KOHTUJURISTI ETTEPANEK

JULIANE KOKOTT

esitatud 18. septembril 2007 ( 1 )

Kohtuasi C-161/06

Skoma-Lux sro

versus

Celní ředitelství Olomouc

„Akt Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste kohta — Artikkel 58 — Ühenduse õigusnormid — Tõlke puudumine liikmesriigi keeles — Võimalus tugineda õigusaktile üksikisiku vastu”

I. Sissejuhatus

1. Seoses kümne uue liikmesriigi ühinemisega 1. mail 2004 laienes kehtiv ühenduse õigus, ühenduse õigustik ehk acquis communautaire neile riikidele. Ühenduse õigustiku mitu mahukat osa avaldati Euroopa Liidu Teatajas üheksas uues ametlikus keeles alles suure viivitusega. Kuna ettevõte Skoma-Lux s.r.o. (edaspidi „Skoma-Lux”) rikkus väidetavalt ühenduse tolliõiguse sätteid pärast Tšehhi Vabariigi ühinemist, kuid enne asjaomaste sätete avaldamist Euroopa Liidu Teataja tšehhikeelses eriväljaandes, rakendas Tšehhi tolliasutus tema suhtes sanktsioone. Euroopa Kohus peab nüüd selgitama, kas isikule saab ette heita selliste sätete rikkumist, mis on tema emakeeles veel avaldamata.

II. Õiguslik raamistik

2. Teiseste õigusaktide avaldamist reguleerib EÜ asutamislepingu artikkel 254. Sama artikli lõige 2 on sõnastatud järgmiselt: „Nõukogu ja komisjoni määrused ning nende direktiivid, mis on adresseeritud kõikidele liikmesriikidele, avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Need jõustuvad neis täpsustatud kuupäeval või selle puudumisel kahekümnendal päeval pärast avaldamist.”

3. Nõukogu 15. aprilli 1958. aasta määruse nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled, artikkel 4 ( 2 ) sätestab keelte kasutamise korra: „Määrused ja muud üldkohaldatavad dokumendid tuleb koostada kahekümnes ametlikus keeles.”

4. Akti Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta ( 3 ) (edaspidi „ühinemisakt”) artikkel 2 sätestab, et ühenduse õigust kohaldatakse uutes liikmesriikides alates ühinemiskuupäevast ehk 1. maist 2004: „Alates ühinemiskuupäevast on asutamislepingute sätted ning institutsioonide ja Euroopa Keskpanga poolt enne ühinemist vastuvõetud aktid uutele liikmesriikidele siduvad ja neid kohaldatakse nendes riikides vastavalt kõnealustes lepingutes ja käesolevas aktis sätestatud tingimustele.”

5. Ühinemisakti artikkel 58 reguleerib keelte kasutamist ja õigusaktide avaldamist: „Enne ühinemist vastuvõetud ning nõukogu, komisjoni või Euroopa Keskpanga poolt eesti, leedu, läti, malta, poola, slovaki, sloveeni, tšehhi ja ungari keeles koostatud institutsioonide ja Euroopa Keskpanga aktide tekstid on alates ühinemiskuupäevast autentsed samadel tingimustel kui üheteistkümnes praeguses keeles koostatud tekstid. Need avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas, kui praegustes keeltes koostatud tekstid on seal avaldatud.”

6. Vahetult pärast kümne uue liikmesriigi ühinemist 1. mail 2004 avaldati Euroopa Liidu Teataja mitmes väljaandes teade. ( 4 ) Euroopa Liidu Teataja paberväljaandes ja CD-ROM-väljaandes on see sõnastatud järgmiselt: „Teade lugejatele Eesti, läti, leedu, malta, poola, slovaki, sloveeni, tšehhi ja ungari keeles ilmub Euroopa Liidu Teataja eriväljaanne, mis sisaldab institutsioonide ja Euroopa Keskpanga poolt enne ühinemist vastu võetud õigusaktide tekste. Väljaande erinevad köited ilmuvad ajavahemikus 1. maist kuni aasta lõpuni. Eriväljaande kõikide köidete ilmumiseni on nimetatud õigusaktid elektroonilisel kujul kättesaadavad veebisaidil Eur-Lex. Veebisait Eur-Lex asub aadressil: http://europa.eu.int/eur-lex/fr/accession.html.”

7. Euroopa Liidu Teataja asjaomastes väljaannetes Eur-Lexi veebisaidil ilmus vähemalt ajutiselt teistsugune tšehhikeelne tekst, millele oli ligipääs veel 25. juulil 2007, kuid 1. augustiks 2007 oli see asendatud eespool viidatud teksti tšehhikeelse versiooniga. Selle teksti pealkiri oli „Oznámení Komise”, st komisjoni teade, ja selle teises lõigus oli täiendav lause: „Ta po nezbytnou dobu představuje zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie podle článku 58 aktu o přistoupení z roku 2003.” Selle kohaselt tähendab avaldamine Eur-Lexi veebisaidil kuni Euroopa Liidu Teataja eriväljaande ilmumiseni avaldamist ühinemisakti artikli 58 tähenduses. ( 5 )

8. Põhikohtuasi puudutab komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 ( 6 ), millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 199 esimest lõiku: „Ilma et see piiraks karistussätete võimalikku kohaldamist, tekib deklarandi või tema esindaja allkirjastatud deklaratsiooni esitamisel tollile deklarandil või tema esindajal kehtivate õigusaktide alusel vastutus: — deklaratsioonis esitatud andmete õigsuse eest, — lisatud dokumentide ehtsuse eest ja — kõikide kohustuste täitmise eest, mis on seotud kõnesolevale kaubale asjassepuutuva tolliprotseduuri kohaldamisega.”

9. Komisjon esitas Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talituse teatise, mille kohaselt avaldati kõnealune säte selle algsel ja oluliste muudatusteta kehtival kujul 27. augustil 2004 Euroopa Liidu Teataja tšehhikeelses eriväljaandes.

III. Asjaolud ja eelotsusetaotlus

10. Põhikohtuasja hageja Skoma-Lux impordib veini Tšehhi Vabariiki ja müüb seda. Tšehhi tolliasutus heidab talle ette, et mitu ajavahemikul 11. märtsist kuni esitatud veini impordi tollideklaratsiooni on ebaõiged, kuna vein oli tolli eelnevatest märkustest hoolimata klassifitseeritud valesse kombineeritud nomenklatuuri rubriiki. Seetõttu määras toll Skoma-Luxile rahatrahvi. Väidetav tollieeskirjade rikkumine seisneb Tšehhi tollialaste õigusaktide sätete ja käesolevas menetluses käsitletava määruse nr 2454/93 artikli 199 esimese lõigu rikkumises.

11. Skoma-Lux vaidlustas rahatrahvi määramise, väites eelkõige, et määruse nr 2454/93 artikli 199 esimene lõik oli kõnealusel ajal Euroopa Liidu Teatajas tšehhi keeles nõuetekohaselt avaldamata.

12. Neil asjaoludel esitas Krajský soud Ostrava (Ostrava apellatsioonikohus) Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas akti Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta, mille alusel võeti Tšehhi Vabariik 1. mail 2004 vastu Euroopa Liidu liikmeks, artiklit 58 võib tõlgendada nii, et liikmesriigil on õigus kohaldada üksikisiku suhtes määrust, mis oli selle kohaldamise ajal Euroopa Liidu Teatajas asjaomase liikmesriigi ametlikus keeles nõuetekohaselt avaldamata? 2. Juhul kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas kõnealuse määruse kohaldamata jätmine üksikisiku suhtes on tõlgendamise küsimus või ühenduse õiguse kehtivuse küsimus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 234 tähenduses? 3. Kui Euroopa Kohus jõuab järeldusele, et eelotsuse küsimus puudutab ühenduse õigusakti kehtivust kohtuotsuse 314/85: Foto-Frost (EKL 1987, lk 4199) tähenduses, kas sellisel juhul on määrus nr 2454/93 selles osas, mis puudutab hagejat ja tema vaidlust Tšehhi Vabariigi tolliasutustega, selle tõttu kehtetu, et määrus oli Euroopa Liidu Teatajas vastavalt ühinemisakti artiklile 58 nõuetekohaselt avaldamata?”

