ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 227/31

11. juunil 2012 esitatud hagi — Kühne + Nagel International jt versus komisjon

(Kohtuasi T-254/12)

2012/C 227/52

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Šveits), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Šveits), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Ühendkuningriik), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Hiina), Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Hiina) (esindajad: advokaadid U. Denzel, C. Klöppner ja C. von Köckritz)

Kostja: Euroopa Komisjon

Hagejate nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— tühistada vastavalt ELTL artikli 263 neljandale lõigule komisjoni 28. märtsi 2012. aasta otsuse C(2012) 1959 (lõplik), mis käsitleb juhtumit COMP/39462 — Ekspedeerimisteenused, artiklid 1, 2 ja 3 hagejaid puudutavas osas;

— teise võimalusena vähendada hagejatele otsuse artiklis 2 määratud trahvi suurust;

— mõista komisjonilt välja hagejate kohtukulud vastavad Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõikele 2.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon määras hagejatele trahvi hinnalisanditega NES, AMS, CAF ja PSS seotud neljas erinevas kartellikokkuleppes osalemise eest.

Hagejad väidavad hagi põhjendamiseks seoses kõigi hinnalisanditega järgmist:

— Hagejatele trahvi määramine on hindamisvigade tõttu õigusvastane. Esiteks hindas komisjon rikkumisega seotud käibe osa valesti, sest käibel, mida ta arvesse võttis, puudub rikkumisega igasugune otsene või kaudne seos. Teiseks talitas komisjon valesti, kui ta jättis hagejate puhul esinevad kergendavad asjaolud arvesse võtmata.

— Määratud trahvi suurus on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikega 3. Ekspedeerimisteenuste valdkonna eripära tõttu on komisjoni määratud trahvid ilmselgelt ebaproportsionaalsed ja põhiõiguste harta artikli 49 lõikega 3 vastuolus.

— Hagejate kaitseõigusi on rikutud, sest komisjon jättis rahuldamata 30. novembri 2011. aasta kirjaliku taotluse toimikuga tutvumiseks (juhtumi COMP/39.258 toimik) ning piiras sellega õigusvastaselt hagejate kaitseõigusi.

Hagejad väidavad hagi põhjendamiseks seoses hinnalisanditega NES ja AMS järgmist:

— Riikidevahelist kaubandust ei ole mõjutatud. Komisjon on kohaldanud õigusnormi vääralt, sest ELTL artikli 101 lõike 1 (riikidevahelise kaubanduse kahjustamine) tingimused ei ole täidetud.

— Komisjon on vääralt kohaldanud õigusnormi, sest ta on valesti pidanud ennast pädevaks määrama lennutranspordi valdkonnas karistusi ELTL artikli 101 lõikes 1 osutatud rikkumiste eest; igal juhul on komisjon rikkunud õigusnormi, kui ta jättis andmata erandi vastavalt määrusele (EMÜ) nr 3975/87 konkurentsieeskirjade rakendamiskorra kehtestamise kohta õhutranspordi ettevõtjate suhtes. Õiguslikult puudus komisjonil pädevus määrata ELTL artikli 101 lõikes 1 osutatud rikkumiste eest trahvi, sest enne 1. maid 2004 puudus rakendusmäärus lennutranspordi kohta ning seetõttu kehtis liidu ja kolmandate riikide vahelisele lennutranspordile erand („Air Transport Exemption”).
1.

Esimene väide: komisjoni hindamisviga seoses Euroopa Liidu Kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmisega Kreeka Vabariigi poolt. Kreeka Vabariik kinnitab, et kostja on hinnanud ja tõlgendanud vääralt Kreeka Vabariigi poolt Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks võetud meetmeid. Kreeka Vabariik väidab, et ta võttis kõik vajalikud meetmed Euroopa Kohtu otsuse täitmiseks, võttes vastu seaduse nr 4002/2011, millega Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas C-65/05 järgides tunnistatakse kehtetuks seaduse nr 3037/2002 vaidlusalused artiklid.
4.

Neljandaks lähtus kostja vääralt sellest ega esitanud piisavalt tõendeid asjaolu kohta, et 2002. aastal lepiti kokku hindade kooskõlastamises. Seega kohaldati vääralt ka trahvide arvutamise suuniseid, kuna ebaõigesti lähtuti sellest, et rikkumine kestis 1999. aastast 2007. aastani. Lisaks rikkus kostja määruse nr 1/2003 artiklit 25, kuna enne 2002. aastat toimunud sündmused on aegunud.
1.

