ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/10

Euroopa Kohtu (neljas koda) 26. septembri 2013. aasta otsus (Oberlandesgericht Innsbrucki eelotsusetaotlus — Austria) — TEXDATA Software GmbH

(Kohtuasi C-418/11) (1)

(Äriühinguõigus - Asutamisvabadus - Üheteistkümnes direktiiv 89/666/EMÜ - Raamatupidamisdokumentide avalikustamine - Teises liikmesriigis asuva kapitaliühingu filiaal - Rahatrahv ettenähtud tähtaja jooksul avalikustamata jätmise eest - Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele - Kaitseõiguste tagamise põhimõte - Karistuse sobivus, tõhusus, proportsionaalsus ja hoiatavus)

2013/C 344/14

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Innsbruck

Põhikohtuasja pool

TEXDATA Software GmbH

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberlandesgericht Innsbruck — ELTL artiklite 49 ja 54, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõigu ja artikli 50, tõhusa kohtuliku kaitse üldpõhimõtte, nõukogu 9. märtsi 1968. aasta esimese direktiivi 68/151/EMÜ tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks (EÜT L 65, lk 8; ELT eriväljaanne 17/01, lk 3), artikli 6, nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljanda direktiivi 78/660/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid (EÜT L 222, lk 11; ELT eriväljaanne 17/01, lk 21), artikli 60a ning nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid (EÜT L 193, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 58), artikli 38 lõike 6 tõlgendamine — Teatava õigusliku vormiga äriühingute konsolideeritud aastaaruannete avalikustamine — Liikmesriigi õigusnormid, milles on raamatupidamise konsolideeritud aastaaruannete üheksakuulise tähtaja jooksul pädevale kohtule esitamata jätmise korral ette nähtud rahatrahv, ilma et äriühingu organitel oleks võimalus olla ära kuulatud

Resolutsioon

Tingimusel, et eelotsusetaotluse esitanud kohus teostab vajalikku kontrolli, tuleb ELTL artikleid 49 ja 54, tõhusa kohtuliku kaitse ja kaitseõiguste tagamise põhimõtet ning nõukogu 21. detsembri 1989. aasta üheteistkümnenda direktiivi 89/666/EMÜ avalikustamisnõuete kohta, mis on seotud liikmesriigis filiaali asutamisega teise liikmesriigi õigusele alluva teatud liiki äriühingu poolt, artiklit 12 tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt määratakse raamatupidamisdokumentide avalikustamiseks ette nähtud üheksakuulise tähtaja möödumise korral viivitamata vähemalt 700 euro suurune rahatrahv kapitaliühingule, mille filiaal asub asjaomases liikmesriigis, kusjuures talle ei saadeta eelnevalt hoiatust ega anta võimalust väljendada süükspandava rikkumise kohta oma seisukohta.

(1) ELT C 331, 12.11.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/13

Euroopa Kohtu (neljas koda) 26. septembri 2013. aasta otsus (Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana eelotsusetaotlus — Itaalia) — Ottica New Line di Accardi Vincenzo versus Comune di Campobello di Mazara

(Kohtuasi C-539/11) (1)

(ELTL artiklid 49 ja 56 - Asutamisvabadus - Rahvatervis - Optikud - Maakondlik õigusnorm, mille kohaselt tuleb uute optikakaupluste asutamiseks taotleda luba - Demograafilised ja geograafilised piirangud - Õigustatus - Sobivus taotletava eesmärgi saavutamiseks - Ühtsus - Proportsionaalsus)

2013/C 344/20

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Ottica New Line di Accardi Vincenzo

Vastustaja: Comune di Campobello di Mazara

Menetluses osales: Fotottica Media Visione di Luppino Natale Fabrizio e C. s.n.c.

