ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtuasi T-444/07

Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM)

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„ESF — Rahalise abi tühistamine — OLAF-i aruanne”

Esimese Astme Kohtu otsus (teine koda), 30. juuni 2009 II ‐ 2124

Kohtuotsuse kokkuvõte

Õiguskindluse ja korrakohase õigusemõistmise tagamiseks peavad selleks, et hagi oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad faktilised ja õiguslikud asjaolud kas või kokkuvõtlikult, ent seostatult ja arusaadavalt tulenema hagiavalduse tekstist. Nende nõuete täitmiseks peab ühenduse institutsiooni poolt väidetavalt tekitatud kahju hüvitamist taotlev hagiavaldus sisaldama andmeid, mis võimaldaksid määratleda hageja poolt institutsioonile etteheidetavat käitumist, põhjuseid, miks hageja leiab, et selle käitumise ja väidetavalt tekkinud kahju vahel on põhjuslik seos, ning kahju iseloomu ja ulatust. Kui hageja ei ole sellekohaseid andmeid esitanud, ei pea Esimese Astme Kohus oletama ja kontrollima põhjusliku seose olemasolu etteheidetava käitumise ja väidetava kahju vahel. Igasugune hilisem viitamine sellisele seosele tuleb seega hilinemise tõttu tagasi lükata. (vt punktid 32, 33, 36 ja 37)

Kaitseõiguste tagamise põhimõte eeldab seda, et isikutele, kelle suhtes tehakse nende huve oluliselt riivav otsus, antakse reaalne võimalus oma seisukoha väljendamiseks. Menetlusnormi rikkumine rikub kaitseõigusi vaid siis, kui sellel on olnud konkreetne mõju asjaomaste ettevõtjate võimalusele ennast kaitsta. Kaitseõiguste tagamiseks kehtestatud normide rikkumine võib seega mõjutada haldusmenetluse kehtivust üksnes siis, kui on tõendatud, et haldusmenetluses oleks võidud jõuda teistsugusele lõpptulemusele, kui neid norme ei oleks rikutud. (vt punktid 51, 53)

Ühenduse rahalise abi olemust arvestades on abi andmise otsuses osutatud rahastamistingimuste järgimise kohustus sarnaselt asjaomase kava tegeliku täitmise kohustusega üks abisaaja põhiülesandeid, olles seetõttu ühenduse rahalise abi andmise eelduseks. Selles kontekstis tuleb määruse nr 4253/88, milles nähakse ette sätted määruse nr 2052/88 rakendamiseks seoses struktuurifondide tegevuse kooskõlastamisega teiste struktuurifondidega ning Euroopa Investeerimispanga ja muude olemasolevate rahastamisvahendite tegevusega (muudetud määrusega nr 2082/93), artikli 24 lõikeid 1 ja 2 tõlgendada nii, et see lubab komisjonil antud abi tühistada juhul, kui abi andmise otsuses ette nähtud rahastamise tingimusi on rikutud. (vt punktid 92, 101)

Õigus tugineda õiguspärase ootuse kaitsele eeldab, et täidetud on kolm tingimust. Esiteks peavad ühenduse ametiasutused andma huvitatud isikule kinnitatud ja usaldusväärsetest allikatest pärit kindlaid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi. Teiseks peavad need tagatised olema sellised, et isikul, kellele need on adresseeritud, tekib õiguspärane ootus. Kolmandaks peavad antud tagatised olema kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega. (vt punkt 126)
Kuigi määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklis 77a ei nähta osalise tühistamise võimalust sõnaselgelt ette, ei välista artikli sõnastus sellist tühistamist. Peale selle näeb määruse nr 2868/95 (millega rakendatakse nõukogu määrus nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) eeskiri 53a ette, et enne tühistamist teatab Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) „kavatsetud tühistamisest poolele, keda see mõjutab”. Mõjutatud pool võib esitada oma seisukoha „kavatsetud tühistamise suhtes” ja kui mõjutatud pool tühistamisega ei nõustu, teeb ühtlustamisamet „tühistamise kohta otsuse”. Seega võimaldab kohaldatav menetlus piirduda otsuse tühistamisel vajaduse korral selle ühe osaga, eeldusel et järgitud on võistlevuse põhimõtet.

