ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/7

Euroopa Kohtu (viies koda) 11. detsembri 2014. aasta otsus (Tribunal administratif de Pau eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Khaled Boudjlida versus Préfet des Pyrénées-Atlantiques

(Kohtuasi C-249/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Viisa-, varjupaiga-, sisserände- ja muu isikute vaba liikumisega seotud poliitika - Direktiiv 2008/115/EÜ - Ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmine - Kaitseõiguste tagamise põhimõte - Ebaseaduslikult riigis viibiva kolmanda riigi kodaniku õigus olla ära kuulatud enne tema õigusi riivata võiva otsuse vastuvõtmist - Tagasisaatmisotsus - Õigus olla ära kuulatud enne tagasisaatmisotsuse vastuvõtmist - Selle õiguse sisu))

(2015/C 046/09)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal administratif de Pau

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Khaled Boudjlida

Vastustaja: Préfet des Pyrénées-Atlantiques

Resolutsioon

Õigust olla mis tahes menetluses ära kuulatud, nagu seda kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel ja eeskätt selle artikli 6 raames, tuleb tõlgendada nii, et ebaseaduslikult riigis viibiva kolmanda riigi kodaniku puhul hõlmab see õigust esitada enne tema suhtes tehtava tagasisaatmisotsuse vastuvõtmist oma seisukoht enda riigis viibimise seaduslikkuse, direktiivi artikli 5 ja artikli 6 lõigete 2–5 kohaldamise põhjendatuse ja tema tagasipöördumise tingimuste kohta.

Seevastu tuleb õigust olla mis tahes menetluses ära kuulatud, nagu seda kohaldatakse direktiivi 2008/115 ja eeskätt selle artikli 6 raames, tõlgendada nii, et pädev siseriiklik ametiasutus ei ole kohustatud sellist kodanikku enne vastava otsuse vastuvõtmise eesmärgil korraldatud ärakuulamist hoiatama oma kavatsusest teha tema suhtes tagasisaatmisotsus, tegema talle teatavaks asjaolud, mille alusel ta kavatseb vastava otsuse teha, ega jätma talle enne tema seisukohtade ärakuulamist järelemõtlemisaega, kui sellel kodanikul on võimalus esitada tarvilikult ja tõhusalt oma seisukoht enda riigis viibimise ebaseaduslikkuse küsimuses ja põhjuste kohta, mis võivad siseriiklikust õigusest tulenevalt olla aluseks sellele, et nimetatud ametiasutus loobub tagasisaatmisotsuse tegemisest.

Õigust olla mis tahes menetluses ära kuulatud, nagu seda kohaldatakse direktiivi 2008/115 ja eeskätt selle artikli 6 raames, tuleb tõlgendada nii, et ebaseaduslikult riigis viibiv kolmanda riigi kodanik võib enne seda, kui pädev siseriiklik ametiasutus võtab tema suhtes vastu tagasisaatmisotsuse, pöörduda õigusnõustaja poole, et saada temalt ametiasutuse poolt ärakuulamise raames abi; seda tingimusel, et niisuguse õiguse kasutamine ei mõjuta tagasisaatmismenetluse nõuetekohast toimimist ega takista direktiivi 2008/115 tõhusat rakendamist.

Õigust olla mis tahes menetluses ära kuulatud, nagu seda kohaldatakse direktiivi 2008/115 ja eeskätt selle artikli 6 raames, tuleb siiski tõlgendada nii, et see ei pane liikmesriikidele kohustust kanda sellise abiga seotud kulud tasuta õigusabi raames.

(1) ELT C 189, 29.6.2013.
2.

Määruse nr 1346/2000 artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle liikmesriigi kohtud, mille territooriumil algatati äriühingu vara suhtes maksejõuetusmenetlus, on kõnealuse sätte alusel pädevad arutama pankrotihalduri poolt selle äriühingu juhatuse liikme vastu esitatud hagi, nagu on arutamisel põhikohtuasjas, nõudega hüvitada äriühingule väljamaksed, mis on tehtud pärast äriühingu maksejõuetuks muutumist või sellise seisundi tekkimist, kus äriühingu vara ei kata tema kohustusi, kui juhatuse liikme elukoht ei ole mõnes muus liikmesriigis, vaid tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise konventsiooni – mis allkirjastati 30. oktoobril 2007 ja mille sõlmimine kiideti ühenduse nimel heaks nõukogu 27. novembri 2008. aasta otsusega 2009/430/EÜ – osalisriigis, nagu see on põhikohtuasjas.
1.

Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid selleks, et täita kohtuotsust komisjon vs. Itaalia (C-135/05, EU:C:2007:250), siis on ta rikkunud ELTL artikli 260 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 14. jaanuari 2015. aasta otsus (Centrale Raad van Beroep’i eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv) versus M. S. Demirci jt

(Kohtuasi C-171/13) (1)

(Eelotsusetaotlus - EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping - Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus - Elukohatingimusest loobumine - Siseriiklike õigusaktide alusel määratud lisahüvitised - Elukohatingimus - Kohaldamine endistele Türgi päritolu töötajatele - Türgi kodanikud, kes on saanud vastuvõtva liikmesriigi kodakondsuse)

(2015/C 073/04)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Centrale Raad van Beroep

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

Vastustajad: M.S. Demirci, D. Cetin, A.I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

Resolutsioon

Assotsiatsiooninõukogu 19. septembri 1980. aasta otsuse nr 3/80, mis käsitleb Euroopa ühenduste liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide kohaldamist Türgi töötajate ja nende pereliikmete suhtes, sätteid – võttes arvesse ka lisaprotokolli, millele kirjutati alla Brüsselis 23. novembril 1970 ning mis sõlmiti, kiideti heaks ja kinnitati ühenduse nimel nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrusega (EMÜ) nr 2760/72, artiklit 59 – peab tõlgendama nii, et liikmesriigi kodanikud, kes töötasid sealsel seaduslikul tööturul Türgi töötajatena, ei saa viidates asjaolule, et nad on säilitanud Türgi kodakondsuse, tugineda otsuse nr 3/80 artiklile 6 selleks, et vaidlustada selle liikmesriigi õigusnormides ette nähtud elamise nõuet rahalise mitteosamakselise erihüvitise saamiseks nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71, sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, mida on muudetud ja ajakohastatud nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 647/2005, artikli 4a tähenduses.

(1) ELT C 178, 22.6.2013.
Euroopa Kohtu (viies koda) 15. jaanuar 2015. aasta otsus (Centrale Raad van Beroep – Madalmaad eelotsusetaotlus) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank versus L.F. Evans

(Kohtuasi C-179/13) (1)

(Eelotsusetaotlus - Töötaja suhtes kohaldamisele kuuluvate õigusnormide kindlaksmääramine sotsiaalkindlustusvaldkonnas - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Kohaldatavus - Liikmesriigi kodanik, kes töötab kolmanda riigi konsulaadis, mis asub selle muu liikmesriigi territooriumil, kus ta elab - Konsulaarsuhete Viini konventsioon - Artikli 71 lõige 2 - Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad alalistele elanikele ette soodustused, eesõigused ja puutumatuse)

(2015/C 073/05)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Centrale Raad van Beroep

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

Kostja: L.F. Evans

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsiooni, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1992/2006, artiklit 2 koosmõjus selle määruse artikliga 16 tuleb tõlgendada nii, et selle ajavahemiku osas, mil liikmesriigi kodanik töötab kolmanda riigi konsulaarasutuses, mis asub sellise liikmesriigi territooriumil, mille kodanik ta ei ole, kuid mille territooriumil ta elab, tuleb teda selle sätte tähenduses pidada isikuks, kelle suhtes ei kehti ühegi liikmesriigi õigusnormid, kui see kodanik ei ole vastavalt tema elukohaliikmesriigi õigusnormidele, mis on vastu võetud 24. aprillil 1963 Viinis sõlmitud konsulaarsuhete Viini konventsiooni artikli 71 lõike 2 alusel, siseriikliku sotsiaalkindlustussüsteemiga hõlmatud.

(1) ELT C 189, 29.6.2013.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 15. jaanuar 2015. aasta otsus (Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Leedu eelotsusetaotlus) – Birutė Šiba versus Arūnas Devėnas

(Kohtuasi C-537/13) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Kohaldamisala - Tarbijalepingud - Advokaadi ja tarbija vahel sõlmitud õigusteenuse osutamise leping)

(2015/C 073/07)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Birutė Šiba

Kostja: Arūnas Devėnas

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes tuleb tõlgendada nii, et seda kohaldatakse sellistele õigusteenuse osutamise tüüplepingutele, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille advokaat on sõlminud füüsilise isikuga, kes toimib eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, majandus- ega kutsetegevusega.

