ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Komisjon mainib ka asjaolu, et neljapäeval, 2. jaanuaril 2003 saatis küpsetaja–edasimüüja Atlanta üks töötaja Chiquita kahele vastutavale isikule P. ja K. e-kirja, milles viidati Chiquita võetud otsusele tõsta oma referentshinda, millest oli klientidele juba teatatud, 0,5 euro võrra seoses Dole’i referentshinna tõusuga, mis oli toimunud samal hommikul, kui saadeti e-kiri. Selles e-kirjas pöördus Atlanta töötaja Chiquita juhtide poole „väga kriitilise noodiga” niisuguse hinnaotsuse suhtes. K. vastas sellele järgmiselt: „Me arvasime, et kui me jääme samale tasemele, peatab see arengu tõusu suunas ja seab kahtluse alla arengu järgmistel nädalatel.” Samas küsimuses kirjutas üks Chiquita töötaja samal päeval, ehk 2. jaanuaril 2003 K-le, et tal on selle hinnatõusu tõttu probleeme, sest hind oli juba klientidele teatatud. K. vastas sellele tähelepanekule 6. jaanuaril järgmiselt (vaidlustatud otsuse põhjendused 110 ja 176):

„[P., Chiquita president-peadirektor Euroopas] ei tahtnud, et Dole’il ja Del Monte’l jääks mulje, et me veame neid alt säilitades statu quo. Ma mõistan.”
95

Tegelikult viitab Hispaania Kuningriik füüsilise seotuse puudumisele vaidlusaluste projektide raames ette nähtud tööde vahel, mis oleks pidanud komisjoni takistama järeldamast kahe ehitustöö olemasolu. Samas, isegi kui oletada, et selle seotuse puudumine on tõendatud, ei muuda see tõsiasja, et erinevad tööd moodustavad lahutamatu osa Zaragoza linna reoveepuhastusvõrgu täidetavast ülesandest, mis võimaldab järeldada, et need kuuluvad ühe ja sama ehitustöö juurde. Seetõttu ei oma tähtsust asjaolu, et kõnealused tööd on üle võrgu laiali puistatud ja ei ole füüsiliselt vahetult seotud, kuna – nagu komisjon rõhutab, ilma et Hispaania Kuningriik talle vastu vaidleks – need paiknevad Zaragoza linnvalitsuse hallatava kanalisatsiooni- ja reoveekollektorite võrguga kaetud ala piires. Seetõttu, nagu komisjon vaidlustatud otsuses märgib, paiknevad need „ühes ja samas geograafilises piirkonnas”, kuigi need „teostatakse erinevates geograafilistes sektorites”. Hispaania Kuningriigi argument, mille kohaselt on vaidlustatud otsuses väidetav sellekohane vastuolu, ei pea seega paika.
184

Kolmandaks, mis puudutab väidetavat asjaolu, et suurema nõudlusega tunnid moodustavad enamuse päevast, siis tuleb alustuseks märkida, et tegemist on täiesti põhjendamata argumendiga. Nimelt viitab hageja oma argumendis nendele toimikus olevatele tõenditele, millest nähtub, et elektrinõudlus suurenes ajavahemikul 1997 kuni 2000 keskmise rütmiga 5,4% aastas, kuid need tõendid ei näita, et suurema nõudlusega tunnid on ülekaalus. Ent isegi kui see argument osutuks tõeseks, ei piisa sellest, et asuda seisukohale, et pruunsüsi ei olnud vahetult vaidlustatud otsuse vastuvõtmisele eelnenud perioodil järgneval turul elektri tootmiseks kõige soodsam kütus, kuna hageja ei vaidle vastu sellele, et esinesid väikse nõudlusega tunnid, mille jooksul pruunsöega köetavad jaamad toimisid, kuid mitte muud soojusjaamad, mis võib selgitada asjaolu, et järgneval turul pruunsöega köetavate jaamade toodetud elektri protsent on oluliselt suurem nende jaamade installeeritud võimsuse protsendist (vt eespool punktid 70 ja 167).
267

