ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. septembri 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – XP versus Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20) ja AR versus St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

(Liidetud kohtuasjad C-518/20 ja C-727/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Töötajate ohutuse ja tervise kaitse - Tööaja korraldus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 - Direktiiv 2003/88/EÜ - Artikli 7 lõige 1 - Õigus tasustatud põhipuhkusele - Täielik töövõimetus või töövõimetus haiguse tõttu, mis on alanud võrdlusperioodi kestel - Liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad õiguse tasustatud põhipuhkusele kaotamise teatud ajavahemiku möödudes - Tööandja kohustus anda töötajale võimalus kasutada oma õigust tasustatud põhipuhkusele)

(2022/C 424/05)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: XP C-518/20, AR C-727/20

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide (C-518/20), St. Vincenz-Krankenhaus GmbH (C-727/20)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklit 7 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõiget 2

tuleb tõlgendada nii, et

nendega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mille kohaselt töötaja õigus tasustatud põhipuhkusele – mis on omandatud võrdlusperioodil, mil see töötaja tegelikult töötas, enne kui ta on täielikult töövõimetu või haiguse tõttu töövõimetu ning see töövõimetus on sellest ajast alates püsinud – võib aeguda riigisiseste õigusnormidega lubatud üleviimise perioodi lõppedes või hiljem, kuigi tööandja ei ole sellele töötajale õigel ajal andnud võimalust seda õigust kasutada.

(1) ELT C 19, 18.1.2021

ELT C 169, 3.5.2021
tuleb tõlgendada nii, et
nendega on vastuolus riigisisene õigusnor m, mille kohaselt töötaja õigus tasustatud põhipuhkusele – mis on omandatud 
võrdlusper ioodil, mil see töötaja tegelikult töötas, enne kui ta on täielikult töövõimetu või haiguse tõttu töövõimetu ning 
see töövõimetus on sellest ajast alates püsinud – võib aeguda riigisiseste õigusnor mideg a lubatud üleviimise perioodi 
lõppedes või hiljem, kuigi tööandja ei ole sellele töötajale õigel ajal andnud võimalust seda õigust kasutada. 
(1) ELT C 19, 18.1.2021
ELT C 169, 3.5.2021 
Euroopa Kohtu (neljas koda) 22. septembr i 2022. aast a otsus (Bundesf inanzhof i eelotsusetaot lus – 
Sak samaa) – Finanzamt B versus W AG
(Kohtu asi C-538/20) (1)
(Eelotsuset aotlus – Asutamisv abadus – ELTL artiklid 49 ja 54 – Mitter esidendist püsiv a tegevuskoha 
kant ud lõpliku kahjum i mahaar vamine – Topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel oma 
maksustamispäde vusest loobunud riik – Olukor dade võrreldavus)
(2022/C 424/06)
Kohtumenetluse keel: saksa
Eelotsuset aotluse esita nud kohus
Bundesfi nanzhof
Põhik ohtuasja pooled
Kassaator: Finanzamt B
Vastustaja kassatsioonimenetluses: W AG
Menetluses osales: Bundesministeri um der Finanzen
Resolutsioon
ELTL artikleid 49 ja 54 tuleb tõlg endada nii, et nendega ei ole vastuolus liikmesr iigi maks usüst eem, mille kohaselt ei või 
selle liikmesr iigi residendist äriühing oma maks ustatava st kasumist maha arvata teises liikmesr iigis asuva püsiva 
tegevusk oha lõplikku kahjumit, kui asuk ohaliikmesr iik on topeltmaksustamise vältimise lepingu alusel loobunud oma 
pädevusest maks ustada selle püsiva tegevusk oha tulemit. 
(1) ELT C 35, 1.2.2021.C 424/6 ET Euroopa Liidu Teata ja 7.11.2022
2.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi kohus piirab ajaliselt mõju, mis kaasneb sellega, kui ta tunnistab kehtetuks riigisisesed õigusnormid, millega ühelt poolt on elektroonilise side teenuste operaatoritele kehtestatud kohustus liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata säilitada ning mis teiselt poolt võimaldavad nende andmete edastamist pädevale finantsjärelevalveasutusele ilma kohtu või sõltumatu haldusasutuse eelneva loata ning mille ta on kohustatud riigisisese õiguse alusel kehtetuks tunnistama seetõttu, et need on vastuolus direktiivi 2002/58 (muudetud direktiiviga 2009/136) artikli 15 lõikega 1, tõlgendatuna lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste hartast. Liidu õigusega vastuolus olevate riigisiseste õigusnormide alusel saadud tõendite lubatavus kuulub vastavalt liikmesriikide menetlusautonoomia põhimõttele riigisisese õiguse kohaldamisalasse, tingimusel et järgitakse eelkõige võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtet.
1.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui tuvastatakse, et riigisisene õigusnorm, millega kehtestatakse maks, mille tulemusel väheneb mänguautomaadil mängitavate hasartmängude haldamise eest vastutavate kontsessionääride tasu, kujutab endast nimetatud EL toimimise lepingu sättega tagatud vabaduse piirangut, siis on selle sättega vastuolus see, kui niisugune piirang on põhjendatav üksnes riigieelarve konsolideerimisega seotud kaalutlustel.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/81/EÜ, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas ostjate poolt sõlmitavate ehitustööde ning asjade ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord ja muudetakse direktiive 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ, artikleid 38 ja 49 tuleb tõlgendada nii, et: hankijad on põhjendamatult madala maksumusega pakkumuse kahtluse esinemisel kohustatud kontrollima, kas sellega on tõepoolest tegemist, võttes arvesse kõiki hanketeate ja riigihanke alusdokumentide asjakohaseid tegureid, ja seda kohustust ei mõjuta asjaolu, et ei ole võimalik kohaldada riigisisestes õigusnormides selleks ette nähtud kriteeriume, ega esitatud pakkumuste arv.
2.