Esimene väide, et rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1. Hageja väidab, et Vänersborgi vald ei andnud hagejale ebaseaduslikku abi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, müües ja andes üürile kohalikule omavalitsusele kuuluvat vara turuväärtusest madalama hinnaga. Hageja väidab, et komisjon tegi mitu hindamisviga seoses väidetavate riigiabi meetmete klassifitseerimisega, kuna: — komisjon ei võtnud arvesse asjaolu, et rajatise varasem omandamine 17 miljoni Rootsi krooni eest võis kujutada riigiabi; — komisjon ei võtnud arvesse asjaolu, et tegelik müügihind 8 miljonit krooni vastas rajatise turuhinnale; — komisjon ei järginud turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori põhimõtet, määrates väärtuse kindlaks hiljem ja võttes oma otsuse aluseks väärtuse erinevad ajahetked enne tegelikku müüki erainvestorile; — nn „kolmas hinnang PwC aruandes” väärtuse ajahetkel märtsis 2008 ei olnud rajatise tegeliku turuväärtuse usaldusväärne näitaja, ja — komisjon ei võtnud arvesse asjaolu, et rajatis müüdi hiljem 2011. aasta mais lihtsalt 8 miljoni krooni eest avalikus pakkumismenetluses uute omanike maksejõuetusmenetluse osana.
Esiteks väidab hageja, et sellega, et eeldati hageja osalust ühes ja mitmeosalises rikkumises, on rikutud ELTL artiklit 101. Asjaomaste ettevõtjate konkreetse tegevuse kogumis käsitlemisega ja hindamisega ning kõigi osaliste lubamatult ühtse käsitlemisega rikkus kostja oma kohustust õiguslikult hinnata asjaomaste ettevõtjate individuaalset panust teo toimepanemisse. Kostja omistas hagejale tegusid, mida hageja ei ole toime pannud, ilma et selleks oleks olnud õiguslikku alust, ning rikkus sellega põhiõiguste harta artikli 49 lõikest 1 tulenevat nulla poena sine lege põhimõtet.
3.

Kolmas väide, et on rikutud õigusnormi, kuna nõukogul ei ole õigust karistada isikut vaid selle eest, et ta on karistatud üksuse nõukogu esimees ja volitatud esindaja.
2.

Teine väide, mis on esitatud nõuete teise osa toetuseks, et komisjoni otsus trahvide kohta rikub nõukogu (EÜ) määruse nr 1/2003 (1) artikli 23 lõiget 3, komisjoni enda juhiseid trahvide arvutamiseks (2) ning proportsionaalsuse põhimõtet ning see sisaldab ekslike arvutusi: — komisjon kohaldas vääralt mõistet „raskus” nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike3 tähenduses ja trahvisuuniste artiklite 19 ja 20 tähenduses, kuna: — hagejate tegelik osalemine rikkumises puudus; — väidetavat rikkumist ei ole tegelikult rakendatud; ning — hagejate personaalset käitumist ei ole asjaomaste ettevõtjate käitumisest eristatud. — komisjon on rikkunud proportsionaalsuse põhimõtet, kuna: — arvestades kohtuasja faktilisi ja õiguslikke asjaolusid on 16 %-lise trahvimäära kohaldamine ebaproportsionaalne; — trahvi arvutamine lähtudes tervest transiiditeenuste turust on ebaproportsionaalne; — kestvuskoefitsiendi kohaldamine on ebaproportsionaalne; ning — põhisummale täiendava summa lisamine on ebaproportsionaalne. — komisjoni trahv, mille ta määras eraldi UTi Worldwide Inc.’le kui emaettevõttele, on kunstlikult ja ekslikult komisjoni matemaatilise valemi tõttu ülepaisutatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 243/25

6. juunil. 2012 esitatud hagi — Argo Group International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Arisa Assurances (ARIS)

(Kohtuasi T-247/12)

2012/C 243/45

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Argo Group International Holdings Ltd (Hamilton, Bermuda) (esindajad: solicitor R. Hoy, solicitor S. Levine ja solicitor N. Edbrooke)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Arisa Assurances SA (Luxemburg, Luxembourg)

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada või muuta Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 9. märtsi 2012. aasta otsust (asi R 193/2011-2), selliselt, et hageja märk on registreeritud,

— mõista kohtukulud välja Siseturu Ühtlustamise Ametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Värviline kujutismärk „ARIS” kaupadele ja teenustele klassis 36 — Ühenduse kaubamärgitaotlus nr 7390404

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Ühenduse kaubamärgiregistreering nr 307470 värvilise kujutismärgi „ARISA ASSURANCES S.A.” jaoks kaupadele ja teenustele klassis 36.

