ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Üldkohtu presidendi 20. juuli 2017. aasta määrus – António Conde & Companhia vs. komisjon

(kohtuasi T‑244/17 R)

Ajutised meetmed – Kalalaev – Loode-Atlandi Kalastusorganisatsioon – Vastuvõetavus – Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus – Huvi puudumine

1. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Fumus boni iuris–Kiireloomulisus–Tõsine ja korvamatu kahju–Kumulatiivne iseloom–Analüüsimise järjekord ja kontrollimise viis–Ajutisi meetmeid kohaldava kohtuniku kaalutlusõigus–Kõikide asjaomaste huvide kaalumine (ELTL artikli 256 lõige 1, artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 9–12)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine–Ajutised meetmed–Vastuvõetavuse tingimused–Hageja huvi taotletava meetme suhtes–Nõue määrata ajutised meetmed, et kohustada Euroopa Komisjoni hoidumast liikmesriigile surve avaldamisest, eesmärgiga jätta kalalaev välja nende laevade nimekirjast, kellel on lubatud kalastada Loode-Atlandi Kalastusorganisatsiooni reguleeritavas piirkonnas–Nimekiri, mille liikmesriik oli juba koostanud–Huvi puudumine–Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 279; Üldkohtu kodukord, artikkel 156) (vt punktid 15–19, 22 ja 23)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud nõue määrata ajutised meetmed, et kohustada Euroopa Komisjoni hoidumast Portugali Vabariigile surve avaldamisest, eesmärgiga jätta kalalaev Calvão välja nende Portugali lipu all sõitvate laevade nimekirjast, kellel on lubatud kalastada NAFO reguleeritavas piirkonnas.

Resolutsioon

1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
Üldkohtu presidendi 20. märtsi 2018. aasta määrus – Hércules Club de Fútbol vs. komisjon

(kohtuasi T‑134/17 R)

Ajutiste meetmete kohaldamine – Õigus tutvuda dokumentidega – Komisjoni otsuse, mis käsitleb Hispaania poolt kolmele professionaalsele jalgpalliklubile antud riigiabi, tegemisele eelnevat haldusmenetlust käsitlevad dokumendid – Kaitseõigused – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumine – Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus – Kiireloomulisuse puudumine

1. Ajutiste meetmete kohaldamine–Täitmise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Fumus boni iuris–Kiireloomulisus–Tõsine ja korvamatu kahju–Kumulatiivne iseloom–Kõikide asjaomaste huvide kaalumine–Analüüsimise järjekord ja kontrollimise viis–Ajutisi meetmeid kohaldava kohtuniku kaalutlusõigus (ELTL artikli 256 lõige 1 ning ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikkel 156) (vt punktid 12, 14 ja 15)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine–Täitmise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Tõsine ja korvamatu kahju–Tõendamiskoormis–Puhtalt oletuslik kahju, mida põhistatakse tulevikus aset leidvate ebakindlate sündmustega–Ebapiisavus kiireloomulisuse põhjendamiseks (ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 18, 19, 33 ja 40)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine–Vastuvõetavuse tingimused–Taotlus–Vorminõuded–Väidete esitamine, mis esmapilgul õigustavad taotletud meetmete kohaldamist–Taotluses esitamata õigusväited–Üldviide teistele dokumentidele–Vastuvõetamatus (ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõiked 4 ja 5) (vt punktid 21 ja 22)

4. Ajutiste meetmete kohaldamine–Täitmise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Hagejale tekkiv tõsine ja korvamatu kahju–Ühe teise liidu kohtus poolelioleva kohtuasja menetlusega seonduv kahju–Hõlmamine–Tingimused (ELTL artiklid 278 ja 279) (vt punktid 34 ja 35)

Ese

ELTL artiklitel 278 ja 279 põhinev nõue kohustada komisjoni võimaldama tutvuda dokumentidega, mis sisalduvad Hispaania poolt Valencia Club de Fútbol SADile, Hércules Club de Fútbolile ja Elche Club de Fútbol SADile antud riigiabi SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) käsitlevas toimikus, osas, milles need seonduvad hagejaga ning on olulised viimase huvide kohase kaitse seisukohast.

