ET Euroopa Liidu Teataja C 235/9

Euroopa Komisjoni 1. juunil 2012 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas laiendatud koda) 21. märtsi 2012. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Iirimaa jt versus komisjon

(Kohtuasi C-272/12 P)

2012/C 235/16

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: V. Di Bucci, G. Conte, D. Grespan, N. Khan ja K. Walkerová)

Teised menetlusosalised: Prantsuse Vabariik, Iirimaa, Itaalia Vabariik, Eurallumina SpA, Aughinish Alumina Ltd

Apellandi nõuded

— tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu (neljas laiendatud koda) 21. märtsi 2012. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Iirimaa jt vs. komisjon, millest teatati komisjonile 23. märtsil 2012,

— suunata kohtuasjad uueks arutamiseks tagasi Üldkohtule,

— otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon esitas Euroopa Kohtule apellatsioonkaebuse 21. märtsi 2012. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-50/06 RENV, T-56/06 RENV, T-60/06 RENV, T-62/06 RENV ja T-69/06 RENV: Iirmaa jt vs. komisjon, millega Üldkohus tühistas komisjoni 7. detsembri 2005. aasta otsuse 2006/323/EÜ Prantsusmaal Gardanne'i piirkonnas, Iirimaal Shannoni piirkonnas ja Itaalias Sardiinias alumiiniumoksiidi tootmisel kütusena kasutatava mineraalõli aktsiisimaksust vabastamise kohta. (1)

Apellant esitab oma apellatsioonkaebuse põhjenduseks viis väidet, mis puudutavad Üldkohtu pädevuse puudumist, Üldkohtu menetlusnormide rikkumist, millega kahjustati komisjoni huve, ja liidu õiguse rikkumist.

Esiteks väidab apellant, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui tõstatas viies kõnealuses liidetud kohtuasjas omal algatusel väite EÜ artikli 87 lõike 1 rikkumise kohta seoses sellega, et vaidlusaluseid siseriiklikke meetmeid ei saa seostada liikmesriikidega. Igal juhul tõstatas Üldkohus kohtuasjades T-56/06 RENV ja T-60/06 RENV omal algatusel väiteid õiguskindluse põhimõtte rikkumise kohta ja/või liidu aktide õiguspärasuse eeldamise kohta, tühistades nende alusel kõnealuse otsuse tervikuna, kuigi need esitati vaid abi tagastamist korralduse vastu.

Teiseks väidab apellant, et otsustades vastupidi Euroopa Kohtu 2. detsembri 2009. aasta otsuses kohtuasjas C-89/08 P: komisjon vs. Iirimaa jt (EKL 2009, lk I-11245) sedastatule eelkõige, et mõistel „konkurentsimoonutus” on nii maksualaste riigisiseste õigusaktide ühtlustamise valdkonnas kui ka riigiabi reeglite valdkonnas sama ulatus ja tähendus, rikkus Üldkohus õigusnormi, ja täpsemalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 teist lõiku, milles on ette nähtud, et kui Euroopa Kohus tühistab Üldkohtu otsuse ja suunab asja tagasi Üldkohtusse, on Euroopa Kohtu otsused õigusküsimustes selle kohtu jaoks siduvad.

Kolmandaks väidab apellant, et asudes seisukohale, et vaidlusalused aktsiisivabastused ei kujuta endast riigiabi, sest nõukogu on nendeks maksualaste õigusaktide ühtlustamise normidega loa andnud, et need ei ole seega asjaomaste liikmesriikidega seostatavad ning et seetõttu ei kohaldata nende suhtes asutamislepingus ette nähtud abi kontrolli menetlust, rikkus Üldkohus õigusnormi nõukogu ja komisjon pädevuse kindlaksmääramise osas ning maksualaste õigusaktide ühtlustamise ja riigiabi kontrolli vahelise suhte osas ning rikkus EÜ artikleid 87 ja 88 ning institutsioonide tasakaalu põhimõtet.

Neljandaks väidab apellant, et Üldkohus tõlgendas contra legem nõukogu 12. märtsi 2001. aasta otsust 2001/224/EÜ teatavate eriotstarbeliste mineraalõlide vähendatud aktsiisimäärade ja aktsiisist vabastamise kohta. (2) Apellandi sõnul põhineb Üldkohtu tõlgendus nõukogu vastusel ühele Üldkohtu küsimusele, rikkudes institutsioonide aktide tõlgendamise eeskirju ja muundades nõukogu vastuse mõtet.

Viimaks väidab apellant, et niivõrd kui Üldkohtu otsus põhineb õiguskindluse põhimõtte, õiguspärasuse eelduse ja hea halduse põhimõtte rikkumisel, puuduvad selles põhjendused või on sellel samad puudused, millele on viidatud teise, kolmanda ja neljanda väite raames.

(1) ELT 2006, L 119, lk 12.

(2) EÜT L 84, lk 23; ELT eriväljaanne 09/01, lk 342.