Määruse nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, (muudetud kujul) eeskirja 61 lõike 2 kohaselt võib Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teateid edastada faksi teel. Faksi teel võib teatada Siseturu Ühtlustamise Ameti mis tahes otsusest ja seega ka apellatsioonikoja otsusest.

Määruse nr 2868/95 eeskirja 65 „Teate edastamine faksi teel või muid tehnilisi vahendeid kasutades” lõige 1 täpsustab, et „[t]eade loetakse edastatuks sel kuupäeval, mil adressaat selle faksi teel kätte sai”. Selle määruse eeskirja 70 „Tähtaegade arvestamine” lõige 2 näeb lisaks ette, et „[k]ui toiming on teate edastamine, siis on sündmuseks dokumendi saabumine, kui ei ole sätestatud teisiti”.

Kohtupraktika kohaselt tehakse vahet ühelt poolt akti selle adressaadile edastamisel, mida eeldab nõuetekohane teatavakstegemine, ja teiselt poolt adressaadi selle akti sisust tegelikult teada saamisel, mis ei ole nõutav selleks, et pidada teatavakstegemist nõuetekohaseks. Kohtupraktika kohaselt ei sõltu adressaadile nõuetekohaselt teatavakstegemine sellest, kas otsus, mis on nõuetekohaselt edastatud, jõuab tegelikult isikuni, kes adressaadist juriidilise isiku sise-eeskirjade kohaselt on juhtumi puhul pädev, juhul kui see otsus edastatakse selle adressaadile ja viimasel on võimalik selle sisust teada saada. Seega arvestatakse teatavakstegemise nõuetekohasust hinnates üksnes selle välist külge, st nõuetekohast edastamist adressaadile, ning mitte sisemist külge, mis seondub adressaadi sisemise töökorraldusega.

Järelikult tuleb teate vastuvõtmise kuupäeva kindlaksmääramisel arvestada üksnes teatavakstegemise välise küljega, st formaalse ja nõuetekohase vastuvõtmisega adressaadi poolt, sõltumata selle adressaadi poolt tegelikust kättesaamisest ja otsuse sisust teada saamisest. Seda järeldust ei sea kahtluse alla kohtupraktikast tulenev nõue, et teatavakstegemine eeldab võimaluse loomist selleks, et adressaat saaks tegelikult teada teatavakstehtava akti sisust. Nimelt peab teate edastaja looma tingimused selleks, et akt jõuaks tegelikult adressaadini, st tal on vahendi andmise kohustus (mis vastab teatavakstegemise välisele küljele), kuid tal ei ole kohustust sekkuda adressaadi sisemisse töökorraldusse selleks, et tagada adressaadipoolne akti sisust tegelikult teada saamine, st tal ei ole tulemuse saavutamise kohustust (mis vastab teatavakstegemise sisemisele küljele).

Nii on Üldkohus varem otsustanud, et faksi selle adressaadi poolt vastuvõtmise tõendamiseks piisab, kui esitatakse ühtlustamisameti poolt faksi teel edastamise kohta edastusraportid, mis sisaldavad neile tõendusjõu andvaid andmeid. Nimelt on faksiaparaadid konstrueeritud nii, et mis tahes edastus‑ või ka vastuvõtuprobleemist teatatakse saatjale veateatega, milles osutatakse saatjale täpselt see edastamata jäämise põhjus, mis on saadud adressaadi faksiaparaadilt, ja sellise probleemi kohta teate puudumise korral saadetakse teade tegelikult toimunud edastamise kohta. Seega siis, kui veateadet ei ole ja edastusraportis on märge „OK”, võib järeldada, et adressaat on talle saadetud faksi kätte saanud.

Kui lisaks üksnes selle alusel, kas adressaat on vaidlusaluse faksi sisust tegelikult teada saanud, oleks võimalik tuvastada, et hageja esindaja on selle kätte saanud, siis oleks Siseturu Ühtlustamise Ametil võimatu esitada tõendeid otsuse tegeliku teatavakstegemise ja otsuse adressaadi poolt kätte saamise kuupäeva kohta isegi siis, kui see otsus on adressaadile nõuetekohaselt teatavaks tehtud. Siseturu Ühtlustamise Ameti otsuste peale kaebuse esitamise tähtaja algus põhineks asjaoludel, mis on juhuslikud ega sõltu Siseturu Ühtlustamise Ameti poolt otsuse teatavakstegemisel üles näidatud hoolsusest, samas kui kaebuse esitamise tähtajad on kehtestatud just nimelt õiguskindluse tagamiseks.

(vt punktid 14, 15 ja 19–22)