja majanduslikus kontekstis.

Kolmandas väites, mis jaguneb viieks osaks, väidavad apellandid, et Üldkohus hindas tõendeid valesti:

Üldkohus ei esitanud piisavaid põhjuseid, miks ta jäi selle turuosade arvutuse juurde, mida komisjon kasutas asjaomase turu struktuuri kindlaksmääramisel;

Üldkohus tegi vea, järeldades, et komisjon ei ole kohustatud täpsustama nende arutelude sisu, mida apellandid pidasid teiste ettevõtjatega ja mis kujutavad endast eesmärgilt konkurentsipiirangut;

Üldkohus tegi vea, järeldades, et komisjon kirjeldas selgelt nende arutelude sisu, mida apellandid pidasid teiste ettevõtjatega ja mis kujutavad endast eesmärgilt konkurentsipiirangut;

Üldkohus ei vastanud apellantide argumendile, mille kohaselt ei saanud teatavad töötajad vahetada usaldusväärset teavet; ning

Üldkohus tegi vea, kvalifitseerides faktilised asjaolud vääralt, kui ta järeldas, et need arutelud kujutavad endast eesmärgilt konkurentsipiirangut.

Neljandas väites, mis koosneb kahest osas, väidavad apellandid, et Üldkohus tegi määratud trahvi arvutamisel mitu viga:

Üldkohus arvutas vääralt trahvi nende äriühingute müügi alusel, kellele ei heidetud ette mingit rikkumist, ja