Miski ei anna aga alust järeldada, et hageja esitatud dokumentidele juurdepääsu taotlusi tuleb käsitada nii, et need hõlmavad otsuse 2006/291 alusel esitatud taotlust, kuna nendes puudutati üksnes dokumentide avaldamise võimalust, ilma et sellele otsusele oleks viidatud. Nagu komisjon väidab, eeldab selle otsuse kohaldamine, et kõnealused dokumendid on just identifitseeritud ja avalikustatud. Lõpuks ja eelkõige on isegi juhul, kui eeldada, et hageja esitatud dokumentidele juurdepääsu taotlusi võib tõlgendada nii, et need sisaldavad otsuse 2006/291 alusel esitatavat taotlust ning vaidlusalust tingumust saab mõista nii, et see sisaldab OLAFi kaudset otsust juurdepääsu võimaldamisest keelduda, mitte kui pelka hoiatust, et asjaomaste dokumentide taaskasutamine eeldab komisjoni antud luba, ei ole hageja sellele otsusele otsuse 2006/291 põhjal vastu vaielnud. [...]
6

Tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab kohtuotsuse tõlgendamise taotlus, selleks et see oleks vastuvõetav, olema esitatud asjaomase kohtuotsuse resolutsiooni kohta seoses selle peamiste põhjendustega ning selle eesmärk peab olema hajutada selgusetus või kahemõttelisus, mis võib esineda seoses kohtuotsuse enda mõtte ja ulatusega osas, milles sellega pidi lahendatama kohtu menetluses olev konkreetne kohtuasi. Seega on vastavalt sellele kohtupraktikale kohtuotsuse tõlgendamise taotlus vastuvõetamatu, kui see puudutab küsimusi, mida ei ole kõnealuses kohtuotsuses käsitletud või kui sellega küsitakse asja menetleva kohtu arvamust selle kohtu tehtud otsuse kohaldamise ja täitmise või tagajärgede kohta (vt kohtumäärused, 14.7.1993, Raiola-Denti jt vs. nõukogu, T‑22/91 INTP, EKL, EU:T:1993:64, punkt 6 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 24.7.1997, Caballero Montoya vs. komisjon, T‑573/93 INTP, EKL AT, EU:T:1997:126, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika).
243

Vaidlustatud otsuse põhjenduses 695 märkis komisjon: „[…] Eni argumentide osas märgib komisjon, et vastuväidetele oma vastuses Eni esitatud andmetest ilmneb, et ta tõstis oma hindasid viiel korral ajavahemikus 2002–2005. Komisjon märgib samuti, et kui hindasid ei suudetud tõsta sageli, siis oli see nii põhjusel, et kliendid ei oleks nõustunud kõrgemate hindadega, mitte aga ettevõtja tegevusest tulenevalt, et kasutada ära kergendavat asjaolu. Järelikult leiab komisjon, et Eni argumentidega […] ei ole tõendatud, et hindasid ei tõstetud ega püütud jätta tõstmata. Hinnakirjade osas selgitas komisjon eelnevalt, et need kirjad ei kujuta endast ainsat rakendamise vahendit. Asjaolu, et komisjon ei suutnud tõendada, et need kirjad alati saadeti ja saadi kätte, ei võimalda järelikult tuvastada, et rakendamist ei toimunud. Komisjon leiab selles kontekstis samuti, et teavet hindade tõstmise kohta võidi edastada tehnilistel koosolekutel osalejate vahel muude vahendite abil.”
292

Neljas väide, mis on esitatud teise võimalusena, puudutab määruse nr 1/2003 artikli 23 lõike 3 rikkumisi, kuna trahvisumma arvutamisel on tehtud hindamisvigu. Neljas väide koosneb kolmest osast. Esiteks leiab hageja, et 2006. aasta suunised ei kuulu kohaldamisele. Teiseks on hageja seisukohal, et müügiväärtusest 17% määra puhul, mis on kindlaks määratud nii suuniste punkti 21 kui ka punkti 25 alusel, on tehtud hindamisviga ja see on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega. Kolmandaks on hagejale määratud trahvi summa hageja arvates tema suurust arvestades ebaproportsionaalne ja diskrimineeriv. Sisuliselt palub hageja Üldkohtul muuta vaidlustatud otsust ning vähendada talle määratud trahvi summat.
370