Ese

Eelotsusetaotlus — Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana — ELTL artiklite 49 ja 56 tõlgendamine ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (ELT L 376, lk 36) artikli 2 lõike 2 punkti f ning artiklite 4, 8 ja 15 tõlgendamine — Maakondlikud õigusnormid, mis seavad uute optikakaupluste avamise sõltuvusse kahest tingimusest, millest esimese järgi võib avada ühe kaupluse 8 000 elaniku kohta ja teise järgi peab olema 300-meetrine vahemaa juba olemasolevate optikakauplustega — Teenuste osutamise vabaduse piirang — Ülekaalukas üldine huvi — Tervisekaitse — Proportsionaalsus

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis kehtestavad piirangud uute optikakaupluste tegevuslubade väljastamisele, nähes ette, et:

— igas geograafilises piirkonnas võib asutada ühe optikakaupluse põhimõtteliselt iga 8 000 elaniku kohta ning

— iga uus optikakauplus peab põhimõtteliselt kinni pidama vähemalt 300-meetrise vahemaa nõudest juba olemasolevate optikakauplustega,

kui pädevad asutused läbipaistvaid ja objektiivseid kriteeriume järgides kasutavad nõuetekohaselt asjaomaste õigusnormidega antud volitusi, et ühtselt ja süstemaatiliselt saavutada nende õigusnormidega taotletud eesmärke, mis on seotud rahvatervise kaitsega kogu asjaomasel territooriumil; seda, kas see on nii, tuleb kontrollida liikmesriigi kohtul.

(1) ELT C 370, 17.12.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/16

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. oktoobri 2013. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlanden’i eelotsusetaotlus — Madalmaad) — Staatssecretaris van Financiën versus Pactor Vastgoed BV

(Kohtuasi C-622/11) (1)

(Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 13 C osa ja artikkel 20 - Kinnisasja võõrandamine - Valikuõigus maksustamise osas - Mahaarvamisõigus - Mahaarvamiste korrigeerimine - Selliste summade sissenõudmine, mis kuuluvad tasumisele käibemaksu korrigeerimise tulemusel - Maksukohustuslane, kes on kohustatud maksu tasuma - Muu maksukohustuslane kui see, kes tegi esialgse mahaarvamise ja kes ei ole seotud selle maksustatava tehinguga, millega seoses maks maha arvati)

2013/C 344/25

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Staatssecretaris van Financiën

Kostja: Pactor Vastgoed BV

Ese

Eelotsusetaotlus — Hoge Raad der Nederlanden — Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23) artikli 20 tõlgendamine — Sisendkäibemaksu mahaarvamine — Esialgse mahaarvamise korrigeerimine — Kinnisasja võõrandamine võõrandaja poolt kinnisvaraettevõtjale — Võõrandamine, mida pooled peavad maksustatavaks tehinguks, kuigi see on vastuolus kehtiva õigusega

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas tuleb tõlgendada nii, et nimetatud direktiiviga on vastuolus see, kui pärast käibemaksu mahaarvamist tasumisele kuuluvad summad nõutakse sisse muult maksukohustuslaselt kui see, kes maksu maha arvas.

(1) ELT C 73, 10.3.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 9/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 14. novembri 2013. aasta otsus (Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Saksamaa eelotsusetaotlus) — Bundesrepublik Deutschland versus Kaveh Puid

(Kohtuasi C-4/11) (1)

(Varjupaik - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 4 - Määrus (EÜ) nr 343/2003 - Artikli 3 lõiked 1 ja 2 - Selle liikmesriigi määramine, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest - Artiklid 6–12 - Vastutava liikmesriigi määramise kriteeriumid - Artikkel 13 - Varusäte)

2014/C 9/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hessischer Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bundesrepublik Deutschland

Kostja: Kaveh Puid

Ese

Eelotsusetaotlus — Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 50, lk 50, ELT eriväljaanne 19/06, lk 109), artikli 3 lõike 2 esimese lause tõlgendamine — Määruse (EÜ) nr 343/2003 artikli 3 lõikest 2 tulenev liikmesriigi kohustus võtta üle vastutus varjupaigataotluse läbivaatamise eest, kui esineb oht, et nimetatud määrusega kindlaksmääratud kriteeriumide alusel taotluse läbivaatamise eest vastutav liikmesriik rikub taotleja põhiõigusi ja/või ei kohalda direktiivides 2003/9/EÜ ja 2005/85/EÜ ette nähtud miinimumnõudeid

Resolutsioon

Kui liikmesriikidele on teada, et nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest, III peatükis sätestatud kriteeriumide kohaselt esialgu vastutava liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevad süsteemsed puudused annavad tõsist alust arvata, et asjaomasel varjupaigataotlejal tekib reaalne oht saada koheldud ebainimlikult või alandavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 4 tähenduses — asjaolu, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus —, ei või vastutava liikmesriigi määramise menetlust teostav liikmesriik varjupaigataotlejat algselt vastutavaks määratud liikmesriiki saata, ning võttes arvesse õigust taotlus ise läbi vaadata, peab ta hindama selles peatükis esitatud kriteeriumeid, et teha kindlaks, kas mõne seal sätestatud kriteeriumi, või selle puudumisel sama määruse artikli 13 kohaselt saab määrata varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutavaks mõne teise liikmesriigi.