Vastulausete osakonna otsus: Lükata kaubamärgitaotlus tervikuna tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Hageja väidab, et Siseturu Ühtlustamise Amet rikkus õigusnormi, kuna leidis, et märgid on sarnased ning järeldas ipso facto, et asjaomase avalikkuse jaoks esineb segiajamise tõenäosus.
6.

Kuues väide, et võimu on kuritarvitatud, kuna käesolevad asjaolud lubavad hagejal uskuda, et meetmed võeti muudel põhjustel kui need, mis on esitatud vaidlustatud aktides.
ET Euroopa Liidu Teataja C 273/16

2. juulil 2012 esitatud hagi — Evropaïki Dynamiki versus komisjon

(Kohtuasi T-297/12)

2012/C 273/27

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Evropaïki Dynamiki-Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Ateena, Kreeka) (esindaja: advokaat B. Christianos)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista komisjonilt hageja ärialase maine kahjustamise eest, mis tulenes ärisaladuse rikkumist, välja 50 000 euro suurune kahjutasu koos viivitusintressiga, arvutatuna alates 3. juulist 2007 kuni käesoleva kohtuotsuse kuulutamise ja summa täieliku tasumiseni;

— mõista hageja kantud kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagiga palub hageja Euroopa Liidu Üldkohtult ELTL artikli 340 teise lõigu alusel (liidu lepinguväline vastutus) Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon”) ebaseaduslikust käitumisest tingitud kahju hüvitamist. Täpsemalt kahjustas komisjon hageja ärialast mainet, saates 3. juulil 2007 kolmandale isikule ühe dokumendi, mis sisaldas viiteid hageja suhtes algatatud uurimise kohta.

Hageja väidab, et komisjoni lepinguvälise vastutuse eeldused, nagu neid on kohtupraktikas tõlgendatud, on täidetud ning annavad aluse nõuda tema ärialase maine kahjustamise eest hüvitist, kuna komisjon tegi kolmandatele isikutele ebaseaduslikult teatavaks selle, et tema suhtes on algatatud uurimine, selle uurimise sisu ning teda puudutava teabe, mis on kaetud ärisaladusega.
3.

Kolmas väide juhuks kui kohus eespool esitatud väidetega ei nõustu — hagejad väidavad, et määrus (EÜ) nr 1924/2006 on tühine, sest on rikutud nende õigust olla ära kuulatud ja õiguskindlust. Hagis tuginetakse määruse (EÜ) nr 1924/2006 õigusvastasusele ELTL artikli 277 alusel ning see toetab väidet määruse (EÜ) nr 432/2012 õigusvastasuse kohta.
2.

Teise väite kohaselt on rikutud määruse nr 2342/2002 (2) artikli 123 lõike 1 kolmandat lõiku, kuna ABELAG AVIATION’iga sõlmiti kõnealune hankeleping, ilma et osaleda oleks võimaldatud piisaval hulgal kandidaatidel, et erinevate pakkumiste võrdlemisega ja kõige soodsama valimisega tagada tegelik konkurents.
—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 17. aprilli 2012. aasta otsus asjas R 1825/2010-4 ning otsustada, et määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b alusel oleks vastulause esitaja edasikaebus tulnud järgmiste teenuste osas rahuldada: „jaemüügiteenused, hulgimüügiteenused, posti teel müügi teenused ja jaemüügi internetiteenused, mis kõik on seotud rõivaste, jalanõude ja peakatetega” ning et vastulausete osakonna otsus, millega tervikuna rahuldati ühenduse kaubamärgi nr 7 396 468„FREE YOUR STYLE” (kombineeritud) registreerimise taotlus, oleks tulnud tühistada;
1.