Vaidlustatud otsuse põhjenduses 602 leidis komisjon järgmist: „Total avaldab, et ta ei osalenud ühelgi tehnilisel koosolekul pärast 11. ja 12. mai 2004. aasta koosolekut, ning lisab, et nähtuvalt ühest ettevõttesisesest teatest tühistas tema esindaja 3. ja 4. novembri 2004. aasta koosoleku jaoks mõeldud lähetuse oma ülemuse soovitusel. Komisjon märgib, et puuduvad tõendid võimaliku kartellist taandumise kohta. Mitmeosaliste rikkumiste korral ei tähenda see, kui ettevõtja ei osale koosolekul või ei ole koosolekul arutatuga nõus, et ta enam ei osale vältavas rikkumises. Rikkumise lõpetamiseks peab ettevõtja selgelt teatama, et ta ei loe ennast kartelliga seotuks. Total ei ole [aga] esitanud täpseid tõendeid selle kohta, et ta oleks täiesti iseseisvalt rakendanud turul ühepoolset strateegiat ning oleks selgelt ja avalikult teatanud, et ta ei loe ennast kartelli tegevusega seotuks. Vastupidi, komisjoni valduses olevad tõendid annavad tunnistust sellest, et Total sai ametliku kutse ka kolmele järgmisele tehnilisele koosolekule (ehk kolmele viimasele tehnilisele koosolekule, mis enne kontrollimiste läbiviimist korraldati). Komisjon märgib, et Totali esindaja kinnitas, et ta osaleb 3. ja 4. novembri 2004. aasta koosolekul, isegi kui ta tõesti oma lähetuse hiljem tühistas. Samuti, mis puudutab 23. ja 24. veebruari 2005. aasta koosolekut, siis Sasol oli Totali esindajale juba broneerinud toa hotellis, kus koosolek toimus, ning hiljem see broneering tühistati. Komisjon järeldab sellest, et Sasoli ja teiste osalejate jaoks oli selge, et Total osales kartellis kuni lõpuni. Komisjon märgib samuti, et koosolekutel aset leidnud arutelud ei erinenud oluliselt nendest, mis olid toimunud eelmistel koosolekutel, vaid osalejad jätkasid hinnatõusude arutamist, ilma et oleks mainitud mingitki Totali püüdu kartellist lahkuda (vt põhjendused 175, 176 ja 177), ning et ei olnud tavapäratu, et ettevõtjad ei osale kartelli jooksul mõnel koosolekul. Need kaks asjaolu annavad tunnistust sellest, et Totalit ei peetud pärast 2004. aasta maikuu koosolekut kartellist lahkunuks. Totali esindaja ettevõttesisest teadet koosolekul osalemisest loobumise põhjuste kohta ei saa igal juhul käsitada avaliku teatena, et ta ei loe ennast kartelliga seotuks. Kuna puudub igasugune muu teave selle kohta, [et ta] oleks avaldanud, et ei loe ennast kartelliga seotuks, leiab komisjon, et Totali osalemine kartellis ei lõppenud enne kontrollimisi.”
52

Üldkohus on siiski rõhutanud ka vajadust austada asjaomaste ettevõtjate mainet ja väärikust, kuni neile ei ole määratud lõplikku karistust, ja on seega leidnud, et teatud olukorras tuleb komisjoni järeldusi pidada avalikkuse jaoks konfidentsiaalseks ja seega oma laadilt ametisaladusega hõlmatuks (eespool punktis 51 viidatud kohtuotsus Pergan Hilfsstoffe für industrielle Prozesse vs. komisjon, punkt 78). Ent tuleb märkida, et kui vaidlusaluse teabega tutvumise taotlus esitati, oli Üldkohtus pooleli mitu hagimenetlust bituumeniotsuse tühistamise nõudes (kohtuasi T‑358: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans vs. komisjon, milles on tehtud Üldkohtu 4. juuli 2008. aasta määrus, mida kohtulahendite kogumikus ei avaldata; mitu kohtuasja, mis on lahendatud Üldkohtu 27. septembri 2012. aasta otsustega: kohtuasi T‑343/06: Shell Petroleum jt vs. komisjon; kohtuasi T‑344/06 Total vs. komisjon; kohtuasi T‑347/06: Nynäs Petroleum ja Nynas Belgium vs. komisjon; kohtuasi T‑348/06 Total Nederland vs. komisjon; kohtuasi T‑351/06. Dura Vermeer Groep vs. komisjon; kohtuasi T‑352/06 Dura Vermeer Infra vs. komisjon; kohtuasi T‑353/06: Vermeer Infrastructuur vs. komisjon; kohtuasi T‑354/06: BAM NBM Wegenbouw ja HBG Civiel vs. komisjon; kohtuasi T‑355/06 Koninklijke BAM Groep vs. komisjon; kohtuasi T‑356/06: Koninklijke Volker Wessels Stevin vs. komisjon; kohtuasi T‑357/06: Koninklijke Wegenbouw Stevin vs. komisjon; kohtuasi T‑359/06: Heijmans Infrastructuur vs. komisjon; kohtuasi T‑360/06: Heijmans vs. komisjon; kohtuasi T‑361/06: Ballast Nedam vs. komisjon; kohtuasi T‑362/06: Ballast Nedam Infra vs. komisjon ning kohtuasi T‑370/06: Kuwait Petroleum jt vs. komisjon), nii et selles otsuses nimetatud ettevõtjatele ei olnud veel määratud lõplikku karistust.
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Segiajamise tõenäosus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Asjaomaste kaupade või teenuste sarnasus