Direktiivi 2016/343 artikli 8 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis lubavad kohtulikku arutelu ilma kahtlustatava või süüdistatava kohalviibimiseta olukorras, kus see isik viibib väljaspool seda liikmesriiki ja tal ei ole võimalik siseneda selle territooriumile põhjusel, et liikmesriigi pädevad asutused on tema suhtes kohaldanud sissesõidukeeldu.
C 418/4

ET

Euroopa Kohtu (teine koda) 15. septembri 2022. aasta otsus (Income Tax Tribunal of Gibraltari (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Fossil (Gibraltar) Limited versus Commissioner of Income Tax

(Kohtuasi C-705/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Riigiabi - Abikavad, mida rakendas Gibraltari valitsus seoses äriühingu tulumaksuga - Otsus (EL) 2019/700 - Passiivse intressitulu ja litsentsitasudest saadud tulu maksustamata jätmine - Euroopa Komisjoni otsus, millega abikava tunnistatakse ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks - Tagasinõudmise kohustus - Ulatus - Riigisisene säte, mille suhtes komisjon ei ole vaidlusaluse riigiabi uurimismenetluses uurimist läbi viinud - Välisriigis tasutud maksu mahaarvamine topeltmaksustamise vältimise eesmärgil)

(2022/C 418/05)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Income Tax Tribunal of Gibraltar (Ühendkuningriik)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Fossil (Gibraltar) Limited

Vastustaja: Commissioner of Income Tax

Resolutsioon

Komisjoni 19. detsembri 2018. aasta otsust (EL) 2019/700 riigiabi SA.34914 (2013/C) kohta, mida Ühendkuningriik on rakendanud seoses äriühingu tulumaksu korraga Gibraltaril,

tuleb tõlgendada nii, et

sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigi ametiasutused, kes vastutavad ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu abi abisaajalt tagasinõudmise eest, kohaldavad riigisisest õigusnormi, mis näeb ette mehhanismi, mille kohaselt saab maksud, mille abisaaja on tasunud välismaal, maha arvata maksust, mida ta peab tasuma Gibraltaril, kui tehakse kindlaks, et see õigusnorm oli vaidlusaluste tehingute ajal kohaldatav.

