ET Euroopa Liidu Teataja C 49/19

Transcatab SpA, likvideerimisel, 20. detsembril 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 5. oktoobri 2011. aasta otsuse peale kohtuasjas T-39/06: Transcatab versus komisjon

(Kohtuasi C-654/11 P)

2012/C 49/33

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Transcatab SpA, likvideerimisel, (esindajad: advokaadid C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada Üldkohtu (kolmas koda) 5. oktoobri 2011. aasta otsus kohtuasjas T-39/06: Transcatab vs. komisjon (edaspidi „kohtuotsus”), kuna Üldkohus asus seisukohale, et Standard Commercial Corp. (ja seega Alliance One International) on solidaarselt vastutav Transcatabi toime pandud rikkumise eest;

— vähendada seetõttu Transcatabile määratud trahvi, tühistades osaliselt komisjoni 20. oktoobri 2005. aasta otsuse K(2005) 4012 (lõplik) (EÜ) artikli 81 lõike 1 kohase menetluse kohta (juhtum COMP/C.38.281/B2 — Toortubakas — Itaalia) (edaspidi „otsus”) artikli 2 punkt c ja otsustada, et trahv tuleb vastavalt määruse nr 17/62 artikli 15 lõike 2 ja määruse nr 1/2003 artikli 23 punkti 2 sätetele arvutada Telefónica käibe alusel 32,338 miljonit eurot, mis on tema 2005. aasta märtsis lõppenud majandusaasta käive;

— tühistada eeltoodust tulenevalt vaidlustatud otsus, kuna selles kohaldati Transcatabi trahvi põhisummale kordajat 1,25;

— tühistada kohtuotsus, kuna selles lükatakse tagasi Transcatabi argumendid, mis puudutavad a) trahvi vähendamata jätmist tegeliku mõju puudumise tõttu turule b) rikkumise intensiivsuse vähenemist perioodil 1999–2002, ja c) kergendavat asjaolu, milleks oli „põhjendatud kahtlus” ja mida kohaldati sarnases Hispaaniat puudutavas asjas, ning sellest tulenevalt vähendada trahvi;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esiteks rikub kohtuotsus ELTL artiklit 296, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 48 ja 49 ja igal juhul tõendamiskoormist puudutavaid põhimõtteid ja Transcatabi kaitseõigusi. Esimese astme menetluses esitati argumente ja tõendeid selleks, et lükata ümber eeldus, et SCC tegelikult mõjutas otsustavat Transcatabi tegevust. Need argumendid ja tõendid, mis on asjassepuutuvad ja Euroopa Kohtu hiljutise kohtupraktika kohaselt igal juhul mitte tähtsusetud, oleksid nõudnud vähemalt konkreetset hinnangut ja tagasilükkamise korral sobivat põhjendust. Apellandi arvates ei teinud Üldkohus ei ühte ega teist. Igal juhul on apellant seisukohal, et kuna Üldkohus leidis, et vaidlustatud otsuse kohta võib kasutada uusi tõendeid, on kohtuotsuses rikutud tõendamiskoormise reegleid ja igal juhul Transcatabi kaitseõigusi.

Teiseks on apellant seisukohal, et lükates tagasi argumendid rikkumise tegeliku mõju puudumise kohta turul ja rikkumise intensiivsuse vähenemise kohta perioodil 1999–2002, moonutas Üldkohus fakte ja igal juhul rikkus Euroopa institutsioonide haldusaktide tõlgendamise üldpõhimõtteid, põhjendamiskohustust, tõendamiskoormise reegleid, Transcatab kaitseõigust ja reeglit non ultra petita.

Kolmandaks on kohtuotsuses apellandi hinnangul vääralt kohaldatud õigusnormi, samuti on põhjendus puudulik ja ebaloogiline osas, milles Üldkohus lükkab tagasi Transcatabi argumendi võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumise kohta, mis käsitles seda, et kohaldamata jäeti kergendav asjaolu, milleks oli „põhjendatud kahtlus” ja mida kohaldati sarnases Hispaaniat puudutavas asjas.