ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/8

Euroopa Kohtu (kuues koda) 15. detsembri 2016. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpeni eelotsusetaotlus – Belgia) – Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht versus Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

(Kohtuasi C-667/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2005/29/EÜ - Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad - Ebaaus kaubadustava - Müügiedenduse püramiidskeem - Uute süsteemiosaliste makstavad tasud ja olemasolevate süsteemiosaliste saadav kompensatsioon - Kaudne rahaline seos))

(2017/C 046/11)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Loterie Nationale – Nationale Loterij NV van publiek recht

Kostjad: Paul Adriaensen, Werner De Kesel, The Right Frequency VZW

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 („ebaausate kaubandustavade direktiiv“), I lisa punkti 14 tuleb tõlgendada nii, et see säte lubab kvalifitseerida kaubandustava „müügiedenduse püramiidskeemiks“ ka siis, kui uute süsteemiosaliste makstavate tasude ja olemasolevate süsteemiosaliste saadava kompensatsiooni vahel on üksnes kaudne seos.

(1) ELT C 106, 21.3.2016.
2.

Määruse nr 2658/87 I lisas, mida on muudetud määrusega nr 1006/2011, sisalduvat kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et sellised tooted nagu on kõne all põhikohtuasjas – mis avaldavad üldiselt tervisele kasulikku mõju ja mille peamine koostisosa on toimeaine, mis sisaldub toidulisandites, mis klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2106, kuigi tootja esitleb neid tooteid ravimitena ning neid turustatakse ravimitena – kuuluvad sellesse rubriiki.
ET Euroopa Liidu Teataja C 46/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 15. detsembri 2016. aasta otsus (Cour administrative’i eelotsusetaotlus – Luksemburg) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15) versus Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

(Liidetud kohtuasjad C-401/15–C-403/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Isikute vaba liikumine - Töötajate õigused - Võrdne kohtlemine - Sotsiaalsed soodustused - Rahaline abi kõrgkooliõpinguteks - Põlvnemise tingimus - Mõiste „laps“ - Abikaasa või registreeritud elukaaslase laps - Lapse ülalpidamises osalemine))

(2017/C 046/07)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour adminitrative

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)

Kostja: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

Resolutsioon

ELTL artiklit 45 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määruse (EL) nr 492/2011 töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires artikli 7 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et piirialatöötaja lapseks, kes võib kaudselt saada viimati nimetatud sättes mainitud sotsiaalseid soodustusi nagu õppetoetus, mida liikmesriik annab selles liikmesriigis töötavatele või varem töötanud töötajate lastele, tuleb pidada mitte üksnes last, kes sellest töötajast põlvneb, vaid ka töötaja abikaasa või registreeritud elukaaslase last, kui töötaja peab seda last ülal. Viimasena nimetatud nõue tuleneb faktilisest olukorrast, mille hindamine on ametiasutuse ja vajaduse korral liikmesriigi kohtute ülesanne, ilma et nad peaksid kindlaks tegema ülalpidamises osalemise põhjused või arvutama välja selle täpse ulatuse.

(1) ELT C 302, 14.9.2015.
1.

ELTL artiklit 101 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjades ja mis kehtestavad procurador’i tasu määrad, mida saab üksnes 12 % ulatuses vähendada või suurendada, ning mille puhul liikmesriigi kohtud saavad kontrollida vaid nende täpset järgimist, ilma et neil oleks erandjuhtudel võimalik kõrvale kalduda tasumäärades ette nähtud piiridest.
ET Euroopa Liidu Teataja C 38/6

Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. detsembri 2016. aasta otsus (Općinski sud u Velikoj Gorici eelotsusetaotlus – Horvaatia) – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. versus Željka Klafurić

(Kohtuasi C-686/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Keskkond - Direktiiv 2000/60/EÜ - Euroopa Liidu veepoliitika alane tegevusraamistik - Veevarustusteenuste kulude katmine - Tarbija võlgnetava summa arvutamine - Tegeliku tarbimisega seotud muutuv osa ja tarbimisest sõltumatu fikseeritud osa summast))

(2017/C 038/08)

Kohtumenetluse keel: horvaadi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Općinski sud u Velikoj Gorici

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

Kostja: Željka Klafurić

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik) tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mille kohaselt ei sisalda tarbijalt veevarustusteenuste eest nõutav hind mitte üksnes muutuvat osa, mida arvestatakse puudutatud isiku poolt tegelikult tarbitud vee mahust lähtudes, vaid ka fikseeritud osa, mis ei ole tarbitud vee mahuga seotud.

