Keywords

Summary



Keywords

1. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Vaidluse ese – Määratlemine kohtueelses menetluses

(EÜ artikkel 226)

2. Euroopa ühenduste omavahendid – Kindlaksmääramine ja kasutatavaks tegemine liikmesriikide poolt

(Nõukogu määrus nr 1150/2000, artikli 6 lõike 3 punktid a ja b ning artikkel 10)

3. Euroopa ühenduste omavahendid – Kindlaksmääramine ja kasutatavaks tegemine liikmesriikide poolt

(Nõukogu määrus nr 1150/2000, artiklid 10 ja 11)

Summary

1. Kuigi hagiavalduses sisalduvaid nõudeid ei saa liikmesriigi kohustuste rikkumise raames põhimõtteliselt laiendada võrreldes põhjendatud arvamuse resolutiivosas ja märgukirjas esitatud nõuetega, on sellest hoolimata tõsi, et komisjonil on õigus nõuda selliste kohustuste rikkumise tuvastamist, mis tulenevad hiljem muudetud või kehtetuks tunnistatud ühenduse õigusakti esialgsest versioonist ning on uutes sätetes säilinud. Seevastu ei saa vaidluse ese laieneda uutest sätetest tulenevatele kohustustele, mis ei ole samaväärsed asjaomase õigusakti esialgsest versioonist tulenevate kohustustega; vastasel korral oleks tegemist olulise menetlusnormi rikkumisega liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamise menetluses.

(vt punkt 21)

2. Kui on täidetud määruse nr 1150/2000, millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728, artikli 6 lõike 3 punktis b ette nähtud tollivõla algselt eraldi eelkõige veel sissenõudmata maksude jaoks mõeldud raamatupidamisarvestusse (B-arvestus) kandmise tingimused, tuleb omavahendid teha komisjonile kasutatavaks, järgides nimetatud määruse nr 1150/2000 artikli 10 lõikes 1 sätestatud tähtaega, mis hakkab kulgema alates nende „sissenõudmisest”, mitte aga alates maksude kindlaksmääramisest, nagu summade puhul, mis tuleb kanda A‑arvestusse. Seega oleks sellel, kui kohustada tolli kandma A‑arvestusse tollivõla kustutamiseks osade kaupa tasutud summad, mis on kehtivalt kantud B‑arvestusse, paradoksaalne tagajärg, et summade suhtes hakkaks kulgema A‑arvestusse kantud maksude suhtes kohaldatav kasutatavaks tegemise tähtaeg, nii et kõik summad, mis on laekunud pärast selle tähtaja möödumist, mis hakkab kulgema alates tollivõla kindlaksmääramisest, oleksid tingimata kantud komisjoni kontole hilinemisega, olgugi et samad summad oleks saanud kehtiva korra kohaselt kanda B‑arvestusse enne nende laekumist tollile.

(vt punktid 43, 44)

3. Arvestades ühelt poolt omavahendite tõhusa ja kiire kasutatavaks tegemise nõuet ja võttes teiselt poolt nõuetekohaselt arvesse liikmesriikide finantshuvide kaitset, tuleb määruse nr 1150/2000, millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728, artiklit 10 tõlgendada selliselt, et sellise maksekokkuleppe alusel, nagu on vaatluse all käesolevas asjas, tuleb summad, mis on laekunud tollivõla osadena tasumise korral, lugeda sissenõutuks nimetatud sätte tähenduses, nii et need tuleb kanda komisjoni kontole hiljemalt nende sissenõudmise kuule järgneva teise kuu 19. kuupäevale järgneval esimesel tööpäeval. Nimetatud määruse nr 1150/2000 artikli 11 alusel peab asjaomane liikmesriik kõikide viivituste eest ülekannete tegemisel sama määruse artikli 9 lõikes 1 märgitud kontole maksma intressi kogu viivitusaja eest. Neid intresse makstakse igasuguse viivituse eest olenemata põhjusest, miks vahendid komisjoni kontole hilinenult kanti.

(vt punktid 51, 53)