Resolutsioon

1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
Üldkohtu presidendi 13. novembri 2017. aasta määrus – Rumeenia vs. komisjon

(kohtuasi T‑391/17 R)

Ajutiste meetmete kohaldamine – Institutsiooniõigus – Euroopa kodanikualgatus – Rahvuslike ja keeleliste vähemuste kaitse ning kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse tugevdamine Euroopa Liidus – Pädevuse andmise põhimõte – Kohaldamise peatamise taotlus – Kiireloomulisuse puudumine

1. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Fumus boni iuris–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Kumulatiivne laad–Kõikide asjaomaste huvide kaalumine–Analüüsimise järjekord ja kontrollimise viis–Ajutisi meetmeid kohaldava kohtuniku kaalutlusõigus (ELTL artikli 256 lõige 1, ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punktid 16, 18 ja 19)

2. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Tõendamiskoormis–Puhtalt oletuslik kahju, mida põhjendatakse tulevikus aset leidvate ebakindlate sündmustega–Ebapiisavus kiireloomulisuse põhjendamiseks (ELTL artiklid 278 ja 279) (vt punktid 22 ja 23)

3. Ajutiste meetmete kohaldamine–Vastuvõetavuse tingimused–Hagiavaldus–Vorminõuded–Väidete esitamine, mis esmapilgul õigustavad taotletud meetmete kohaldamist (ELTL artiklid 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punkt 25)

4. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Ajutised meetmed–Kohaldamise tingimused–Kiireloomulisus–Oluline ja hüvitamatu kahju–Kahju, millele võib tugineda liikmesriik–Ettevõtjatele, mitte riigi kogu majandussektorile tekitatud kahju–Väljaarvamine (ELTL artiklid 256, 278 ja 279; Üldkohtu kodukord, artikli 156 lõige 4) (vt punkt 26)

5. Ajutiste meetmete kohaldamine–Kohaldamise peatamine–Kohaldamise tingimused–Oluline ja hüvitamatu kahju–Kahju, mis seisneb halduskuludes, mida liikmesriik kannab seoses kavandatud kodanikualgatuse registreerimisega–Olulise kahju tekkimise ohu mittetõendatus–Kiireloomulisuse puudumine (ELTL artikkel 278; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 211/2011, artikli 8 lõige 2 ja VI lisa) (vt punktid 32 ja 36–38)

6. Institutsioonide aktid–Põhjendamine–Kohustus–Ulatus–Põhjendamiskohustuse hindamine juhtumi asjaolude alusel (ELTL artikkel 296) (vt punktid 52 ja 53)

7. Institutsioonide aktid–Põhjendamine–Kohustus–Ulatus–Komisjoni otsus registreerida kavandatud kodanikualgatus–Üldsõnaline põhjendus seoses komisjoni seadusandlike volitustega väljapakutud meetmete suhtes–Lubatavus (ELTL artikkel 296; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 211/2011, artikli 10 lõike 1 punkt c) (vt punktid 55 ja 56)

Ese

ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud nõue peatada komisjoni 29. märtsi 2017. aasta otsuse (EL) 2017/652, milles käsitletakse kavandatud kodanikualgatust „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“ (ELT 2017, L 92, lk 100), täitmine.