(1) ELT C 111, 29.3.2016.
2.

Direktiivi 2000/78 artiklit 2 ja artikli 6 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellised riigisisesed õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis seavad tööandjapensioni skeemi raames kindlustatute üleelanud registreeritud elukaaslaste õiguse saada toitjakaotushüvitist sõltuvusse tingimusest, et kooselu on registreeritud enne kindlustatu 60aastaseks saamist, samas kui riigisisesed õigusnormid ei võimaldanud asjaomasel kindlustatul kooselu registreerida enne selle vanusepiiri ületamist, ei kujuta endast diskrimineerimist vanuse alusel.
ET Euroopa Liidu Teataja C 30/7

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 23. novembri 2016. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus- Saksamaa) – Nelsons GmbH versus Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

(Kohtuasi C-177/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tarbijate teavitamine ja kaitse - Määrus (EÜ) nr 1924/2006 - Toidu kohta esitatavad toitumis- ja tervisealased väited - Üleminekumeetmed - Artikli 28 lõige 2 - Tooted, mis kannavad enne 1. jaanuari 2005 olemas olnud kaubamärki või marginimetust - Bachi õiepreparaadid - Euroopa Liidu kaubamärk RESCUE - Tooted, mida enne 1. jaanuari 2005 turustati kui ravimeid ja mida pärast seda kuupäeva on turustatud kui toitu))

(2017/C 030/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Nelsons GmbH

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 107/2008, artikli 28 lõike 2 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et nimetatud säte on kohaldatav olukorrale, kus teatavat kaubamärki või marginimetust kandvat toitu turustati enne 1. jaanuari 2005 kui ravimit, ning pärast seda kuupäeva turustatakse samade materiaalsete omadustega ja sama kaubamärgi või marginimetuse all kui toitu.

(1) ELT C 213, 29.6.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/11

Euroopa Kohtu (suurkoda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Kammarrätten i Stockholm’i ja ja Court of Appeal’i (England & Wales) (Civil Division) – Ühendkuningriik, Rootsi eelotsusetaotlus) – Tele2 Sverige AB versus Post- och telestyrelsen (C-203/15), Secretary of State for the Home Department versus Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

(Liidetud kohtuasjad C-203/15 ja C-698/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Elektrooniline side - Isikuandmete töötlemine - Elektroonilise side konfidentsiaalsus - Kaitse - Direktiiv 2002/58/EÜ - Artiklid 5, 6 ja 9 ning artikli 15 lõige 1 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artiklid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 - Liikmesriigi õigusnormid - Elektroonilise side teenuste pakkujad - Kohustus säilitada üldiselt ja vahet tegemata kõik liiklusandmed ja asukohaandmed - Liikmesriigi ametiasutused - Juurdepääs andmetele - Kohtu või sõltumatu haldusasutuse eelneva kontrolli puudumine - Kooskõla liidu õigusega))

(2017/C 053/13)

Kohtumenetluse keel: rootsi ja inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Tele2 Sverige AB (C-203/15), Secretary of State for the Home Department (C-698/15).

Kostjad: Post- och telestyrelsen (C-203/15), Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

menetluses osalesid: Open Rights Group, Privacy International, The Law Society of England and Wales

Resolutsioon

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 15 lõiget 1 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikleid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõiget 1 arvesse võttes tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad kuritegevuse vastu võitlemise eesmärgil ette kõiki elektroonilise side vahendeid puudutava kohustuse säilitada üldiselt ja vahet tegemata kõikide abonentide ja registreeritud kasutajate kõik liiklusandmed ja asukohaandmed.

