ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Esimene väide, et on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 ( ELT 2014, L 25, lk 90 ), artikli 20 lõiget 11. See väide koosneb kolmest osast. — Esimene osa käsitleb argumenti, et vaidlustatud otsus võttis seisukoha võimaluse kohta taastada võlausaldajate nõuded või suurendada vastusoorituse väärtust ilma lõplikku järelhindamist läbi viimata. — Teine osa käsitleb argumenti, et Ühtne Kriisilahendusnõukogu ei veendunud, et hindamise aluseks olev informatsioon on võimalikult asjakohane ja kõikehõlmav, nii et üksuse mis tahes vara vähendav kahjum oleks täielikult arvesse võetud. — Kolmas osa käsitleb Meroni kohtupraktika rikkumist, kuna komisjon oleks pidanud lubama Ühtse Kriisilahendusnõukogu otsust jätta tagamata, et lõplik järelhindamine oleks läbi viidud.
4.

Neljas väide, et rikuti hoolitsemiskohustust, sest esiteks ei tasakaalustanud administratsioon hageja huve ja teenistuse huve, kuna ta jättis arvestamata, et hageja töötab juba 15 aastat parlamendi heaks, et tal on ülemustega suurepärased suhted ja väga head hindamisaruanded, ja teiseks seetõttu, et vaidlusalune otsus, mis leidis kiiresti meediakajastust, riivab hageja isikut ja tema mainet.
1.

Esimese väite kohaselt on EKP personalieeskirjade artikkel 2.3.1 õigusvastane osas, milles see on vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega ja proportsionaalsuse põhimõttega. Lisaks on vaidlustatud otsuse puhul tehtud ilmne hindamisviga.
1.

tühistada vaidlustatud otsus tervikuna ning (a) kinnitada, et taotletaval kaubamärgil on ELi kaubamärgi jaoks nõutav eristusvõime seoses kõikide klassidesse 3 ja 16 kuuluvate kaupadega, mille suhtes registreerimisest keelduti; (b) tühistada vaidlustatud otsus klassi 21 kuuluvate kaupade osas, mille jaoks apellatsioonikoda keeldus kaubamärki registreerimast; (c) saata asi tagasi apellatsioonikojale läbivaatamiseks seoses järgmiste kaupadega: „puhastuslapid; tolmulapid“;
5.

Viies väide, et on rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna komisjon on teinud otsuse oma varasemast praktikast kõrvale kaldudes, milles täielikult kinnitati, et ta nõustub hageja läbi viidud toimingutega, nii et tema suhtes võeti järsku ja arusaamatult vastu otsus, mida ta ei osanud oodata komisjoni eelnevat tegevust silmas pidades.
3.

Kolmandaks väide, et on rikutud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 lõike 2 kohast põhjendamiskohustust, milles on ette nähtud asutuste kohustus põhjendada oma otsuseid.
1.

Esimese väitega, mis on esitatud Euroopa Ravimiameti vaidlustatud otsuse peale, leiab Hexal, et kui õigusvastasuse väide on põhjendatud, ei ole vaidlustatud otsuse põhjendused seaduslikult kehtivad, sest EMA tegi hindamisvea, rikkus õigusnormi ja jättis täitmata oma põhjendamiskohustuse ning kohustuse teostada hoolikas ja põhjalik hindamine, nagu on sätestatud ELTL artiklis 296.
2.

Teine väide, et on rikutud hindamisaruannete läbiviimise menetlusraamistikku, nagu see on sätestatud ECHA otsuses ja eelkõige selle artiklis 7, ning personalieeskirjade artikli 43, mida kohaldatakse analoogia alusel ajutistele teenistujatele teenistustingimuste artikli 15 alusel.
—

Üheksateistkümnes väide, et rikutud on määruse nr 1024/2013 (1) artiklit 19 ja preambuli põhjendust 75, samuti on kuritarvitatud võimu.
1.