Seevastu niisuguses olukorras, kus varjupaigataotlejat ei saa üle anda esialgu vastutavaks määratud liikmesriigile, ei tähenda see asjaolu iseenesest, et vastutava liikmesriigi määramise menetlust teostav liikmesriik on kohustatud varjupaigataotluse määruse nr 343/2003 artikli 3 lõike 2 alusel ise läbi vaatama.

(1) ELT C 95, 26.3.2011.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta („raamdirektiiv”) artikli 2 punkti c tuleb tõlgendada nii, et teenus, mis seisneb kaabellevi kaudu baasvaliku edastamises ning mille eest makstav tasu sisaldab edastustasu ning tasu ringhäälinguorganisatsioonidele ja autoriõiguste kollektiivse esindamise organisatsioonidele nende materjali avaldamise eest, on hõlmatud mõistega „elektrooniline sideteenus” ning kuulub seega nii selle direktiivi kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/66/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset telekommunikatsioonisektoris, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta („juurdepääsu käsitlev direktiiv”), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta („loadirektiiv”) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul („universaalteenuse direktiiv”) — mis moodustavad elektroonilistele sideteenustele kohaldatava uue reguleeriva raamistiku — esemelisse kohaldamisalasse, sest see teenus hõlmab põhiliselt teleprogrammide edastamist kaabellevivõrgu kaudu kuni lõpptarbija vastuvõtuseadmeni.
1.

Kuna Belgia Kuningriik ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et täita Euroopa Kohtu 8. juuli 2004. aasta otsust kohtuasjas C-27/03: komisjon vs. Belgia, milles tuvastati, et Belgia Kuningriik rikkus nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta (muudetud komisjoni 27. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/15/EÜ) artiklitest 3 ja 5 tulenevaid kohustusi, siis rikkus Belgia Kuningriik ELTL artikli 260 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/4

Euroopa Kohtu (viies koda) 17. oktoobri 2013. aasta otsus (Tribunal Supremo eelotsusetaotlus — Hispaania) — Iberdrola, SA, Gas Natural SDG SA (C-566/11), Gas Natural SDG SA (C-567/11), Tarragona Power SL (C-580/11), Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL (C-591/11), Bahía de Bizcaia Electricidad SL (C-620/11), E.ON Generación SL jt (C-640/11)

(Liidetud kohtuasjad C-566/11, C-567/11, C-580/11, C-591/11, C-620/11 ja C-640/11) (1)

(Eelotsusetaotlus - Osoonikihi kaitse - Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ühenduses - Kvootide eraldamise meetod - Kvootide eraldamine tasuta)

2013/C 367/06

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Iberdrola SA, Gas Natural SDG SA

Menetluses osalesid: Administración del Estado jt (C-566/11)

Hageja: Gas Natural SDG SA

Menetluses osalesid: Endesa SA jt (C-567/11)

Hageja: Tarragona Power SL

Menetluses osalesid: Gas Natural SDG SA jt (C-580/11)

Hagejad: Gas Natural SDG SA, Bizcaia Energía SL

Menetluses osalesid: Administración del Estado jt (C-591/11)

Hageja: Bahía de Bizcaia Electricidad SL

Menetluses osalesid: Gas Natural SDG SA jt (C-620/11)

Hagejad: E.ON Generación SL jt (C-640/11)

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Supremo — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631), artikli 10 tõlgendamine — Osoonikihi kaitse — Kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteem ühenduses — Kvootide eraldamise meetod — Kvootide tasuta eraldamine

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu põhikohtuasjades käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mille võrra on kõnealune tasu tõusnud põhjusel, et elektrienergia hulgimüügituru pakkumiste hinnas on võetud arvesse tasuta eraldatud saastekvootide väärtust.

(1) ELT C 25, 28.1.2012.

