ET Euroopa Liidu Teataja C 51/33

30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-536/07)

(2008/C 51/56)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: D. Kukovec ja R. Sauer)

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Hageja nõuded

— Kuna Kölni linn on 6. augustil 2004 sõlminud seltsinguga Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR (vahepeal seltsing Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8–11) ilma, et ta oleks viinud läbi pakkumismenetluse koos hanketeate kogu ühenduses avaldamisega vastavate sätete kohaselt, on Saksamaa Liitvabariik rikkunud nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, (1) artiklit 7 koosmõjus artikliga 11;

— mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord, („direktiiv”) artikli 7 kohaselt kohustuvad tellijad riiklike ehituslepingute sõlmimisel järgima konkreetset menetlust. Seejuures rakendatakse läbirääkimistega menetlust vaid erandjuhul ning üksnes kindlaksmääratud eeldustel, samas kui üldjuhul tuleb kohaldada avatud või piiratud menetlust. Riigihangete valdkonnas on tõhusa konkurentsi tagamiseks vaja, et liikmesriikide tellijate koostatud hanketeated lepingute sõlmimise kohta avaldatakse kogu ühenduses. Direktiivi artikkel 11 sätestab vastavad teavitamiseeskirjad.

Hagi puudutab riikliku ehitustöölepingu sõlmimist Kölni linna poolt eraõigusliku investeerimisühinguga ilma, et oleks järgitud vajalikku menetlust, eriti teavitamist. Lepingu sõlmimise eesmärk oli nelja uue messihoone ehitamine kasutamiseks KölnMesse GmbH-le, mis on eraõiguslik äriühing ja mille enamusosalus kuulub Kölni linnale. Vaidlustatud ehituslepingu kohaselt pidi investeerimisühing ehitama uued messihooned ja lisaruumid vastavalt üksikasjalikele spetsifikatsioonidele. Linn pidi rentima hoonet kindlaksmääratud ajal pikkusega kolmekümmend aastat renditasu eest kogusummas üle 600 miljoni euro. Allrendilepingu raames rentis ta hoone edasi messiettevõtja KölnMesse GmbH-le.

Komisjon väidab, et tegemist on riikliku ehituslepinguga, mis vastavalt direktiivile oleks tulnud sõlmida pakkumismenetluses hanketeate kogu ühenduses avaldamise teel. Esiteks on Kölni linn kohaliku omavalitsusüksusena tellija direktiivi tähenduses. Seega on ta direktiivi rakendamisalasse jäävate lepingute puhul kohustatud kinni pidama selles direktiivis sätestatud menetlustingimustest. Teiseks leiab komisjon, et lepingut tuleb hoolimata oma tähistusest „rendileping” ja (tasuta) kasutusõiguse eeskirjadele omasest ilmsest eelistatusest lugeda riiklikuks ehitustöölepinguks direktiivi artikli 1 punkti a mõttes.

Riikliku ehitustöölepingu mõiste ühenduse õiguses hõlmab ka lepinguid, mille eesmärk on anda kasutusse veel mitte olemasolev, kuid tellija spetsifikatsioonides täpselt kirjeldatud hoone. Kuna vastavalt Euroopa Kohtu praktikale tuleb erinevate tunnuste esinemisel liigitada lepingut vastavalt selle põhieesmärgile, ei oma direktiivi alusel hindamisel asjas tähtsust vaidlusaluse lepingu tähistus „rendileping” ning isegi lepingu sellisena Saksa õiguse alusel võimalik liigitamine.

Mis puutub vaidlusalusesse lepingusse, tuleneb selle majanduslikust seosest ja lepingu sõlmimise asjaoludest, et põhilepingu sõlmimisel oli pooltele esmajoones oluline messihoonete ehitamine Kölni linna poolt etteantud üksikasjalike spetsifikatsioonide alusel. Lepingu raskuskese puudutas sellise ehitustegevuse rahastamist, mille eest tasumine toimub osade kaupa. Majanduslikult kaasneb lepinguga sama tulemus, kui ehitustegevust käsitleva töövõtulepingu puhul.

Nendel asjaoludel on direktiivi sätete seisukohast tähtsusetu, kas tellija saab ehitatava hoone omanikuks või mitte ja kas ta hakkab hoonet ise kasutama või kas ta kavatseb anda selle hoone avalikkuse või kindlate kolmandate isikute kasutusse.

Käesoleval juhul on kasutusõigus selle asjaolu pelk tagajärg, et ehituskrunt (ja seega Saksa õiguse kohaselt ka sellele ehitatavad hooned) asuvad eraõigusliku kinnisvaraarendaja omandis. Asjaolu, et messihoonete tulevaseks kasutajaks saaks KölnMesse GmbH, ei muuda midagi asjaolus, et investeerimisühingu ainus lepinguline pool on Kölni linn ja seega on viimane ainus isik, kelle ees investeerimisühing oma kohustuste täitmise eest vastutab.

Kuna ei ole teada ühtegi asjaolu, mis käesoleval juhul õigustaks lepingu sõlmimist ilma hanketeate eelneva avaldamiseta, on komisjon sunnitud järeldama, et vaidlusaluse lepingu sõlmimisega, milles Kölni linn oli tellija ilma hanketeate eelneva avaldamiseta, on Saksamaa Liitvabariik rikkunud direktiivist tulenevaid kohustusi.

(1) EÜT L 199, lk 54; ELT eriväljaanne 06/02, lk 163.