Esimene väide, et Euroopa Keskpanga (EKP) 16. juuli 2018. aasta otsuses, millega hagejale määrati halduskaristus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT 2013, L 176, lk 1) (edaspidi „vaidlustatud otsus“) artikli 26 lõikes 3 ette nähtud põhiomavahendite nõude vältava rikkumise eest, on võimu kuritarvitatud. Selle kohta esitab hageja järgmised argumendid: — eelkõige väidab ta, et EKP on rikkunud õigusnormi määruse (EL) nr 575/2013 artikli 26 lõike 3 tõlgendamisel, sest see säte ei kehtesta asutustele kohustust saada EKP-lt eelnevat nõusolekut selleks, et klassifitseerida lihtaktsiad kapitali esimese taseme põhiomavahenditeks. — teise võimalusena, kui Üldkohtus otsustab, et lihtaktsiate klassifitseerimine kapitali esimese taseme põhiomavahenditeks ilma EKP eelneva nõusolekuta on käsitatav määruse (EL) nr 575/2013 artikli 26 lõike 3 rikkumisena, ei ole hageja tema enda hinnangul selle sätte kohaldamisel toime pannud rikkumist tahtlikult või ettevaatamatuse tõttu, ja lisaks rikub vaidlustatud otsus õiguskindluse põhimõtet. — kolmanda võimalusena, kui Üldkohtus peaks otsustama, et rikkumine on tuvastatav ja hagejale võis määrata karistuse, siis on hageja hinnangul vaidlustatud otsuses rikutud proportsionaalsuse põhimõtet väidetavalt toime pandud rikkumise raskuse ja hageja koostöö aspektist.
2.

Teine väide, et on rikutud põhiõiguste harta artiklit 4, mis käsitleb õigust heale haldusele, ning et otsus on põhjendamata.
1.

Esimene väide, et rikutud on ametiasutuse kohustust esitada põhjendused vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktile c.
—

kohustada kostjat võimaldama hagejal tutvuda kõigi dokumentidega, mis on koostatud ECOCERT SA tegevuse käigus Erenhot Jinguyuan Grain and Oil Co. Ltd., 2051 Youyi Road North’i, Ernehot City, Xilingol League’, Inner Mongolia Autonomous Region’i, Peoples Republic of China toodetud mahepõllumajandustoodete kontrollimisel, ning eelkõige aastatel 2016, 2017 ja 2018 koostatud inspektsiooniaruannetega ja sinna juurde kuuluvate hindamislehtedega, mis on seotud ECOCERT SA kinnituste, hinnangute ja otsustega, mis olid aluseks mahepõllumajanduses toodetud 490 960 kg seesamiküpsiste kohta määruse (EÜ) nr 1235/2008 V lisa alusel 19. septembril 2017 väljastatud kontrollsertifikaadile nr 22904CN1700w13 ning hiljem selle sertifikaadi tühistamisele ECOCERT SA poolt;
1.

Esimese väite kohaselt on esiteks rikutud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artiklit 30 ja III lisa artiklit 3 ning teiseks on rikutud konkursikatsete korraldamist reguleerivaid eeskirju. Sellega seoses väidab hageja eelkõige, et vestlustel kuulas hagejat üksnes kaks konkursikomisjoni liiget, mitte esimehest ja kuuest liikmest koosnev konkursikomisjon. Ta lisab, et esimees osales konkursikomisjoni töös üksnes vaatlejana, mis on samuti personalieeskirjade sätetega vastuolus.
2.