ELT C 39, 11.2.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 367/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 17. oktoobri 2013. aasta otsus (Symvoulio tis Epikrateiase eelotsusetaotlus — Kreeka) — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE”, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS) versus Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados

(Kohtuasi C-555/11) (1)

(Direktiiv 2002/92/EÜ - Kindlustusvahendus - Kindlustusseltsi või kindlustusseltsi töötaja oma tööandja vastutusel tegutsemise välistamine - Selle töötaja võimalus tegeleda kindlustusvahendusega juhutegevusalana - Kutsesobivusnõuded)

2013/C 367/05

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Symvoulio tis Epikrateias

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE”, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)

Kostjad: Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados

Ese

Eelotsusetaotlus — Symvoulio tis Epikrateias — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta artikli 2 lõike 3 teise lõigu tõlgendamine — Mõiste „kindlustusvahendus” — Kindlustusseltsi või kindlustusseltsi töötaja, kes tegutseb selle kindlustusseltsi vastutusel, tegevuse välistamine — Ulatus

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta artikli 2 punkti 3 teise lõigu ja artikli 4 lõike 1 sätteid koostoimes tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus see, kui kindlustusseltsi töötaja, kellel puudub selles sättes ettenähtud kvalifikatsioon, tegeleb kindlustusvahendusega juhutegevusalana, mitte oma põhikutsetegevuse raames, ja kui see töötaja tegutseb väljaspool tema ja selle ettevõtja vahelist alluvussuhet, kuid see ettevõtja teostab siiski järelevalvet tema tegevuse üle.

(1) ELT C 25, 28.1.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/5

Euroopa Kohtu (suurkoda) 24. septembri 2013. aasta otsus (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburgi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Leyla Ecem Demirkan versus Bundesrepublik Deutschland

(Kohtuasi C-221/11) (1)

(EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping - Lisaprotokoll - Artikli 41 lõige 1 - Standstill-tingimus - Kohustus omada liikmesriigi territooriumile lubamiseks viisat - Teenuste osutamise vabadus - Türgi kodaniku õigus siseneda liikmesriiki, et külastada seal asuvaid pereliikmeid ja võimalik, et saada teenuseid)

2013/C 344/05

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Leyla Ecem Demirkan

Vastustaja: Bundesrepublik Deutschland

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahelise assotsiatsioonilepingu juurde kuuluva 23. novembri 1970. aasta lisaprotokolli (EÜT 1972, L 293, lk 4; ELT eriväljaanne 11/11, lk 41) artikli 41 lõike 1 tõlgendamine — Selles sättes sisalduva mõiste „teenuste osutamise vabadus” tõlgendamine — Teenuste saamise vabaduse (passive Dienstleistungsfreiheit) võimalik hõlmatus — Türgi kodaniku õigus siseneda liikmesriiki, et külastada seal asuvaid pereliikmeid ja võimalik, et kasutada teenuseid

Resolutsioon

23. novembril 1970 Brüsselis allkirjastatud lisaprotokolli, mis sõlmiti, kiideti heaks ja kinnitati ühenduse nimel nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrusega (EMÜ) nr 2760/72, artikli 41 lõikes 1 kasutatud mõistet „teenuste osutamise vabadus” tuleb tõlgendada nii, et see ei hõlma teenusesaajast Türgi kodanike vabadust siseneda liikmesriiki, et saada seal teenuseid.

(1) ELT C 232, 6.8.2011.
1.

Kuna Hispaania Kuningriik — välistas reisibüroode erikorra kohaldamise siis, kui vahendajad tegutsevad enda nimel ja müüvad üldsusele reisikorraldajate organiseeritud reise, — lubas reisibüroodel teatavatel juhtudel märkida arvele käibemaksu kogusumma, millel puudub seos kliendi tegelikult makstava käibemaksuga, ja lubas kliendil siis, kui ta on maksukohustuslane, arvata see kogusumma tasumisele kuuluvast käibemaksust maha, ning — lubas reisibüroodel, juhul, kui neile seda erikorda kohaldatakse, määrata maksustatav väärtus kindlaks üldiselt igaks maksustamisperioodiks, siis on ta rikkunud nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi artiklitest 168, 226 ja 306–310 tulenevaid kohustusi.
1.