13. Kirjalikus menetluses osalesid Skoma-Lux, Tšehhi Vabariik, Eesti Vabariik, Läti Vabariik, Poola Vabariik, Rootsi Kuningriik ja komisjon, suulises menetluses Skoma-Lux ja Eesti Vabariik ei osalenud, lisaks teistele eespool mainitud pooltele osales suulises menetluses Slovaki Vabariik.

IV. Õiguslik hinnang

14. Eelotsusetaotlus keskendub ühenduse määruse teatavates ametlikes keeltes avaldamata jätmise tagajärgedele.

15. Esimese küsimusega palutakse selgitada, kas liikmesriik saab kohaldada Euroopa Liidu kodaniku suhtes ühenduse määrust, kui see on Euroopa Liidu Teatajas kõnealuse riigi ametlikus keeles veel avaldamata.

16. Teine ja kolmas küsimus tulenevad sellest, et ainult Euroopa Kohus on pädev tuvastama teisese õiguse aktide kehtetust. ( 7 ) Kui teatavate õigusaktide nõuetekohaselt avaldamata jätmine mõnes ametlikus keeles tooks kaasa – tõenäoliselt ajutise ja mõne liikmesriigiga piirduva – ühenduse õiguse kehtetuse, ei oleks rangelt võttes vajalik, et Euroopa Kohus iga üksikjuhtumi puhul kehtetuse sõnaselgelt tuvastaks.

17. Kuna Euroopa Liidu Teatajas kõigis ametlikes keeltes veel avaldamata õigusaktide kehtivuse küsimus eelneb küsimusele, kas õigusakt on Euroopa Liidu kodanike suhtes kohaldatav, tuleks kõigepealt vastata teisele ja vajaduse korral kolmandale küsimusele.

A. Teine eelotsuse küsimus

18. Esitatud küsimustele vastamiseks tuleb uurida, milline tähendus on õigusakti avaldamisel asjaomase liikmesriigi ametlikus keeles.

19. Ühinemisakti artikli 2 esimesest osalausest tuleneb, et ühenduse õigusaktid on uutele liikmesriikidele siduvad sõltumata sellest, kas need on juba nõuetekohaselt nende riikide keeltes avaldatud. Selle kohaselt on kehtivad õigusaktid alates ühinemiskuupäevast uutele liikmesriikidele ilma lisatingimusteta siduvad. Samal seisukohal on ka komisjon ja menetlusse astunud liikmesriigid, kes lisaks sellele tuletavad ühenduse õigusaktide siduvuse EÜ asutamislepingu artiklist 10.

20. Sellegipoolest tuleb ühenduse õigusaktide siduvusest uutele liikmesriikidele eristada nende kehtivust neis riikides. Vastavalt ühinemisakti artikli 2 teisele osalausele ei kohaldata enne ühinemist vastuvõetud õigusakte uutes liikmesriikides automaatselt, vaid vastavalt asutamislepingutes ja ühinemisaktis sätestatud tingimustele. Ühenduse õigusaktide kehtivuse all uutes liikmesriikides tuleb mõista eelkõige nende kohaldamist üksikisiku suhtes.

21. Ühinemisakti artikli 58 teine lause sätestab avaldamiskohustuse. Selle kohaselt avaldatakse õigusaktide tekstid uutes ametlikes keeltes Euroopa Liidu Teatajas, kui senistes ametlikes keeltes koostatud tekstid on seal avaldatud. Õigusaktide avaldamine Euroopa Liidu Teatajas võimaldab asjaomasel isikul teada saada oluliste sätete sisu ja nendega tutvumine on isiku kohustus. Pärast õigusakti avaldamist ei saa keegi tugineda sellele, et Euroopa Liidu Teataja sisu ei ole talle teada. ( 8 )

22. Just seda sätestab uute liikmesriikide keelte puhul ühinemisakti artikli 58 esimene lause. Nendes keeltes koostatud aktide tekstid on autentsed samadel tingimustel kui seniste liikmesriikide keeltes koostatud tekstid. Järelikult tuleb need samuti Euroopa Liidu Teatajas avaldada.

23. Sellest ei ole siiski abi õigusakti avaldamata jätmise tagajärgede kindlakstegemisel.

24. Sellega seoses võib nõustuda kohtujurist Lenziga, et kodaniku suhtes seadusandliku akti kohaldamise elementaarne eeldus on selle konstitutiivne avaldamine ametlikus väljaandes. ( 9 ) Konstitutiivse avaldamise mõiste pärineb Saksa konstitutsiooniõigusest, mille kohaselt seaduse väljakuulutamine on õiguse kehtestamise lahutamatu osa. ( 10 ) Enne väljakuulutamist seadus ei kehti. Õigusriigi põhimõte nõuab õigusakti ametlikku väljakuulutamist, mis võimaldab avalikkusel kehtivate õigusaktidega usaldusväärselt tutvuda. ( 11 )

25. Sarnase järelduseni võiks jõuda juhul, kui Euroopa Kohus kohaldaks üldkohaldatavate õigusaktide avaldamisele kohtuotsust Hoechst vs. komisjon, mis käsitleb otsuse adressaadile teatavakstegemist. Selle otsuse kohaselt peab õigusakti teatavakstegemisega nagu igasuguse muu olulise vorminõude rikkumisega kaasnema nii raske ja ilmne viga, et see põhjustab vaidlustatud õigusakti mitteeksisteerimise, ( 12 ) või oluliste vorminõuete rikkumine, mis võib kaasa tuua õigusakti tühistamise ( 13 ). Kõnealune otsus on vastuolus varasema kohtuotsusega ICI vs. komisjon. Selle kohaselt ei puuduta otsuse kättetoimetamisel esinevad puudused otsust ennast ega kahjusta seetõttu ka selle õiguspärasust. ( 14 )

26. Siinkohal võib jääda lahtiseks, kumba kahest kohtuotsusest tuleks üksikisikule adresseeritud otsuse puhul järgida. Kui panna üldkohaldatavate õigusaktide kehtivus sõltuvusse sellest, kas need on kõigis keeltes avaldatud vigadeta, seataks nende mõju igal juhul suurde ohtu.

27. Ühendus peab kõnealused õigusaktid vastavalt määruse nr 1 artiklile 4 avaldama kõigis ametlikes keeltes. Võrreldes õigusakti avaldamisega ainult ühes keeles valitseb seetõttu tunduvalt suurem vigade esinemise oht. Lisaks sellele ei ilmne vead kohe, kuna enamik kasutajaid tutvub õigusakti tekstiga ainult oma emakeeles.

28. Praktikas on tõenäoliselt selliste ohtude kõige tüüpilisem näide eri keeleversioonide vahelised erinevused. Originaalteksti tõlkes esinevad vead võivad avaldada mõju nii ühenduse institutsioonide tahte kujundamisele kui ka avaldatud õigusakti usaldusväärsusele.

29. Otsustusprotsessis osalejatele on õigustatult tehtud kohustuseks tagada nende jaoks otsustava tähtsusega tõlke ja menetletava seadusandliku akti teiste keeleversioonide samasus. See protsess toimub eelkõige nõukogus, kus liikmesriikidel on oluline osa tõlgete lõplikul toimetamisel. ( 15 ) Eri keeleversioonide vaheliste lahknevuste mõjud poliitilise tahte kujundamisele ei õigusta seetõttu õigusaktide kehtetuks tunnistamist.

30. Kuid ka eri keeleversioonide vaheliste lahknevuste tagajärjed õigussubjektidele ei ole olnud Euroopa Kohtule õigusaktide kehtetuks tunnistamise aluseks. Ühenduse õiguse ühetaolise mõju huvides on ta väljakujunenud kohtupraktikas rõhutanud, et ühe ühenduse teksti eri keeleversioone tuleb tõlgendada ühetaoliselt. Juhul kui keeleversioonid üksteisest erinevad, peab kõnealust normi tõlgendama vastavalt seda normi sisaldava õigusakti üldisele ülesehitusele ja eesmärgile. ( 16 ) Lõppkokkuvõttes võivad teatud keeleversioonid omandada teistega võrreldes suurema kaalu. ( 17 )

31. Samamoodi ei ole Euroopa Kohus õigusaktide avaldamist puudutavate küsimuste puhul seadnud kahtluse alla asjaomase õigusakti kehtivust.

