Arvamus 1/13

ELTL artikli 218 lõike 11 alusel antud arvamus

„ELTL artikli 218 lõike 11 alusel antud arvamus — Lapseröövi suhtes tsiviilõiguse kohaldamise rahvusvaheline konventsioon — Kolmandate riikide ühinemine — Määrus (EÜ) nr 2201/2003 — Euroopa Liidu ainuvälispädevus — Oht kahjustada liidu õigusnormide ühetaolist ja järjepidevat kohaldamist ning nendega kehtestatud süsteemi nõuetekohast toimimist”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu arvamus (suurkoda), 14. oktoober 2014

Kuigi lapseröövi suhtes tsiviilõiguse kohaldamise Haagi 1980. aasta konventsiooniga ühinemise dokument ja ühinemiseks antud nõusolek esitatakse kumbki eraldi, väljendavad need koos asjassepuutuvate riikide tahte kooskõla ning moodustavad seega rahvusvahelise lepingu. Kuna liikmesriigi antud nõusolek ühinemiseks on kolmanda riigiga sõlmitud rahvusvahelise lepingu koostisosa, on see hõlmatud lepingu mõistega ELTL artikli 218 lõigete 1 ja 11 tähenduses, kuid seda siiski tingimusel, et tegemist on liidu kavandatava lepinguga nende samade sätete tähenduses. (vt punktid 41 ja 42)

Euroopa Kohtu arvamuse võib saada eelkõige küsimustes, mis käsitlevad kolmandate riikidega konkreetse lepingu sõlmimise pädevuse jaotust liidu ja liikmesriikide vahel. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 196 lõige 2 kinnitab sellist tõlgendust. (vt punkt 43)

Juhul kui rahvusvahelises lepingus osalemise tingimused välistavad selle sõlmimise liidu enda poolt, kuigi see kuulub liidu välispädevusse, saab kõnealust pädevust teostada liidu huvides tegutsevate liikmesriikide vahendusel. (vt punkt 44)

ELTL artikli 218 lõigete 1 ja 11 kohaselt võib Euroopa Kohtule arvamuse taotluse esitada juhul, kui leping on liidu poolt kavandatav, mis tähendab, et seda kavandab üks või mitu liidu institutsiooni, kellel on volitused ELTL artiklis 218 ette nähtud menetluses osalemiseks. Peale selle on arvamuse taotlus vastuvõetav eelkõige juhul, kui komisjoni ettepanek lepingu kohta on esitatud nõukogule ja seda ei ole Euroopa Kohtusse pöördumise ajaks tagasi võetud. Seevastu ei ole vaja, et nõukogu oleks selles staadiumis juba väljendanud kavatsust selline leping sõlmida. Neil asjaoludel näib arvamuse taotlus nimelt lähtuvat asjassepuutuvate institutsioonide õigustatud huvist saada enne lepingu kohta otsuse tegemist teada, millise ulatusega on liidu ja liikmesriikide pädevus. Lisaks on ELTL artikli 218 lõike 11 alusel toimuva arvamuse menetluse eesmärk vältida õiguslikke komplikatsioone, mille toovad kaasa olukorrad, kus liikmesriigid võtavad rahvusvahelisi kohustusi nõutava volituseta, samas kui neil ei ole liidu õiguse kohaselt enam vajalikku seadusandlikku pädevust nende kohustuste täitmiseks. Lõpuks ei ole õiguse esitada arvamuse taotlus eeltingimus liidu institutsioonide vahel lõpliku kokkuleppe saavutamine liidu välispädevuse teostamise võimalikkuse või otstarbekuse küsimuses. (vt punktid 45–47 ja 49)

Asjaolu, et arvamuse menetluses tõstatatud teatud küsimusi võiks käsitleda ELTL artikli 258 alusel esitatavates võimalikes liikmesriigi kohustuste rikkumise hagides, ei välista seda, et Euroopa Kohtusse võib pöörduda ELTL artikli 218 lõike 11 alusel. Arvamuse menetlus peab nimelt võimaldama lahendada mis tahes küsimuse, millele kohus võib hinnangu anda, tingimusel et küsimused teenivad selle menetluse eesmärki. (vt punkt 54)

Liidu pädevus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid võib mitte ainult olla antud sõnaselgelt aluslepingutes, vaid see võib kaudselt tuleneda ka aluslepingute muudest sätetest ja õigusaktidest, mis liidu institutsioonid on nende sätete alusel vastu võtnud. Täpsemalt on iga kord, kui liidu õigusega on institutsioonidele antud liidusisene pädevus kindla eesmärgi saavutamiseks, liidul pädevus võtta selle eesmärgi saavutamiseks vajalikke rahvusvahelisi kohustusi, isegi kui sellekohane sõnaselge säte puudub. Viimati nimetatud olukorda on silmas peetud ka ELTL artikli 216 lõikes 1. 1980. aastal Haagis sõlmitud lapseröövi suhtes tsiviilõiguse kohaldamise rahvusvaheline konventsioon käsitleb tsiviilasjades tehtavat koostööd laste piiriülese äraviimise valdkonnas ja kuulub järelikult piiriülese toimega perekonnaõiguse valdkonda, milles liidul on ELTL artikli 81 lõike 3 kohaselt sisemine pädevus. Liit on seda pädevust ka teostanud, võttes vastu määruse nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega. Neil asjaoludel on liidul konventsiooniga reguleeritavas valdkonnas välispädevus. (vt punktid 67 ja 68)