(1) ELT C 9, 11.1.2014.
Euroopa Kohtu (teine koda) 14. jaanuari 2015. aasta otsus (Court of Appeal’i (England & Wales) (Civil Division) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – The Queen, vastavalt taotlusele, mille esitas: Eventech Ltd versus The Parking Adjudicator

(Kohtuasi C-518/13) (1)

(Eelotsusetaotlus - Konkurents - Riigiabi - ELTL artikli 107 lõige 1 - Mustadele taksodele, kuid mitte eraüürisõidukitele antud luba kasutada bussiradasid - Mõiste „riigiabi” - Riigi ressursid - Majanduslik eelis - Valikuline eelis - Mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele)

(2015/C 073/06)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: The Queen, vastavalt taotlusele, mille esitas: Eventech Ltd

Kostja: The Parking Adjudicator

menetluses osalesid: London Borough of Camden, Transport for London

Resolutsioon

1. Ei ilmne, et turvalise ja tõhusa transpordisüsteemi loomiseks mustade taksode, kuid mitte eraüürisõidukite lubamine avalikul teel olevale bussirajale kellaaegadel, mil sellel rajal kehtivad liikluspiirangud, välja arvatud sellise sõiduki tellinud reisijate pealevõtmiseks või mahaminekuks, kujutaks endast riigi ressursside kasutamist ja annaks nendele taksodele valikulise majandusliku eelise ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuid eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb seda siiski kontrollida.

2. Ei saa välistada, et mustade taksode, kuid mitte eraüürisõidukite lubamine avalikul teel olevale bussirajale kellaaegadel, mil sellel rajal kehtivad liikluspiirangud, välja arvatud sellise sõiduki tellinud reisijate pealevõtmiseks või mahaminekuks, võib kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 367, 14.12.2013.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1008/2008 ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta artikli 23 lõike 1 teist lauset tuleb tõlgendada nii, et niisuguses elektroonilises broneerimissüsteemis, nagu on kõne all põhikohtuasjas, tuleb lõplik makstav hind näidata lennuteenuste hinna igakordsel, sealhulgas esmakordsel esitamisel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/12

Euroopa Kohtu (suurkoda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Cour constitutionnelle’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Mohamed M'Bodj. versus Belgia riik

(Kohtuasi C-542/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikli 19 lõige 2 - Direktiiv 2004/83/EÜ - Pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi saamise miinimumnõuded - Täiendava kaitse nõuetele vastav isik - Artikli 15 punkt b - Taotleja piinamine või ebainimlik või väärikust alandav kohtlemine või karistamine päritoluriigis - Artikkel 3 - Soodsamad normid - Rasket haigust põdev taotleja - Sobiva ravi puudumine päritoluriigis - Artikkel 28 - Sotsiaalhoolekanne - Artikkel 29 - Arstiabi))

(2015/C 065/16)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour constitutionnelle

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Mohamed M’Bodj

Kostja: Belgia riik

Resolutsioon

Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta artikleid 28 ja 29 tuleb koostoimes sama direktiivi artikli 2 punktiga e ning artiklitega 3, 15 ja 18 tõlgendada nii, et liikmesriik ei ole kohustatud võimaldama nendes artiklites ette nähtud sotsiaalhoolekande- ja tervishoiuteenuseid kolmandate riikide kodanikele, kellele on antud luba jääda sellesse liikmesriiki niisuguste siseriiklike õigusaktide alusel, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ning mis võimaldavad anda selle liikmesriigi elamisloa välismaalasele, kellel on haigus, mis kujutab tegelikku ohtu tema elule või kehalisele puutumatusele või reaalset ohtu saada ebainimlikult või alandavalt koheldud, kui tema päritoluriigis või kolmandas riigis, kus ta varem elas, ei leidu sobivat ravi ning kui tegemist ei ole kõnealuse välismaalase jaoks tervishoiuteenuste tahtlikult kättesaamatuks tegemisega selles riigis.