(1) ELT C 257, 4.7.2022.
2.

Määruse nr 865/2006 artikli 54 punkti 2 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 17 ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et: nendega on vastuolus, kui nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel lisas A nimetatud loomaliigi isendit, kes on loomakasvataja valduses, saaks pidada selle määruse artikli 8 lõike 3 tähenduses vangistuses sündinud ja kasvatatud isendiks, kui selle isendi ülenejad sugulased, kes ei kuulu selle loomakasvataja paljunduskarja hulka, on omandanud kolmas isik viisil, mis kahjustab asjasse puutuva liigi säilimist looduses, enne nimetatud määruste jõustumist.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 1. augusti 2022. aasta otsus (Kúria eelotsusetaotlus – Ungari) – HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt. versus Magyar Nemzeti Bank

(Kohtuasi C-352/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusaktide ühtlustamine - Direktiiv 2009/65/EÜ - Vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja - Direktiiv 2011/61/EL - Alternatiivne investeerimisfond - Eurofondi või alternatiivse investeerimisfondi juhi tasustamispoliitika ja -tavad - Teatavatele juhtkonna liikmetele jagatavad dividendid - Mõiste „tasustamine“ - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõige 1 - Omandiõigus)

(2022/C 408/06)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kúria

Põhikohtuasja pooled

Hageja: HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt.

Kostja: Magyar Nemzeti Bank

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiviga 2014/91/EL, artikleid 14–14b ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010, artikli 13 lõiget 1 ning II lisa punkte 1 ja 2

tuleb tõlgendada nii, et:

tasustamispoliitikat ja -tavasid käsitlevad sätted on kohaldatavad dividendide puhul, mida äriühing, mille tavapärane tegevus on eurofondide ja alternatiivsete investeerimisfondide (AIFide) haldamine, maksab otse või kaudselt teatavatele töötajatele, kes täidavad tegevjuhi, investeeringute juhi või portfellihalduri ülesandeid, tulenevalt nende omandiõigusest äriühingu aktsiate üle, kui dividendide maksmise poliitika on selline, et õhutab töötajaid võtma riske, mis kahjustavad selle äriühingu valitsetavate eurofondide või AIFide ja nende investorite huve ning lihtsustavad seeläbi nimetatud sätetest tulenevatest nõuetest kõrvalehoidmist.

(1) ELT C 423, 7.12.2020.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 4 lõike 4 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik määrab grupi – mille moodustavad isikud, kes on õiguslikult iseseisvad, kuid rahaliste, majanduslike ja organisatsiooniliste sidemete kaudu tihedalt üksteisega seotud – ainsaks maksukohustuslaseks seda ühendava ettevõtja, kui see ettevõtja võib oma tahet läbi suruda teistes selle grupi moodustavates üksustes ja tingimusel, et tema määramine ei too kaasa maksutulu kaotamise ohtu.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 8. detsembri 2022. aasta otsus (Grondwettelijk Hofi eelotsusetaotlus – Belgia) – Orde van Vlaamse Balies, IG, Belgian Association of Tax Lawyers, CD, JU versus Vlaamse Regering

(Kohtuasi C-694/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamisalane halduskoostöö - Kohustuslik automaatne teabevahetus aruantavate piiriüleste skeemide puhul - Direktiiv 2011/16/EL, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/822 - Artikli 8ab lõige 5 - Kehtivus - Advokaadi kutsesaladus - Kutsesaladust hoidma kohustatud vahendajast advokaadi vabastamine aruandluskohustusest - Vahendajast advokaadi kohustus teavitada mis tahes teist vahendajat, kes ei ole tema klient, tema aruandluskohustustest - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 7 ja 47)