32. Nii esineb terve rida juhtumeid, kus Euroopa Kohus on Türgi päritolu töötajate õigused tuletanud Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel sõlmitud assotsiatsioonilepinguga asutatud assotsiatsiooninõukogu 19. septembri 1980. aasta otsusest nr 1/80 assotsiatsiooni arengu kohta. ( 18 ) Seda otsust ei avaldatud Euroopa Liidu Teatajas. Selle kohta sedastas Euroopa Kohus, et otsuse avaldamata jätmine võib olla vastuolus üksikisikule kohustuste panemisega, kuid ei võta üksikisikult võimalust vaidluses ametiasutusega tugineda õigustele, mis on talle nimetatud otsusega antud. ( 19 ) Kuna üksikisik saab seega – vähemalt riigi suhtes – tugineda ka ühenduse õiguse avaldamata aktidele, ei ole avaldamine nende kehtivuse eelduseks.

33. Niisiis tuleb teisele küsimusele vastata, et määruse avaldamata jätmine mõnes ametlikus keeles ei muuda küsitavaks selle kehtivust. Ainuüksi see asjaolu ei kohusta aga siseriiklikku kohut eelotsuse küsimusi esitama.

B. Kolmas eelotsuse küsimus

34. Arvestades teisele küsimusele antud vastust, ei ole kolmandale küsimusele vaja vastata.

C. Esimene eelotsuse küsimus

35. Isegi juhul, kui määruse kehtivust ei seata selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamata jätmise tõttu kahtluse alla, ei tulene siit, et seda saab üksikisiku suhtes kohaldada. Nagu eespool juba mainitud, juhindub Euroopa Kohus juhul, kui tegemist on üksikisikule kohustuste panemisega, õiguskindluse põhimõttest.

1. Kohaldatavus üksikisiku suhtes

36. 1979. aastal rõhutas Euroopa Kohus, et ühenduse õiguskorra aluspõhimõtte kohaselt ei saa ühenduse õigusakti kodanike suhtes kohaldada enne, kui neil on võimalus õigusaktiga tutvuda. ( 20 ) Õiguskindluse põhimõte nõuab, et ühenduse õigusnorm peab võimaldama asjassepuutuvatel isikutel täpselt teada oma kohustuste ulatust. ( 21 ) Õiguskindluse nõuet tuleb eriti rangelt järgida siis, kui tegemist on õigusnormidega, mis võivad tekitada rahalisi kohustusi. ( 22 )

37. Võiks arvata, et õigusaktiga on võimalik piisavalt tutvuda ka juhul, kui see on avaldatud osas ametlikes keeltes. On ju Euroopa Kohus sõnaselgelt eitanud sellise ühenduse õiguse üldpõhimõtte olemasolu, mille kohaselt peaks igal kodanikul olema õigus sellele, et igasugune akt, mis võiks teda puudutada, peaks kindlasti olema avaldatud tema emakeeles. ( 23 )

38. Üksikisikuid kohustavate üldkohaldatavate õigusnormide, st peamiselt määruste osas, lükkas Euroopa Kohus keelte võrdsuse põhimõtte kitsendamise õigusega tagasi. Kohus sedastas, et üksikisikule peab Euroopa Liidu Teataja sisu teada olema alles siis, kui asjaomane väljaanne on tema emakeeles tõepoolest kättesaadav. ( 24 )

39. Samamoodi sedastas Euroopa Kohus otsustes kaitstud päritolunimetuste Prosciutto di Parma (Parma sink) ja Grana Padano (Põhja-Itaalias toodetav eriti kõva juust) kohta, et nende nimetuste kasutamise teatavaid tingimusi ei saa ettevõtjate suhtes kohaldada, kuna need ei ole ühenduse õiguses viimastele nõuetekohaselt teatavaks tehtud. ( 25 ) Euroopa Kohus ei nõustunud kohtujurist Alberi ettepanekuga, ( 26 ) et piisab sellest, kui asjaomased isikud saavad spetsifikatsioonialast teavet komisjonilt.

40. Seejuures oli kõne all asjaolu, et viilutatud singi, riivitud juustu või pakendatud toodete puhul tohib kõnealuseid nimetusi kasutada ainult juhul, kui need on viilutatud, riivitud või pakendatud nende tootmispiirkonnas. Prosciutto di Parma puhul olid asjaomased spetsifikatsioonid olemas ainult itaalia keeles ja nende järgimata jätmist ei saanud seetõttu asjassepuutuvatele Ühendkuningriigi ettevõtjatele ette heita. ( 27 )

41. Nagu Läti õigusega rõhutab, oleks teistsugune järeldus, nimelt õigusakti avaldamata jätmine asjaomase isiku emakeeles, vastuolus EÜ asutamislepingu artikli 21 kolmanda lõiguga. Selle kohaselt võib iga liidu kodanik kirjutada ükskõik millisele asjaomases artiklis osutatud ühenduse institutsioonile või organile ühes artiklis 314 nimetatud keeltest ja saada vastuse samas keeles. ( 28 ) Kui isegi mittesiduv kirjavahetus peab toimuma liidu kodaniku valitud ametlikus keeles, siis seda enam saab tema suhtes kohaldada ainult neid kohustusi, mis on teatavaks tehtud tema riigi ametlikus keeles. ( 29 )

42. Selliste õigusnormide siduvus, mis on avaldatud ainult teistes keeltes, jätaks ta ühtlasi – nagu Läti samuti rõhutab – ebasoodsamasse olukorda võrreldes teiste liidu kodanikega, kes saavad oma kohustuste kohta hankida usaldusväärset teavet oma emakeeles. Ebasoodsamasse olukorda sattumise välistab ühinemisakti artikli 58 esimene lause, mis sätestab, et uute liikmesriikide keeltes koostatud tekstid on autentsed samadel tingimustel kui praeguste liikmesriikide keeltes koostatud tekstid. Sellega oleks vastuolus, kui eri keeleversioonide siduvus sõltuks nende avaldamisele esitatavatest erinevatest nõuetest.

43. Seega tuleneb ühinemisakti artikli 2 teisest osalausest, et ühenduse määrusi saab vastavalt ühinemisakti artikli 58 teisele lausele uute liikmesriikide kodanike suhtes kohaldada alles siis, kui need on asjaomase riigi ametlikus keeles nõuetekohaselt avaldatud.

2. Nõuetekohane avaldamine

44. Senist analüüsi arvesse võttes tuleb järgnevalt selgitada, kas määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 199 esimene lõik on nõuetekohaselt avaldatud.

45. Nõuetekohase avaldamise tingimus on vastavalt ühinemisakti artikli 58 teisele lausele ning EÜ asutamislepingu artikli 254 lõike 1 esimesele lausele ja lõikele 2 avaldamine Euroopa Liidu Teatajas. Käesoleval juhul toimus avaldamine Euroopa Liidu Teataja eriväljaandes alles mõnda aega pärast tollideklaratsioonide eest sanktsioonide rakendamist. Järelikult ei õigusta see Skoma-Luxi suhtes asjaomaste sätete kohaldamist.

46. Mõned menetlusosalised ja iseäranis komisjon viitavad siiski sellele, et kõnealuse õigusakti nõukogu ja komisjoni poolt kontrollitud tšehhikeelne tõlge oli Internetis väljaannete talituse tasuta veebisaidil Eur-Lex kättesaadav juba enne Tšehhi Vabariigi ühinemist. Seega oli kõigil asjaomastel isikutel võimalus kõnealuste õigusnormidega tutvuda.

47. Euroopa Liidu Teataja mõnes väljaandes ilmus lisaks sellele „Teade lugejatele”, mis andis muu hulgas teada, et Internetis avaldamine asendab kuni Euroopa Liidu Teataja eriväljaande ilmumiseni avaldamist ühinemisakti artikli 58 tähenduses. See lause sisaldus veel 25. juunil 2007 Euroopa Liidu Teataja L 169, tšehhikeelses veebiväljaandes. ( 30 )

48. Kõnealune teade ei tähenda siiski, et õigusaktide tekstide sellises vormis avaldamist saab pidada nõuetekohaseks avaldamiseks. Sellel puudub nimelt igasugune õiguslik alus. Selle poolest erineb see komisjonile riigiabist teatamata jätmisega kaasnevaid võimalikke tagajärgi käsitlevast teatest, mida Euroopa Kohus üldjuhul kasutab, ( 31 ) välistamaks riigiabi saajate õiguspärast ootust.