(1) ELT C 367, 14.12.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/5

Euroopa Kohtu (suurkoda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (High Court of Justice‘i (England & Wales), Queen's Bench Division‘i (Administrative Court) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – The Queen, vastavalt taotlusele, mille esitasid: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarth Rodriguez versus Secretary of State for the Home Departement

(Kohtuasi C-202/13) (1)

((Euroopa Liidu kodakondsus - Direktiiv 2004/38/EÜ - Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigus liikmesriigi territooriumil vabalt liikuda ja elada - Sisenemisõigus - Kolmanda riigi kodanik, kes on liidu kodaniku pereliige ja kellel on liidu liikmesriigi elamisluba - Liikmesriigi õigusnormid, mis seavad riigi territooriumile sisenemise sõltuvusse eelnevast sissesõiduloa saamisest - Direktiivi 2004/38/EÜ artikkel 35 - Protokolli (nr 20) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 26 teatavate aspektide kohaldamise kohta Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes artikkel 1))

(2015/C 065/07)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: The Queen, vastavalt taotlusele, mille esitasid: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarth Rodriguez

Vastustaja: Secretary of State for the Home Departement

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artiklit 35 ning protokolli (nr 20) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 26 teatavate aspektide kohaldamise kohta Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et need normid ei võimalda liikmesriigil üldpreventsiooni huvides kehtestada liidu kodaniku pereliikme suhtes, kellel ei ole liikmesriigi kodakondsust ja kellel on muu liikmesriigi ametiasutuste poolt direktiivi 2004/38 artikli 10 alusel välja antud kehtiv elamisluba, kohustust omada siseriikliku õiguse alusel sissesõiduluba, nt EMP (Euroopa Majanduspiirkonna) kodaniku pereliikme sissesõiduluba, et ta saaks siseneda selle liikmesriigi territooriumile.

(1) ELT C 189, 29.6.2013.
—

mis ei näe ette raskelt haige kolmanda riigi kodaniku põhivajaduste katmist niivõrd, kui see on võimalik, et esmaabi ja haiguste põhiravi saaks ka tegelikult osutada ajavahemikul, mille jooksul asjassepuutuv liikmesriik peab nimetatud kolmanda riigi kodaniku väljasaatmise edasi lükkama, kuna viimane on esitanud kaebuse tema suhtes tehtud otsuse peale.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/15

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Raad van State eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao) versus Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

(Kohtuasi C-599/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu finantshuvide kaitse - Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 - Artikkel 4 - Liidu üldeelarve - Määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 - Artikli 53b lõige 2 - Otsus 2004/904/EÜ - Euroopa Pagulasfond ajavahemikuks 2005–2010 - Artikli 25 lõige 2 - Eeskirjade eiramise korral toetuse tagasinõudmiskohustuse õiguslik alus))

(2015/C 065/20)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Somalische Vereniging Amsterdam en Omgeving (Somvao)

Kostja: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Resolutsioon

Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (muudetud nõukogu 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006) artikli 53b lõike 2 algust ja punkti c tuleb tõlgendada nii, et kui siseriiklikus õiguses õiguslik alus puudub, siis tuleneb sellest sättest õiguslik alus otsusele, millega siseriiklik asutus Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide koostöös eelarve täitmise raames toetuse saaja kahjuks muudab Euroopa Pagulasfondist antud toetuse summat ja määrab toetuse saajalt osa toetussumma tagasinõudmise. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab nii toetusesaaja kui liikmesriigi ametiasutuse tegevust arvestades kaaluma, kas tagasimaksmise nõude puhul on kinni peetud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtetest sellistena, nagu neid käsitatakse liidu õiguses.

(1) ELT C 24, 25.1.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/10

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság’i eelotsusetaotlus – Ungari) – Generali-Providencia Biztosító Zrt versus Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

(Kohtuasi C-470/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Riigihanked, mille maksumus jääb alla direktiivis 2004/18/EÜ ette nähtud piirmäära - ELTL artiklid 49 ja 56 - Kohaldatavus - Selge piiriülene huvi - Hankemenetlusest kõrvaldamise alused - Sellise ettevõtja kõrvaldamine hankemenetlusest, kes on rikkunud siseriiklikke konkurentsieeskirju, kusjuures asjaomane rikkumine on tuvastatud vähem kui viis aastat tagasi tehtud kohtuotsusega - Lubatavus - Proportsionaalsus))

(2015/C 065/14)

Kohtumenetluse keel: ungari

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Generali-Providencia Biztosító Zrt

Vastustaja: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

Resolutsioon

ELTL artiklitega 49 ja 56 ei ole vastuolus selliste siseriiklike õigusnormide kohaldamine, mille kohaselt ei saa riigihankemenetluses osaleda ettevõtja, kes on rikkunud konkurentsieeskirju, kusjuures see rikkumine on tuvastatud jõustunud kohtuotsusega ja ettevõtjale on selle eest määratud trahv.