2. Direktiivi 2002/58 (direktiiviga 2009/136 muudetud redaktsioonis) artikli 15 lõiget 1 tuleb harta artikleid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõiget 1 arvesse võttes tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis reguleerivad liiklusandmete ja asukohaandmete kaitset ja turvalisust ning eelkõige pädevate ametiasutuste juurdepääsu säilitatavatele andmetele, piiramata seda juurdepääsu üksnes raske kuritegevuse vastu võitlemisega; nägemata ette, et andmetele juurdepääsu saamise eeltingimuseks on kohtu või sõltumatu haldusasutuse eelnev kontroll; ning nõudmata, et kõnealuseid andmeid säilitataks liidu territooriumil.

3. Court of Appeali (England & Wales) (Civil Division) (apellatsioonikohus (Inglismaa ja Wales) (tsiviilasjade koda), Ühendkuningriik) esitatud teine küsimus on vastuvõetamatu.

(1) ELT C 221, 6.7.2015.

ELT C 98, 14.3.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/14

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH versus Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

(Kohtuasi C-355/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Direktiiv 89/665/EMÜ - Riigihanke vaidlustusmenetlused - Artikli 1 lõige 3 - Põhjendatud huvi - Artikli 2a lõige 2 - Mõiste „asjaomane pakkuja“ - Hankija poolt hankemenetlusest lõplikult kõrvale jäetud pakkuja õigus vaidlustada hilisem pakkumuse edukaks tunnistamise otsus))

(2017/C 053/16)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH

Kostjad: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

Resolutsioon

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ) artikli 1 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus see, et pakkuja, kes jäeti riigihankemenetlusest kõrvale hankija juba jõustunud otsusega, jäetakse ilma õigusest vaidlustada asjaomases hankemenetluses edukaks tunnistamise otsus ja lepingu sõlmimine, kui pakkumused esitasid üksnes kõnealune hankemenetlusest kõrvale jäetud pakkuja ja edukas pakkuja, ning hankemenetlusest kõrvale jäetud pakkuja väidab, et eduka pakkuja pakkumus oleks samuti tulnud tagasi lükata.

(1) ELT C 320, 28.9.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/8

Euroopa Kohtu (suurkoda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante eelotsusetaotlused – Hispaania) – Francisco Gutiérrez Naranjo versus Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez versus Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA versus Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

(Liidetud kohtuasjad C-154/15, C-307/15 ja C-308/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Tarbijalepingud - Hüpoteeklaenud - Ebaõiglased tingimused - Artikli 4 lõige 2 - Artikli 6 lõige 1 - Tühisuse tuvastamine - Ebaõiglase tingimuse tühisuse tuvastamise ajalise kehtivuse piiramine))

(2017/C 053/10)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15), Banco Popular Español SA (C-308/15)

Kostjad: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik kohtupraktika, mis piirab majandus- või kutsetegevuse raames tegutseva isiku poolt tarbijaga sõlmitud lepingus sisalduva tingimuse selle direktiivi artikli 3 lõike 1 mõttes ebaõigluse kohtulikust tuvastamisest tuleneva tagasitäitmiskohustuse ajalise kehtivuse üksnes summadega, mis on sellise tingimuse põhjal alusetult makstud pärast niisuguse otsuse tegemist, millega kohus selle ebaõigluse tuvastas.

(1) ELT C 228, 13.7.2015.