49. Juba seetõttu ei saa õigusakti Internetis avaldamine ka komisjoni ja teiste menetlusosaliste arvates asendada selle nõuetekohast avaldamist.

50. Komisjon mainib lisaks kõigi tšehhi keelde tõlgitud teiseste õigusaktide hulka kuuluvate kehtivate määruste paberväljaandes „avaldamist”30. aprillil 2004. See on kantud väljaannete talituse registrisse ja väljaannete talituse ruumides teatavaks tehtud.

51. Ka selline „avaldamine” ei ole nõuetekohane avaldamine. Kuna asjaomased viited puudusid tavapärastes väljaannetes, st eelkõige Euroopa Liidu Teatajas, ei saanud keegi arvestada, et õigusaktid on sellises vormis „avaldatud”. Selline avaldamise viis ei taga avaldatu avalikkuseni jõudmist.

52. Seega tuleb sedastada, et ühendus ei olnud määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 199 esimest lõiku enne Euroopa Liidu Teataja tšehhikeelses eriväljaandes avaldamist tšehhi keeles nõuetekohaselt avaldanud.

3. Õigusaktide avaldamine liikmesriigi tasandil

53. Eelotsusetaotluses mainitakse veel kõnealuste õigusnormide tšehhi keeles avaldamise teisi vorme, nimelt Internetis avaldamist Tšehhi rahandusministeeriumi poolt ja kõnealuse õigusakti teksti kättesaadavaks tegemist tolliasutustes. Seetõttu tõusetub küsimus, kas tegemist oli ühenduse õigusaktide nõuetekohase avaldamisega Tšehhi Vabariigis siseriikliku õiguse kohaselt.

54. Ühenduse õigusaktide – eelkõige vahetult kohaldatavate määruste – liikmesriigis avaldamise nõuetekohaseks tunnistamine võib põhjustada vääritimõistmist. Ei tohi tekkida ekslik mulje, nagu tuleks määrused üle võtta siseriiklikusse õigusesse. ( 32 ) Vastupidi, ühenduse määruse vahetu kohaldatavus ei nõua siseriiklike rakendusmeetmete võtmist, ( 33 ) eeskätt määruse avaldamist liikmesriigis.

55. Euroopa Kohus on sellegipoolest leidnud, et teatud asjaoludel võivad viited vahetult kohaldatavatele ühenduse õigusaktidele osutuda kasulikuks. ( 34 ) Nii võib isegi ühenduse määruse teatavate punktide kordamine aidata suurendada rakendussätete omavahelist sidusust ja muuta need adressaadile arusaadavamaks. ( 35 )

56. Sama kehtib õigusakti avaldamise kohta liikmesriigi tasandil, seni kui õigusakt on ühenduse poolt asjaomases ametlikus keeles nõuetekohaselt avaldamata. See pigem toetab kui kahjustab määruse sätete vahetut kohaldatavust.

57. Seda kinnitab kaitstud päritolunimetust Grana Padano käsitlev kohtuotsus. Euroopa Kohus andis siseriiklikule kohtule võimaluse kohaldada ettevõtjate suhtes vaidlusaluseid õigusnorme, kui need olid varasema siseriikliku õigusakti raames nõuetekohaselt avaldatud. ( 36 )

58. Kas eespool käsitletud avaldamise vormid võivad sellist mõju avaldada, on esmajärjekorras Tšehhi õiguse küsimus, mille üle peab otsustama eelotsusetaotluse esitanud kohus. Ühenduse õiguse kriteeriumid tulenevad seejuures eelkõige võrdväärsuse põhimõttest ja tõhususe põhimõttest. ( 37 ) Võrdväärsuse põhimõtte kohaselt peab ühenduse õiguse sätete täiendav avaldamine liikmesriigi tasandil tagama õiguskindluse vähemalt samal määral kui siseriiklike õigusaktide avaldamine asjaomases liikmesriigis. Ühtlasi oleks tõhususe põhimõttega vastuolus, kui ühenduse õiguse sätete avaldamine liikmesriigi tasandil tagaks õiguskindluse vähemal määral kui nende avaldamine Euroopa Liidu Teatajas.

4. Ühenduse õigustiku üldkohaldatavus enne selle nõuetekohast avaldamist

59. Kui õigusakt on ühenduse tasandil nõuetekohaselt avaldamata, tõusetub järgnevalt küsimus, kas sel juhul oleks õigustatud erand põhimõttest, et üksikisiku suhtes saab kohaldada ainult neid õigusnorme, mis on tema emakeeles nõuetekohaselt avaldatud.

60. Õiguskindluse põhimõttega on üldjuhul vastuolus see, et ühenduse õigusakti ajaline kohaldatavus, algab enne selle avaldamist. Erandjuhul võib see olla teisiti siis, kui seda nõuab taotletud eesmärk ja kui asjaomaste isikute õiguspärase ootuse põhimõttest on nõuetekohaselt kinni peetud. ( 38 )

61. Selline erand võiks sisalduda eelmainitud „Teates lugejatele” ( 39 ), mille mõnes keeleversioonis märgitakse, et õigusakti avaldamine Internetis kehtib ajutiselt avaldamisena ühinemisakti artikli 58 tähenduses. Erandi eesmärk oleks kohaldada ühenduse õigustikku uutes liikmesriikides juba enne selle nõuetekohast avaldamist. Õigusaktide tekstide Internetis avaldamise puhul on asjaomaste isikute õiguspärase ootuse põhimõttest kinni peetud.

62. Selle vastu räägib siiski asjaolu, et pelk teade, mille praegu ligipääsetavast versioonist ei nähtu isegi selle koostaja, ei saa olla aluseks erandi tegemisel üldkehtivast õigusnormist, nagu see on käesoleval juhul sätestatud ühinemisakti artiklites 2 ja 58. Juba seetõttu on erand sellisel alusel välistatud.

63. Isegi kui seadusandja oleks näinud ette erandi õigusakti tagasiulatuva kohaldamise keelust, ei oleks selle erandi tegemise tingimused antud juhtumi puhul täidetud.

64. Kahtlemata on kogu ühenduse õigustiku nõuetekohane avaldamine üheksas uues ametlikus keeles tõsine proovikivi. Huvi tagada selles olukorras ühenduse õiguse kasulik mõju võib seetõttu õigustada möönduste tegemist avaldamise vormile. ( 40 )

65. Vastupidi eelkõige Eesti ja komisjoni argumentidele ei ole õigusaktide tekstide Internetis avaldamise puhul, nagu see tegelikult toimus, asjaomaste isikute õiguspärase ootuse põhimõttest kinni peetud. Selline avaldamise vorm annab küll kaasaegseid sidevahendeid kasutavale ettevõtjale praktilisest vaatepunktist kindlasti sama head või isegi paremad võimalused kõnealuste õigusnormidega tutvumiseks kui avaldamine Euroopa Liidu Teatajas. Esines siiski rida puudusi, mistõttu käesoleval juhul ei saa kõnealust avaldamist pidada usaldusväärseks.

66. Õigusaktide tekstide Internetis avaldamine saab olla paberväljaandes avaldamisega sama usaldusväärne ainult juhul, kui avaldatud õigusaktide tekstisamasus ja autentsus on tagatud täiendavate meetmetega. ( 41 ) Algselt avaldatud tekst peab olema – samamoodi kui paberväljaanne – kättesaadav ka edaspidi, et teha kindlaks, millised sätted tegelikult välja kuulutati. Seetõttu on eelkõige vajalik tehtud muudatuste tagantjärele eraldi avaldamine Corrigenda’na. Samuti tuleb välistada pädevuseta isikute mõjud, et autentsena ei avaldataks valesid tekste.