Teise väite kohaselt on vääralt tõlgendatud personalieeskirjade artiklit 17a, kuna raamat ei puuduta „liidu tegevust“, ja seega ei olnud hagejal kohustust ametisse nimetavat asutust oma kavatsusest eelnevalt teavitada. Sõnad „käsitlev mis tahes küsimus“ viitab dokumendi sisule, mille eesmärk on käsitleda „liidu tegevust“. See tähendab, et ametnik peab ametisse nimetavat asutust teavitama ja saama nõusoleku ainult juhul, kui ta käsitleb mingil moel liidu tegevust. Seega peab ametisse nimetav asutus „liidu tegevust“ tõlgendama kitsalt, mitte laialt. Lisaks väidab hageja, et: — otsus on põhjendamata, kuna see põhineb üksnes arvamusel, mitte faktidel või õiguslikel kaalutlustel; — ametisse nimetava asutuse kohustus on laiaulatuslikum kui personalieeskirjades sätestatud kohustus; — otsus on tehtud ebaproportsionaalse kaalutlusõiguse alusel; — „liidu tegevust käsitlev mis tahes küsimus“ seondub kontekstiga, mis on liidu toimimisega seoses tuletatav teistest suunistest; — kuna raamatus ei ole ühtegi viidet hagejale tööle või liidu mis tahes tegevusele, ei ole hageja rikkunud usaldus-, lojaalsus- ega erapooletuse kohustust liidu suhtes; — Euroopa Kohtu praktikas, eelkõige Euroopa Kohtu 6. märtsi 2001. aasta kohtuotsuses Connolly vs. Commission (C-274/99 P, EU:C:2001:127, punktid 43–62) on esitatud mitu asjakohast seisukohta personalieeskirjade artikli 17a kohaldamise ja rakendamise hindamiseks.
—

Esimene väide, et selle akti tagasivõtmine, millega subjektiivsed õigused anti, on õigusvastane, kuna hageja õigused määrati kindlaks tema tööleasumisel Euroopa välisteenistusse 1. oktoobril 2011 Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 15 lõikega 1 kooskõlas. Hageja leiab seega, et nimetatud otsus on õiguspärane ning seda ei saa tagasi võtta, või et see otsus on küll õigusvastane, kuid otsuse tagasivõtmine võib toimuda üksnes mõistliku aja jooksul.
9. oktoobril 2018 esitatud hagi – Pharmaceutical Works Polpharma versus EMA

(Kohtuasi T-611/18)

(2018/C 455/38)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Pharmaceutical Works Polpharma S.A. (Starogard Gdański, Poola) (esindajad: advokaadid M. Martens, N. Carbonnelle ja solicitor S. Faircliffe)

Kostja: Euroopa Ravimiamet (EMA)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada EMA 30. juuli 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja müügiloataotlus ravimile Dimethyl Fumarate Polpharma, mis on ravimi Tecfidera geneeriline versioon;

— mõista kohtukulud välja EMA’lt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe ainsa väite.

Vaidlustatud otsusega jäeti hageja müügiloataotlus ravimile Dimethyl Fumarate Polpharma rahuldamata põhjusel, et viidatud toote suhtes kehtib väidetavalt andmekaitseaeg.

ELTL artikli 277 alusel esitatud õigusvastasust puudutav vastuväide on suunatud otsuse vastu anda müügiluba originaalravimile, kuna selles on ilmselgelt vale järeldus selle toote erinevuse kohta tootest Fumaderm „üldise müügiloa“ seisukohast. Oma ainsas väites väidab hageja, et õigusvastasust puudutav vastuväide on vastuvõetav ja hästi põhjendatud, vaidlustatud otsuse põhjendus selle kohta, et hageja müügiloataotlust mitte rahuldada, ei ole ELTL artikli 296 alusel vastuvõetav.
15. oktoobril 2018 esitatud hagi – ZI versus komisjon

(Kohtuasi T-618/18)

(2018/C 455/40)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: ZI (esindaja: advokaat J.-N. Louis)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

teha otsus, millega

— tühistatakse komisjoni otsus, millega keelduti hageja abikaasa liitumisest ühise ravikindlustusskeemiga;

— mõistetakse kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et Euroopa Liidu ametnike ühiste ravikindlustuseeskirjade artikkel 13 on õigusvastane osas, milles see artikkel on vastuolus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikliga 72, kuna sellega kitsendatakse viimati nimetatud artikli ulatust.
4.

Neljas väide, mille kohaselt on tehtud ilmseid hindamisvigu ja rikutud põhjendamise ning läbipaistvuse kohustust. — Hageja väidab, et valikukomisjon jättis teatud asjaolud kõrvale, ja viitab selles osas sellele, kuidas valikukomisjon viis läbi oskuste hindamise, mida on käsitletud konkursiteates. — Hageja väidab, et teatud tulemused, mis ilmnevad oskuste passist, ei vasta konkursiteatele, ning leiab, et selles osas puudub läbipaistvus. — Hageja väidab ka, et oskuste passis sisalduvad märkused on vastuolulised.
3.