(2023/C 35/06)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Grondwettelijk Hof

Põhikohtuasja pooled

Taotluse esitajad: Orde van Vlaamse Balies, IG, Belgian Association of Tax Lawyers, CD, JU

Vastustaja: Vlaamse Regering

Resolutsioon

Nõukogu 15. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/16/EL maksustamisalase halduskoostöö kohta ja direktiivi 77/799/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud nõukogu 25. mai 2018. aasta direktiiviga (EL) 2018/822) artikli 8ab lõige 5 on lähtuvalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklist 7 kehtetu, kuna liikmesriikide poolt selle sätte kohaldamise tagajärjel on muudetud direktiivi artikli 3 punkti 21 tähenduses vahendajana tegutsev advokaat kohustatud juhul, kui ta on kutsesaladuse hoidmise kohustuse tõttu vabastatud direktiivi artikli 8ab lõikes 1 ette nähtud aruandluskohustusest, viivitamata teavitama mis tahes teist vahendajat, kes ei ole tema klient, aruandluskohustustest, mis tal on artikli 8ab lõike 6 alusel.

(1) ELT C 128, 12.4.2021.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (muudetud nõukogu 17. oktoobri 2000. aasta direktiiviga 2000/65/EÜ) artikli 4 lõike 4 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriik määrab käibemaksugrupi – mille moodustavad isikud, kes on õiguslikult iseseisvad, kuid rahaliste, majanduslike ja organisatsiooniliste sidemete kaudu tihedalt üksteisega seotud – ainsaks maksukohustuslaseks seda ühendava ettevõtja, kui see ettevõtja võib oma tahet läbi suruda teistes selle grupi moodustavates üksustes ja tingimusel, et tema määramine ei too kaasa maksutulu kaotamise ohtu.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) artikli 17 lõike 3 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kaaludes linkide eemaldamise taotluse – mis on esitatud otsingumootori haldajale ja milles nõutakse otsingutulemuste loetelust selle lingi eemaldamist, mis suunab selliseid väiteid sisaldava sisu juurde, mida taotluse esitanud isik peab ebaõigeks – läbivaatamisel ühelt poolt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7 ja 8 kaitstud õigusi ja teiselt poolt põhiõiguste harta artikliga 11 kaitstud õigusi, ei sõltu lingi eemaldamine tingimusest, et lingitud sisu õigsuse küsimus on vähemalt ajutiselt lahendatud taotluse esitanud isiku poolt sisu pakkuja vastu esitatud hagi raames.
Euroopa Kohtu (teine koda) 24. novembri 2022. aasta otsus (Överklagandenämnden för studiestödi eelotsusetaotlus – Rootsi) – MCM versus Centrala studiestödsnämnden

(Kohtuasi C-638/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - ELTL artikkel 45 - Võrdne kohtlemine - Sotsiaalsed soodustused - Määrus (EL) nr 492/2011 - Artikli 7 lõige 2 - Rahaline toetus kõrgharidusõpinguteks teises liikmesriigis - Elukohanõue - Alternatiivne nõue, mille kohaselt peab mitteresidendist üliõpilane olema sotsiaalselt integreerunud - Niisuguse üliõpilase olukord, kes on toetust andva riigi kodanik ja kes on sünnist saadik elanud oma õpingute riigis)

(2023/C 24/04)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Överklagandenämnden för studiestöd

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: MCM

Vastustaja: Centrala studiestödsnämnden

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määruse (EL) nr 492/2011 töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires artikli 7 lõiget 2

tuleb tõlgendada nii, et

nende sätetega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, millega on kehtestatud nõue, et rahalist õppetoetust antakse niisuguse isiku, kes töötas vastuvõtvas liikmesriigis ja lahkus sealt selleks, et naasta elama esimesse liikmesriiki, mille kodanik ta on, lapsele õpinguteks vastuvõtvas liikmesriigis tingimusel, et lapsel on side päritoluliikmesriigiga – seda olukorras, kus laps on ühelt poolt elanud sünnist saadik vastuvõtvas liikmesriigis ja teiselt poolt seab päritoluliikmesriik teistele kodanikele, kelle puhul ei ole täidetud elukohanõue ja kes taotlevad niisugust rahalist toetust õpinguteks teises liikmesriigis, õppetoetuse andmise tingimuseks sideme olemasolu.

