Kohtuasi T‑518/13

Future Enterprises Pte Ltd

versus

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

„Euroopa Liidu kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Euroopa Liidu sõnamärk MACCOFFEE — Varasem Euroopa Liidu sõnamärk McDONALD’S — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 53 lõike 1 punkt a ja artikli 8 lõige 5 — Kaubamärkide perekond — Varasema kaubamärgi eristusvõime või maine ärakasutamine — Kehtetuks tunnistamine”

Kokkuvõte – Üldkohtu (esimene koda) 5. juuli 2016. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punktid 14 ja 15)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 20, 21 ja 37)

Eksisteerib tõsine oht, et sõnamärgi MACCOFFEE, mis on registreeritud Euroopa Liidu kaubamärgina Nizza kokkuleppe klassidesse 29, 30 ja 32 kuuluvate kaupade jaoks, kasutamisel ilma tungiva põhjuseta kasutatakse ära varasema sõnamärgi McDONALD’S, mis on registreeritud varem Euroopa liidu kaubamärgina eelnimetatud kokkuleppe klassidesse 29, 30, 32 ja 42 kuuluvate kaupade ja teenuste suhtes, mainet. Kaubamärgil McDONALD’S on liidus kiirtoitlustusteenuste valdkonnas märkimisväärse maine. Selle maine laieneb „Mc“ kaubamärkide perekonna iseloomulikele tunnustele. Kaubamärk McDONALD’S on selle perekonna algupärane kaubamärk, millega on ühise tunnusjoone, st eesliite „mc“ abil seotud kõik tuletatud kaubamärgid, ja millest need kõik eristuvad sama tüüpi lõpuosaga, mis viitab kiirtoitlustusrestoranide menüüs olevale toidule. Seega on eesliide „mc“ vähemalt osal liidu territooriumist omandanud kiirtoitlustusteenuste ja kiirtoitlustusrestoranide menüüs olevate toodete puhul eristusvõime, mistõttu on see eesliide kaubamärkide perekonna olemasolu iseloomustamiseks kohane. Kaubamärki MACCOFFEE, mis on kaubamärgile McDONALD’S kontseptuaalselt sarnane ja mis jäljendab seda ülesehituse poolest, võib seostada „Mc“ kaubamärkide perekonnaga. Kaubad ja teenused, mille jaoks on vastandatud kaubamärgid registreeritud, on nendevaheliste tihedate seoste tõttu teataval määral sarnased. Asjaomane avalikkus ehk Euroopa Liidu laiem üldsus või suur osa sellest võib vastandatud kaubamärke seostada, sest tema tähelepanu võib tõmmata asjaolu, et vaidlustatud kaubamärgil on praktiliselt sama eesliide, mis kaubamärgil McDONALD’S, ja selle ülesehitus jäljendab nimetatud kaubamärki, ning seetõttu võib asjaomane avalikkus seda kaubamärki seostada „Mc“ kaubamärkide perekonnaga. (vt punktid 31, 63, 64, 67, 85, 99, 101, 102, 104, 105 ja 108)

Kaubamärkide seostamist asjaomase avalikkuse poolt tuleb hinnata igakülgselt, võttes arvesse kõiki konkreetsel juhtumil tähtsust omavaid asjaolusid. Oluliste tegurite hulka kuulub varasemate kaubamärkide perekonna olemasolu. Juhul, kui kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus põhineb mitmel varasemal kaubamärgil, millel on ühised tunnusjooned, mis võimaldavad neid käsitada samasse perekonda kuuluvatena, võib vastandatud kaubamärkide seostamine asjaomase avalikkuse poolt tuleneda asjaolust, et esimesel on tunnusjooned, mis võimaldavad seda assotsieerida teisena nimetatud kaubamärkidest koosneva perekonnaga. Paljudel kaubamärkidel on tunnusjooni, mis võimaldavad neid pidada samasse „perekonda“ kuuluvaks, eelkõige juhul, kui need sisaldavad täies ulatuses sama eristavat osa koos graafilise või sõnalise osaga, või juhul, kui neid iseloomustab algupärase kaubamärgi osaks oleva sama ees‑ või järelliite kordumine. Juhul, kui ei kasutata perekonna moodustamiseks piisavat hulka kaubamärke, ei saa asjaomaselt avalikkuselt siiski oodata, et ta tuvastaks kõnealuses kaubamärkide perekonnas ühise osa ja seostaks seda perekonda mõne muu kaubamärgiga, mis sisaldab nimetatud tunnusjoontele sarnanevaid elemente. Selleks, et asjaomane avalikkus saaks kaubamärki, mille kehtetuks tunnistamist taotletakse, seostada varasemate kaubamärkide „perekonnaga“, peavad viimati nimetatud perekonda kuuluvad kaubamärgid seega turul olemas olema. Seega on hilisema Euroopa Liidu kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotleva varasemate kaubamärkide omaniku ülesanne esitada tõendid selle kohta, et varasemate kaubamärkide hulgast on kaubamärkide „perekonna“ moodustamiseks tegelikult kasutatud piisavat hulka kaubamärke ning seega tõendada, et kaubamärkide perekond on olemas ja võimaldab hinnata, kas asjaomane avalikkus seostab kaubamärki, mille kehtetuks tunnistamist taotletakse ja varasemaid kaubamärke, mis moodustavad selle „perekonna“, või seostab ta ainult kaubamärki, mille kehtetuks tunnistamist taotletakse ja samast „perekonnast“ pärit varasemat kaubamärki. (vt punktid 42–45)

Kaubamärkide perekonna moodustada võivate kaubamärkide tegeliku kasutamise uurimise käigus peab esitatud tõendeid hindama igakülgselt, võttes arvesse kõiki asjas tähtsust omavaid tegureid. Hindamine peab põhinema faktide ja asjaolude kogumil, mille abil on võimalik kindlaks teha, kas kaubamärkide kaubanduslik kasutamine on tegelik ja milleks on eelkõige kaubamärkidega kaitstud kaupade või teenuste jaoks vastavas majandussektoris turuosa säilitamiseks või loomiseks põhjendatuks peetav kasutamine, kaupade või teenuste olemus, turu omadused, kaubamärkide kasutamise ulatus ja sagedus. Kaubamärkide tegelikku kasutamist ei saa tõendada tõenäosuse või oletustega, vaid see peab tuginema konkreetsetele ja objektiivsetele tõenditele. Määruse nr 2868/95, millega rakendatakse määrus nr 40/94, eeskirja 22 lõikest 4 – mida kohaldatakse vastavalt selle määruse eeskirja 40 lõikele 6 mutatis mutandis tühistamismenetluses – ilmneb siiski, et kasutamise tõendite esitamine piirdub põhimõtteliselt tõendavate dokumentide ja selliste esemete nagu pakendite, etikettide, hinnakirjade, kataloogide, arvete, fotode, ajalehereklaamide ning määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 78 lõike 1 punktis f viidatud kirjalike, vande all antud või tõendatud ütluste esitamisega. (vt punktid 52–54)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 88, 93 ja 95)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 94)