Kuna Hispaania Kuningriik kehtestas sätted, mis sisalduvad kuninga seadusandliku dekreedi 1/2002, millega kiidetakse heaks 29. novembri 2002. aasta pensioniskeemide ja -fondide seaduse konsolideeritud versioon (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones), artikli 46 punktis c ja kuninga seadusandliku dekreedi 6/2004, millega kiidetakse heaks 29. oktoobri 2004. aasta erakindlustuse korralduse ja järelevalve seaduse konsolideeritud versioon (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados), artikli 86 lõikes 1, mille kohaselt teistes liikmesriikides kui Hispaania Kuningriik asuvad välismaised pensionifondid, kes pakuvad selles liikmesriigis tööandjapensionikavasid, ja kindlustusseltsid, kes tegutsevad Hispaanias teenuste osutamise vabaduse raames, on kohustatud määrama selles liikmesriigis asuva maksuesindaja, siis on Hispaania Kuningriik rikkunud ELTL artiklist 56 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 439/2

Euroopa Kohtu (neljas koda) 23. oktoobri 2014. aasta otsus (Bundesgerichtshof – Saksamaa eelotsusetaotlused) – Alexandra Schulz versus Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG ja Josef Egbringhoff versus Stadtwerke Ahaus

(Liidetud kohtuasjad C-359/11 ja C-400/11) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiivid 2003/54/EÜ ja 2003/55/EÜ - Tarbijakaitse - Elektrienergia ja maagaasi siseturg - Liikmesriigi õigusakt, mis määratleb universaalteenuse osutamise kohustuse raames tarbijatega sõlmitavate tarnelepingute sisu - Teenuse hinna ühepoolne muutmine tarnija poolt - Enne muudatuse jõustumist õigeaegselt esitatav teave muudatuse põhjuste, eelduste ja ulatuse kohta))

(2014/C 439/02)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Alexandra Schulz ja Josef Egbringhoff

Kostjad: Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG ja Stadtwerke Ahaus GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/54/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ) artikli 3 lõiget 5 koostoimes selle direktiivi A lisaga ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/55/EÜ (maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta ning direktiivi 98/30/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta) artikli 3 lõiget 3 koostoimes selle direktiivi A lisaga tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusaktid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjades ja millega määratakse kindlaks universaalteenuse osutamise kohustuse raames tarbijatega sõlmitavate elektrienergia ja gaasi tarnelepingute sisu ning nähakse ette võimalus muuta tarnehindu, kuid ei tagata, et tarbijaid teavitatakse mõistliku aja jooksul enne muudatuse jõustumist selle põhjustest, eeldustest ja ulatusest.

(1) ELT C 311, 22.10.2011.
1.

Kuna Itaalia Vabariik ei ole ettenähtud tähtajal võtnud vastu kõiki vajalikke meetmeid, et nõuda tagasi riigiabi, mis oli tunnistatud ebaseaduslikuks ja ühisturuga kokkusobimatuks komisjoni 7. detsembri 2005. aasta otsusega 2006/323/EÜ Prantsusmaal Gardanne’i piirkonnas, Iirimaal Shannoni piirkonnas ja Itaalias Sardiinias alumiiniumoksiidi tootmisel kütusena kasutatava mineraalõli aktsiisimaksust vabastamise kohta ning komisjoni 7.veebruari 2007.aasta otsusega 2007/375/EÜ Prantsusmaal Gardanne’i piirkonnas, Iirimaal Shannoni piirkonnas ja Itaalias Sardiinias alumiiniumoksiidi tootmisel kütusena kasutatava mineraalõli aktsiisimaksust vabastamise kohta (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)), siis on nimetatud liikmesriik rikkunud otsuse 2006/323 artiklist 5, otsuse 2007/375 artiklist 4 ja EÜ artikli 249 neljandast lõigust tulenevaid kohustusi. Kuna Itaalia Vabariik ei ole ettenähtud tähtajal edastanud otsuse 2006/323 artikli 6 lõikes 1 ja otsuse 2007/375 artikli 6 lõikes 2 märgitud teavet, siis on see liikmesriik rikkunud nendest kahest sättest ning EÜ artikli 249 neljandast lõigust tulenevaid kohustusi.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiivi 2007/64/EÜ makseteenuste kohta siseturul ning direktiivide 97/7/EÜ, 2002/65/EÜ, 2005/60/EÜ ja 2006/48/EÜ muutmise ning direktiivi 97/5/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 52 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav makseviisi kasutamisele mobiilsideoperaatori kui makse saaja ja tema eraklientide kui makse tegijate vahelise lepingulise suhte raames.