Tarnimata kauba eest määratud trahvi kohaldamise kohta märgib hageja, et tegelikult oli tarnitud kauba kogus 498 819 tonni ehk 1435 tonni vähem kui pakkumiskutses oli näidatud. Selles osas viitab hageja komisjoni 16. detsembri 1997. aasta määruse (EÜ) nr 2519/97, millega kehtestatakse määruse (EÜ) nr 1292/96 kohaselt ühenduse toiduabina tarnitavate toodete varumise üldeeskirjad (EÜT L 346, lk 23), artiklis 17 sätestatud üheprotsendilisele lubatud kõrvalekaldele. Eespool nimetatud määruse artikli 15 kohta selgitab hageja, et käesolevas asjas on tuvastatud, et tegelikult tarnitud kauba kogus oli 498 819 tonni, nagu vastuvõtusertifikaadist nähtub, ning et teda ei saa süüdistada üheski esinenud vahejuhtumis, mis võis kauba vähenemise põhjustada.
—

Esimene väide, mille kohaselt on rikutud õigusnorme ilmselge hindamisvea ja põhjendamata jätmise tõttu. Hageja on seisukohal, et komisjon jättis tuvastamata, et Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus rikkus ilmselgelt Administrative and Financial Handbook’i, mis on osaks Framework Partnership Agreement’ile lisatud Specific Grant Agreement’ist, jaotisi II.A.1 ja II.B.4 ning Framework Partnership Agreement’i artiklit II.12.3, kui ta hindas Reggio Calabria Università degli Studi „Mediterranea” poolt 21. detsembril 2011 algsest kontsernist erineva kontserni nimel esitatud projekti reCity Erasmus Mundus Master Course muudatust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 258/24

18. juunil 2012 esitatud hagi — Manufacturing Support & Procurement Kala Naft versus nõukogu

(Kohtuasi T-263/12)

2012/C 258/44

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft Co., Tehran (Teheran, Iraan) (esindajad: advokaadid F. Esclatine ja S. Perrotet)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada nõukogu 23. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 267/2012;

— mõista kohtukulud välja nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks toob hageja välja seitse väidet, millest kuus on põhiosas sarnased esimesele kuuele väitele, mis esitati kohtuasjas T-509/10: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft vs. nõukogu (1).

Hageja esitab lisaks väite, et vaidlustatud määrus on õigusvastane, kuna varasemad aktid, mis tühistati Üldkohtu 25. aprilli 2012. aasta otsusega kohtuasjas T-509/10: Manufacturing Support & Procurement Kala Naft vs. nõukogu (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), on õigusvastased.

(1) ELT C 346, 2010, lk 57.
—

on imporditollimaksude kohta tehtud arvestuskanne vastuolus tolliseadustiku (1) artikli 220 lõike 2 punktiga b, kuna kostja arvas ekslikult, et dumpinguvastased määrused, mis on vastu võetud kolmandatest riikidest impordi suhtes, on automaatselt kohaldatavad kaupadele, mis on vabas ringluses Euroopa Liidu ja Türgi tolliliidus, ning mille tulemusel jättis kostja ekslikult kauplejaid teavitamata sellest, et asjaomane dumpinguvastane määrus oli ühtlasi kohaldatav kaupade suhtes, mis olid vabas ringluses Euroopa Liidu ja Türgi tolliliidus. Teise võimalusena tegid Türgi ametiasutused vea, kui nad kinnitasid, et kolmandatest riikidest pärit kaupadele kohaldatavad dumpinguvastased tollimaksud ei ole kohaldatavad kaupadele, mis on vabas ringluses Euroopa Liidu ja Türgi tolliliidus. Lisaks väidab hageja, et ka Hispaania tolliasutused tegid vea, leides, et A.TR sertifikaadiga kaupade suhtes ei saa kohaldada täiendavaid makse või kaubanduse kaitsemeetmeid ning ei teavitanud ettevõtjat, et tema Türgist imporditud kaupade suhtes võidakse kohaldada kaubandusmeetmeid isegi siis, kui niisugused kaubad olid vabas ringluses.
—

Tunnistada ja teha otsus, et kostja ei ole täitnud oma ELTL artikli 266 järgset kohustust, kuna hoolimata sellest, et talle tehti see ametlikult ülesandeks, ei ole ta võtnud meetmeid Euroopa Liidu Üldkohtu 20. oktoobri 2011. aasta otsuse kohtuasjas T-57/09: Alfastar Benelux vs. nõukogu täitmiseks ning esitanud oma sellekohast seisukohta sätestatud tähtaja jooksul;
1.

Esimene väide, et — vaidlusalused nõukogu meetmed rikuvad kohustust esitada sobivad põhjendused selle kohta, miks hagejad lisatakse nende isikute loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, või teise võimalusena, et nõukogu põhjenduses on ilmsed hindamisvead;
—

tühistada Euroopa Komisjoni 11. mai 2012. aasta otsus K(2012) 3150 lõplik riigiabi SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 ja ex N 528/2008) — Madalmaad ING — Ümberkorraldamisabi kohta; ja
1.