(1) ELT C 367, 14.12.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/5

Euroopa Kohtu (teine koda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Raad van State eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën versus Q

(Kohtuasi C-133/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Maksuõigusnormid - Kinkemaks - „Maavalduse” maksuvabastus - Teise liikmesriigi territooriumil asuva maavalduse maksust vabastamata jätmine))

(2015/C 065/06)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

Vastustaja apellatsioonimenetluses: Q

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi sellised õigusaktid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mille alusel teatavate rahvusliku kultuuriajaloolise pärandi hulka kuulumise tõttu kaitse alla võetud kinnistute kinkemaksuvabastus on piiratud selle liikmesriigi territooriumil asuvate kinnistutega, kui maksuvabastus ei ole välistatud kinnistute puhul, mis vaatamata asukohale mõne teise riigi territooriumil võivad kuuluda nimetatud liikmesriigi kultuuriajaloolise pärandi hulka.

(1) ELT C 171, 15.6.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/12

Euroopa Kohtu (kuues koda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Itaalia eelotsusetaotlus) – Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR) versus Comune di Quartu S. Elena

(Kohtuasi C-551/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2008/98/EÜ - Artikkel 15 - Jäätmekäitlus - Jäätmetekitaja võimalus viia jäätmete töötlus ise läbi - Ülevõttev siseriiklik seadus, mis on vastu võetud, kuid ei ole veel jõustunud - Ülevõtmistähtaja möödumine - Vahetu õigusmõju))

(2015/C 065/17)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)

Vastustaja: Comune di Quartu S. Elena

Resolutsioon

Liidu õigust ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas, millega võetakse üle selle direktiivi säte, kuid mille jõustumise tingimuseks on seatud hilisema siseriikliku akti vastuvõtmine, kui see jõustumine toimub pärast selles direktiivis määratud ülevõtmistähtaja möödumist.

Direktiivi 2008/98 artikli 15 lõiget 1 koostoimes direktiivi artiklitega 4 ja 13 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, milles ei ole ette nähtud esmase jäätmetekitaja või -valdaja võimalust ise oma jäätmed kõrvaldada, mis vabastab ta jäätmekõrvaldamise tasu maksmisest, tingimusel et need õigusnormid vastavad proportsionaalsuse põhimõtte nõuetele.

(1) ELT C 377, 21.12.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/3

Euroopa Kohtu (teine koda) 18. detsembri 2014. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlandeni eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Staatssecretaris van Financiën versus X

(Kohtuasi C-87/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Maksuõigusnormid - Tulumaks - Mitteresidendist maksumaksja - Omaniku poolt kasutatava ajaloomälestisega seotud kulude mahaarvamine - Mahaarvamisõiguse puudumine ainuüksi sel põhjusel, et mälestis ei ole kaitse alla võetud maksustavas riigis, kuigi see on kaitse all elukohariigis))

(2015/C 065/04)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Staatssecretaris van Financiën

Vastustaja: X

Resolutsioon

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, mis rahvusliku kultuuriajaloolise pärandi kaitse huvides annavad kaitse alla võetud mälestistega seotud kulude mahaarvamise õiguse ainult oma territooriumil asuvate mälestiste omanikele, kui see võimalus on antud selliste mälestiste omanikele, mis vaatamata asukohale mõne teise riigi territooriumil võivad kuuluda nimetatud liikmesriigi kultuuriajaloolise pärandi hulka.

(1) ELT C 141, 18.5.2013.
2.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, tuleb tõlgendada nii, et siseriiklikud asutused ja kohtud peavad keelduma andmast maksukohustuslasele ühendusesisese tarne raames mahaarvamisõigust, maksuvabastust või õigust käibemaks tagasi saada, isegi kui siseriiklikus õiguses puuduvad sätted, mis sellise keeldumise ette näeksid, kui objektiivsete asjaolude põhjal on tõendatud, et maksukohustuslane teadis või oleks pidanud teadma, et tehinguga, millele tuginedes ta oma õigust põhjendab, osales ta tarneahela raames toime pandud käibemaksupettuses.