Kolmas väide, et rikutud on määruse (EÜ) nr 726/2004 artiklit 12 ja võrdse kohtlemise põhimõtet. — Hageja väidab, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea ja vääralt järeldanud, et Aplidini tõhusus ei ole nõuetekohaselt ja piisavalt tõestatud, mistõttu on rikutud eespool nimetatud artiklit 12. — EMA läbivaatamise ajal jäeti hageja kasutatud metoodika tõttu arvestamata osa Aplidini tõhususe põhjendamiseks esitatud teaduslikust tõendusmaterjalist, ja see on vastuolus EMA ekspertide töörühma koostatud arvamusega. — Käesolevale juhtumile kohaldatav metoodika on sama nagu see, mille EMA on heaks kiitnud sarnase juhtumi puhul, mis käsitleb turuloa andmist ühele teisele ravimile, mis näitab, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet.
2.

Teine väide, et (i) rikutud on hageja põhiõigust heale haldusele ja dokumentidega tutvumisele (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 41 ja 42, ELTL artikkel 15, määruse nr 1049/2001 (1) artikli 2 lõige 1) ning horisontaalset läbipaistvuse põhimõtet, kuna ametisse nimetav asutus ei võimaldanud hagejal tutvuda verbaalse mõtlemisoskuse valikvastustega arvutipõhise testi vaidlusaluste küsimustega, väites, et apellandi kaebus, milles ta seadis kahtluse alla nende küsimuste asjakohasuse ja õigsuse, olid liiga üldised, kuid ei esitanud konkreetseid põhjendusi, miks ta ei järgi kohtupraktikas väljakujundatud tingimusi tutvumise võimaldamisest keeldumise korral; ja (ii) hageja kaitseõiguste rikkumine sellega, et ametisse nimetava asutuse nõue üksikasjalikumalt selgitada vaidluse alla seatud küsimuste puudusi on hageja jaoks täidetamatu ja see tekitas erilise kaitsetuse, sest hagejalt nõuti võimatu tõendi esitamist.
C 445/22

ET

5. oktoobril 2018 esitatud hagi – Fujifilm Recording Media versus EUIPO – iTernity GmbH (d:ternity)

(Kohtuasi T-609/18)

(2018/C 445/27)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Fujifilm Recording Media GmbH (Kleve, Saksamaa) (esindajad: advokaadid R. Härer, C. Schulze, C. Weber, H. Ranzinger ja C. Gehweiler)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: iTernity GmbH (Freiburg, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „d:ternity“ – ELi kaubamärk nr 11 152 154

Menetlus EUIPOs: tühistamismenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 25. juuli 2018. aasta otsus asjas R 2324/2018-4.

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— teise võimalusena tuvastada, et on ära langenud kohtuotsuse tegemise vajadus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt ja teiselt menetluspoolelt Üldkohtus ja apellatsioonikojas.

Väide
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsuses on tehtud viga seoses turu määratluse ja turgu valitseva seisundi hindamisega. — Sellega seoses märgivad hagejad, et vaidlustatud otsuses on tehtud viga järelduses, et Androidi süsteemil on turgu valitsev seisund. — Hagejad väidavad veel, et vaidlustatud otsuses on tehtud viga järelduses, et Play’l on turgu valitsev seisund. — Hagejad märgivad ühtlasi, et vaidlustatud otsuses esitatud väide, et Google on turgu valitsevas seisundis kasutajatele pakutava üldise otsinguteenuse osas, ei vasta tema teooriale selle seisundi kuritarvitamise kohta, mis puudutab otsingurakendusi, mis on litsentseeritud originaalvarustuse tootjatele.
23. oktoobril 2018 esitatud hagi – SGL Carbon versus komisjon

(Kohtuasi T-639/18)