67. Eespool mainitud „Teade lugejatele” ( 42 ) illustreerib, et Eur-Lexi veebilehe puhul tervikuna – mitte ainult ühenduse õigustiku esialgsel avaldamisel uute liikmesriikide keeltes – sellised garantiid puuduvad. Teade ilmus kõigis ametlikes keeltes Euroopa Liidu Teataja mitmes väljaandes. Need väljaanded on Eur-Lexi veebilehel kättesaadavad PDF-dokumentide kujul, mille väline vorm vastab Euroopa Liidu Teataja paberväljaandele. Välise mulje põhjal tekib seetõttu ootus, et see veebiväljaanne on vähemalt sama usaldusväärne kui Euroopa Liidu Teataja paberväljaanne.

68. Usaldusväärne mulje on siiski petlik. Praegu ei ole näha, kes on kõnealuse teate koostanud, samas kui 25. juunil 2007 nimetas elektroonilise Euroopa Liidu Teataja tšehhikeelne versioon seda dokumenti komisjoni teateks. Ka esines seal lause, mis praegu puudub, nimelt et õigusaktide Internetis avaldamine kehtib avaldamisena ühinemisakti artikli 58 tähenduses. Viited dokumendi muutmise kohta puuduvad. Tšehhikeelses tekstis tehtud muudatuse avastamine on ainult puhas juhus. Kas see puudutas ka Internetis avaldatud teate teisi keeleversioone, võib oletada ainult ühe artikli põhjal. ( 43 ) Vähemalt sellisel kujul ei ole Internetis avaldatud õigusakti tekst piisavalt usaldusväärne allikas.

69. Lisaks sellele tuleb viidata praktilistele probleemidele, mis puudutavad juurdepääsu ühenduse õigustikule, mis on uute liikmesriikide ametlikes keeltes Internetis avaldatud. Viidatud Internetiaadressil ( 44 ) avanes ingliskeelne lehekülg, kus sai muu hulgas valida lingi „Czech”. Seepeale avanenud leheküljel kuvati ühenduse õiguse süstemaatilise registri esimene tasand inglise keeles, kust pääses üksikute peatükkide tasanditeni, mis olid samuti esitatud ainult inglise keeles. Alles sealt pääses registri tasandile, kus olid esitatud õigusaktid koos nende tšehhikeelsete pealkirjadega. Otsitava õigusakti leidmiseks tuli valida õige alapeatükk. Seetõttu tundub vähe tõenäoline, et inglise keelt mitteoskav Tšehhi kodanikust õigusakti kasutaja oleks suutnud leida selles nn džunglis otsitavat õigusakti. ( 45 )

70. Inglise keelt oskav õigusakti kasutaja sai seevastu tutvuda „Tähtsa õigusliku teatega”, mis lisati algselt avaldatud ühenduse õigustikule nagu ka kõigile teistele Eur-Lexi lehekülgedele, ja mis oli sõnastatud järgmiselt: „Ei ole võimalik tagada, et on-line kättesaadav dokument vastab täielikult ametlikult vastuvõetud tekstile. Autentseks loetakse ainult Euroopa Liidu Teataja paberväljaandes avaldatud Euroopa Liidu õigusakte.” ( 46 )

71. „Teates lugejatele” nimetatud avaldamine Eur-Lexi veebilehel ei olnud seega usaldusväärne ega taotlenudki usaldusväärsust ning oli inglise keelt mitteoskavale isikule ka raskesti ligipääsetav. Sellises olukorras ei saa loota, et asjaomane isik suudab seal avaldatud tekstides orienteeruda.

72. Selle järeldusega ei ole vastuolus asjaolu, et paljud, võib-olla isegi peaaegu kõik õigusaktide kasutajad suunduvad ühenduse õigusaktidega tutvumiseks Eur-Lexi veebilehele. Seal avaldatud teabe õigsus on üldjuhul tagatud sellega, et õigusakti kasutaja saab kahtluse korral tutvuda Euroopa Liidu Teataja paberväljaande kui usaldusväärse teabeallikaga, et veenduda Eur-Lexi sisu õigsuses. Euroopa Liidu laienemise ajal puudus selline võimalus uute liikmesriikide keelte puhul enne asjaomaste õigusaktide avaldamist Euroopa Liidu Teataja eriväljaandes.

73. Õiguspärane ootus ei saanud tugineda ka kõigi tšehhi keelde tõlgitud teisese õigusena kehtivate määruste paberkandjal avaldamisele 30. aprillil 2004, mida komisjon mainib. On küll mõeldav, et väljaannete talituses välja pandud paberväljaannet võib pidada autentseks dokumendiks, mis tagab nii elektroonilise Euroopa Liidu Teataja kui ka selle paberväljaande õigsuse. See oleks siiski eeldanud, et avalikkust, eelkõige veebiväljaande kasutajaid oleks selle paberväljaande olemasolust ja usaldusväärse allikana kasutamise võimalusest teavitatud. See jäeti aga tegemata.

74. Seega tuleb sedastada, et nõuetekohase avaldamise nõudest erandi tegemine ei ole ette nähtud. Pealegi ei vasta ühenduse õigustiku avaldamise vormid enne Euroopa Liidu Teataja eriväljaande ilmumist sellisele erandile esitatavatele nõuetele.

5. Üksikjuhtumile eriomased asjaolud

75. Eesti ja Poola valitsuste ning komisjoni arvates on nõuetekohaselt avaldamata õigusnormide kohaldamine liidu kodanike suhtes võimalik, kui nad tundsid neid õigusnorme üksikjuhtumile eriomastest asjaoludest lähtuvalt.

76. Lisaks juba nimetatud Internetis avaldamise vormidele viitavad nad eelkõige sellele, et Skoma-Lux tegeleb ettevõtjana kaupade importimisega juba pikemat aega. Seetõttu võib oletada, et talle olid Tšehhi Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise õiguslikud tagajärjed teada. Samuti tuleb kontrollida, kas Skoma-Lux oleks saanud tutvuda kõnealuste õigusnormide nõuetekohaselt avaldatud tekstidega teistes keeltes. Igal juhul on korrektsete tollideklaratsioonide esitamise kohustus teada kõigile ettevõtjatele.

77. Viide teistele keeleversioonidele on väheveenev seetõttu, et see lükati tagasi juba kohtuotsustes Prosciutto di Parma ja Grana Padano. ( 47 )

78. Seevastu saab iseäranis komisjoni viimati nimetatud argumendi puhul kaudselt tugineda mõlemale otsusele. Seal rõhutas Euroopa Kohus sõnaselgelt, et kaitstud päritolunimetusega antud kaitse ei laiene üldjuhul sellistele protsessidele nagu toote viilutamine, riivimine või pakendamine. ( 48 ) Sellest võib teha vastupidise järelduse, et üldkehtivaid kohustusi, mida ettevõtjad peavad tundma, saab nende suhtes erandina kohaldada igal juhul, ka sõltumata kohustuste nõuetekohasest teatavakstegemisest.

79. Sellegipoolest erineb käesolev juhtum oluliselt mõlemast eespool mainitud juhtumist. Ühenduse õiguses sätestatud tõhus kaitse laienes kahtlemata päritoluandmetele. Ebaselge oli üksnes kaitse ulatus, kuna selle laienemine nimetatud protsessidele oli nõuetekohaselt teatavaks tegemata. Kui kaitse laienemine nendele protsessidele oleks olnud iseenesestmõistetav, ei oleks teatavakstegemine võib-olla vajalik olnud. Käesolevas asjas on seevastu tegemist nõuetekohaselt teatavaks tegemata põhikohustusega.

80. Muu hulgas tuleb viidata sellele, et määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 199 esimene lõik ei sätesta mitte ainult vastutuse andmete õigsuse eest, vaid ka vastutuse lisatud dokumentide ehtsuse eest ja kõikide kohustuste täitmise eest, mis on seotud asjassepuutuva tolliprotseduuri kohaldamisega kõnesolevale kaubale. Ei ole iseenesestmõistetav, et ettevõtjal tuleb arvestada sellega, et ta peab olema ise vastutav dokumentide ehtsuse eest ( 49 ) isegi juhul, kui ta ei saa seda ise hinnata,. Igal juhul tundub ilma nõuetekohase avaldamiseta olevat välistatud, et ta võiks korrektselt teada kõiki ühenduse õigusest tulenevaid kohustusi, mis on seotud kõnesolevale kaubale asjassepuutuva tolliprotseduuri kohaldamisega, ja vastavaid kohustusi täita.