Resolutsioon

1. Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
Arvestades nõuetega, mis tulenevad tõhusast kaitsest, mis peab hangete valdkonnas olema tagatud, tuleb asuda seisukohale, et kui edutu pakkuja suudab tõendada, et esineb eriti arvestatav fumus boni iuris, ei saa temalt nõuda, et ta tõendaks, et tema esitatud ajutiste meetmete kohaldamise taotluse rahuldamata jätmine võiks talle tekitada korvamatut kahju, kuna vastasel juhul kahjustataks ülemäära ja põhjendamatult tõhusat kohtulikku kaitset, mis on talle tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47. Selline kiireloomulisuse olemasolu hindamisel kohaldatavate tingimuste leebem käsitlus, mida õigustab õigus tõhusale õiguskaitsevahendile, on siiski kohaldatav ainult lepingu sõlmimisele eelneval ajal, kui määruse nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju, artikli 118 lõigetes 2 ja 3 ning määruse nr 1268/2012, mis käsitleb määruse nr 966/2012 kohaldamise eeskirju, artikli 171 lõikes 1 ette nähtud ooteajast on kinni peetud. Kui hankija on sõlminud eduka pakkujaga lepingu pärast ooteaja möödumist ning enne ajutiste meetmete kohaldamise taotluse esitamist, ei ole nimetatud leebema käsitluse kohaldamine enam õigustatud.

Mis puudutab ajutiste meetmete kohaldamise taotlust pärast lepingu sõlmimist eduka pakkujaga, siis hangete valdkonnas kiireloomulisuse olemasolu hindamisel kohaldatavate tingimuste leebemat käsitlust kohaldada ei saa, kuna nagu tõendas hageja poolt lepingule eelneval ajal hankijale adresseeritud kiri otsuse ümbervaatamiseks, oli hagejal teada piisavalt asjaolusid, et teha kindlaks selle otsuse võimalik õigusvastasus, et esitada ajutiste meetmete taotlus enne hankija ja edukaks tunnistatud pakkuja vahel lepingu sõlmimist. Kui ajutiste meetmete kohaldamise taotlus oleks õigeaegselt esitatud, oleks see võimaldanud ajutiste meetmete kohaldamise menetluse kestuse ajaks hagejal saavutada juba enne vastaspoole seisukohtade esitamist kodukorra artikli 157 lõike 2 kohase kohtumääruse tegemine, millega oleks lepingu sõlmimise otsuse kohaldamine peatatud.

(vt punktid 25, 26, 31, 32, 34 ja 37)
Kohtuasi T‑719/17 R

FMC Corp.

versus

Euroopa Komisjon

Ajutiste meetmete kohaldamine – Taimekaitsevahendid – Rakendusmäärus (EL) 2017/1496 – Toimeaine DPX KE 459 (metüülflupüürsulfuroon) heakskiidu pikendamata jätmine – Kohaldamise peatamise taotlus – Kiireloomulisuse puudumine – Huvide kaalumine

Kokkuvõte – Üldkohtu presidendi 22. juuni 2018. aasta määrus

Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Ajutised meetmed – Kohaldamise tingimused – Kiireloomulisus – Oluline ja hüvitamatu kahju – Varaline kahju – Kahju olulisus – Hindamine asjaomase ettevõtja suurust käsitlevate andmete puudumisel – Objektiivselt arvestatav finantskahju, mis tekkis ettevõtjal seetõttu, et ta oli väidetavalt kohustatud tegema äriotsuse selleks ebasobiva tähtaja jooksul – Risk, mida äärmiselt reguleeritud turul tegutsev ettevõtja peab tavaliselt taluma – Kiireloomulisuse puudumine

(ELTL artiklid 278 ja 279)

Ajutiste meetmete kohaldamise osas tuleneb kohtupraktikast tõesti, et ei saa välistada, et objektiivselt arvestatavat finantskahju, mis tuleneb väidetavalt kohustusest teha oluline lõplik äriotsus selleks ebasobiva tähtaja jooksul, võib pidada „oluliseks“ või et sellise kahju olulisust võidakse pidada suisa ilmseks, ja seda isegi asjaomase ettevõtja suurust käsitlevate andmete puudumisel.

Ent seda kohtupraktikat tuleb kohaldada lähtuvalt sellest valdkonnast, kus hageja tegutseb. Nimelt võivad äärmiselt reguleeritud turu puhul pädevad ametiasutused kiirelt sekkuda, kui täheldatakse ohtu rahvatervisele põhjustel, mis ei ole alati ettenähtavad; asjaomased ettevõtjad peavad juhul, kui nad ei taha kanda sellisest sekkumisest tulenevat kahju, võtma kohast poliitikat rakendades tarvitusele abinõud kaitsmaks end sekkumise tagajärgede eest.

