ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 129/5

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 6. märtsi 2014. aasta otsus (Commissione tributaria provinciale Genova eelotsusetaotlus – Itaalia) – Dresser Rand SA versus Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

(Liidetud kohtuasjad C-606/12 ja C-607/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 17 lõike 2 punkt f - Tingimus, et kaup saadetaks tagasi samasse liikmesriiki, kust see algselt lähetati või veeti))

2014/C 129/06

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione tributaria provinciale Genova

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Dresser Rand SA

Vastustaja: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Ufficio Controlli

Ese

Eelotsusetaotlus – Commissione tributaria provinciale di Genova – Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1), artikli 17 lõike 2 punkti f tõlgendamine – Teise liikmesriiki üleviimine – Mõiste „tööd asjaomaste kaupadega” – Kauba teiste kaupadega kohandatavuse kontrollimine – Tingimus, et kaup saadetaks tagasi samasse liikmesriiki, kust see algselt lähetati või veeti – Võimalus käsitada lähetamist teise liikmesriiki üleviimisena juhul, kui kaup lähetatakse mujale kui lähteliikmesriiki

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 17 lõike 2 punkti f tuleb tõlgendada nii, et selleks, et kauba lähetamist või vedu ei loetaks teise liikmesriiki üleviimiseks, peab kaup pärast sellega lähetamise või veo sihtkohaliikmesriigis tehtud tööd olema tingimata maksukohustuslasele tagasi saadetud sellesse liikmesriiki, kust see algselt lähetati või veeti.

(1) ELT C 101, 6.4.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 112/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 27. veebruari 2014. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus EnBW Energie Baden-Württemberg AG, Rootsi Kuningriik, Siemens AG, ABB Ltd

(Kohtuasi C-365/12 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Määrus (EÜ) nr 1049/2001 - Juurdepääs institutsioonide dokumentidele - EÜ artikli 81 kohaldamise menetlusega seotud dokumendid - Määruse (EÜ) nr 1/2003 ja määrus (EÜ) nr 773/2004 - Juurdepääsu keelamine - Uurimise, ärihuvide ja institutsioonide otsustusprotsessi kaitsega seotud erandid - Institutsiooni kohustus hinnata juurdepääsutaotluses nimetatud dokumentide sisu konkreetselt ja individuaalselt))

2014/C 112/07

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Smulders, P. Costa de Oliveira ja A. Antoniadis)

Teised menetlusosalised: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (esindajad: advokaadid A. Hahn ja A. Bach), Rootsi Kuningriik (esindaja: C. Meyer-Seitz), Siemens AG (esindajad: advokaadid I. Brinker, C. Steinle ja M. Holm-Hadulla), ABB Ltd (esindajad: solicitor J. Lawrence, advokaadid H. Bergmann ja A. Huttenlauch)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda) 22. mai 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-344/08: Enbw Energie Baden-Württemberg vs. komisjon, millega Üldkohus tühistas komisjoni 16. juuni 2008. aasta otsuse SG.E.3/MV/psi D (2008) 4931, milles ei lubatud tutvuda toimikuga menetluses COMP/F/38.899 – Gaasisolatsiooniga jaotusseadmed – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) ja eelkõige selle artikli 4 lõigete 2 ja 3 väär tõlgendamine

Resolutsioon

1. Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 22. mai 2012. aasta otsus kohtuasjas T-344/08: EnBW Energie Baden-Württemberg vs. komisjon.

2. Tühistada komisjoni 16. juuni 2008. aasta otsus SG.E3/MV/psi D (2008) 4931, millega jäeti rahuldamata EnBW Energie Baden-Württemberg AG taotlus tutvuda menetluse COMP/F/38.899 – Gaasisolatsiooniga jaotusseadmed – toimikuga, osas, milles Euroopa Komisjon jättis lahendamata EnBW Energie Baden-Württemberg AG taotluse selle osa, milles ta palus juurdepääsu toimiku 5. kategooria alapunkti b dokumentidele.

3. Jätta EnBW Energie Baden-Württemberg AG poolt Üldkohtule kohtuasjas T-344/08 esitatud hagi ülejäänud osas rahuldamata.

4. Jätta Euroopa Komisjoni ja EnBW Energie Baden-Württemberg AG kohtukulud nende endi kanda.

5. Jätta Rootsi Kuningriigi, Seimens AG ja ABB Ltd kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 287, 22.9.2012.
2.