81. Seda arvesse võttes on veenev Läti, Rootsi, Slovakkia ja Tšehhi Vabariigi seisukoht. Nad eitavad üksikjuhtumi kontrollimise vajadust, kuna õigusnormide kohaldatavust ei tohi seada sõltuvusse üksikjuhtumi määratlemata asjaoludest. Õiguse kohaldamine muutuks seeläbi täiesti prognoosimatuks. Eelkõige ei oleks üksikisikul võimalik aru saada, millal saab tema suhtes teatavaid õigusnorme kohaldada ja millal mitte. Õiguskindlus ei oleks seejuures enam tagatud.

82. Kuid ka ametiasutuste ees seisaks raskesti lahendatav ülesanne. Selle asemel et tegeleda sätestatud korras ja oma võimaluste piires selgete normidega, peaksid nad lisaks igal üksikjuhul kontrollima, kas ja mil määral saab asjaomase isiku suhtes individuaalseid asjaolusid arvesse võttes kohaldada ühenduse õigusnorme, mis on tema riigi ametlikus keeles seni avaldamata. See lisakoormus muutuks tuntavaks eeskätt pärast ühinemist, kui uue liikmesriigi pädevatel ametiasutustel on nagunii raske kohaneda nende jaoks uute õigusnormidega. ( 50 )

83. Võimalik, et olukorda tuleks hinnata teisiti juhul, kui liidu kodanikud toovad esile nende jaoks soodsaid sätteid, nõustumata samal ajal nende jaoks ebasoodsate sätete kohaldamisega. Selle poolt räägib hiljuti tehtud kohtuotsus Stichting ROM-projecten ( 51 ). Selles asjas eitas Euroopa Kohus võimalust kohaldada ühenduse finantsabi saaja suhtes õigusnorme, mida ei olnud talle teatavaks tehtud, ent selle tingimuseks oli heausksus. ( 52 ) Asi puudutas finantsabi andmise tingimusi, mis olid teatavaks tehtud ainult asjaomasele liikmesriigile, mitte aga abisaajale. Seda lähenemisviisi tuleb iseäranis arvesse võtta väheste projektidega piirduvate avaliku sektori teenuste raames.

84. Käesolevas asjas puudub siiski pidepunkt, millest nähtuks, et Skoma-Lux tugineb tema jaoks soodsatele sätetele. Tegemist on kohustustega, mis tekivad sõltumatult riigipoolsest tegevusest ja mida esineb suurel arvul.

85. Seega ei nähtu üksikjuhtumist asjaolusid, mis õigustaksid Skoma-Luxi suhtes ühenduse õiguse kõnealuste sätete kohaldamist.

6. Vaheettepanek

86. Ühinemisakti artikli 2 teisest osalausest tuleneb, et määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, artikli 199 esimest lõiku saab vastavalt ühinemisakti artikli 58 teisele lausele uute liikmesriikide kodanike suhtes kohaldada alles siis, kui need on asjaomase riigi ametlikus keeles nõuetekohaselt avaldatud.

V. Kohtuotsuse ajalise mõju piiramine

87. Läti, Poola, Slovakkia ja Tšehhi Vabariigi valitsused paluvad kohtuotsuse ajalise mõju piirata tulevikuga. Kõik peale Slovakkia teevad samas ettepaneku tagasiulatuva erandi kehtestamiseks pooleliolevate menetluste tarvis.

88. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et tõlgendus, mille Euroopa Kohus talle EÜ artikliga 234 antud pädevust kasutades ühenduse õigusnormile annab, selgitab ja täpsustab selle sätte tähendust ja ulatust, nagu seda peab või oleks pidanud mõistma ja kohaldama alates selle jõustumise hetkest. Sellest järeldub, et kohus võib ja peab kohaldama õigusnormi selles tõlgenduses isegi õigussuhetele, mis on tekkinud enne tõlgendamistaotluse kohta tehtud otsust, kui muu hulgas on täidetud tingimused, mis lubavad arutada pädevates kohtutes vaidlust selle sätte kohaldamise üle. ( 53 )

89. Asjaomased isikud võivad seetõttu põhimõtteliselt tugineda sättele, mida Euroopa Kohus on tõlgendanud, eesmärgiga muuta heas usus väljakujunenud õigussuhteid. Kohus võib vaid erandjuhtudel piirata seda võimalust, tuginedes õiguskindluse kui ühenduse õiguse üldpõhimõttele. Sellise piiramise otsustamiseks peab olema täidetud kaks peamist tingimust, s.o asjaomaste isikute heausksus ja oluliste häirete oht. ( 54 )

90. Euroopa Kohus pidas neid tingimusi täidetuks, kui esines raskete majanduslike tagajärgede oht, mis lähtus suurest hulgast õiguslikult kehtivaks peetud õigusnormide alusel heas usus loodud õigussuhetest. Lisaks sellele ajendas üksikisikuid ja siseriiklikke ametiasutusi neil juhtudel ühenduse õigusega vastuolus olevale käitumisele asjaolu, et valitses objektiivne ja oluline ebakindlus ühenduse õigusnormide ulatuse osas. Võimalik, et seda ebakindlust suurendas just teiste liikmesriikide või komisjoni käitumine. ( 55 )

91. Läti, Poola ja Tšehhi Vabariik toovad esile potentsiaalselt tõsised rahalised tagajärjed, mille toob kaasa pakutud lahenduse piiramatu kohaldamine, ja asjaomaste liikmesriikide heausksuse.

92. Tõsiste rahaliste tagajärgede võimalikkus on ilmselge. Mitme kuu vältel ei olnud enamikus uutes liikmesriikides võimalik üksikisikutelt nõuda vahetult ühenduse õigusel põhinevate kohustuste täitmist. Kui asjaomaseid otsuseid ja toiminguid saab veel kohtus vaidlustada, võivad asjaomased isikud tugineda sellele asjaolule. Ei saa välistada, et see puudutab suurt hulka tolli esitatud nõudeid, tolliõiguse alusel määratud rahatrahve või muid makse.

93. Euroopa Kohus ei pea käesolevas menetluses selgitama, keda tuleb pidada vastutavaks nende tagajärgede eest ja kes peaks seetõttu vastutust kandma, kas ühendus või uued liikmesriigid. Juhul kui seda tuleb tulevikus selgitada, peab kindlasti silmas pidama, et ühinemisakti artiklid 2 ja 58 panevad uued liikmesriigid raskesse olukorda, nagu märgivad mitmed menetlusse astunud liikmesriigid. Nende jaoks on ühenduse õigustik siduv ja nad peavad seda seetõttu rakendama. Oma kodanike suhtes saavad nad seda kohaldada alles siis, kui see on nõuetekohaselt avaldatud. Avaldamine on aga ühenduse ülesanne. Seetõttu tundub esmapilgul, et vastutavaks tuleb pidada ühendust. ( 56 )

94. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et eelotsusena tehtud otsusest liikmesriigile tulenevad rahalised tagajärjed ei õigusta iseenesest selle otsuse mõju ajalist piiramist. ( 57 ) Sama peab kehtima juhul, kui rahalised tagajärjed jäävad ühenduse kanda.

95. Lisaks sellele on küsitav, kas käesolevas asjas võib oletada neist tagajärgedest puudutatud subjektide, st liikmesriikide ja ühenduse heausksust. Komisjon ja menetluses osalevad liikmesriigid märgivad väljakujunenud kohtupraktika põhjal ja põhjendatult ühel seisukohal olles, et ühenduse õigustikust tulenevaid kohustusi saab kohaldada asjaomaste isikute suhtes uutes liikmesriikides alles pärast asjaomaste sätete avaldamist Euroopa Liidu Teataja eriväljaandes.

96. Erinevused esinevad ainult selles suhtes, et mõned menetlusosalised – eeskätt Eesti ja Poola valitsus – on seisukohal, et kodaniku suhtes saab teatavaid kohustusi siiski kohaldada, võttes arvesse eelkõige õigusaktide avaldamist Internetis ja üksikjuhtumi asjaolusid. Selline erandlik kohaldamine ei loo siiski heausksust kohustuste kohaldatavuse suhtes enne Euroopa Liidu Teataja eriväljaande ilmumist.