(vt punktid 59 ja 60)
Üldkohtu (üheksas koda) 13. septembri 2018. aasta määrus – WH vs. EUIPO

(kohtuasi T‑819/17)

Avalik teenistus – Ametnikud – 2016. aasta hindamine – Teatavate hinnangute väljavõtmine hindamisaruandest – Vastuvõetamatus

Ametnike hagid – Ese – Ettekirjutus administratsioonile – Õigusliku hinnangu andmine – Vastuvõetamatus

(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 91)

(vt punktid 21 ja 22)

Ese

ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue, et Üldkohus kohustaks Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametit võtma hageja 2016. aasta hindamisaruandest välja kõik etteheited hageja suhtlusviisi kohta, sest need on valed ja riivavad hageja põhiõigust oma ideid ja arvamusi vabalt väljendada.

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
4.

Jätta Naftogaz of Ukraine’i, komisjoni, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG, Gazprom Eksport LLC ja Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. kohtukulud, mis on seotud menetlusse astumise avaldustega, igaühe enda kanda.
Ajutiste meetmete kohaldamise küsimuses ei piisa ajutiste meetmete kohaldamiseks väitest, et teave, mida kavatsetakse avalikustada, on konfidentsiaalne, kui selline väide ei täida fumus boni iuris’e tingimust.

Mis puudutab niisiis taotlust peatada Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) niisuguse otsuse täitmine, millega jäetakse rahuldamata konfidentsiaalsena käsitlemise taotlus, mis on esitatud seoses taotlusega pikendada ühe toimeaine heakskiidu kehtivusaega, siis ei ole fumus boni iuris’e tingimus täidetud, kuna asjassepuutuva teabe on EFSA koostanud kõnealuse taotluse hindamise käigus ning see ei näi a priori olevat teave, mida saab määratleda teabena, mille kohta saab esitada konfidentsiaalsena käsitlemise taotluse määruse nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta artikli 63 lõike 1 alusel. Peale selle on esmapilgul ilmne, et kõnealuse määruse artikli 63 lõike 2 punktis b on nimetatud EFSA võimalikku hindamist mitte kui konfidentsiaalse käsitlemise võimalikku eset, vaid et välistada konfidentsiaalsena käsitlemise kohaldamisalast huvitatud isikute esitatud teave.

(vt punktid 26, 30 ja 31)
Kahju tõsidust analüüsides tuleb lähtuda eeskätt äriühingu suurusest ja käibest ning selle kontserni tunnusjoontest, kuhu see äriühing kuulub. Esiteks ei ole kahjumi korral, mis on äärmiselt reguleeritud turgudel tegutseva äriühingu puhul väiksem kui 10% käibest, seda äriühingut ohustavad finantsraskused sellised, mis seaksid ohtu tema püsimajäämise, ja teiseks on seoses olukorraga, kus kahjum moodustab ligi kaks kolmandikku asjaomase äriühingu käibest, – mööndes, et neil äriühinguil tekkinud finantsraskused võivad ohustada nende püsimajäämist – siiski rõhutatud, et äärmiselt reguleeritud sektoris, kus sageli on vaja teha märkimisväärseid investeeringuid ja mille toimimisse pädevad asutused võivad inimeste tervisele tekkiva ohu korral sekkuda põhjustel, mida asjaomastel äriühingutel ei ole alati võimalik ette näha, peavad need äriühingud ise asjakohase tegevusstrateegia abil kaitsma end selle sekkumise tagajärgede eest, vastasel korral peavad nad ise kandma selle tagajärjel tekkinud kahju.

Siiski ei tohi kahju tõsiduse hindamisel ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik tugineda mehaaniliselt ja jäigalt ainult asjaomasele käibele, vaid ta peab samuti arvesse võtma iga juhtumi konkreetseid asjaolusid ja suhtestama need otsuse vastuvõtmise käigus kahjuga käibe seisukohalt.