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b kohane segiajamine on tõenäoline, kui asjaomane avalikkus võib arvata, et kahe vastandatud kaubamärgiga hõlmatud kaubad ja teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt. Sellest tuleneb, et küsimuse puhul, kas asjaomaste kaubamärkide segiajamine on tõenäoline, on vähetähtis täpselt millise kaubandusliku päritolu asjaomane avalikkus mõlema vastandatud kaubamärgiga tähistatud kaupadele ja teenustele omistab. Oluline on hoopis see, kas asjaomane avalikkus võib tajuda, et kaubanduslik päritolu on neil mõlemal juhul sama.

(vt punktid 25 ja 26)

2. Asjaomane avalikkus, kes koosneb nii liidu laiast avalikkusest kui ka erialateadmistega avalikkusest, võib määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses omavahel segi ajada sõnalise tähise RIOJAVINA, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassi 30 kuuluvate äädikate jaoks ja klassi 35 kuuluvate „ainumüüja- ja esindamisteenuste, hulgi- ja jaemüügi, impordi-ekspordi ja kõige, mis on seotud äädikaga” jaoks, ning kujutismärgi RIOJA, mis on registreeritud varem ühenduse kollektiivkujutismärgina nimetatud kokkuleppe klassi 33 kuuluva veini jaoks.

Tegelikult kompenseerib asjaomaste kaupade ja teenuste vähest sarnasust vastandatud kaubamärkide suur sarnasus, mistõttu asjaomane avalikkus võib uskuda, et kaubamärgi RIOJAVINA all pakutaval äädikal ja selle turustamisteenustel on sama kaubanduslik päritolu kui varasema ühenduse kaubamärgi all turustatavatel veinidel.

(vt punktid 33, 55)

3. Arvestades otsest seost kauba ja selle turustamise vahel, leidis Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) pärast vastandatud kaubamärkide vahelise sarnasuse olemasolu tuvastamist õigesti, et sama tugev sarnasus on ühelt poolt turustamisteenustel, mis on sõnaselgelt seotud taotletud kaubamärgiga hõlmatud kaupadega ja teiselt poolt vastulause esemeks oleva kaubamärgiga hõlmatud kaupadel.

(vt punkt 43)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Menetlus – Pöördumine Esimese Astme Kohtusse vahekohtuklausli alusel – Leping, mille kohaselt eraldati ühenduse rahaline abi mittetuumaenergia valdkonna projektile – Heakskiidetud kulude suurus, mis on madalam komisjoni pakutud summast – Komisjoni taotlus saada tagasi enammakstud summad – Lepingupartneri kohustus tõendada komisjonile deklareeritud kulude olemasolu ja vajalikkust projekti täitmiseks (EÜ artikkel 238) (vt punktid 60 ja 61)

2. Menetlus – Pöördumine Esimese Astme Kohtusse vahekohtuklausli alusel – Leping, mille kohaselt eraldati ühenduse rahaline abi mittetuumaenergia valdkonna projektile – Heakskiidetud kulude suurus, mis on madalam komisjoni pakutud summast – Õigus saada osaliselt tagasi ettemaksuna tasutud summad, millele lisanduvad viivised – Komisjoni nõutud viivise määr, mis on madalam kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt arvutatud määrast (EÜ artikkel 238) (vt punktid 73–76)