Seda, kas otsuste osalise tühistamise võimalust lubada, tuleb tõlgendada määruse nr 40/94 ja määruse nr 2868/95 mõtte järgi; nimetatud määruste põhjal on ühtlustamisametil võimalik enne seda, kui vaidlust hakkab käsitlema apellatsiooniüksus, oma otsuseid parandada ning nendeks võimalusteks on eelkõige määruse nr 40/94 artiklis 60a sätestatud otsuste läbivaatamine, määruse nr 2868/95 eeskirjas 53 sätestatud vigade parandamine ja määruse nr 2868/95 eeskirjas 53a sätestatud tühistamine.

(vt punktid 37 ja 39)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi – Edutamisest keeldumise peale esitatud hagi

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Mõiste – Otsus edutatud ametnike nimekirja koostamise kohta – Vaikimisi tehtud otsused jätta teised ametnikud peale hageja edutamata – Välistamine

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

1. Selleks et tõendada oma huvi vaikimisi tehtud otsuse, millega ametnikku vaidlusalusel edutamisperioodil ei edutatud, tühistamiseks põhjendusel et asjaomases palgaastmes väidetavalt kohaldatavaid ametialase edutamise määrasid ei olnud järgitud, peab ametnik näitama, et tema isiklikku olukorda ning eriti tema kogutud edutamispunktide arvu arvestades ei ole välistatud, et ta oleks võinud edutamiskünnisele jõuda, kui eespool nimetatud edutamise määrast oleks kinni peetud.

(vt punkt 34)

Viited: Esimese Astme Kohus, 22. november 2006, kohtuasi T‑436/04: Sanchez Ferriz vs . komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑277 ja II‑A‑2‑1439, punktid 33–37 ja 39); Esimese Astme Kohus, 26. aprill 2007, kohtuasi T‑415/04: Tebaldi jt vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 29–32).

2. Kuigi on tõsi, et ametisse nimetava asutuse otsus edutamise käigus edutatud ametnike nimekirja koostamise kohta ei kaota edutamise lõpus oma mõju, kuna ametnik võib järgnevate edutamiste käigus konkureerida teatud arvu ametnikega, keda vajadusel oleks võinud juba nimetatud edutamise käigus edutada, kui ametisse nimetav asutus oleks rakendanud kõrgemat edutamise määra, ei saa vaikimisi tehtud otsuseid jätta need teised ametnikud asjaomase edutamise käigus edutamata sellegipoolest pidada kõnesolevat ametnikku kahjustavateks meetmeteks.

(vt punkt 38)

Viited: Esimese Astme Kohus, 19. oktoober 2006, kohtuasi T‑311/04: Buendía Sierra vs. komisjon (EKL 2006, lk II‑4137, punkt 349).
Komisjoni pädevus direktiivi 2003/87 (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem) artikli 9 lõike 3 alusel liikmesriigi esitatud riiklikku kasvuhoonegaaside saastekvootide jaotuskava (jaotuskava) kontrollida ja see tagasi lükata on täpselt piiritletud – see pädevus on nii sisuliselt kui ka ajaliselt piiratud. Esiteks on see kontroll piiratud sellega, et komisjon uurib, kas jaotuskava on kooskõlas direktiivi III lisa kriteeriumide ja artikliga 10, ning teiseks tuleb see kontroll läbi viia kolme kuu jooksul alates nimetatud jaotuskava esitamisest liikmesriigi poolt.