(2019/C 16/62)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: SGL Carbon SE (Wiesbaden, Saksamaa) (esindajad: advokaadid K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S. Saez Moreno)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagiavaldus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— kohustada kostjat hüvitama hagejale kahju, mida ta kandis otseselt selle tõttu, et komisjon võttis 2. oktoobril 2013 vastu määruse (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5), kuivõrd pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv klassifiteeriti kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410); kahju on hinnanguliselt kokku 488 871,30 eurot või mis tahes muu summa, mida hageja Üldkohtus menetluse käigus hiljem tõendab;

— teise võimalusena teha vaheotsus selle kohta, et kostja on kohustatud hüvitama kantud kahju ja kohustada pooli esitama Üldkohtule mõistliku aja jooksul alates kohtuotsuse kuulutamisest arvandmed selle kohta, kui suures hüvitises pooled kokku leppisid, või kui kokkuleppele ei jõuta, siis kohustada pooli esitama Üldkohtule sama aja jooksul oma seisukohad koos põhjenduseks üksikasjalike arvandmetega;

— kohustada kostjat maksma hagejale tasandusintressi selles määras, mis kehtis kahju kandmise kuupäeval (st kas ebaseadusliku klassifikatsiooni jõustumise kuupäev või kahju tekkimise kuupäev);

— kohustada kostjat maksma viivitusintressi 8 %, või mis tahes muul määral, mida Üldkohus peab asjakohaseks, mida arvestatakse kohtuotsuse tegemise kuupäevast maksmisele kuuluvalt summalt kuni makse sooritamiseni, ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et komisjon tekitas talle kahju sellega, et võeti vastu ja jõustati komisjoni määrus (EL) nr 944/2013 (1), millega klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410) aine. Euroopa Kohus jättis 22. novembril 2017 rahuldamata Euroopa Komisjoni kaebuse Üldkohtu otsuse peale osaliselt tühistada määrus (EL) nr 944/2013, kuivõrd ilmse hindamisvea tõttu klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Hageja kandis selle ebasedusliku klassifitseerimise kohaldamisel kulusid. ELTL artiklite 268 ja 340 alusel oleks komisjon nende kulude eest vastutav, kuna kostja tegevus on ebaseaduslik, sest tegemist on õigusnormi piisavalt raske rikkumisega, tekitatud on tegelik ja kindel kahju ning kostja tegevuse ja viidatud kahju vahel on põhjuslik seos.

(1) Komisjoni 2. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5).
23. oktoobril 2018 esitatud hagi – Deza versus komisjon

(Kohtuasi T-638/18)

(2019/C 16/61)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Tšehhi Vabariik) (esindajad: advokaadid K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S Saez Moreno)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagiavaldus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— mõista hageja kasuks välja hüvitis kahju eest, mida kostja talle tekitas;

— kohustada kostjat hüvitama hagejale kahju, mida ta kandis otseselt selle tõttu, et komisjon võttis 2. oktoobril 2013 vastu määruse (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5), kuivõrd pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv klassifiteeriti kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410); kahju on hinnanguliselt kokku 488 871,30 eurot või mis tahes muu summa, mida hageja Üldkohtus menetluse käigus hiljem tõendab;

— teise võimalusena teha vaheotsus selle kohta, et kostja on kohustatud hüvitama kantud kahju ja kohustada pooli esitama Üldkohtule mõistliku aja jooksul alates kohtuotsuse kuulutamisest arvandmed selle kohta, kui suures hüvitises pooled kokku leppisid, või kui kokkuleppele ei jõuta, siis kohustada pooli esitama Üldkohtule sama aja jooksul oma seisukohad koos põhjenduseks üksikasjalike arvandmetega;

— kohustada kostjat maksma hagejale tasandusintressi selles määras, mis kehtis kahju kandmise kuupäeval (st kas ebaseadusliku klassifikatsiooni jõustumise kuupäev või kahju tekkimise kuupäev);

