Kohtuasi C‑335/16

VG Čistoća d.o.o.

versus

Đuro Vladika

ja

Ljubica Vladika

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Općinski sud u Velikoj Gorici)

Eelotsusetaotlus – Keskkond – Jäätmed – Direktiiv 2008/98/EÜ – Jäätmekäitluse kulude tagasinõudmine – „Saastaja maksab“ põhimõte – Mõiste „jäätmevaldajad“ – Jäätmekäitluse eest nõutav hind – Eritasu, mille eesmärk on rahastada kapitaliinvesteeringuid

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (kuues koda) 30. märtsi 2017. aasta otsus

Keskkond – Jäätmed – Direktiiv 2008/98 – Jäätmete kõrvaldamise kulud, mida kannavad valdajad – „Saastaja maksab“ põhimõtte kohaldamine – Liikmesriigi õigusnormid, milles on ette nähtud tasu, mis on arvutatud kasutajate tekitatud jäätmete mahu hindamise alusel, mitte tegelikult nende poolt tekitatud jäätmete koguse alusel – Lubatavus – Tingimus – Kulude proportsionaalsus – Liikmesriigi kohtu hinnang

(ELTL artikkel 192; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/98, artikkel 14 ja artikli 15 lõige 1)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, artiklit 14 ja artikli 15 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et liidu õiguse hetkeseisus ei ole niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis sätestavad olmejäätmete käitluse ja kõrvaldamise kulude rahastamiseks hinna, mis on arvutatud selle teenuse kasutajate tekitatud jäätmete mahu hindamise alusel, mitte tegelikult nende poolt tekitatud ja kogumiseks üleantud jäätmete koguse alusel, ning mis samuti sätestavad, et kasutajad kui jäätmete valdajad peavad maksma lisatasu, mille eesmärk on rahastada jäätmete käitlemiseks (k.a ringlussevõtt) vajalikke kapitaliinvesteeringuid. Liikmesriigi kohus peab talle esitatud faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel siiski kontrollima, kas see ei vii selleni, et teatud „valdajate“ kanda jäetakse ilmselgelt ebaproportsionaalne kulu võrreldes nende jäätmete koguse või liigiga, mida nad tekitavad. Selleks peab liikmesriigi kohus võtma eelkõige arvesse kriteeriumeid, mis on seotud kasutajate kasutatava kinnisvara liigi, pindala ja kasutusotstarbega, jäätmete kogusega, mida „valdajad“ suudavad tekitada, kasutajate kasutusse antud konteinerite mahu ning nende tühjendamise sagedusega juhul, kui need parameetrid mõjutavad otseselt jäätmekäitluse ja -kõrvaldamise kulude summat.

Hetkel ei ole ühtegi ELTL artikli 192 alusel vastu võetud liidu õigusakti, mis näeks liikmesriikidele ette täpse olmejäätmete kõrvaldamise kulude rahastamise meetodi, mistõttu võib seda rahastamist vastavalt asjassepuutuva liikmesriigi valikule tagada ükskõik milliste vahenditega – kas maksu või lõivu abil või muul viisil. Neil tingimustel võib tuginemine kriteeriumidele, mis põhinevad kasutajate kasutusse antud konteineri mahul, mis on arvutatud nende kasutatava kinnisvara pindala ning selle kasutusotstarbe alusel, võimaldada arvutada nende jäätmete kõrvaldamise kulud ja jaotada need erinevate valdajate vahel juhul, kui see parameeter mõjutab otseselt nimetatud kulude summat (vt selle kohta kohtuotsus, 16.7.2009, Futura Immobiliare jt, C‑254/08, EU:C:2009:479, punktid 48 ja 50).

(vt punktid 26, 32 ja resolutsioon)