ELT C 279, 24.8.2015.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/12

Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Court of Appeal’i (England & Wales) (Civil Division) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – Swiss International Air Lines AG versus The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

(Kohtuasi C-272/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2003/87/EÜ - Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem - Saastekvootide tagastamise kohustus Euroopa Liidu liikmesriikide ja enamiku kolmandate riikide vahelistelt lendudelt - Otsus nr 377/2013/EL - Artikkel 1 - Ajutine erand - Šveitsi lennuväljadele ja lennuväljadelt teostatud lendude väljajätmine - Kolmandate riikide erinev kohtlemine - Võrdse kohtlemise üldpõhimõte - Kohaldamatus))

(2017/C 053/14)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Swiss International Air Lines AG

Kostjad: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. aprilli 2013. aasta otsuse nr 377/2013/EL ajutise erandi tegemise kohta direktiivist 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem, kehtivuse kontrollimine võrdse kohtlemise põhimõtte seisukohast ei ole toonud esile ühtegi tegurit, mis võiks selle otsuse kehtivust mõjutada, kuivõrd ajutine erand, mis selle artiklis 1 on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiviga 2008/101/EÜ, artikli 12 lõikest 2a ja artiklist 16 tulenevatele nõuetele seoses kasvuhoonegaaside saastekvootide tagastamisega 2012. aastal Euroopa Liidu liikmesriikide ja enamiku kolmandate riikide vahel teostatud lendudelt, ei ole kohaldatav eeskätt Šveitsi lennuväljadele ja lennuväljadelt teostatud lendudele.

(1) ELT C 279, 24.8.2015.
Nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiivi 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu põhikohtuasjas ja mille kohaselt võib tööandja töötajate esindajate nõusoleku puudumisel kavandatavale kollektiivsele koondamisele sellise koondamise teostada ainult tingimusel, et siseriiklik pädev asutus, kellele tuleb sellest kavast teatada, ei tee nendes õigusnormides ette nähtud tähtajaks ja pärast toimikus olevate dokumentide arvessevõtmist ning tööturuolude, ettevõtja olukorra ja riigi majandushuvide hindamist põhistatud otsust mitte anda luba kavandatava koondamise täielikule või osalisele teostamisele. Olukord on siiski erinev siis, kui ilmneb – ja seda peab vajaduse korral kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus –, et vastavalt nendes õigusnormides viidatud kolmele hindamiskriteeriumile ja üksikjuhtumil kohaldamisele, mida asutused teostavad vastava pädevusega kohtute kontrolli all, on nende õigusnormidega võetud direktiivi sätetelt nende kasulik mõju.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras nagu põhikohtuasjas on sellega vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid nagu need, mida on käsitletud käesoleva punkti esimese lõigu esimeses lauses
2.

Direktiivi 2001/42 artikli 3 lõiget 3 tuleb koostoimes selle direktiivi põhjendusega 10 tõlgendada nii, et nimetatud lõikes 3 esinevat mõistet „väikese piirkonna kasutamine kohalikul tasandil“ tuleb määratleda nii, et see viitab asjaomase piirkonna pindalale järgmistel tingimustel: — kava või programmi on koostanud ja/või vastu võtnud kohaliku tasandi asutus, mitte piirkondlik või riiklik asutus, ja — see kohaliku tasandi asutuse territoriaalses jurisdiktsioonis asuv piirkond on võrreldes selle territoriaalse jurisdiktsiooniga suhteliselt väike.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/18

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Cour de cassation’ eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Concurrence SARL versus Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

(Kohtuasi C-618/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Kohtualluvus - Lepinguväline kahju - Valikturustusvõrk - Väljaspool turustusvõrku internetis edasimüük - Hagi õigusvastase kahjustamise lõpetamiseks - Seos))

(2017/C 053/21)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Concurrence SARL

Kostjad: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 5 punkti 3 tuleb tõlgendada nii, et kui lahendada tuleb hagi, milles nõutakse kahju hüvitamist seetõttu, et rikutud on väljaspool valikturustusvõrku müümise keeldu sel viisil, et erinevates liikmesriikides käitatavatel veebisaitidel on pakutud sellesse võrku kuuluvaid tooteid, siis tuleb selles sättes ette nähtud kohtualluvuse määramisel käsitada paigana, kus kahjustav sündmus on toimunud, selle liikmesriigi territooriumi, kes kaitseb asjaomast müügikeeldu kõnealuse hagi abil ja kelle territooriumil toimus hageja väitel tema müügi vähenemine.