97. Käesolevas menetluses ei toodud esile midagi, mis lubaks oletada heausksust ühenduse õigustiku õigeaegse avaldamise osas. Tuleb küll tunnistada, et nimetatud avaldamine oli tõsine proovikivi, millest oleks tulnud teha algusest peale vajalikud järeldused. Võib-olla oleks tulnud õigeaegse avaldamise nimel rohkem pingutada või avaldada vastav üleminekusäte ühinemisaktis, kasutades nt usaldusväärset avaldamist Internetis.

98. Seega ei peaks Euroopa Kohus piirama käesoleva otsuse ajalist mõju.

VI. Ettepanek

99. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuse küsimustele järgmiselt: 1) Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemisakti artikli 2 teisest osalausest ja artikli 58 teisest lausest tuleneb, et määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, artikli 199 esimest lõiku saab uute liikmesriikide kodanike suhtes eelotsusetaotluses kirjeldatud tingimustel kohaldada alles siis, kui see on asjaomases ametlikus keeles nõuetekohaselt avaldatud. 2) Ühenduse määruse nõuetekohane avaldamata jätmine teatavates ametlikes keeltes ei muuda küsitavaks selle kehtivust. Ainuüksi see asjaolu ei kohusta seepärast ka siseriiklikku kohut eelotsuse küsimust esitama.

( 1 ) Algkeel: saksa.

( 2 ) EÜT 17, 6.10.1958, lk 385; määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga; ELT eriväljaanne 01/01, lk 3.

( 3 ) ELT 2003, L 236, lk 33.

( 4 ) ELT L 169–174, köite tagakaane siseküljel.

( 5 ) Osundatud ka teoses Michal Bobek, „The binding force of Babel”, EUI Working Papers Law, 2007/06, lk 11 (= European law reporter, 2007, 110 [114]), kõnealuse lause ingliskeelset teksti („ … and will in the meantime constitute publication in the Official Journal of the European Union for the purposes of Article 58 of the 2003 Act of Accession.”). Suulises menetluses esitatud küsimusele antud vastuses ei vaidlustanud komisjon selle lause olemasolu. Seda lauset ei ole siiski Euroopa Liidu Teataja prantsus-, inglis- ja saksakeelses paberväljaandes, Euroopa Liidu Teataja tšehhikeelses CD-ROM-väljaandes ega käesoleva ettepaneku koostamise ajal ligipääsetavas elektroonilises Euroopa Liidu Teatajas.

( 6 ) ELT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3, mida on muudetud komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 2286/2003 (millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (ELT L 343, lk 1; ELT eriväljaanne 02/15, lk 118).

( 7 ) 22. oktoobri 1987. aasta otsus kohtuasjas 314/85: Foto-Frost (EKL 1987, lk 4199, punkt 15 jj) ja . aasta otsus kohtuasjas C-461/03: Gaston Schul Douane-expediteur (EKL 2005, lk I-10513, punkt 17).

( 8 ) 12. juuli 1989. aasta otsus kohtuasjas 161/88: Friedrich Binder (EKL 1989, lk 2415, punkt 19) ja . aasta otsus kohtuasjas C-370/96: Covita (EKL 1998, lk I-7711, punkt 26). . aasta otsus kohtuasjas 160/84: Oryzomyli Kavallas vs. komisjon (EKL 1986, lk 1633, punktid 15 ja 19) aktsepteeris siiski asjaolu, et mõned kuud pärast Kreeka ühinemist ei saanud eeldada, et sealsetele ametiasutustele ja ettevõtjatele on Euroopa Liidu Teataja sisu tingimata teada. Vastupidi Poola valitsuse oletusele nähtub selle menetluse toimikust, et kõnealune õigusakt oli sel ajal Euroopa Liidu Teataja kreekakeelses eriväljaandes juba avaldatud, komisjoni andmetel juba päeval enne Kreeka ühinemist.

( 9 ) 9. veebruari 1994. aasta ettepanek kohtuasjas C-91/92: Faccini Dori (EKL 1994, lk I-3325, punkt 64).

( 10 ) Vt Saksamaa Liitvabariigi põhiseaduse artikkel 82 ning Liidu Konstitutsioonikohtu 19. märtsi 1958. aasta otsus (2 BvL 38/56, BVerfGE 7, 330 [337]) ja . aasta otsus (1 BvL 19 ja 20/75, 1 BvR 148/75, BVerfGE 42, 263 [283]).

( 11 ) Liidu Konstitutsioonikohtu 22. veebruari 1994. aasta otsus, 8. Rundfunkentscheidung (kaheksas ringhäälingut puudutav otsus) (1 BvL 30/88, BVerfGE 90, 60 [86]).

( 12 ) Vt 15. juuni 1994. aasta otsus kohtuasjas C-137/92: komisjon vs. BASF jt (EKL 1994, lk I-2555, punkt 48 jj).

( 13 ) 8. juuli 1999. aasta otsus kohtuasjas C-227/92 P: Hoechst vs. komisjon (EKL 1999, lk I-4443, punkt 72).

( 14 ) 14. juuli 1972. aasta otsus kohtuasjas 48/69: Imperial Chemical Industries vs. komisjon (EKL 1972, lk 619, punktid 39–43).

( 15 ) Seda tööd viib läbi õigus- ja keeleekspertide grupp, milles on esindatud ka liikmesriigid; vt nt 27. juuli 2007. aasta kutse CM 2647/07, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/cm02/cm02647.en07.pdf.

( 16 ) Vt näiteks 12. novembri 1969. aasta otsus kohtuasjas 29/69: Stauder (EKL 1969, lk 419, punkt 3), . aasta otsus C-300/05 (EKL 2006, lk I-11169, punkt 16) ja . aasta otsus kohtuasjas C-56/06: Euro Tex (EKL 2007, lk I-4859, punkt 27).

( 17 ) Vt 3. märtsi 1977. aasta otsus kohtuasjas 80/76: North Kerry Milk Products (EKL 1977, lk 425, punkt 11), . aasta otsus kohtuasjas C-64/95: Lubella (EKL 1996, lk I-5105, punkt 18) ja eespool 16. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse ZVK punkt 22.

( 18 ) Vt hiljuti 16. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-502/04: Torun (EKL 2006, lk I-1563), . aasta otsus kohtuasjas C-4/05: Güzeli (EKL 2006, lk I-10279) ja . aasta otsus kohtuasjas C-325/05: Derin (EKL 2007, lk I-6495) ning minu . aasta ettepanek kohtuasjas C-294/06: Payir (EKL 2008, lk I-203).

( 19 ) 20. septembri 1990. aasta otsus kohtuasjas C-192/89: Sevince (EKL 1990, lk I-3461, punkt 24).

( 20 ) 25. jaanuari 1979. aasta otsus kohtuasjas 98/78: Racke (EKL 1979, lk 69, punkt 15) ja . aasta otsus kohtuasjas 99/78: Weingut Decker (EKL 1979, lk 101, punkt 3).

( 21 ) 15. detsembri 1987. aasta otsus kohtuasjas 348/85: Taani vs. komisjon (EKL 1987, lk 5225, punkt 19); . aasta otsus kohtuasjas C-209/96: Ühendkuningriik vs. komisjon (EKL 1998, lk I-5655, punkt 35); . aasta otsus kohtuasjas C-245/97: Saksamaa vs. komisjon (EKL 2000, lk I-11261, punkt 72); . aasta otsus kohtuasjas C-469/00: Ravil (EKL 2003, lk I-5053, punkt 93) ja . aasta otsus kohtuasjas C-108/01: Consorzio del Prosciutto di Parma und Salumificio S. Rita (EKL 2003, lk I-5121, punkt 89).

( 22 ) 15. detsembri 1987. aasta otsus kohtuasjas 326/85: Madalmaad vs. komisjon (EKL 1987, lk 5091, punkt 24); . aasta otsus kohtuasjas C-94/05: Emsland-Stärke (EKL 2006, lk I-2619, punkt 43); . aasta otsus kohtuasjas C-248/04: Koninklijke Coöperatie Cosun (EKL 2006, lk I-10211, punkt 79) ja . aasta otsus kohtuasjas C-158/06: Stichting ROM-projecten (EKL 2007, lk I-5103, punkt 26).