Ajaliste piirangute osas näeb direktiivi artikli 9 lõige 3 ette üksnes üheainsa kolmekuulise tähtaja, mille jooksul komisjon peab jaotuskava suhtes seisukoha võtma. Ei ole mingit põhjust, mis lubaks eeldada, et juhul, kui on esitatud ebatäielik jaotuskava, ei saa kolmekuuline tähtaeg, mis on komisjonil jaotuskava tagasilükkamiseks, kulgema hakata. Nimelt ei saa liikmesriik ebatäieliku jaotuskava esitamise tõttu lükata määramata ajaks edasi komisjoni otsuse tegemist vastavalt nimetatud direktiivi artikli 9 lõikele 3.

(vt punktid 35 ja 36)
Nii rahaliste vahendite külmutamist käsitleva esialgse otsuse kui ka hilisemate otsuste põhjendus ei või puudutada üksnes määruse nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks kohaldamise õiguslikke tingimusi ehk konkreetsemalt pädeva siseriikliku asutuse otsuse olemasolu, vaid ära peavad olema näidatud ka spetsiifilised ja konkreetsed põhjused, millest lähtudes nõukogu on oma kaalutlusõigust kasutades asunud seisukohale, et huvitatud isiku rahalised vahendid tuleb külmutada.

Lisaks nähtub ühise seisukoha 2001/931 terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta artikli 1 lõikest 6, millele on viidatud ka määruse nr 2580/2001 artikli 2 lõikes 3, et kuigi enne rahaliste vahendite külmutamist puudutavate hilisemate otsuste tegemist tuleb huvitatud isiku olukord uuesti läbi vaadata, siis on selle eesmärk veenduda, et tema jätmine vaidlusalusesse loetellu on jätkuvalt õigustatud, ja seda vajadusel uue teabe või tõendite alusel. Siiski juhul, kui rahaliste vahendite külmutamist puudutava hilisema otsuse põhjendused on olulises osas samad kui need, millele on tuginetud mõne varasema otsuse tegemisel, võib piirduda lihtsalt nende äramärkimisega, eelkõige juhul kui huvitatud isikuks on rühmitus või üksus.

Sellega seoses hõlmab ulatuslik kaalutlusõigus, mis on nõukogul nende asjaolude hindamisel, mida tuleb arvestada rahaliste vahendite külmutamise meetme võtmisel või jätkuval kohaldamisel, ka hinnangu andmist ohule, mida minevikus terroriakte toime pannud isik või üksus võib endast jätkuvalt kujutada, vaatamata asjaolule, et teatava pikema või lühema aja jooksul on tema terroristlik tegevus katkenud. Neil tingimustel ei saa nõukogult nõuda, et ta märgiks täpsemalt, kuidas hageja rahaliste vahendite külmutamine aitab konkreetselt kaasa terrorismivastasele võitlusele, või et ta esitaks tõendeid selle kohta, et huvitatud isik võiks neid rahalisi vahendeid kasutada tulevikus terroriaktide toimepanekuks või neile kaasaaitamiseks.

(vt punktid 60–62, 65 ja 66)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Tühistamishagi

–

Väited

–

Põhjenduse puudumine või ebapiisavus

–

Hindamisviga (EÜ artikkel 230) (vt punktid 36

–

39, 48, 50

–

52, 66 ja 67, 70, 74, 77)

Subject of the case

Ese

Tühistada komisjoni 23. veebruari 2006. aasta otsus K(2006) 465, millega nõutakse tagasi eelnevalt makstud summad koos maksmata jätmisest tulenevate intressidega, mis on makstud programmi „Prince” raames sõlmitud rahalise abi lepingu alusel projektile „The EURO – Its genuine and essential impact on schoolchildren” (Eurogenesis), mis puudutas Euro kasutuselevõtu mõju koolilastele.