— kohustada kostjat maksma viivitusintressi 8 %, või mis tahes muul määral, mida Üldkohus peab asjakohaseks, mida arvestatakse kohtuotsuse tegemise kuupäevast maksmisele kuuluvalt summalt kuni makse sooritamiseni, ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et komisjon tekitas talle kahju sellega, et võeti vastu ja jõustati komisjoni määrus (EL) nr 944/2013 (1), millega klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410) aine. Euroopa Kohus jättis 22. novembril 2017 rahuldamata Euroopa Komisjoni kaebuse Üldkohtu otsuse peale osaliselt tühistada määrus (EL) nr 944/2013, kuivõrd ilmse hindamisvea tõttu klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Hageja kandis selle ebasedusliku klassifitseerimise kohaldamisel kulusid. ELTL artiklite 268 ja 340 alusel oleks komisjon nende kulude eest vastutav, kuna kostja tegevus on ebaseaduslik, sest tegemist on õigusnormi piisavalt raske rikkumisega, tekitatud on tegelik ja kindel kahju ning kostja tegevuse ja viidatud kahju vahel on põhjuslik seos.

(1) Komisjoni 2. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5).
23. oktoobril 2018 esitatud hagi – Tokai erftcarbon versus komisjon

(Kohtuasi T-636/18)

(2019/C 16/59)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Tokai erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Saksamaa) (esindajad: advokaadid K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ja S. Saez Moreno)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada hagiavaldus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— mõista hageja kasuks välja hüvitis kahju eest, mida kostja talle tekitas;

— kohustada kostjat hüvitama hagejale kahju, mida ta kandis otseselt selle tõttu, et komisjon võttis 2. oktoobril 2013 vastu määruse (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5), kuivõrd pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv klassifiteeriti kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410); kahju on hinnanguliselt kokku 488 871,30 eurot või mis tahes muu summa, mida hageja Üldkohtus menetluse käigus hiljem tõendab;

— teise võimalusena teha vaheotsus selle kohta, et kostja on kohustatud hüvitama kantud kahju ja kohustada pooli esitama Üldkohtule mõistliku aja jooksul alates kohtuotsuse kuulutamisest arvandmed selle kohta, kui suures hüvitises pooled kokku leppisid, või kui kokkuleppele ei jõuta, siis kohustada pooli esitama Üldkohtule sama aja jooksul oma seisukohad koos põhjenduseks üksikasjalike arvandmetega;

— kohustada kostjat maksma hagejale tasandusintressi selles määras, mis kehtis kahju kandmise kuupäeval (st kas ebaseadusliku klassifikatsiooni jõustumise kuupäev või kahju tekkimise kuupäev);

— kohustada kostjat maksma viivitusintressi 8 %, või mis tahes muul määral, mida Üldkohus peab asjakohaseks, mida arvestatakse kohtuotsuse tegemise kuupäevast maksmisele kuuluvalt summalt kuni makse sooritamiseni, ja

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et komisjon tekitas talle kahju sellega, et võeti vastu ja jõustati komisjoni määrus (EL) nr 944/2013 (1), millega klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410) aine. Euroopa Kohus jättis 22. novembril 2017 rahuldamata Euroopa Komisjoni kaebuse Üldkohtu otsuse peale osaliselt tühistada määrus (EL) nr 944/2013, kuivõrd ilmse hindamisvea tõttu klassifitseeriti pigi, kõrgtemperatuurne kivisöetõrv kui Aquatic Acute 1 (H400) ja Aquatic Chronic 1 (H410). Hageja kandis selle ebasedusliku klassifitseerimise kohaldamisel kulusid. ELTL artiklite 268 ja 340 alusel oleks komisjon nende kulude eest vastutav, kuna kostja tegevus on ebaseaduslik, sest tegemist on õigusnormi piisavalt raske rikkumisega, tekitatud on tegelik ja kindel kahju ning kostja tegevuse ja viidatud kahju vahel on põhjuslik seos.

(1) Komisjoni 2. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 944/2013, millega muudetakse tehnika ja teaduse arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist (ELT 2013 L 261, lk 5).
1.

Esimene väide, et on rikutud finantsmääruse (1) artiklit 98, ESMA finantsmääruse (2) artiklit 60, Üldkohtu kodukorra artiklit 170 ning vaidluse poolte võrdsuse põhimõtet, kuna hageja poolt väidetavalt võlgnetud summa, mis on sätestatud vaidlustatud aktis, ei ole määratud kindlaks kooskõlas Üldkohtu kodukorra artikliga 170.