Siiski tuleb vältida seda, et ELTL artikli 63 lõike 1 tõlgendus võimaldaks suhete osas kolmandate riikidega sellest kasu saada ettevõtjatel, kes ei jää asutamisvabaduse territoriaalse kohaldamisala piiresse. Sellegipoolest ei ole ohtu, et ettevõtja, kes ei jää asutamisvabaduse territoriaalse kohaldamisala piiresse, võiks seda vabadust ära kasutada, kui asjaomased maksuõigusnormid käsitlevad intresside maksustamist, mitte ei kehtesta kolmandate riikide ettevõtjate turulepääsule tingimusi.

Nimelt piisab kolmandast riigist saadud dividendide maksustamisega seoses siseriiklike õigusnormide eseme analüüsimisest selleks, et hinnata, kas kolmandast riigist saadud dividendide maksustamise korrale tuleb kohaldada kapitali vaba liikumist reguleerivaid Euroopa Liidu toimimise lepingu sätteid. Sellise juhtumiga on tegemist maksuõigusnormide puhul, mis ei tee eristust selle osaluse tüübi alusel, millest tulenevalt kolmandas riigis asuvad investeerimisfondid dividende saavad.

ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus sellised liikmesriigi maksuõigusnormid, mille kohaselt ei vabastata maksust dividende, mida kõnealuses liikmesriigis asuvad äriühingud on maksnud kolmandas riigis asuvale investeerimisfondile, kui asjaomasel liikmesriigil ja kolmandal riigil on vastastikune lepingust tulenev haldusabi kohustus, mis lubab liikmesriikide maksuhalduritel kontrollida investeerimisfondide poolt antud teavet. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb kõnealuses asjas analüüsida, kas sellise koostöö raames ette nähtud teabevahetusmehhanism võimaldab liikmesriigi maksuhalduritel vajadusel kontrollida kolmanda riigis territooriumil asuvate investeerimisfondide esitatud teavet, mis puudutab nende tegevuse alustamise tingimusi ja tegevust, et teada saada, kas nad tegutsevad liidus kehtiva õigusliku raamistikuga samaväärses raamistikus.

Nimelt võib selline residendist investeerimisfondidele makstavate dividendide ja mitteresidendist investeerimisfondidele makstavate dividendide erinev maksustamine esiteks pärssida mitteresidendist investeerimisfondide soovi omandada osalust nimetatud liikmesriigis asuvates äriühingutes ja teiseks selle liikmesriigi residendist investorite huvi omandada osakuid mitteresidendist investeerimisfondides. Sellised õigusnormid võivad niisiis endaga kaasa tuua kapitali vaba liikumise piirangu, mis on ELTL artikliga 63 põhimõtteliselt keelatud.

Ent liikmesriigi maksuõigusnormid, milles on peamise eristamiskriteeriumina lähtutud investeerimisfondide asukohast, millest olenevalt peetakse neile residendist äriühingute poolt makstud dividendidelt maks kinni või mitte, kolmandates riikides asuvad investeerimisfondid objektiivselt sarnases olukorras nendega, mille asukoht on selle liikmesriigi territooriumil.

Lisaks, kui liikmesriik on otsustanud residendist investeerimisfonde riigisiseselt saadud dividendide osas mitte maksustada, ei ole liikmesriikidevahelise maksustamispädevuse tasakaalustatud jaotuse tagamise vajadusele võimalik tugineda, selleks et põhjendada niisugust tulu saavate mitteresidendist investeerimisfondide maksustamist.

Veel, kui õigusnormide kohaselt ei ole residendist investeerimisfondile riigisiseselt jaotatud dividendidelt kinni peetavast maksust vabastamise ja nende dividendide investeerimisfondi osakute omaniku tuluna maksustamise vahel otsest seost, ei saa neid õigusnorme põhjendada vajadusega säilitada maksusüsteemi ühtsus.

Viimaseks ei saa ühe liikmesriigi maksutulu vähenemist teise liikmesriigi kasuks pidada ülekaalukaks üldiseks huviks, millele tuginedes võiks õigustada mõnd põhivabadusega üldiselt vastuolus olevat meedet.

(vt punktid 42, 43, 69, 95, 99, 102, 105 ja resolutsiooni punkt 2)