(1) ELT C 38, 1.2.2016.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/19/EÜ hoiuste tagamise skeemide kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2005. aasta direktiiviga 2005/1/EÜ, artikleid 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et need ei näe liikmesriikidele ette kohustust võtta vastu finantssektoris tegutsevate tegevusloaga ühistute osakute selline tagatisskeem nagu põhikohtuasjas, ega seda, kui liikmesriik võtab sellise skeemi vastu tingimusel, et see skeem ei kahjusta sellise hoiuste tagatisskeemi kasulikku mõju, mille sisseseadmise kohustuse näeb liikmesriikidele ette nimetatud direktiiv – mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul, ning kui see on kooskõlas ELTL artiklitega 107 ja 108.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/18

Euroopa Kohtu (teine koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Högsta domstoleni eelotsusetaotlus – Rootsi) – Länsförsäkringar AB versus Matek A/S

(Kohtuasi C-654/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu kaubamärk - Määrus (EÜ) nr 207/2009 - Artikli 9 lõike 1 punkt b - Artikli 15 lõige 1 - Artikli 51 lõike 1 punkt a - Omanikul oleva kasutamise ainuõiguse ulatus - Registreerimisele järgnevad viis aastat))

(2017/C 053/22)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta domstolen

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Länsförsäkringar AB

Kostja: Matek A/S

Resolutsioon

Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 [Euroopa Liidu] kaubamärgi kohta artikli 9 lõike 1 punkti b koostoimes selle määruse artikli 15 lõikega 1 ja artikli 51 lõike 1 punktiga a tuleb tõlgendada nii, et ELi kaubamärgi registreerimisele järgneva viie aasta jooksul saab selle kaubamärgi omanik segiajamise tõenäosuse esinemise korral keelata kolmandatel isikutel kasutada kaubandustegevuse käigus tähist, mis on identne või sarnane talle kuuluva kaubamärgiga, kõigi selle kaubamärgi registreeringuga hõlmatud kaupade ja teenustega identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks, ilma et ta peaks tõendama tegelikku kasutamist seoses nende kaupade või teenustega.

(1) ELT C 48, 8.2.2016.
ET Euroopa Liidu Teataja C 53/5

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus (Oberlandesgericht Celle eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord versus Region Hannover

(Kohtuasi C-51/15) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELL artikli 4 lõige 2 - Liikmesriikide poliitilistele ja põhiseaduslikele põhistruktuuridele, sealhulgas kohalikule ja piirkondlikule omavalitsusele omase rahvusliku identiteedi austamine - Liikmesriikide sisene korraldus - Kohalikud omavalitsused - Õiguslik vahend, millega luuakse uus avalik-õiguslik asutus ning organiseeritakse pädevuse ja vastutuse üleandmine avalike ülesannete täitmiseks - Riigihankelepingud - Direktiiv 2004/18/EÜ - Artikli 1 lõike 2 punkt a - Mõiste „riigihankeleping“))

(2017/C 053/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberlandesgericht Celle

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

Kostja: Region Hannover

Menetluses osales: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et riigihankelepinguks ei ole kahe kohaliku omavalitsusüksuse vahel sõlmitud kokkulepe, nagu kõne all põhikohtuasjas ja mille alusel omavalitsusüksused võtavad vastu põhikirja, millega asutatakse avalik-õiguslikust juriidilisest isikust sihtasutus ja antakse sellele uuele avalik-õiguslikule üksusele teatav pädevus, mis seni oli nendel omavalitsusüksustel ning mis nüüd on kõnealusel sihtasutusel.

Siiski on avalike ülesannete täitmist puudutav pädevus üle antud vaid juhul, kui üleandmine hõlmab samal ajal nii üleantud pädevusega seotud kohustusi kui ka sellega kaasnevaid õigusi, mille tulemusel on äsja pädevuse saanud asutusel otsustus- ja finantsautonoomia, ning seda peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima.

(1) ELT C 155, 11.5.2015.