Keywords

Summary



Keywords

Kapitali vaba liikumine – Piirangud – Äriühinguõigus – Siseriiklikud õigusnormid, mis kehtestavad riigile eriõigused erastatud ettevõtja juhtimises

(EÜ artikli 56 lõige 1, EÜ artikkel 58 ja EÜ artikli 86 lõige 2)

Summary

EÜ artiklist 56 tulenevaid kohustusi rikub liikmesriik, mis säilitab aktsiaseltsis selle riigi ja teiste avalik‑õiguslike asutuste kasuks ette nähtud eriõigused, mis anti seoses kõnealuse äriühingu aktsiakapitalis sellele riigile kuuluvate eelisaktsiatega ( golden shares ), mis annavad õiguse nimetada juhatuse esimees ning vetoõiguse maksimaalselt ühe kolmandiku juhatuse liikmete ametisse nimetamisel, samuti vetoõiguse äriühingu põhikirja muutvate otsuste suhtes, mille eesmärk on lubada sõlmida koostöö‑ ja alluvuslepinguid ning lepinguid, mis võivad mis tahes moel kahjustada riigi varustamist nafta, gaasi või nendest saadud toodetega.

Nimelt võib vetoõigus, mis annab sellele riigile äriühingu juhtimise ja kontrolli mõjutamise võimaluse, mis ei ole õigustatud temale selles äriühingus kuuluva osaluse suurusega, pärssida teiste liikmesriikide ettevõtjate tahet teha otseinvesteeringuid sellesse äriühingusse, kuna nad ei saa osaleda selle äriühingu juhtimises või kontrollimises proportsionaalselt oma osaluse väärtusega. Samamoodi võib kõnealune vetoõigus mõjuda pärssivalt äriühingu aktsiakapitali portfelliinvesteeringute tegemisele, kuna võimalus, et asjaomane riik keeldub heaks kiitmast olulist otsust, mille ettepaneku on asjaomase äriühingu organid teinud seetõttu, et see vastab äriühingu huvidele, võib tegelikult vähendada nimetatud äriühingu aktsiate väärtust ning sellest tulenevalt sellistesse aktsiatesse investeerimise atraktiivsust.

Õigus nimetada juhatuse esimees kujutab endast kapitali vaba liikumise piirangut, kuna niisugune eriline õigus on äriühinguõiguse üldnormide suhtes erinorm, mis on siseriikliku seadusandliku meetmega kehtestatud üksnes avaliku võimu eelisena. Kuigi on tõsi, et selle võimaluse võib seadusega anda kvalifitseeritud vähemuse õigusena, tuleb tõdeda, et see peab niisugusel juhul olema kättesaadav kõigile aktsionäridele, mitte olema mõeldud ainult riigi jaoks. Piirates muude aktsionäride kui riigi võimalust osaleda äriühingu aktsiakapitalis, et luua või säilitada sellega püsivad ja otsesed majandussidemed, mis annavad aktsionärile õiguse tegelikult osaleda äriühingu juhtimises või selle kontrollimises, võib õigus nimetada juhatuse liige pärssida teiste liikmesriikide otseinvesteeringute tegijate tahet investeerida selle äriühingu kapitali.

Mis puudutab EÜ artikli 58 alusel lubatud erandeid, siis on tõsi, et vajadus tagada kriisi‑ või sõjaolukorras või terrorismiohu korral selle liikmesriigi energiaga varustamise kindlus võib olla avalikust julgeolekust tulenev põhjus ja õigustada teatud asjaoludel kapitali vaba liikumise piiramist. Sellest hoolimata tuleb avalikust julgeolekust tulenevaid nõudeid eelkõige siis, kui tegemist on kapitali vaba liikumise aluspõhimõttest tehtava erandiga, tõlgendada kitsalt, nii et iga liikmesriik ei saaks määrata nende ulatust kindlaks ühepoolselt, ilma liidu institutsioonide kontrollita. Seega saab avalikule julgeolekule tugineda vaid siis, kui ühiskonna põhihuvisid ähvardav oht on tegelik ja piisavalt tõsine. Juhul, kui riik piirdub ainult energiaga varustamise kindlust puudutava põhjuse väljatoomisega, täpsustamata konkreetselt, miks ta arvab, et iga vaidlusalune eriõigus või nende õiguste kogum võimaldab vältida sellist ühiskonna põhihuvi kahjustamist nagu energiaga varustamine, siis ei saa avalikust julgeolekust lähtuva põhjendusega nõustuda.

Lisaks, mis puudutab kõnealuse piirangu proportsionaalsust, kahjustab ebakindlus, mis tuleneb asjaolust, et nende eriõiguste teostamine, mis riigile on äriühingu aktsiakapitalis eelisaktsiate omamise tõttu antud, ei sõltu ühestki erilisest ja objektiivsest tingimusest või asjaolust, tõsiselt kapitali vaba liikumist, kuna see annab liikmesriigi ametivõimudele nimetatud õiguste teostamisel niivõrd laia kaalutlusruumi, et seda kaalutlusruumi ei saa pidada taotletavate eesmärkidega proportsionaalseks.

Lõpuks ei kuulu EÜ artikli 86 lõige 2 kohaldamisele eespool viidatud siseriiklike sätete suhtes ning seetõttu ei saa sellele tugineda nende siseriiklike sätete õigustusena niivõrd, kuivõrd need kujutavad endast piiranguid asutamislepingus ette nähtud kapitali vabale liikumisele. EÜ artikli 86 lõige 2 koosmõjus sama artikli lõikega 1 võimaldab liikmesriigil õigustada asutamislepingu sätetega vastuolus olevate eri‑ või ainuõiguste andmist ettevõtjale, kelle ülesanne on üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine, kui ettevõtjale määratud eriülesande täitmise saab tagada üksnes selliste õiguste andmise teel ning kui kaubanduse arengut ei mõjutata määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega. Selline ei ole aga eesmärk siseriiklikel õigusnormidel, mis annavad liikmesriigile eriõigusi aktsiaseltsis seoses kõnealuse äriühingu aktsiakapitalis sellele riigile kuuluvate eelisaktsiatega.

(vt punktid 57–60, 82 ja 83, 85, 88, 90–92, 95, 97 ja resolutsioon)