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja KEK Diavlos’ilt.
Selleks et määrata kindlaks kahju, mis tekkis ühenduse institutsiooni õigusvastase tegevuse tõttu, tuleb arvesse võtta vastutuse tekkimise aluseks oleva rikkumise, mitte aga sellise akti tagajärgi, milles rikkumine sisaldub, kuna institutsioon oleks võinud või pidanud vastu võtma samade tagajärgedega akti, ilma seejuures õigusnormi rikkumata. Põhjusliku seose analüüsil ei saa võtta aluseks ebakorrektset eeldust, et õigusvastase käitumise puudumisel oleks institutsioon hoidunud tegutsemast või võtnud vastu vastupidise akti, mis oleks samuti võinud olla õigusvastane käitumine, vaid analüüsida tuleb olukorda, milles asjassepuutuv kolmas isik asub õigusvastase tegevuse tõttu, võrrelda olukorraga, milles ta oleks olnud siis, kui institutsioon oleks tegutsenud õigusnormi järgides.

Määrus nr 864/2004, eeskätt selle 10a peatükk, mis käsitleb puuvillatootjatele antavaid toetusi ja mis lisati määruse nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, IV jaotisesse, on – nagu nähtub selgelt määruse põhjendustest – osa nimetatud määrusega nr 1782/2003 alustatud ühise põllumajanduspoliitika reformist, mille eesmärk on suunduda hinna- ja tootmistoetuste poliitikalt põllumajandustootjate sissetulekuga seotud otsetoetuste poliitikale ning mille üks peamisi elemente on tootjate otsetoetuste toodangust lahtisidumine ja ühtse toetuskava sisseseadmine.

Seoses EÜ artikli 235 ja artikli 288 teise lõigu alusel esitatud kahju hüvitamise nõudega, mille toorpuuvilla töötlejad esitasid pärast seda, kui Euroopa Kohus oli nimetatud 10a peatüki tühistanud, hüvitada kahju, mis tekitati neile väidetavalt vaidlusaluste sätete vastuvõtmisega ning nende kohaldamisega, tuleb hagejatel tõendada, et juhul kui puudub tuvastatud õigusvastasus, ei oleks vaidlusalust määrust vastu võetud või see oleks kindlasti olnud sisult teistsugune. Nimelt ei puudutanud Euroopa Kohtu otsuse kohaselt proportsionaalsuse põhimõtte rikkumisele tuginev kriitika mitte vaidlusaluseid sätteid endid, vaid seda, et enne nende sätete vastuvõtmist ei võetud arvesse kõiki asjassepuutuvaid elemente ja asjaolusid, kuna ei viidud läbi reformi mõju käsitlevat uuringut. Neil asjaoludel peavad seega hagejad tõendama, et kui nõukogu ei järgi uue korra vastuvõtmisel mitte üksnes õigusnorme, viies läbi reformi mõju käsitleva hinnangu, vaid ka eesmärke, millel ühise põllumajanduspoliitika reform põhineb, on selle tulemuseks vältimatult niisugune põllumajandustootjate abitoetuste süsteem ja toetuste toodangust lahtisidumise määr, mis erineb vaidlusaluste sätetega ettenähtust.

Nimelt ei ole sissetulekute vähenemine, mille põhjuseks oli reform, põhjuslikus seoses Euroopa Kohtu poolt tuvastatud õigusvastasusega, kuna see õigusvastasus ei sea kahtluse alla reformi läbiviimise otsust.

(vt punktid 60 ja 61, 63)
On tõenäoline, et keskmine Saksa tarbija ajab määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses segi sõnamärgi LIFE BLOG, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotletakse Nizza kokkuleppe klassidesse 9, 38 ja 41 kuuluvate kaupade jaoks, varem Saksamaal klassidesse 1, 7–11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 ja 42 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks registreeritud sõnamärgiga LIFE.

Asjaomased kaubad ja teenused on osaliselt identsed ja osaliselt sarnased. Lisaks võib vastandatud tähistest jääv tervikmulje olla piisavalt sarnane, et tarbija silmis tekib segiajamise tõenäosus. Isegi kui eeldada, et asjaomane avalikkus, sh avalikkus, kelle tähelepanelikkus on kõrgem, eristab vaidlusaluseid tähiseid, võib see avalikkus siiski uskuda, et kaubamärgid pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt, mille tunneb ära mõistest „life”.