(vt punktid 33, 34 ja 39)
Mis täpsemalt puudutab poolte nõudeid, siis tuleb rõhutada, et need määravad hagi eseme. Seega on oluline, et neis on selgelt ja ühemõtteliselt näidatud, mida pooled taotlevad.

Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 21 esimesele lõigule, mida kohaldatakse Üldkohtu menetluses sama põhikirja artikli 53 esimese lõigu ning kodukorra artikli 76 punktide d ja e alusel, sisalduvad hagiavalduses hagi ese, esitatud väited ja argumendid ning lühiülevaade nimetatud väidetest ja nõuetest. Need peavad olema piisavalt selged ja täpsed, et kostja saaks ette valmistada kaitse ja Avaliku Teenistuse Kohus lahendada hagi vajaduse korral ilma täiendava informatsioonita. Õiguskindluse ja korrakohase õigusemõistmise tagamiseks on hagi vastuvõetavuseks vaja, et peamised faktilised ja õiguslikud asjaolud, millele tuginetakse, tuleneksid kas või kokkuvõtlikult, ent siiski järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist endast.

ELTL artikli 272 alusel esitatud hagi raames, milles nõutakse liidu organite ja asutuste otsuste tühistamist ning mille põhjenduseks ei esita hageja ühtki väidet, etteheidet või argumenti, mis tuleneks lepingu tingimustest, vaid esitab hoopis tühistamisväited, millega tahetakse tuvastada, et vaidlustatud otsused sisaldavad haldusaktidele omaseid vigu, tuleb siiski järeldada, et nimetatud hagi tuleb vaadelda kui ELTL artikli 263 alusel esitatud tühistamisnõuet.

Mitte liidu kohus ei pea valima asjakohaseimat õiguslikku alust, vaid see on hageja, kes valib hagi õigusliku aluse.

Olemuselt lepingulisteks loetakse neid akte, mis on tehtud lepingu raames, mille lahutamatu osa need on.

Kui aga akti eesmärk on tuua kaasa siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis jäävad väljapoole pooli siduvat lepingulist suhet ning mis eeldavad, et lepingupooleks olev institutsioon täidab talle kui haldusorganile antud avaliku võimu volitusi, peab nimetatud akti peale saama esitada tühistamishagi ELTL artikli 263 alusel.

Otsus liidu rahvusvahelise missiooni sisekonkursi korraldamise kohta kujutab selles osas endast haldusakti ning selle vastuvõtmise alus ei ole tööleping, mis seob hagejat missiooniga, kus ta töötas.

Järelikult otsus, milles teavitatakse hagejat sellest, et ta on niisuguse liidu rahvusvahelise missiooni sisekonkursi läbi kukkunud, ja mille võttis sisekonkursi raames vastu valikukomisjon, on esiteks nimetatud töölepingust eraldatav, ja teiseks kujutab see endast akti, mille peale saab esitada tühistamishagi, kuna selle eesmärk on tuua kaasa siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis jäävad väljapoole pooli siduvat lepingulist suhet ning mis lähtuvad eeldusest, et see liidu rahvusvaheline missioon teostab talle kui haldusorganile antud avaliku võimu volitusi.

(vt punktid 36 ja 39–42)
Mis puudutab taotlust peatada komisjoni sellise otsuse täitmine, millega peatati müügiluba, siis ei saa taotleja väide, et kolmandad riigid võtsid komisjoni otsuse kajastamiseks meetmed kõnealuse toote müügiloa peatamiseks, kujutada endast konkreetset asjaolu, mis võimaldaks tuvastada kahju suuruse. Isegi kui see väide osutuks põhjendatuks, ei sea see kahtluse alla asjaolu, et need otsused tehti sõltumatute instantside poolt ning et taotleja peab vajadusel esitama kohased hagid nendes õigussüsteemides, et vaidlustada nende otsuste õiguspärasus.