(1) ELT C 53, 15.2.2021.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 22. novembri 2022. aasta otsus (tribunal d’arrondissement de Luxembourgi eelotsusetaotlus – Luksemburg) – WM (C-37/20), Sovim SA (C-601/20) versus Luxembourg Business Registers

(Liidetud kohtuasjad C-37/20 ja C-601/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamine - Direktiiv (EL) 2018/843, millega muudetakse direktiivi (EL) 2015/849 - Viimati nimetatud direktiivi artikli 30 lõike 5 esimese lõigu punkti c muudatus - Tegelikke kasusaajaid käsitleva teabe üldsusele kättesaadavus - Kehtivus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 7 ja 8 - Era- ja perekonnaelu austamine - Isikuandmete kaitse)

(2023/C 24/03)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal d’arrondissement de Luxembourg

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: WM (C-37/20), Sovim SA (C-601/20)

Kostja: Luxembourg Business Registers

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta direktiivi (EL) 2018/843, millega muudetakse direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist, ning millega muudetakse direktiive 2009/138/EÜ ja 2013/36/EL, artikli 1 punkti 15 alapunkt c on kehtetu osas, milles selle sättega muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ, artikli 30 lõike 5 esimese lõigu punkti c nii, et viimati nimetatud säte näeb muudetud redaktsioonis ette, et liikmesriigid peavad tagama, et nende territooriumil registreeritud äriühingute või muude juriidiliste isikute tegelikke kasusaajaid käsitlev teave on igal juhul üldsusele kättesaadav.

(1) ELT C 103, 30.3.2020.

ELT C 35, 1.2.2021.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 9 lõiget 2 ja artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et ELi kaubamärgi omanikul ei ole õigust avaldada vastuseisu sellele, et paralleelimportija turustab ümberpakendatud ravimit uues välispakendis, millele on kinnitatud see kaubamärk, kui asjaomase ravimi originaalvälispakendil oleva rikkumisvastase vahendi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiviga 2012/26/EL muudetud redaktsioonis) artikli 47a lõike 1 kohaselt asendamine jätaks pakendile nähtavaid avamisjälgi ning nendest jälgedest tulenevalt on sellisel viisil ümberpakendatud ravim märkimisväärsele osale impordiliikmesriigi tarbijatest niivõrd vastuvõetamatu, et seda tuleb pidada tegeliku turulepääsu takistuseks, mida tuleb aga igal üksikjuhul kontrollida.
3.

