Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Üksikasjalikud eeskirjad – Hindamisaruannete arvessevõtmine – Puudulik ja nõuetevastane isikutoimik – Tagajärjed

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

2. Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Üksikasjalikud eeskirjad – Hindamisaruannete arvessevõtmine – Eelnev läbivaatamine edutamise nõuandekomitee poolt – Üksikasjalikud eeskirjad – Hindamisaruannete uurimine ainult ühe edutamise nõuandekomitee liikme poolt – Lubatavus

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

3. Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Üksikasjalikud eeskirjad – Hindamisaruannete arvessevõtmine – Eelnev läbivaatamine edutamise nõuandekomitee poolt – Üksikasjalikud eeskirjad – Hindamisaruannete uurimine ühe edutamise nõuandekomitee liikme poolt, kes oli olnud asjaomase ametniku hindaja – Lubatavus

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

4. Ametnike hagid – Eelnev halduskaebus – Rahuldamata jätmise otsus – Vaidlustatud akti põhjenduste asendamine

(Personalieeskirjad, artiklid 45, 90 ja 91)

5. Ametnikud – Edutamine – Kriteeriumid – Teened – Palgaastmel töötamise staaži arvessevõtmine – Täiendav asjaolu – Teenete kestuse püsivuse arvessevõtmine – Ulatus

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

6. Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid – Ilmne hindamisviga – Mõiste

(Personalieeskirjad, artikkel 45)

7. Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Asjaolud, mida võib arvesse võtta – Võetud vastutuse määr

(Personalieeskirjad, artiklid 5 ja 45)

8. Ametnikud – Edutamine – Edutamata jäetud kandidaadi kaebus – Rahuldamata jätmise otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Põhjendamise ebapiisavus – Kohtumenetluse käigus reeglitega kooskõlla viimine – Tingimused

(Personalieeskirjad, artiklid 25 ja 45)

1. Edutamise jätmise otsuse tühistamiseks ei piisa sellest, et kandidaadi toimik ei vasta nõuetele ja on puudulik, sest selleks tuleb tuvastada, et nimetatud asjaolu võis otsustavalt edutamismenetlust mõjutada.

Järelikult seoses rikkumisega, mis puudutab ametniku soorituse kohta teabe puudumist kahel ajavahemikul, mis hõlmavad kokku seitse kuud, ei ole tuvastatud, et see rikkumine võis otsustavalt edutamismenetlust mõjutada. Nimelt on kokku seitsmekuuline ajavahemik, mille jooksul asjaomase isiku sooritusi hindamisaruannete raames ei hinnatud, väga lühike võrreldes kaheksa aastaga asjaomasel palgaastmel ning asjaomane isik ei ole tõendanud ega väitnud, et tema teened nende seitsme kuu jooksul olid sellise tähtsusega, et võrdleva hindamise tulemus oleks olnud erinev, kui neid teeneid oleks arvesse võetud.

(vt punktid 41, 43 ja 44)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Sabbag Afota vs. nõukogu, F‑9/11, EU:F:2011:196, punktid 42‑44.

2. Kui institutsiooni kehtestatud edutamissüsteem võimaldab määrata igasse edutamise nõuandekomiteesse ettekandja, kelle ülesanne on toimikut ja hindamisaruandeid analüüsida ning anda nende kohta aru edutamise nõuandekomiteele, siis asjaolu, et ühe edutatava ametniku hindamisaruandeid uurib üksnes üks edutamise nõuandekomitee liige, ei võimalda teha järeldust, et kogu teenete võrdlev hindamine on nõuetevastane. Lisaks, võttes arvesse, et institutsiooni sisejuhend ei näe ette menetlust või erilisi formaalsusi edutamise nõuandekomitee ettekandja määramiseks, siis hindamisaruannete analüüsimine üks edutamise nõuandekomitee liikme poolt on piisav selleks, et asuda seisukohale, et see liige tegutseb edutamise nõuandekomitee ettekandjana.

(vt punkt 46)

3. Kui institutsiooni kehtestatud edutamissüsteem võimaldab määrata igasse edutamise nõuandekomiteesse ettekandja, kelle ülesanne on toimikut ja hindamisaruandeid analüüsida ning anda nende kohta aru edutamise nõuandekomiteele, ning kui ühe edutatava ametniku esimene hindaja on ühe edutamise nõuandekomitee liige, siis ei tohi viimane osaleda arutelul asjaomase ametniku kohta. Siiski ei ole põhjust viimati nimetatud reegli ulatuse laiendamiseks nii, et see hõlmab ka ettekandja rolli, mida asjaomasel liikmel edutamise nõuandekomitees tuleb täita.

(vt punkt 49)

4. Kohtueelse menetluse arenev loomus võimaldab administratsioonil kaebuse etapis vaadata vaidlustatud akt uuesti läbi, arvestades uusi faktilisi või õiguslikke asjaolusid, ja vajaduse korral täiendada või muuta põhjendusi, mis on vaidlustatud akti aluseks.

(vt punkt 52)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus Mocová vs. komisjon, T‑347/12 P, EU:T:2014:268, punktid 34, 35 ja 45.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused AZ vs. komisjon, F‑26/10, EU:F:2011:163, punkt 38, ja BD vs. komisjon, F‑36/11, EU:F:2012:49, punkt 47.