Direktiivi 2001/29/EÜ artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et autoriõiguste kollektiivse esindamise organisatsioon ei saa sellele sättele eraõigusliku isikuga peetavas vaidluses tugineda selleks, et nõuda sättega vastuolus olevate liikmesriigi õigusnormide kohaldamata jätmist. Asjaomast vaidlust lahendav siseriiklik kohus peab selliste õigusnormide tõlgendamisel siiski võimalikult suures ulatuses lähtuma kõne all oleva sätte sõnastusest ja eesmärgist, et saavutada selle eesmärgiga kooskõlas olev tulemus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 112/3

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 27. veebruari 2014. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña eelotsusetaotlus – Hispaania) – Transportes Jordi Besora, SL versus Generalitat de Catalunya

(Kohtuasi C-82/12) (1)

((Kaudsed maksud - Aktsiis - Direktiiv 92/12/EMÜ - Artikli 3 lõige 2 - Mineraalõlid - Jaemüügi maks - Mõiste „eriotstarve” - Pädevuste üleandmine autonoomsetele piirkondadele - Rahastamine - Ette kindlaks määratud kasutamine - Tervishoiu ja keskkonnaga seotud kulutused))

2014/C 112/03

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Transportes Jordi Besora, SL

Kostja: Generalitat de Catalunya

Ese

Eelotsusetaotlus – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatavate toodete üldise korralduse ja nende valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (EÜT L 76, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 179) artikli 3 lõike 2 tõlgendamine – Mineraalõlid – Teatud kütuste jaemüügi maks – Muud eriotstarbelised kaudsed maksud kui aktsiis – Maks, mis taotleb eesmärki, mida on võimalik saavutada ka muu ühtlustatud maksuga – Maks, mis on kehtestatud samaaegselt teatud pädevuste üleminekuga piirkondadele ja mille eesmärk on osaliselt toetada piirkondade kulusid seoses ülekantud uute pädevustega – Pelgalt eelarveline eesmärk

Resolutsioon

Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta artikli 3 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad teatavate mineraalõlide müügile sellise maksu nagu põhikohtuasjas arutusel olev mineraalõlide müügi maks (Impuesto sobre las Ventas Minoristas de Determinados Hidrocarburos), kuna seda maksu ei saa käsitada antud sätte mõttes eriotstarbelisena, kui selle maksu, mis on mõeldud rahastama asjaomaste omavalitsuste pädevuste teostamist tervishoiu ja keskkonna valdkonnas, eesmärk iseenesest ei ole tagada tervise ja keskkonna kaitset.

(1) ELT C 138, 12.5.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 175/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 10. aprilli 2014. aasta otsus (College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Madalmaad eelotsusetaotlus) – Gesellschaft T. van Oosterom en A. van Oosterom-Boelhouwer versus Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

(Kohtuasi C-485/12) (1)

((Põllumajandus - Ühine põllumajanduspoliitika - Otsetoetuskavad - Määrus (EÜ) nr 73/2009 - Teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem - Põldude identifitseerimise süsteem - Toetuse saamise tingimused - Halduskontroll - Kohapealne kontroll - Määrus (EÜ) nr 796/2004 - Toetuskõlblike maa-alade kindlaksmääramine - Kaugseire - Põldude kontroll looduses))

2014/C 175/09

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Gesellschaft T. van Oosterom en A. van Oosterom-Boelhouwer

Kostja: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

Ese

Eelotsusetaotlus – College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Madalmaad –Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse nõukogu määrustes (EÜ) nr 1782/2003 ja (EÜ) nr 73/2009 ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, ning nõukogu määruses (EÜ) nr 479/2008 ette nähtud nõuetele vastavuse rakendamise üksikasjalikud reeglid (ELT L 141, lk 18; ELT eriväljaanne 03/44, lk 243) artikli 32 tõlgendamine – Pindalatoetusi käsitlevaid sätteid puudutavatele ühtse toetuse taotlustele vastavad kohapealsed kontrollid – Kaugseire – Pädev ametiasutus, kes tegi aerofotode alusel kindlaks, et põllumajandustootja andmed toetuse taotluses ei ole õiged

Resolutsioon

Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid (muudetud komisjoni 20. augusti 2007. aasta määrusega nr 972/2007), tuleb tõlgendada nii, et kui täiendavalt põllumajandustootja ühtse toetuse taotluses deklareeritud põldude toetuskõlblikkuse kontrollimiseks mõeldud automaatsele ristkontrollile viiakse – põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamise tõttu – läbi kontroll värskete aerofotode põhjal, mille tulemusena avastatakse ebatäpsusi põllumajandustootja deklaratsioonis, siis ei ole pädev asutus kohustatud läbi viima kohapealset kontrolli, vaid tal on määruse artikli 24 lõike 2 kohaselt vajalike meetmete võtmisel kaalutlusõigus. Täpsemalt, ametiasutusel ei ole kohustust läbi viia läbi põldude mõõtmist looduses, kui ta ei kahtle mõõtmisandmetes, mis on tuletatud tema käsutuses olevatest aerofotodest.

