Tariifikvootide jagamine seniste ettevõtjate ja uute ettevõtjate vahel tähendab, et tõelised uued ettevõtjad tulevad turule ja seega täielikult arendavad oma majandustegevust. Nagu siinkohal nähtub määruse nr 2362/98 põhjendusest 8, on uute ettevõtjate turule lubamiseks ette nähtud kriteeriumide eesmärk tariifikvootide haldamise käigus vältida puhtfiktiivsete vahendajate registreerimist ja sellega võidelda spekulatiivse ja kunstliku tegevuse vastu. Seega on määruse nr 2362/98 artikli 7 punktis a toodud ja uute ettevõtjate äritegevuse autonoomiat puudutava tingimuse eesmärk vältida, et senine ettevõtja, kellel juba on osa tariifikvootidest, omandaks teise ettevõtja vahendusel osa nendest tariifikvootidest, mis on jäetud uutele ettevõtjatele. Järelikult tuleb seda tingimust tõlgendada nii, et see hõlmab ka uute ettevõtjate banaanide importi tariifikvootide alusel.

Määruse nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (muudetud määrusega nr 1632/2000), artikli 7 punkti a koostoimes artikliga 11 tuleb tõlgendada nii, et tingimus, mille kohaselt peab majandussubjekt äritegevuses importijana tegutsema enda arvel ja sõltumatult, ei ole nõutav üksnes selle subjekti registreerimiseks „uue” ettevõtjana selle sätte tähenduses, vaid see tingimus on nõutav ka selleks, et ettevõtja säilitaks selle seisundi, et banaane importida määruses nr 404/93 banaanituru ühise korralduse ette nähtud tariifikvootide alusel.

Määruse nr 2362/98, millega kehtestatakse banaanide ühendusse importimist käsitleva nõukogu määruse nr 404/93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (muudetud määrusega nr 1632/2000), artikli 21 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et selle sättega on vastuolus sellised tehingud, mille käigus uus ettevõtja ostab uue ettevõtjana registreeritud isiku vahendusel seniselt ettevõtjalt kauba enne selle importimist liitu, seejärel pärast kauba importimist liitu müüb selle sama vahendaja kaudu senisele ettevõtjale, kui nende tehingute puhul on tegemist kuritarvitusega, mille peab kindlaks tegema siseriiklik kohus.

Mis puudutab nende tehingute ajendit, siis tuleb samuti tuvastada – ilma et tuleks tõendada kuritarvitust –, et nende tehingute põhieesmärk on võimaldada asjaomasel senisel ettevõtjal importida tollisoodustusega oma banaane uutele ettevõtjatele antud tariifikvootide osa alusel. Selleks, et selliseid tehinguid saaks käsitada nii, et liidus asuva ostja nendega taotletav peamine eesmärk on saada põhjendamatu soodustus, peab importijatel olema kavatsus anda nimetatud ostjale selline soodustus ja tehingutel peab importijate jaoks puuduma igasugune majanduslik ja kaubanduslik põhjendus. Olgugi et asjaomased tehingud on põhjendatud ostja sooviga saada kasu tollisoodustusest ja isegi kui importijad on sellest teadlikud, ei saa tehinguid a priori käsitada nii, et viimastel majanduslik põhjendus puudub. Siiski ei saa välistada, et teatavatel juhtudel on sellised tehingud viidud kunstlikult läbi peamise eesmärgiga saada tollisoodustusest kasu.

Ostu- ja edasimüügitehingute kunstlikkust saab siinkohal hinnata eelkõige selliste kaudsete tõendite alusel, mis kinnitavad, et uute ettevõtjate roll tehingutes seisnes tegelikkuses vaid puhtfiktiivses vahendajaks olemises senise ettevõtja kasuks määruse nr 2362/98 artikli 3 tähenduses. Selleks võib siseriiklik kohus nende tehingute puhul arvesse võtta kõiki asjaomaste ettevõtjate vahelisi õiguslikke, majanduslikke ja/või isiklikke suhteid ning lähtuda nimelt asjaolust, et impordilitsentse omav uus ettevõtja ei ole kõnealuste tehingute puhul võtnud ühtki äririski, sest riski on tegelikult maandanud ostja liidus, kes on samuti senine ettevõtja, või asjaolust, et asjaomase kauba müügi- ja edasimüügi hinda arvestades on uute ettevõtjate kasumimarginaal olematu. Lisaks võib tehingute kunstlik laad samuti ilmneda sellest, et nende tehingutega oli korrapäraselt seotud vahendaja äriühing, kes oli registreeritud uue ettevõtjana, kui selgub, et selle seotuse ainus eesmärk oli peita seoseid senise ettevõtja uute ettevõtjate vahel, selleks et vältida määruse nr 2362/98 artikli 21 lõike 2 kohaldamist.

(vt punktid 64–67, 69, 70 ja resolutsiooni punkt 2)