Subject of the case

Ese

Vahekohtuklauslil põhinev hagi, mille eesmärk on kohustada Irish Electricity Generating Co. Ltd tagastama 180 664,70 eurot, mis on osa talle ühenduse poolt lepingu nr WE/178/97/IE/GB raames tehtud ettemaksetest, millele lisanduvad viivised.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Mõista Irish Electricity Generating Co. Ltd-lt Euroopa Komisjoni kasuks välja 180 664,70 eurot, millele lisanduvad viivised:

– 5,56% aastas alates 25. augustist 2003 kuni käesoleva kohtuotsuse kuupäevani;

– Iiri seaduse, milleks on käesoleval ajal Debtors (Ireland) Act, 1840 (võlgnike seadus, muudetud kujul), artikli 26 alusel kohaldatavas iga-aastases määras kuni 5,56% aastas, alates käesoleva kohtuotsuse kuupäevast kuni võlasumma täieliku tasumiseni.

2. Mõista kohtukulud välja Irish Electricity Generatingult.
ÜLDKOHTU OTSUS (apellatsioonikoda)

27. oktoober 2010

Kohtuasi T-65/09 P

Enzo Reali

versus

Euroopa Komisjon

Apellatsioonkaebus – Avalik teenistus – Lepingulised töötajad – Töölevõtmine – Palgaastme määramine – Töökogemus – Diplom – Võrdväärsus

Ese: Apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (teine koda) 11. detsembri 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-136/06: Reali vs. komisjon (EKL AT 2008, lk I-A-1-451 ja II-A-1-2495), milles palutakse see otsus tühistada.

Otsus: Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. Jätta Enzo Reali kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

Kokkuvõte

1. Tühistamishagi – Väited – Vaidlustatud akti vastuvõtja pädevuse puudumine – Uurimine kohtu algatusel

(ELTL artikkel 263)

2. Ametnikud – Lepingulised töötajad – Liigitus

1. Akti välise õiguspärasuse kohta esitatud väited või asja läbivaatamist takistavad asjaolud võib kohus tõstatada omal algatusel, mistõttu peab akti vastuvõtja pädevust puudutava vaidlusküsimuse tõstatama kohus omal algatusel isegi siis, kui kumbki pooltest ei ole palunud tal seda teha.

(vt punkt 43)

Viited:

Euroopa Kohus: 10. mai 1960, kohtuasi C-19/58: Saksamaa vs. Ülemamet (EKL 1960, lk 469, 488); 13. juuli 2000, kohtuasi C-210/98 P: Salzgitter vs. komisjon (EKL 2000, lk I-5843, punkt 56).

2. Diskrimineerimise keeld eeldab, et sarnaseid olukordi ei käsitletaks erinevalt ega erinevaid olukordi ühtemoodi, välja arvatud juhul, kui selline käsitlus on objektiivselt põhjendatud.

Sellega seoses niisuguse hageja olukord, kes on saanud neli aastat kestnud õpingute järel „Laurea”-diplomi enne uue diplomite süsteemi kehtestamist vastavalt Bologna deklaratsioonile, vaatamata sellele, et „Laurea”-diplomi omanikele anti kraad „Dottore magistrale” sarnaselt pärast kõnealuse süsteemi kehtestamist magistrikraadi omandatud isikutele, ei saa hageja ja magistrikraadi omandanud isiku olukorda samasuguseks pidada, kuna nende diplomite saamise tingimused, eelkõige nende saamiseks vajalik aeg, on erinevad. Seega ei saa kehtiva korra kohaselt asuda seisukohale, et lepingulise töötajana liigitamisel oleks hagejal olnud kaks diplomi – bakalaureuse- ja magistridiplom –, kusjuures teisena nimetatud diplom arvestatakse üheaastase töökogemusena.