(1) ELT C 26, 26.1.2013.
1.

Liidu õigust, konkreetsemalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 5 lõike 2 punkti b koostoimes selle artikli lõikega 5 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik õigusnorm nagu see, mida käsitletakse põhikohtuasjas, mis ei erista olukorda, kus isiklikuks tarbeks reprodutseerimine toimub seaduslikust allikast, sellest, kui see toimub ebaseaduslikust allikast.
1.

Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, mida on muudetud aktiga Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta, artikli 4 lõiget 1, artiklit 9 ja artiklit 11 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi pädevad asutused on kohustatud tegema Euroopa Komisjonile ettepaneku arvata ühenduse tähtsusega alade loetellu kantud ala sealt välja, kui sellel alal asuva maatüki omanik on seda neilt asutustelt taotlenud, väites et ala keskkonnaseisund on halvenenud – seda niivõrd, kuivõrd taotluse alus on asjaolu, et hoolimata direktiivi (muudetud kujul) artikli 6 lõigete 2–4 järgimisest ei saa kõnesolev ala lõplikult enam anda mingit panust looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitsesse või Natura 2000 võrgustiku loomisesse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 1. aprilli 2014. aasta otsus (First-tier Tribunali (Tax Chamber) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd jt versus The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

(Kohtuasi C-80/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Ettevõtte tulumaks - Maksusoodustus - Kontsernid ja konsortsiumid - Siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt on lubatud kahjumi ülekandmine konsortsiumisse kuuluva äriühingu ja kontserni kuuluva äriühingu vahel, mida seob omavahel „ühendav äriühing”, mis kuulub nii konsortsiumi kui kontserni - „Ühendava äriühingu” asukohanõue - Diskrimineerimine äriühingu asukoha alusel - Kolmandas riigi asutatud juhtiv emaettevõtja, kellele kuuluvad äriühingud, kes soovivad kahjumi ülekandmist kolmandates riikides asutatud äriühingute vahendusel))

2014/C 159/02

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

Kostja: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

Ese

Eelotsusetaotlus – First-tier Tribunal (Tax Chamber) – ELTL artiklite 49 ja 54 tõlgendamine – Asutamisvabadus – Maksuõigusnormid – Ettevõtte tulumaks – Maksusoodustus – Siseriiklikud õigusnormid, mis lubavad üle kanda Ühendkuningriigis asutatud ja äriühingute kontserni kuuluva äriühingu kahjumi tingimusel, et need kaks äriühingut on omavahel seotud ühendava äriühingu kaudu, mis kuulub ühtaegu nii kontserni kui ka konsortsiumi koosseisu – Ühendav äriühing, mis peab olema asutatud Ühendkuningriigis või tegelema Ühendkuningriigis äritegevusega seal asuva püsiva tegevuskoha vahendusel

Resolutsioon

ELTL artikleid 49 ja 54 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis annavad kontserni kuuluvale äriühingule võimaluse võtta üle kahjum, mille on kandnud konsortsiumi kuuluv äriühing, kui „ühendav äriühing”, mis on üheaegselt nii kontserni kui ka konsortsiumi liige, asub samuti nimetatud liikmesriigis, ja seda sõltumata nende äriühingute asukohast, kellele kuulub otse või teiste äriühingute kaudu ühendava äriühingu ja teiste kahjumi ülekandmisega seotud äriühingute kapital, samas kui selline võimalus on välistatud juhul, kui ühendav äriühing on asutatud mõnes teises liikmesriigis.

