ET Euroopa Liidu Teataja C 254/14

Belgia Kuningriigi 8. juunil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (esimene koda) 25. märtsi 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-538/11: Belgia versus komisjon

(Kohtuasi C-270/15 P)

(2015/C 254/18)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Apellant: Belgia Kuningriik (esindajad: C. Pochet ja J. C. Halleux ning Rechtsanwalt L. Van Den Hende)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada Üldkohtu 25. märtsi 2015. aasta otsus,

— tühistada Euroopa Komisjoni 27. juuli 2011. aasta otsus, mis käsitleb Belgia riigiabi veiste transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate (TSE) teimimise rahastamiseks (riigiabi C 44/08 (ex NN 45/04)), ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esimene väide: Üldkohus rikkus mitut õigusnormi ning jättis täitmata põhjendamiskohustuse, mis puudutab majandusliku soodustamise olemasolu ELTL artikli 107 lk 1 tähenduses.

a) Esimene osa: Üldkohus rikkus õigusnormi ning jättis täitmata põhjendamiskohustuse eelkõige seetõttu, et ta lähtus sellest, et alati, kui ametiasutused panevad teatud ettevõtjatele seaduses sätestatud või haldusõigusliku kohustuse, peavad asjaomased ettevõtjad kandma automaatselt selle kohustusega kaasnevad kulud, ilma et ametiasutused saaksid selles osas midagi muuta ja seda sõltumata meetme eesmärgist ja seosest avaliku võimu teostamisega. Selle seisukohaga ei saa nõustuda, kuid Üldkohus ei selgita, miks on BSE testide kulude näol tegemist ettevõtja eelarvel tavaliselt lasuva kohustusega. Lisaks ei ole Üldkohus täitnud Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 36 koosmõjus artikliga 53 tulenevat põhjendamiskohustust, eelkõige kuna ta on jätnud käsitlemata mitu hageja esitatud argumenti ja pretsedenti või ei ole tunnistanud nende asjakohasust.

b) Teine osa: Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kuna ta leidis, et harmoniseerimissätete olemasolu või nende puudumine ei oma riigiabi olemasolu hindamisel mingit tähtsust. Üldkohus on seejuures rikkunud ka Euroopa Kohtu põhikirja artiklist 36 koosmõjus artikliga 53 tulenevat põhjendamiskohustust, kuna ta jättis käsitlemata Belgia Kuningriigi esitatud väited.

c) Kolmas osa: Üldkohus lähtub vaidlustatud otsuses ebaõigelt sellest, et Belgia Kuningriik ei ole märkinud, miks ülemäärase hüvitamise olemasolu või selle puudumine on ELTL artikli 107 lõikes 1 sätestatud majandusliku soodustamise olemasolu jaoks õiguslikult oluline. Pealegi sisaldab vaidlustatud kohtuotsus õigusviga, kuna selles lähtutakse nähtavasti sellest, et esitatud faktid ei ole piisavad.

Teine väide: Üldkohus on rikkunud õigusnormi ja jätnud täitmata põhjendamiskohustuse, mis puudutab valikulisuse tingimust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses. Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kuna ta lähtus üldistavalt sellest, et ettevõtjad, kes on kohustatud teste läbi viima enne, kui nad võivad oma kauba turule viia või seda müüa, on per definitionem„sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras”. Igal juhul ei ole Üldkohus täitnud oma põhjendamiskohustust, kuna ta ei ole selgitanud, miks kõik need ettevõtjad on riigiabi osas „sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras”, ning kuna Üldkohus jättis käsitlemata Belgia Kuningriigi esitatud kahtlused.