ET Euroopa Liidu Teataja C 183/25

9. mail 2008 esitatud hagi — Liga para a Protecção da Natureza versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-186/08)

(2008/C 183/49)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: Liga para a Protecção da Natureza (LPN) (Lissabon, Portugal) (esindaja: advokaat P. Vinagre e Silva)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— tühistada komisjoni 28. veebruari 2008. aasta otsus (mainitud komisjoni 3. aprilli 2008. aasta kirjas Liga para a protecção da natureza'le (edaspidi „LPN”), millega komisjon lõpetas seoses Baixo Sabor'i tammi ehitamisega esitatud kaebuse nr 2003/4523 menetlemise, kuna nimetatud otsuses on ekslikult lähtutud eeldusest, et nõuded, mis puudutasid kaebuse esitaja (LPN) õigust osaleda kohtueelses menetluses, mis puudutas projekti „Baixo Sabori tamm” ja mis oli algatatud Euroopa Komisjonile esitatud kaebusega nr 2003/4523, olid täidetud.

— tühistada otsus, millega komisjoni peasekretariaat jättis vaikimisi rahuldamata LPN poolt 19. veebruaril 2008 määruse nr 1049/2001 (1) artikli 8 alusel esitatud kordustaotluse.

— teha otsus maksta LPN-le sümboolset hüvitist põhjusel, et rikuti tema õiguspärast ootust komisjoni käitumise lojaalsuse ning komisjonipoolse menetluseeskirjade järgimise osas.

— kohustada komisjoni Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 64 ja sellele järgnevate artiklite alusel esitama Esimese Astme Kohtule väidetav menetluse lõpetamise otsus 28. veebruarist 2008, millest hagejale ei teatatud ja mida ei avaldatud.

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Menetluse lõpetamise otsus

Menetluse lõpetamise otsus on tühine, kuna selle tegemisel on ilmselgelt rikutud õigust esialgsete märkuste esitamisele, mille komisjon ise on LPN-le andnud.

Komisjon keeldus andmast vähimatki juurdepääsu toimikus olevatele dokumentidele, mis oleks andnud LPN-le võimaluse teostada õigust esitada esialgseid märkusi, täpsustamata „sise-eeskirju” (mille olemasolu ta kinnitab), mille alusel ta selle õiguse oli andnud.

Samuti rikuti niisuguseid aluspõhimõtteid nagu heausksuse, aususe, läbipaistvuse ja hea halduse põhimõtted, kuna kõnealuseid märkusi ei olnud võimalik enne menetluse lõpetamse kohta lõpliku otsuse tegemist isegi analüüsida (esialgsete märkuste — 40 lehekülge portugalikeelset teksti, mis sisaldas uusi fakte ja argumente — esitamise ja menetluse lõpetamise otsuse tegemise vahele jäi vähem kui 24 tundi).

Otsus, millega hageja taotlus jäeti vaikimisi rahuldamata

Arvestades määrusi nr 1367/2006 (2) ja nr 1049/2001, mis kinnitavad selgelt õigust juurdepääsule „sise-eeskirjadele”, millel põhineb õigus esitada esialgseid märkusi, on esmalt komisjonipoolne ja hiljem, kordustaotluse esitamise järgselt peasekretariaadi poolne vaikimine seletamatu ning sellega on otseselt rikutud õigust dokumentidele ja teabele juurde pääseda, mis on ette nähtud nimetatud määrustes.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 190, lk 9; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, lk 13).