(1) ELT C 184, 23.6.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus – Euroopa Komisjon versus Madalmaade Kuningriik, ING Groep NV, Nederlandsche Bank NV

(Kohtuasi C-224/12 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Finantssektor - Tõsine häire mõne liikmesriigi majanduses - Panganduskontsernile antud riigiabi - Vorm - Ümberkorralduskava raames tehtud kapitalisüst - Otsus - Abi kokkusobivus ühisturuga - Tingimused - Abi tagasimaksmise tingimuste muutmine - Eraõigusliku investori kriteerium))

2014/C 159/03

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: L. Flynn, S. Noë ja H. van Vliet)

Teised menetlusosalised: Madalmaade Kuningriik (esindajad: M. de Ree, C. Wissels ja J. Langer, keda abistab advocaat P. Glazener), ING Groep NV (esindajad: advocaat O. W. Brouwer ja advocaat J. Blockx, samuti ka solicitor M. O’Regan,), De Nederlandsche Bank NV (esindajad: advocaat S. Verschuur ja advocaat H. Gornall, samuti advokaat M. Petite)

Ese

Apellatsioonkaebus Üldkohtu (esimene koda) 2. märtsi 2012. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-29/10 ja T-33/10: Madalmaad ja ING Groep vs. komisjon, millega Üldkohus rahuldas nõuded osaliselt tühistada komisjoni 18. novembri 2009. aasta otsus riigiabi C 10/09 (ex N 138/09) kohta, mida Madalmaad andsid ettevõtja ING mittelikviidsete varade katteks ja ümberkorralduskava jaoks (ELT 2010, L 274, lk 139).

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

3. De Nederlandsche Bank NV kannab oma kohtukulud ise.

(1) ELT C 258, 25.8.2012.
1.

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste [tunnustamise ja] täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 22 punkti 1, mille kohaselt on erandlik kohtualluvus selle liikmesriigi kohtutel, kelle territooriumil asub in rem õiguse õiguste objektiks olev kinnisasi, peab tõlgendama nii, et kõnealuses sättes nimetatud vaidlusena, „mille objektiks on kinnisvaraga seotud in rem õigused”, tuleb käsitada ka sellist hagi nagu see, mis on käesolevas kohtuasjas algatatud teise liikmesriigi kohtus ja milles palutakse tuvastada, et niisuguse ostueesõiguse teostamine, millega kinnisasi on koormatud ja mis tekitab tagajärgi kõigile, on kehtetu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/7

Euroopa Kohtu (viies koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA versus Regione Campania (C-516–C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 ja C-518/12)

(Liidetud kohtuasjad C-516/12 – C-518/12) (1)

((Eelotsusetaotlus - Määrus nr 1191/69 - Avalikud reisijateveo teenused - Artikkel 4 - Avaliku teenindamise kohustuse lõpetamise taotlus - Artikkel 6 - Õigus avaliku teenindamisega kaasnevate kulude hüvitamisele))

2014/C 159/09

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA

Vastustajad: Regione Campania (C-516–C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 ja C-518/12)

Ese

Eelotsusetaotlused – Consiglio di Stato – Nõukogu 26. juuni 1969. aasta määruse nr 1191/69 raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta (EÜT L 156, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 19) artikli 4 tõlgendamine – Eraõiguslike ettevõtjate õigus selliste kulude hüvitamisele, mis tulenevad avaliku teenindamise kohustusest – Vedaja, kes ei ole esitanud pädevatele ametiasutustele taotlust lõpetada niisugune avaliku teenindamise kohustus, mis tekitab talle majanduslikku halvemust – Kohustus, mis ei kuulu niisuguste avaliku teenindamise kohustuste hulka, mille liikmesriigid peavad lõpetama

Resolutsioon

Nõukogu 26. juuni 1969. aasta määruse (EMÜ) nr 1191/69 raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta, mida on muudetud nõukogu 20. juuni 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 1893/91, artikleid 4 ja 6 tuleb tõlgendada nii, et enne selle määruse jõustumist pandud avaliku teenindamise kohustusega kaasnevate kulude hüvitamisele tekib õigus siis, kui asjaomane ettevõtja on esitanud selle kohustuse lõpetamise taotluse ja pädevad asutused on teinud otsuse nimetatud kohustus säilitada või lõpetada see kindlaksmääratud ajavahemiku lõpuks. Pärast seda kuupäeva pandud kohustuste puhul ei ole aga õigus hüvitisele nendest tingimustest sõltuv.

