25

Neil asjaoludel otsustas Rechtbank Midden-Nederland (Kesk-Madalmaade esimese astme kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. a) Kas väljendit „paik, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud“ [määruse nr 1215/2012] artikli 7 sissejuhatavas osas ja punktis 2 tuleb tõlgendada nii, et „kahju põhjustanud sündmuse kohaks“ (Handlungsort) on selle äriühingu asukoht, mille võlgu ei ole võimalik sisse nõuda, kuna selle äriühingu 2. astme emaettevõtja rikkus oma hoolsuskohustust nende võlausaldajate suhtes? b) Kas väljendit „paik, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud“ [määruse nr 1215/2012] artikli 7 sissejuhatavas osas ja punktis 2 tuleb tõlgendada nii, et „kahju tekkimise kohaks“ (Erfolgsort) on selle äriühingu asukoht, mille võlgu ei ole võimalik sisse nõuda, kuna selle äriühingu 2. astme emaettevõtja rikkus oma hoolsuskohustust nende võlausaldajate suhtes? c) Kas on vajalik täiendavate asjaolude esinemine, mis õigustaks selle äriühingu, mille võlgu ei ole võimalik sisse nõuda, asukohajärgse kohtu pädevust, ja kui jah, siis milliste? d) Kas asjaolu, et äriühingu, mille võlgu ei ole võimalik sisse nõuda, Madalmaade pankrotihaldur esitas oma seadusest tuleneva ülesande raames realiseerida pankrotivara, ja kõikide võlausaldajate arvel (kuid mitte nende nimel), lepinguvälise kahju hüvitamise hagi, on oluline [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punkti 2 järgi pädeva kohtu kindlakstegemisel? Niisugune hagi toob kaasa olukorra, kus ei kontrollita üksikute võlausaldajate individuaalset olukorda ning hagetav kolmas isik ei saa pankrotihalduri suhtes kasutada kõiki kaitsevahendeid, mida ta oleks saanud kasutada üksikute võlausaldajate suhtes. e) Kas asjaolu, et ühe osa võlausaldajatest, kelle arvel pankrotihaldur hagi esitab, elukoht on väljaspool Euroopa Liidu territooriumi, on oluline [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punkti 2 järgi pädeva kohtu kindlakstegemisel? 2. Kas esimesele küsimusele tuleks vastata teisiti, kui tegemist on hagiga, mille on esitanud sihtasutus, mille eesmärgiks on esindada esimese küsimuse tähenduses kahju kannatanud võlausaldajate kollektiivseid huve? Niisugune kollektiivhagi tähendab, et menetlus ei tõenda seda, a) millised on eespool nimetatud võlausaldajate elu- või asukohad, b) millised on üksikute võlausaldajate nõuded äriühingu vastu, ja c) kas üksikute võlausaldajate ees on hoolsuskohustus, nagu on märgitud eespool, ega seda, kas seda nõuet on rikutud. 3. Kas [määruse nr 1215/2012] artikli 8 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et kui põhihagi menetlev kohus tühistab oma otsuse, millega ta kuulutas end selle nõude lahendamiseks pädevaks, kaotab see kohus seetõttu automaatselt ka oma pädevuse lahendada kolmandate isikute iseseisvaid nõudeid? 4. a) Kas [Rooma II määruse] artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et „paik, kus kahju tekib“ on paik, kus asub see äriühing, mis ei suuda hüvitada selle äriühingu võlausaldajatele eespool nimetatud hoolsuskohustuse rikkumisega tekitatud kahju? b) Kas asjaolu, et hagid esitasid pankrotihaldur oma seadusest tuleneva ülesande raames realiseerida pankrotivara ja kollektiivsete huvide esindaja (collectieve belangenbehartiger) kõikide võlausaldajate arvel (kuid mitte nende nimel), on oluline selle paiga kindlakstegemisel? c) Kas asjaolu, et ühe osa võlausaldajatest elukoht on väljaspool Euroopa Liidu territooriumi, on oluline selle paiga kindlakstegemisel? d) Kas asjaolu, et Madalmaade maksejõuetu äriühingu ja tema 2. astme emaettevõtja vahel olid sõlmitud rahastamislepingud, milles oli kohtualluvuse kokkuleppega kindlaks määratud Saksamaa kohtute pädevus ja kuulutatud kohaldatavaks õiguseks Saksamaa õigus, tõendab BMA AG poolt väidetavalt toime pandud kahju tekitanud juhtumi ilmselgelt tihedamat seost mõne muu riigiga kui Madalmaad, nagu on osutatud Rooma II määruse artikli 4 lõikes 3?“