(vt punktid 62 ja 64)

Viited:

Üldkohus: 12. detsember 2006, kohtuasi T-373/94: Werners vs. nõukogu ja komisjon (EKL 2006, lk II-4631, punkt 98 ja seal viidatud kohtupraktika).
Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba omadusi – Mõiste

(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt c)

2. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba omadusi

(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt c)

Summary

1. Sõnalise tähise registreerimisest tuleb määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti c alusel keelduda, kui vähemalt üks võimalik tähendus tähistab asjaomaste kaupade või teenuste omadust. Seega ei ole Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) poolt registreerimisest keeldumiseks vaja, et asjaomast tähist kasutatakse tegelikult kirjeldusena, vaid üksnes seda, et vastavat tähist võidakse kirjeldusena kasutada.

Lisaks ei oma tähtsust asjaolu, kas tähisega kirjeldatavate kaupade või teenuste omadused on kaubanduslikus mõttes olulised või teisejärgulised või kas samade omaduste tähistamiseks on olemas sünonüüme.

(vt punktid 28 ja 29)

2. Kreeka keelt kõneleva tarbija jaoks on määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses asjaomaseid kaupu kirjeldav sõnaline tähis CHROMA, mille registreerimist on taotletud Nizza kokkuleppe klassidesse 11 ja 19 kuuluvate kaupade jaoks, mis vastavad nendes klassides järgmisele kirjeldusele: „keraamilised valamud, dušialused, dušikomplektid ja vannid, kraanikausid, bideed, pissuaarid, WC-potid, loputuskastid” ja „mittemetallist ehitusmaterjalid; mittemetallist plaadid, katteplaadid, ehisliistud, ehitustorud ja -katted; keraamilised plaadid, mosaiigid ja vormitud ehitusmaterjal; pottsepasavi”.

Kreekakeelsete sõnade transliteratsioonid ladina tähestikku peavad olema artikli 7 lõike 1 punktides b ja c osutatud keeldumispõhjuste kontrollimiseks seostatud kreeka tähestikus kirjutatud sõnadega. Nimetatud kaalutlus on seda kohasem juhul, mil tähis CHROMA kujutab endast „värvi” tähistava kreekakeelse sõna täpset transkriptsiooni asjaomase kreeka keelt kõneleva tarbija jaoks arusaadavas ladina tähestikus.

Nii annab sõna „värv” kasutamine edasi sõnumit, mida asjaomane tarbija võib vahetult mõista kui kaubavaliku olemasolu erinevates värvides ning keraamiliste sanitaarseadmete ja vannitoa ehitusmaterjalide olemasolu muudes kui klassikaliselt valges värvitoonis. Peale selle võidakse asjaomaseid kaupu valida nende värvitoonist lähtuvalt, et sobitada neid kokku tervikliku ruumidekoratsiooniga. Sellest tuleneb, et asjaomase kreeka keelt kõneleva tarbija seisukohalt võib tähis CHROMA tähendada, et asjaomased klassidesse 11 ja 19 kuuluvad kaubad on saadaval erinevates värvides ning et seega on tegemist asjaomaste kaupade turustamisega seoses olulise omadusega.

(vt punktid 33–35, 39, 41)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Euroopa Liidu omavahendid – Impordi- ja eksporditollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine – Määruse nr 2913/92 artikli 220 lõike 2 punktis b sätestatud imporditollimaksu järelarvestuskande tegemata jätmise tingimused (nõukogu määrus nr 2913/92, artikli 62 lõige 1 ja artikli 220 lõike 2 punkt b) (vt punktid 42–44, 53–61, 72 ja 73)

2. Euroopa Liidu omavahendid – Impordi- ja eksporditollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine – Komisjoni poolt importijatele teatise avaldamata jätmine, kui esineb kahtlus toodete päritolu suhtes, millele võidakse kohaldada dumpinguvastast tollimaksu (nõukogu määrus nr 2913/92) (vt punktid 79–81)

3. Euroopa Liidu omavahendid – Imporditollimaksude tagasimaksmine või vähendamine – Ühenduse tolliseadustiku artiklis 239 ja selle rakendusmääruse nr 2454/93 artiklis 905 sätestatud õigluse klausel – Eriolukord – Mõiste (nõukogu määrus 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 905) (vt punktid 91 ja 92, 95–99)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada komisjoni 12. veebruari 2009. aasta otsus K(2009) 747 (lõplik), milles sedastatakse, et teatud tollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine on õigustatud ja et nendest maksudest vabastamine ei ole õigustatud (toimik REC 01/08).

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Hit Trading BV-lt ja Berkman Forwarding BV-lt.