(vt punktid 49 ja 50)
Olgu märgitud, et kuigi vaheotsuse tegemise ajal kehtinud redaktsioonis ei näinud määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikkel 40 kolmandate isikute vastuväidete kohta sõnaselgelt ette Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) võimalust analüüsida millal tahes enne kaubamärgi registreerimist absoluutseid keeldumispõhjuseid omal algatusel, kuna see sätestati määruse nr 207/2009 artikli 40 lõikes 3 alles pärast selle muutmist määruse 2015/2424, millega muudetakse nõukogu määrust nr 207/2009, artikliga 38, siis oli EUIPO-l see võimalus ka vastava sõnasõnalise sätte puudumisel.

Lisaks nähtub määruse nr 207/2009 artiklite 37 ja 40–42 ülesehitusest, et kaubamärgitaotluse hindamine seoses absoluutsete keeldumispõhjustega toimub üksnes ex parte menetluses kaubamärgitaotleja ja EUIPO talituste vahel. Üksnes määruse nr 207/2009 artiklite 56 lõike 1 punkti a alusel algatatud kehtetuks tunnistamise inter partes menetluses analüüsitakse, kas kaubamärk on registreeritud vastuolus absoluutse keeldumispõhjusega.

Sellest tuleneb paratamatult, et kui EUIPO asub vastulause inter partes menetluse raames absoluutseid keeldumispõhjuseid uuesti hindama, viib ta läbi iseseisva ex parte menetluse, mis on vastulausemenetlusega paralleelne.

(vt punktid 32–34)
2.

Jätta läbi vaatamata menetlusse astumise taotlused, mille on esitanud Polska Grupa Energetyczna S.A. (PGE), Prantsuse Vabariik, Elektrárny Opatovice, a.s., Saale Energie GmbH, Sev.en EC, a.s., Freistaat Sachsen, Elektrárna Počerady, a.s., European Environmental Bureau (EEB) ja Client Earth.
Kui asjaomast akti ei ole avaldatud ega teatavaks tehtud, hakkab selle akti peale hagi esitamise tähtaeg kulgema alates hetkest, mil puudutatud isik selle sisust ja põhjendustest täpselt teada sai, tingimusel et ta taotleb tervikteksti esitamist mõistliku aja jooksul. Sellisel juhul algab hagi esitamise tähtaeg alles sellest hetkest, kui kolmas puudutatud isik on kõnealuse akti sisust ja põhjendustest nii täpselt teada saanud, et ta saab oma hagemisõigust eesmärgipäraselt kasutada.

„Mõistlik aeg“ selleks, et nõuda otsuse edastamist pärast selle olemasolust teadasaamist ei ole ette kindlaks määratud tähtaeg, mis tuleneb automaatselt tühistamishagi esitamiseks ette nähtud tähtajast, vaid see ajavahemik sõltub konkreetse juhtumi asjaoludest. Seoses mõistliku aja mõistega tuleb esiteks märkida, et kahekuuline tähtaeg, mis arvutatakse alates otsuse olemasolust teadasaamise kuupäevast, selleks et nõuda selle edastamist, ületas mõistlikku aega. Kohus on samuti leidnud, et otsuse tervikteksti edastamise taotlust, mis on esitatud rohkem kui neli kuud pärast seda, kui hageja sai teada akti olemasolust, tuleb käsitada igasugust mõistlikku aega ületades esitatuna.

Hagi, mis on esitatud rohkem kui aasta pärast seda, kui hageja sellest teada sai, on esitatud ilmselgelt hilinenult ning tuleb jätta ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

(vt punktid 33, 39–41 ja 47)
Üldkohtu (kaheksas koda) 19. novembri 2018. aasta määrus – VR-Bank Rhein-Sieg vs. SRB

(kohtuasi T‑42/17)

Tühistamishagi – Majandus- ja rahaliit – Pangandusliit – Krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute ühtne kriisilahenduskord – Ühtne kriisilahendusfond – 2016. aastaks määratud ex ante osamakse – Hagi esitamise tähtaeg – Hilinemine – Ilmselge vastuvõetamatus