(1) ELT C 26, 26.1.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/4

Euroopa Kohtu (neljas koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Hi Hotel HCF SARL versus Uwe Spoering

(Kohtuasi C-387/12) (1)

((Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Rahvusvaheline kohtualluvus lepinguvälise kahju asjas - Liikmesriigis toime pandud tegu, mis seisneb teise liikmesriigi territooriumil toime pandud õigusvastasest teost osavõtmises - Selle paiga kindlakstegemine, kus kahjustav sündmus on toimunud))

2014/C 159/05

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Hi Hotel HCF SARL

Kostja: Uwe Spoering

Ese

Eelotsusetaotlus – Bundesgerichtshof – Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1, ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 5 punkti 3 tõlgendamine – Rahvusvaheline pädevus seoses lepinguvälise kahjuga – Ühes liikmesriigis toime pandud tegu, mis seisneb teises liikmesriigis toime pandud õigusvastasest teost osavõtus – Kahjustava sündmuse toimumise koha kindlaksmääramine

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et see säte ei anna alust – olukorras, kus niisuguse liikmesriigi õigusega, kelle kohtu poole on vaidluse lahendamiseks pöördutud, kaitstavaid autori varalisi õigusi väidetavalt kahjustava teo oletatavaid toimepanijaid on mitu – tuvastada sellise kohtu pädevust, kelle tööpiirkonnas ei ole kohtusse kaevatud toimepanija asjaomast tegu toime pannud, kahju põhjustanud sündmuse paiga alusel, kuid see säte võimaldab tuvastada asjaomase kohtu pädevust väidetava kahju tekkimise paiga järgi, kui see kahju võib tekkida selle kohtu tööpiirkonnas, kelle poole on pöördutud. Viimati nimetatud juhul on kohus pädev tuvastama vaid oma asukohaliikmesriigis tekitatud kahju.

(1) ELT C 343, 10.11.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 159/8

Euroopa Kohtu (esimene koda) 3. aprilli 2014. aasta otsus – Prantsuse Vabariik versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-559/12 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Riigiabi - Abi, mida anti kaudse ja piiramatu garantiina La Poste’ile tulenevalt tema avalik-õigusliku asutuse staatusest - Garantii olemasolu - Riigi ressursside olemasolu - Eelis - Tõendamiskoormis ja -tase))

2014/C 159/10

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Prantsuse Vabariik (esindajad: G. de Bergues, D. Colas, J. Gstalter ja J. Bousin)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Stromsky ja D. Grespan)

Ese

Apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtu (kuues koda) 20. septembri 2012. aasta otsuse peale kohtuasjas T-154/10: Prantsusmaa vs. komisjon, millega Üldkohus jättis rahuldamata Prantsuse Vabariigi hagi, milles paluti tühistada komisjoni 26. jaanuari 2010. aasta otsus 2010/605/EL riigiabi C 56/07 (ex E 15/05) kohta, mida Prantsusmaa andis ettevõtjale La Poste (ELT L 274, lk 1) – Abi, mida Prantsusmaa väidetavalt andis kaudse ja piiramatu garantiina La Poste’ile tulenevalt tema avalik-õigusliku tööstus- ja äriasutuse staatusest – Asutus, millele ei kohaldata raskustes olevate ettevõtjate saneerimist ja likvideerimist käsitlevaid üldnorme – Eelise olemasolu – Riigi ressursside ülekandmise toimumine – Tõendamiskohustus ja tõendamisnõuded – Riigivastutuse rakendamise tingimuste samastamine garantiimehhanismiga

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt.

(1) ELT C 32, 2.2.2013.
2.

Liidu õiguses sätestatud põhiõigusi tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui kohtu ettekirjutusega keelatakse internetiühenduse pakkujal võimaldada oma klientidele juurdepääsu veebilehele, mille kaudu on kaitstavad objektid õiguste valdajate nõusolekuta internetti laaditud, kui ettekirjutuses ei ole täpsustatud, milliseid meetmeid ühenduse pakkuja peab võtma, ja kui viimane saab ettekirjutuse rikkumise eest määratavat rahatrahvi vältida, kui ta tõendab, et ta on võtnud kõik jõukohased meetmed, tingimusel et esiteks ei võeta meetmetega internetikasutajatelt tarbetult võimalust kättesaadavale teabele seaduslikult juurde pääseda ning teiseks takistavad need või vähemalt muudavad keeruliselt teostatavaks kaitstavate objektide lubamatu kasutamise ja tõsiselt heidutavad ettekirjutuse adressaadi teenuseid tarbivaid internetikasutajaid kasutamast objekte, mis on neile kättesaadavaks tehtud intellektuaalomandi õigust rikkudes, ning selle kontrollimine on siseriiklike kohtute ülesanne.