5. Personalieeskirjade artikkel 45 paneb kohustuse, et edutamiseks valitakse ainult neid edutatavaid ametnike, kes enim edutamist väärivad. Järelikult saab ametniku edutamisel teenistusstaaži vastaval palgaastmel ja teenistusüksuses võtta arvesse ainult täiendava võimalusena, juhul kui teened on võrdsed teiste edutatavate ametnike teenetega.

Teenete ajalise jätkumise kriteerium ei ole personalieeskirjade artiklis 45 sätestatud kolmest kriteeriumist eraldi kriteerium, vaid on otseselt hõlmatud neist esimese kriteeriumiga, mille aluseks on ametnike kohta koostatud aruanded, ning see võimaldab ametisse nimetaval asutusel tegelikult leida võrdne tasakaal eesmärgi tagada nende suurepäraste ametnike kiire karjääritegemise võimalus, kes eristuvad soorituse erakordselt kõrge taseme poolest, ja eesmärgi vahel tagada nende ametnike tavapärane karjäär, kes on pika ajal vältel näidanud üles soorituste pidevalt kõrget taset.

(vt punktid 57 ja 58)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus Stols vs. nõukogu, T‑95/12 P, EU:T:2014:3, punktid 40–45.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused Barbin vs. parlament, F‑68/09, EU:F:2011:11, punkt 91, ja Nieminen vs. nõukogu, F‑81/12, EU:F:2014:50, punktid 43 ja 44, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T‑464/14 P.

6. Edutamise kandidaatideks olevate ametnike teenete võrdleval hindamisel on ametisse nimetaval asutusel ulatuslik kaalutlusõigus ning sellega seoses peab liidu kohtu kontroll piirduma küsimusega, kas administratsioon on tema hinnangu aluseks olevaid meetmeid ja väiteid arvestades jäänud lubatud kaalutlusõiguse piiridesse ega ole oma pädevust kasutanud ilmselgelt vääralt. Seetõttu ei saa kohus ametisse nimetava asutuse asemel hinnata kandidaatide kvalifikatsiooni ja teeneid.

Sellega seoses on viga ilmne juhul, kui see on kergesti äratuntav ja selle saab hõlpsalt tuvastada, võttes arvesse seadusandja poolt edutamisotsustele kehtestatud tingimusi. Järelikult, selleks et tuvastada, kas administratsioon on teinud asjaolude hindamisel ilmse vea, mis võib õigustada otsuse tühistamist, peavad tõendid, mille esitamise kohustus on hagejal, olema piisavad, et administratsiooni hinnangud muutuksid ebausutavaks. Teisisõnu tuleb ilmse vea kohta esitatud väide tagasi lükata, kui hageja esitatud tõenditele vaatamata võib vaidlustatud hinnangu tunnistada tõelevastavaks või kehtivaks.

(vt punktid 61 ja 62)

Viited:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus AC vs. nõukogu, F‑9/10, EU:F:2011:160, punktid 22–24, ja Nieminen vs. nõukogu, EU:F:2014:50, punkt 59.

7. Personalieeskirjade artikliga 5 kehtestatud palgaastme ja ametikoha vastavuse põhimõtte kohaselt täidavad sama palgaastme ametnikud ja teenistujad samaväärse vastutusega ülesandeid. Järelikult peab administratsioon edutatavate ametnike teenete võrdleval hindamisel võtma arvesse, milline on edutatava ametniku vastutuse määr, juhul kui ametniku vastutus oli suurem kui sama palgaastme ametniku tavapäraselt võetud vastutus.

(vt punkt 66)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus Merhzaoui vs. nõukogu, F‑18/09, EU:F:2011:180, punkt 59.

8. Ehkki ametisse nimetav asutus ei pea põhjendama edutamata jäetud ametnikke puudutavaid otsuseid, peab ta seevastu põhjendama otsust, millega jäetakse rahuldamata edutamata jäetud ametniku kaebus, kuna selle otsuse põhjendust peetakse kokkulangevaks otsuse põhjendusega, mille peale kaebus esitati.

Põhjendamise piisavust tuleb selle raames hinnata lähtuvalt põhilistest argumentidest, millele institutsioon vastab. Kuna edutamine toimub personalieeskirjade artikli 45 kohaselt asjaomaste ametnike hulgast valiku alusel, piisab kaebuse rahuldamata jätmise otsuses viitest sellele, et ametniku individuaalsele olukorrale on rakendatud edutamist puudutavaid seadusest tulenevaid ja personalieeskirjades sätestatud tingimusi.

Lisaks, kui ametisse nimetav asutus on esitanud esialgsed põhjendused, võib kohtumenetluse käigus anda täiendavaid selgitusi.

(vt punktid 79, 80 ja 83)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtumäärus Van Neyghem vs. nõukogu, T‑113/13 P, EU:T:2013:568, punkt 17.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused AC vs. nõukogu, EU:F:2011:160, punkt 29; Sabbag Afota vs. nõukogu, EU:F:2011:196, punkt 65, ja Bouillez jt vs. nõukogu, F‑11/11, EU:F:2012:8, punkt 22.