Rikutud on kaitseõigusi ja hoolsuskohustust Hageja väidab, et komisjon ei oleks pidanud tegema vaidlusalust otsust, ilma et ta oleks andnud Madalmaadele võimaluse avaldada seisukoht põhjenduste osas, mille tulemusel jõudis komisjon oma otsuseni, et Madalmaad on ING-le andnud riigiabi seeläbi, et Madalmaad muusid abi tagasimaksmise tingimusi. Igal juhul on komisjon rikkunud hoolsuskohustust, kuna ta tegi oma otsuse, ilma et ta oleks arvesse võtnud argumente, mille Madalmaade valitus esitas Üldkohtule varasemas menetluses, mis viis kohtuotsuseni liidetud kohtuasjades T-29/10 ja T-33/10, kus Üldkohus neid argumente arvestas.
3.

Õigusnormi rikkumine, kuna otsus puudus ja igal juhul kuna, kuna puudus mistahes põhjendus seoses tootmissoodustustega Peale selle, et komisjoni arvates on CDL-i tehtud investeering kokkusobimatu abi, kvalifitseerib komisjon sama moodi kõik filmitootjatele antud soodustused, mille tingimuseks oli see, et filmimine toimub CDL-is. Otsuses on sellele väidetavale abile pühendatud vaid üks lõik, mis piirdub sellega, et abi tunnistatakse kokkusobimatuks. Otsus ei kirjelda kõnealust meedet ega maini ka mingit teavet, mida liikmesriik on selle kohta esitanud, otsuses ei uurita abi elementide olemasolu/puudumist, ei analüüsita kokkusobivuse kriteeriume ega käsitleta võimalikku õiguspärase ootuse olemasolu. Hagejad leiavad seega, et akt ei ole kunagi eksisteerinud või on tühine, kuna selles puudub põhjendus. Lisaks oleks neid soodustusi tulnud lugeda ELTL artikli 107 lõike 3 punktiga d kooskõlas olevaks, kuna need täidavad komisjoni 2001. aasta teatise abist filmitööstusele nõudeid.
5.

Viies väide, et rikuti õiguspärast ootust, kuna hagejatel oli õiguspärased ootused sellele, et komisjon kasutab määruses 1234/2007 kehtestatud instrumente, et taastada rafineerimistehastele toor-roosuhkru varude kättesaadavus. Hagejatel oli õiguspärased ootused ka sellele, et komisjon säilitab importivate rafineerimistehaste ja kodumaiste suhkrutootjate tasakaalu.
3.

Kolmas väide, et on rikutud algmääruse artikli 9 lõiget 4, mis näeb ette, et maksu võib määrata vaid selles ulatuses, mis on vajalik dampingust tekkinud kahju tagajärgede korvamiseks; et on rikutud algmääruse artikli 14 lõiget 1, mis näeb ette, et dumpinguvastaseid tollimakse nõutakse sisse muudest impordi suhtes kehtivatest tollimaksudest, maksudest ja tasudest sõltumatult; ning et on rikutud algmääruse artikli 20 lõikeid 1 ja 2, mis näevad ette, et avalikustatakse need olulised faktid ja kaalutlused, mille alusel dumpinguvastane tollimaks kehtestati. Kostja tegi aga mitmeid ilmseid hindamisvigu dumpingumarginaali arvutamisel ning ei esitanud põhjendust.
ET Euroopa Liidu Teataja C 273/19

11. juulil 2012 esitatud hagi — Mayaleh versus komisjon

(Kohtuasi T-307/12)

2012/C 273/32

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Adib Mayaleh (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat G. Karouni)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada: — nõukogu 14. mai 2012. aasta rakendusotsus 2012/256/ÜVJP, millega rakendatakse nõukogu otsust 2011/782/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid, Adib Mayalehi puudutavas osas; — nõukogu 14. mai 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 410/2012, millega rakendatakse määruse (EL) nr 36/2012 (mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias) artikli 32 lõiget 1, Adib Mayalehi puudutavas osas;

— mõista vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklitele 87 ja 91 kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab oma hagi põhjenduseks seitse väidet, mis on sisuliselt identsed või sarnased nendega, millele on viidatud kohtuasjas T-383/11: Makhlouf vs. nõukogu (1).

(1) ELT 2011, C 282, lk 30.
3.

„Teavet puudutav” EL-i pilootmenetlus on võrdsustatud õigusnormides reguleeritud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega (ELTL artikkel 258) Kolmanda väite raames leiavad hagejad, et õiguslikult ei ole põhjendatud see, et „teavet puudutav” EL-i pilootmenetlus on võrdsustatud õigusnormides reguleeritud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetlusega (ELTL artikkel 258).
—

Seitsmes väide: EL lepingu artikli 2, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 52 ja määruse nr 659/1999 artikli 14 lõike 1 rikkumine, kuna rikutud on õiguspärase ootuse ja õiguskindluse põhimõtteid. Komisjon eksis, kui lähtus sellest, et hageja ei saa Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa föderaalne halduskohus) 16. detsembri 2010. aasta otsusest nr 3 C 44.09 tulenevalt viidata õiguspärase ootuse põhimõttele, kuna nimetatud kohtuotsusega välistatakse, et asjaomaste maksete puhul on tegemist hagejale antud riigiabiga. Kuna kohtuotsus on jõustunud, on komisjon rikkunud ka õiguskindluse põhimõtet.
3.

Kolmas väide: ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine, kuna komisjon eksis, kui ta tuvastas, et esinevad liikmesriikide kaubanduse mõjutamise ja konkurentsi moonutamise kooseisutunnused. Samas möönis komisjon, et Zweckverband Tierkörperbeseitigungil on kõnealuses jäätmetöötluse valdkonnas piirkondlik monopol, milles ei esine õiguspärast konkurentsi. Komisjon ei jõudnud aga sellest tulenema pidavale järeldusele, et liikmesriikide kaubanduse mõjutamise ja konkurentsi moonutamise võimalus on välistatud seetõttu, et Zweckverband Tierkörperbeseitigung ei paku konkurentsi teistele ettevõtjatele ega isegi mitte teistes liikmesriikides asutatud ettevõtjatele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 295/30

3. augustil 2012 esitatud hagi — Afepadi jt versus komisjon

(Kohtuasi T-354/12)

2012/C 295/54

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: Asociación Española de Fabricantes de Preparados alimenticios especiales, dietéticos y plantas medicinales (Afepadi) (Barcelona, Hispaania), Elaborados Dietéticos, SA (España), Nova Diet, SA (Burgos, Hispaania), Laboratorios Vendrell, SA (España), Ynsadiet, SA (Madrid, Hispaania) (esindaja: abogada P. Velázquez González)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada määruse (EL) nr 432/2012 põhjendused 11, 14 ja 17, sest need kahjustavad tõsiselt hagejate huve;

— tunnistada õiguskindluse huvides, et Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1924/2006 artiklis 13 ette nähtud tervisealaste väidete tagasilükkamine peab toimuma õigusakti kujul;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Ühenduste Komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon andis 16. mail 2012 määruse (EL) nr 432/2012, millega kehtestatakse nimekiri tervisealastest väidetest, mida on lubatud esitada toidu kohta, välja arvatud haigestumise riski vähendamisele ning laste arengule ja tervisele viitavad väited (1). Selle määrusega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (2).

Hagi põhjendamiseks väidab hageja, et rikuti õiguskindluse põhimõtet.

Hageja väidab sellega seoses, et vaatamata tehtud tööle ei ole komisjon täielikult teostanud talle määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõikest 3 tulenevat ülesannet võtta vastu ühenduses lubatud tervisealaste väidete nimekiri, sest kõigi EFSA-le hindamiseks esitatud tervisealaste väidete lubamise kohta ei ole otsust langetatud. Seega ootab esmast või põhjalikumat hindamist suur hulk väiteid, sh väited, mis puudutavad „botaanilisi” aineid, mida hagejad oma toodetavas toidus sageli kasutavad.

Nii on „botaanilisi” aineid tootvatele või kasutavatele toidukäitlejatele kindlasti teada, millised tervisealased väited rajanevad üldtunnustatud teaduslikel andmetel (222 juba loa saanud tervisealast väidet) ja mida nad võivad oma toodete puhul kasutada, ent neid ei ole samas vormis (määruse kujul) teavitatud sellest, mis saab väidetest, mida ei ole lubatud väidete hulka arvatud; st kas need on hindamisel, vajavad põhjalikumat hindamist, kas need on tagasi lükatud või kas neid kavatsetakse lubada ja millal või mis tähtaja jooksul.

(1) ELT L 136, lk 1.

(2) ELT L 404, lk 9.