Kohtuasi C‑348/16

Moussa Sacko

versus

Commissione Territoriale per il riconoscimento della protezione internazionale di Milano

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Milano)

Eelotsusetaotlus – Varjupaigapoliitika – Direktiiv 2013/32/EL – Artiklid 12, 14, 31 ja 46 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 47 – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Rahvusvahelise kaitse taotluse rahuldamata jätmise peale esitatud kaebus – Kohtu võimalus teha otsus ilma taotlejat ära kuulamata

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (teine koda) 26. juuli 2017. aasta otsus

Piirikontroll, varjupaik ja sisseränne – Varjupaigapoliitika – Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetlus – Direktiiv 2013/32 – Taotlejale antavad tagatised – Rahvusvahelise kaitse taotluse rahuldamata jätmise peale esitatud kaebus – Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile – Nimetatud kaebuse raames taotleja eelnevalt ärakuulamata jätmine – Lubatavus – Tingimused

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/32, artiklid 12, 14, 31 ja 46)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta, eelkõige selle artikleid 12, 14, 31 ja 46, koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui liikmesriigi kohus, kellele on esitatud kaebus sellise otsuse peale, millega lükati tagasi ilmselgelt põhjendamata rahvusvahelise kaitse andmise taotlus, jätab nimetatud kaebuse rahuldamata, ilma et ta kuulaks taotleja ära, kui faktilised asjaolud ei jäta mingit kahtlust selles, et see rahuldamata jätmise otsus on põhjendatud, tingimustel et esiteks on sama direktiivi artikli 14 alusel antud taotlejale esimese astme menetluses võimalus tema rahvusvahelise kaitse taotlusega seonduvaks isiklikuks vestluseks, ja et juhul kui see vestlus toimus, siis on selle salvestis või üleskirjutus kantud toimikusse vastavalt nimetatud direktiivi artikli 17 lõikele 2, ning teiseks, et kohus, kellele kaebus on esitatud, võib määrata, et selline ärakuulamine tuleb korraldada, kui ta peab seda vajalikuks nii faktide kui õiguslike küsimuste täieliku ja ex nunc hindamise läbiviimiseks, mis on ette nähtud sama direktiivi artikli 46 lõikes 3.

Seoses ilmselgelt põhjendamatu taotlusega direktiivi 2013/32 artikli 32 lõike 2 tähenduses, nagu on tegemist põhikohtuasjas, on kohtule pandud kohustus viia läbi selle direktiivi artikli 46 lõikes 3 ette nähtud täielik ja ex nunc läbivaatamine põhimõtteliselt täidetud, kui see kohus võtab arvesse menetlusdokumente, mis esitati kohtule, kellele kaebus on esitatud, ning objektiivseid andmeid, mis sisalduvad haldustoimikus, mis koostatakse esimese astme menetluse tulemusel, sealhulgas vajaduse korral selle käigus läbiviidud isikliku ärakuulamise salvestis.

Seevastu juhul, kui kohus, kellele esitatakse kaebus, asub seisukohale, et nõutava täieliku ja ex nunc hindamise läbiviimiseks on taotleja vaja ära kuulata, kujutab selline nimetatud kohtu määratud ärakuulamine endast sellist formaalsust, millest ei saa loobuda direktiivi 2013/32 põhjenduses 20 nimetatud kiireloomulisust puudutavatel põhjustel.

Lisaks sellele, ehkki direktiivi 2013/32 artikkel 46 ei kohusta kohut, kellele on esitatud kaebus sellise otsuse peale, millega jäeti rahuldamata rahvusvahelise kaitse andmise taotlus, kuulata taotleja ükskõik millistel tingimustel ära, ei luba see siiski liikmesriigi seadusandjal takistada sellel kohtul ärakuulamise korraldamist, juhul kui ta leiab – olles otsustanud, et esimese astme menetluses korraldatud isikliku vestluse ajal kogutud teave ei ole piisav –, et on vaja korraldada selline nimetatud direktiivi artikli 46 lõikes 3 ette nähtud ärakuulamine, selleks et hinnata täielikult ja ex nunc nii fakte kui ka õiguslikke asjaolusid.

(vt punktid 45, 46, 48, 49 ja resolutsioon)