Direktiivi 2015/2436 artikli 10 lõiget 2 ja artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgi omanikul on õigus avaldada vastuseisu sellele, et paralleelimportija turustab ümberpakendatud ravimit uues välispakendis, millele on kinnitatud nimetatud kaubamärk, kui asjaomase ravimi originaalvälispakendile kinnitatud rikkumisvastase vahendi asendamine selle ravimi ümbermärgistamisel jätab pakendile nähtavaid avamisjälgi ning kui ei ole mingit kahtlust, et need avamisjäljed tulenevad selle ravimi ümberpakendamisest paralleelimportija poolt, välja arvatud kui asjaomase impordiliikmesriigi turul või selle olulises osas on niimoodi ümberpakendatud ravimid vastuvõetamatud niivõrd suurele osale tarbijatest, et seda tuleb pidada tegeliku turulepääsu takistuseks, mida tuleb kindlaks teha igal üksikjuhul.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 9 lõiget 2 ja artiklit 15 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/2436 kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 10 lõiget 2 ja artiklit 15 koostoimes ELTL artiklitega 34 ja 36 tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgi omanikul on õigus avaldada vastuseisu sellele, et paralleelimportija turustab ümberpakendatud ravimit uues välispakendis, millele on kinnitatud nimetatud kaubamärk, kui asjaomase ravimi originaalvälispakendile kinnitatud rikkumisvastase vahendi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiviga 2012/26/EL muudetud redaktsioonis) artikli 47a lõike 1 kohane asendamine jätab pakendile nähtavaid või puudutamisel tuntavaid avamisjälgi, kui — ei ole mingit kahtlust, et need avamisjäljed on tingitud ravimi ümberpakendamisest paralleelimportija poolt, ja — need jäljed ei too kaasa seda, et impordiliikmesriigi turul või selle olulises osas on selliselt ümberpakendatud ravimid vastuvõetamatud niivõrd suurele osale tarbijatest, et seda tuleb pidada tegeliku turulepääsu takistuseks.
Euroopa Kohtu (viies koda) 17. novembri 2022. aasta otsus (Hof van beroep te Brusseli eelotsusetaotlus – Belgia) – Impexeco N.V. versus Novartis AG (C-253/20), PI Pharma NV versus Novartis AG, Novartis Pharma NV (C-254/20)

(Liidetud kohtuasjad C-253/20 ja C-254/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artiklid 34 ja 36 - Kaupade vaba liikumine - Intellektuaalomand - Kaubamärgid - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Artikli 9 lõige 2 - Artikkel 13 - Direktiiv 2008/95 - Artikli 5 lõige 1 - Artikkel 7 - Kaubamärgist tulenevad õigused - Kaubamärgist tulenevate õiguste ammendumine - Ravimite paralleelimport - Originaalravim ja geneeriline ravim - Majanduslikult seotud ettevõtjad - Geneerilise ravimi ümberpakendamine - Uus välispakend - Originaalravimi kaubamärgiga tähistamine - Kaubamärgiomaniku keeld - Liikmesriikide turgude kunstlik eraldamine)

(2023/C 15/05)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Brussel

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Impexeco N.V. (C-253/20), PI Pharma NV (C-254/20)

Vastustajad apellatsioonimenetluses: Novartis AG (C-253/20), Novartis AG, Novartis Pharma NV (C-254/20)

Resolutsioon

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2015. aasta määrusega (EL) 2015/2424, artikli 9 lõiget 2 ja artiklit 13 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 5 lõiget 1 ja artiklit 7 tuleb ELTL artikleid 34 ja 36 aluseks võttes

tõlgendada nii, et

originaalravimi kaubamärgi ja geneerilise ravimi kaubamärgi omanik võib paralleelimportijal keelata ühest liikmesriigist imporditud geneerilise ravimi turule viimise teises liikmesriigis, kui paralleelimportija on selle geneerilise ravimi ümberpakendanud uude välispakendisse, millel on vastava originaalravimi kaubamärk, välja arvatud juhul, kui esiteks on need kaks ravimit igas mõttes identsed ja kui teiseks vastab kaubamärgi asendamine 11. juuli 1996. aasta kohtuotsuse Bristol-Myers Squibb jt (C-427/93, C-429/93 ja C-436/93, EU:C:1996:282) punktis 79, 26. aprilli 2007. aasta kohtuotsuse Boehringer Ingelheim jt (C-348/04, EU:C:2007:249) punktis 32 ja 17. mai 2018. aasta kohtuotsuse Junek Europ-Vertrieb (C-642/16, EU:C:2018:322) punktis 28 ette nähtud tingimustele.

(1) ELT C 297, 7.9.2020.
2.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 13. mai 2020. aasta kohtuotsus easyJet Airline vs. komisjon (T-8/18, EU:T:2020:182) osas, milles Üldkohus jättis easyJet Airline Co. Ltd hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata.