EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(teine koda)

15. september 2015

Patrick Wanègue

versus

Euroopa Liidu Regioonide Komitee

„Avalik teenistus — Ametnikud — Töötingimused — Ületunnitöö — Personalieeskirjade artikkel 56 — Personalieeskirjade VI lisa artikkel 3 — Palgaastme AST 6 autojuhid — Ületunnitöö eest kindlasummalise hüvitise saamise õiguse kaotamine — Kodukorra artikkel 81 — Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi”

Ese:

ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega P. Wanègue palub sisuliselt tühistada otsus, millega Euroopa Liidu Regioonide Komitee haldus- ja finantsdirektori kohusetäitja ametisse nimetava asutusena tühistas talle ületunnitöö eest makstud kindlasummalise hüvitise alates 1. juulist 2014, ning mõista Regioonide Komiteelt tema kasuks uuesti välja see hüvitis alates samast kuupäevast koos viivitusintressidega ning mõista Regioonide Komiteelt välja hüvitis varalise ja mittevaralise kahju eest, mida eespool nimetatud otsus talle tekitas.

Otsus:

Jätta hagi osaliselt ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata ja osaliselt ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Jätta Patrick Wanègue’i kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu Regioonide Komitee kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnike hagid — Täielik pädevus — Rahalised vaidlused personalieeskirjade artikli 91 lõike 1 tähenduses — Mõiste — Hagi, mille eesmärk on välja nõuda personalieeskirjade või muu õigusakti alusel väidetavalt maksmisele kuuluv summa — Hõlmamine

Ametnik ei saa tugineda sisejuhise tõlgendusele, mis on vastuolus personalieeskirjade üldsätete enda sõnastusega, selleks et vaidlustada sellise otsuse vastuvõtmist, millega kaotati üksnes seetõttu õigus saada kindlasummalist hüvitist ületundide eest, et ta edutati palgaastmele AST 5 ja seejärel palgaastmele AST 6. Personalieeskirjade artikli 56 teise lõigu sõnastusest ilmneb selgelt, et tegevusüksuse AD ning tegevusüksuste AST 5–11 töötajate ületunnitöö ei anna õigust mingile hüvitisele või lisatasule. Euroopa Liidu institutsioonide ja ametite vastu võetud sisejuhised ei saa igal juhul õiguspäraselt mingil juhul kehtestada norme, mis teevad erandi õigusnormide hierarhias kõrgemalseisvatest sätetest, nagu seda on personalieeskirjade sätted ja selle kohaldamiseks võetud õigusnormid. (vt punktid 54‑56) Viited: Esimese Astme Kohus: kohtuotsus, 25.10.2005, Fardoom ja Reinard vs. komisjon, T‑43/04, EU:T:2005:374, punkt 36. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus, 30.11.2009, Voslamber vs. komisjon, F‑86/08, EU:F:2009:161, punkt 53.

Mis puudutab personalieeskirjade artiklis 56 ette nähtud kindlasummalist hüvitist ületunnitöö eest, siis selle sätte teine ja kolmas lõik välistavad sõnaselgelt tegevusüksuse AD ja tegevusüksuse AST palgaastmete 5–11 ametnike puhul õiguse saada võimalike tehtud ületundide eest mingit hüvitist või lisatasu ning need ei näe ette mingit erandit tulenevalt täidetud ülesannete laadist või järjepidevalt tehtud ületundidest. Seega ei saa ametnik väita, et see piirang ei kehti sellistele ametnikele, kes peavad järjepidevalt tegema ületundide, nagu autojuhid, mistõttu neil oleks õigus saada kindlasummalist hüvitist ületunnitöö eest kogu teenistuskäigu ajal, sõltumata nende palgaastmest. Selles suhtes ilmneb personalieeskirjade artikli 56 esimesest, teisest ja kolmandast lõigust koostoimes, et seadusandja eesmärk oli kaitsta ametnikke kohustuse eest teha liiga palju töötunde, jättes siiski hüvitise või lisatasu saamise õiguse üksnes nendele ametnikele, kes on määratud palgaastmete skaala esimestele tasemetele ning kes saavad seetõttu väiksemat töötasu teistest kolleegidest, kel on nende teenistusstaaži tõttu kõrgem palgaaste ja töötasu. Lisaks rakendab personalieeskirjade VI lisa, mis puudutab hüvitamist ja tasu ületunnitöö eest, artiklit 56 ja näeb selles artiklis sätestatud piirides ette hüvitamise viisi ja summad, mida võivad saada tegevusüksuse AST/SC palgaastmete SC 1–SC 6 või tegevusüksuse AST palgaastme AST 1–AST 4 ametnikud. Personalieeskirjade VI lisast ega seda enam selle lisa artiklist 3 ei saa seega tuletada mingit erandit põhimõttest, mis on ette nähtud personalieeskirjade artikliga 6 tegevusüksuse AST palgaastmete AST 5–AST 1l ametnikele. Igal juhul ei saa kindlasummalist hüvitist ületunnitöö eest laiendada muudele ametnikele kategooriatele kui need, mis on sõnaselgelt määratletud personalieeskirjade VI lisa artiklis 3. Nimelt tuleb rahalisi toetusi andvaid sätteid tõlgendada tähttäheliselt. (vt punktid 65 ja 67‑70) Viited: Esimese Astme Kohus: kohtuotsused, 18.9.2003, Lebedef jt vs. komisjon, T‑221/02, EU:T:2003:239, punkt 38, ja 15.7.2004, Valenzuela Marzo vs. komisjon, T‑384/02, EU:T:2004:239, punkt 104. Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus, 7.10.2009, Pappas vs. komisjon, F‑101/08, EU:F:2009:137, punkt 65.

Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõige 2 ja direktiivi 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikkel 6, mis näevad ette maksimaalse tööaja piirangu ning kohustuse sätestada igapäevased ja –nädalased puhkeajad, ei puuduta töötajate töötasu ega seda enam ületunnitöö tasustamist kindlasummalise hüvitisega. (vt punkt 72)