( 23 ) 9. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-361/01 P: Kik/HABM (EKL 2003, lk I-8283, punkt 82).

( 24 ) Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Covita punkt 27 ja 8. novembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-228/99: Silos (EKL 2001, lk I-8401, punkt 15), mis mõlemad toetuvad eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsusele Racke, punkt 15, mis ei maini siiski selgesõnaliselt üksiku keeleversiooni aspekti.

( 25 ) Vt eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Prosciutto di Parma punkt 95 jj ja kohtuotsuse Ravil punkt 99 jj.

( 26 ) 25. aprilli 2002. aasta ettepanek kohtuasjas C-108/01: Consorzio del Prosciutto di Parma ja Salumificio S. Rita (EKL 2003, lk I-5121, punkt 125 jj).

( 27 ) Eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Prosciutto di Parma punkt 98.

( 28 ) Eespool 23. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Kik vs. HABM punkt 83.

( 29 ) Vt 15. juuli 1970. aasta otsus kohtuasjas 41/69: ACF Chemiefarma vs. komisjon (EKL 1970, lk 661, punktid 48–52).

( 30 ) Üksikasjade kohta vt eespool punkt 6 jj.

( 31 ) 20. septembri 1990. aasta otsus kohtuasjas C-5/89: komisjon vs. Saksamaa (EKL 1990, lk I-3437, punktid 14 ja 15); . aasta otsus kohtuasjas 304/85: Falck vs. komisjon (EKL 1987, lk 871, punkt 158); . aasta otsus kohtuasjas C-310/99: Itaalia vs. komisjon (EKL 2002, lk I-2289, punkt 102); . aasta otsus kohtuasjas C-99/02: komisjon vs. Itaalia (EKL 2004, lk I-3353, punkt 19) ja . aasta otsus C-372/97: Itaalia vs. komisjon (EKL 2004, lk I-3679, punkt 110).

( 32 ) Vt 7. veebruari 1973. aasta otsus kohtuasjas 39/72: komisjon vs. Itaalia (EKL 1973, lk 101, punkt 17); . aasta otsus kohtuasjas 272/83: komisjon vs. Itaalia (EKL 1985, lk 1057, punkt 26) ja . aasta otsus kohtuasjas C-278/02: Handlbauer (EKL 2004, lk I-6171, punkt 25).

( 33 ) 10. oktoobri 1973. aasta otsus kohtuasjas 34/73: Variola (EKL 1973, lk 981, punkt 10) ja . aasta otsus 50/76: Amsterdam Bulb (EKL 1977, lk 137, punkt 4).

( 34 ) 7. novembri 1972. aasta otsus kohtuasjas 20/72: Cobelex (EKL 1972, lk 1055, punkt 20).

( 35 ) Eespool 32. joonealuses märkuses viidatud 28. märtsi 1985. aasta kohtuotsuse punkt 27.

( 36 ) Eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Ravil punkt 103.

( 37 ) Vt nt 7. jaanuari 2004. aasta otsus kohtuasjas C-201/02: Wells (EKL 2004, lk I-723, punkt 67); . aasta otsus kohtuasjas C-168/05: Mostaza Claro (EKL 2006, lk I-10421, punkt 24); . aasta otsus kohtuasjas C-432/05: Unibet, punkt 43 (EKL 2007, lk I-2271) ja . aasta otsus kohtuasjas C-222/05: van der Weerd jt, punkt 28 (EKL 2007, lk I-4233).

( 38 ) Eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Racke punkt 20; 11. juuli 1991. aasta otsus kohtuasjas C-368/89: Crispoltoni (EKL 1991, lk I-3695, punkt 17); . aasta otsused kohtuasjades C-487/01 ja C-7/02: Gemeente Leusden ja Holin Groep (EKL 2004, lk I-5337, punkt 59) ning . aasta otsus kohtuasjas C-376/02: „Goed Wonen” (EKL 2005, lk I-3445, punkt 33).

( 39 ) Vt eespool punkt 6 jj.

( 40 ) Võimalik, et Euroopa Liidu Teataja eriväljaandes avaldamine ei ole sama kvaliteediga kui Euroopa Liidu Teatajas avaldamine: eriväljaandest ei nähtu, millal mingi köide avaldati, st millal see oli tegelikult kättesaadav.

( 41 ) Vt Bobek (viidatud eespool 5. joonealuses märkuses, lk 12).

( 42 ) Vt eespool punkt 6 jj.

( 43 ) Vt eespool 5. joonealuses märkuses viidatud Bobeki artikkel.

( 44 ) http://europa.eu.int/eur-lex/de/accession.html, külastatud 25. juunil 2007. Praeguseks tundub, et lehekülg ei ole enam kättesaadav.

( 45 ) Siinkohal tuleb viidata sellele, et ühenduse õigustiku avaldamisel bulgaaria ja rumeenia keeles suudeti need ligipääsu takistavad tõkked eemaldada. Puudub küll analoogiline teade lugejatele, ent siiski on esialgne veebiväljaanne Eur-Lexi avalehe kaudu neis keeltes ligipääsetav ja tõlgitud on ka kehtiva ühenduse õiguse registri tasandid.

( 46 ) http://europa.eu/geninfo/legal_notices_et.htm.

( 47 ) Vt eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Prosciutto di Parma punkt 95 jj ja kohtuotsuse Ravil punkt 99 jj.

( 48 ) Vt eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Prosciutto di Parma punkt 94 ja kohtuotsuse Ravil punkt 98.

( 49 ) Vt 14. mai 1996. aasta otsused kohtuasjades C-153/94 ja C-204/94: Faroe Seafood jt (EKL 1996, lk I-2465, punkt 115) ja . aasta otsus kohtuasjas C-97/95: Pascoal & Filhos (EKL 1997, lk I-4209, punkt 57).

( 50 ) Seda illustreerib eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Oryzomyli Kavallas vs. komisjon Kreeka ühinemise osas.

( 51 ) Viidatud eespool 22. joonealuses märkuses.

( 52 ) Viidatud eespool 22. joonealuses märkuses, punkt 31.

( 53 ) 2. veebruari 1988. aasta otsus kohtuasjas 24/86: Blaizot (EKL 1988, lk 379, punkt 27); . aasta otsus kohtuasjas C-415/93: Bosman (EKL 1995, lk I-4921, punkt 141); . aasta otsus kohtuasjas C-347/00: Barreira Pérez (EKL 2002, lk I-8191, punkt 44); . aasta otsused kohtuasjades C-453/02 ja C-462/02: Linneweber ja Akritidis (EKL 2005, lk I-1131, punkt 41) ja . aasta otsus kohtuasjas C-402/03: Skov und Bilka (EKL 2006, lk I-199, punkt 50).

( 54 ) 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-57/93: Vroege (EKL 1994, lk I-4541, punkt 21); . aasta otsus kohtuasjas C-104/98: Buchner jt (EKL 2000, lk I-3625, punkt 39); . aasta otsus kohtuasjas C-372/98: Cooke (EKL 2000, lk I-8683, punkt 42); eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuste Linneweber ja Akritidis punkt 42 ning eespool 53. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Skov ja Bilka punkt 51.

( 55 ) 13. veebruari 1996. aasta otsused kohtuasjades C-197/94 ja C-252/94: Bautiaa ja Société française maritime (EKL 1996, lk I-505, punkt 48), toetudes . aasta otsusele kohtuasjas C-163/90: Legros jt (EKL 1992, lk I-4625, punkt 30 jj).

( 56 ) Vt liikmesriigi tegematajätmise kohta eespool 22. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsuse Stichting ROM-Projekten punkt 33.

( 57 ) 20. septembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-184/99: Grzelczyk (EKL 2001, lk I-6193, punkt 52); . aasta otsus kohtuasjas C-209/03: Bidar (EKL 2005, lk I-2119, punkt 68) ja . aasta otsus kohtuasjas C-313/05: Brzeziński (EKL 2007, lk I-519, punkt 58).