ET Euroopa Liidu Teataja C 205/19

ArcelorMittal Luxembourg SA 8. juunil 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) 31. märtsi 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T-405/06: ArcelorMittal Luxembourg jt versus komisjon

(Kohtuasi C-201/09 P)

2009/C 205/33

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: ArcelorMittal Luxembourg SA, varem Arcelor Luxembourg SA (esindaja: advokaat A. Vandencasteele)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon, ArcelorMittal Belval & Differdange, varem Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, varem Arcelor International SA

Apellandi nõuded

— Tühistada Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-405/06 osas, milles see kinnitab ArcelorMittal Luxembourg SA osas komisjoni 8. novembri 2006. aasta otsuse C (2006) 5342, mis puudutab [ST] artikli 65 kohaldamise menetlust seoses Euroopa talatootjaid hõlmavate kokkulepetega ja kooskõlastatud tegevusega (juhtum COMP/F/38.907 — Terastalad);

— mõista käesoleva menetluse ja Esimese Astme Kohtu menetlusega seonduvad kohtukulud välja vastustajalt.

Väited ja peamised argumendid

Oma nõuete toetuseks esitab apellant neli väidet.

Esimese väitega, mis koosneb kahest osast, väidab apellant esiteks, et Esimese Astme Kohus rikkus ST artiklit 97 ja kuritarvitas võimu, kohaldades ST artiklit 65 pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist 23. juulil 2002. Institutsioonide kohustus tõlgendada erinevaid asutamislepinguid ühtselt ei õigusta kuidagi asutamislepingu sätete säilitamist ühenduse õiguskorras pärast selle lepingu kehtivuse lõppemist.

Sama väite teise osa raames väidab apellant teiseks, et Esimese Astme Kohus rikkus määrust nr 1/2003 (1) ja kuritarvitas võimu, andes komisjonile pädevuse võtta vastu ST artikli 65 kohaldamise otsus määruse alusel, mis annab talle üksnes pädevuse rakendada EÜ artikleid 81 ja 82. Kuna nimetatud määrus võeti vastu pärast ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist üksnes EÜ asutamislepingu alusel, ei saa see anda komisjonile mingit pädevust selleks, et määrata karistus ST artikli 65 rikkumise eest, rikkumata samal ajal ESTÜ asutamislepingut ja õigusnormide hierarhiat puudutavat korda.

Teise väitega, mis koosneb kolmest osast, väidab apellant, et Esimese Astme Kohus rikkus karistuste individuaalsuse põhimõtet, Euroopa Kohtu praktikat süüksarvamise kohta, kohtuotsuste seadusjõudu ja õigusnormide hierarhiat puudutavat korda selles, et ta tunnustas komisjoni õigust panna vastutus kontserni ühe äriühingu konkurentsivastase tegevuse eest teisele äriühingule ilma, et ta oleks selles tegevuses osalenud. Apellandi rikkumises osalemise tõendamiseks ei piisa ei sellest, et asjaomased erinevad äriühingud, kes kuuluvad samasse kontserni, kujutavad endast ühte majandusüksust, sellest, et rikkuva tegevuse toime pannud äriühing on emaettevõtja 100 % tütarettevõtja ega isegi sellest, et emaettevõtja omab tütarettevõtja üle otsustavat mõju, ning seega ei õigusta see tütarettevõtja tegevuse süüksarvamist emaettevõtjale.

Kolmanda väitega väidab apellant, et Esimese Astme Kohus kohaldas menetluste aegumist käsitlevaid eeskirju ekslikult ja rikkus kohtuotsuse seadusjõu põhimõtet osas, milles ta oma otsuses leidis, et hageja tegevus katkestas aegumise, olgugi et komisjoni 1994. aasta esialgsest otsusest nähtus selgelt, et hageja suhtes tuvastati otseselt, et tema rikkumises ei osalenud.

Neljanda väitega väidab apellant lõpuks, et Esimese Astme Kohtu otsus rikkus tema kaitseõigust, sest selles puuduvad põhjendused menetluse iseäranis pika kestuse kohta, mis muutis tema jaoks võimatuks esitada veel vajalikke tõendeid selleks, et vastutuse eeldust ümber pöörata. Lisaks sellele rikub Esimese Astme Kohtu otsus kohtuotsuse seadusjõudu, mis tekkis 2. oktoobri 2003. aasta otsusega kohtuasjas C-176/99 P: ARBED vs. komisjon, millega tühistati komisjoni otsus hagejat puudutavas osas.

(1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 [EÜ] artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta, EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205.