1. Tühistamishagi – Tähtaeg – Tähtaja algus – Avaldamata ja hagejale teatamata akt – Täpne teadlikkus sisust ja põhjendustest – Kohustus nõuda akti olemasolust teadasaamise korral selle täielikku teksti mõistliku aja jooksul – Mõistliku aja nõude järgimine – Hindamiskriteeriumid (ELTL artikli 263 kuues lõik) (vt punktid 35, 44–46 ja 51)

2. Institutsioonide aktid – Üldine kohustus teavitada õigusakti adressaati võimalikest õiguskaitsevahenditest ja tähtaegadest – Puudumine (ELTL artikli 263 neljas ja kuues lõik ning artikli 275 teine lõik) (vt punkt 41)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada hagejat puudutavas osas esiteks Ühtse Kriisilahendusnõukogu 15. aprilli 2016. aasta otsus ühtsesse kriisilahendusfondi ex ante osamaksete tegemise kohta 2016. eelarveaasta eest (SRB/ES/SRF/2016/06) ja teiseks Ühtse Kriisilahendusnõukogu 20. mai 2016. aasta otsus, millega muudetakse ühtsesse kriisilahendusfondi 2016. aasta eest tehtavaid ex ante osamakseid ja millega täiendatakse Ühtse Kriisilahendusnõukogu 15. aprilli 2016. aasta otsust ühtsesse kriisilahendusfondi ex ante osamaksete tegemise kohta 2016. eelarveaasta eest (SRB/ES/SRF/2016/13).

Resolutsioon

1. Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

2. Jätta VR-Bank Rhein-Sieg eG kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Ühtse Kriisilahendusnõukogu kohtukulud.
Hagi peab põhimõtteliselt olema esitatud vaidlustatud akti vastuvõtja vastu. Eriti kehtib see juhul, kui akti ei saa omistada muule liidu institutsioonile, organile või asutusele kui see, kes akti vastu võttis. Lisaks olgu märgitud, et hagiavalduses ekslikult vaidlustatud akti andjast erineva kostja nimetamine ei too endaga kaasa hagi vastuvõetamatust, kui hagis on piisavalt teavet, mille alusel saab kahtluseta kindlaks teha isiku, kelle vastu hagi esitati, ning kui selles on nimetatud vaidlustatud akt ja selle vastuvõtja. Sel juhul tuleb pidada vaidlustatud akti andjat kostjaks, isegi kui teda ei ole hagi sissejuhatavas osas sellena märgitud. Kuid sellist olukorda tuleb eristada olukorrast, kus hageja jääb seisukohale, et kostja on isik, kes on ära märgitud hagi sissejuhatavas osas, olles igati teadlik asjaolust, et see isik ei ole vaidlustatud akti andja. Viimati nimetatud juhul tuleb kostjaks pidada isikut, kes on hagis sellena märgitud, ja vajaduse korral teha sellest tulenevad järeldused hagi vastuvõetavuse kohta.

(vt punktid 37 ja 38)
18

Nii võib ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik määrata kohaldamise peatamise ja muude ajutiste meetmete kohaldamise, kui on tõendatud, et nende määramine on esmapilgul faktiliselt ja õiguslikult põhjendatud (fumus boni juris), ning kui ajutiste meetmete kohaldamise küsimus on kiireloomuline selles mõttes, et tõsise ja korvamatu kahju vältimiseks selle poole huvidele, kes ajutiste meetmete kohaldamist taotleb, on vajalik, et ajutiste meetmete kohaldamine määratakse ja neid kohaldatakse enne põhimenetluses otsuse tegemist. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu kui ka üks nendest tingimustest on täitmata, tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlused jätta rahuldamata. Vajaduse korral kaalub ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik ka asjasse puutuvaid huve (vt kohtumäärus 2.3.2016, Evonik Degussa vs. komisjon, T‑162/15 P-R, EU:T:2016:142, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).