Miski ei anna alust kinnitada, et käesoleval juhul on sõna „life” taotletavas kaubamärgis vähem rõhuline kui sõna „blog”. Käesoleval juhul tundub, et taotletava kaubamärgi viimasest sõnast tulenev kahe asjaomase tähise vaheline erinevus ei ole taotletava tähise kahest koostisosast ühe ja varasema kaubamärgi ainsa koostisosa vahel tuvastatud sarnasuse kompenseerimiseks piisav.

Kuigi käesolevas asjas on tähised kontseptuaalselt tõepoolest erinevad, ei neutraliseeri see erinevus eespool tuvastatud visuaalseid ja foneetilisi sarnasusi.

Isegi kui on olemas ühelt poolt nõrga eristusvõimega varasem kaubamärk ja teiselt poolt taotletav kaubamärk, mis ei kujuta endast varasema kaubamärgi täielikku kordamist, võib segiajamine olla tõenäoline, eriti just tähiste sarnasuse ja nendega tähistatud kaupade või teenuste sarnasuse tõttu.

Sellest tuleneb, et arvestades asjaomaste kaubamärkide sarnasuse astet ja nendega tähistatud kaupade ja teenuste identsust või sarnasuse astet kumulatiivselt, on nende kaubamärkide sarnasus piisavalt suur, et leida, et kõnealuste tähiste segiajamine asjaomase avalikkuse poolt on tõenäoline.

(vt punktid 64–66, 70 ja 71)
Mitmeosalise kujutismärgi ja varasema sõnamärgi sarnasuse uurimisel määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses võetakse neid kaubamärke arvesse kui tervikuid, nii nagu need on registreeritud või neid on taotletud. Sõnamärk on üksnes tähtedest, sõnadest või sõnaühenditest koosnev kaubamärk, mis on kirjutatud trükitähtedega tavakirjastiilis ning ilma erilise graafilise kujunduseta. Sõnamärgi registreerimisest tulenev kaitse hõlmab registreerimistaotluses märgitud sõna ja mitte selle erilisi graafilisi- või stiilielemente, mis sel kaubamärgil kunagi tulevikus võivad olla. Niisiis ei ole vastandatud kaubamärkide sarnasuse kontrollimisel tähtsust sellel, kuidas sõnamärki tulevikus graafiliselt kujutatakse.

Ühenduse akti õiguspärasuse hindamisel tuleb võtta aluseks need faktilised ja õiguslikud asjaolud, mis olid olemas akti vastuvõtmise kuupäeval. Selles osas ei saa leida, et määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punktis b sätestatud tähiste sarnasuse hindamise raames on asjaomase avalikkuse määratlemise küsimus õiguslik tingimus, mida Üldkohus saab kontrollida omal algatusel ja esimest korda. Asjaomase avalikkuse määratlus põhineb asjaoludel, mida kõnealuse määruse artikli 74 lõike 1 alusel tuleb kõigepealt hinnata Siseturu Ühtlustamise Ametis (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ning mille seaduslikkust saab ühenduse kohus poolte esitatud argumentide ja tõendite põhjal vajadusel kontrollida.

Kuigi kohtupraktika kohaselt tuleb määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punktis b sätestatud asjaomaste tähiste sarnasuse analüüs, mis on segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise peamine osa, läbi viia selle järgi, kuidas asjaomane avalikkus tähiseid tajub, kehtib see peamiselt vaid niivõrd, kuivõrd asjaomaste tarbijate erisused võivad mõjutada vaidlusaluste tähiste sarnasuse tajumist. Nii on see foneetilise ja kontseptuaalse sarnasuse astme tajumise osas, mis võib erineda sõltuvalt tarbijate keelest ja kultuurilisest kontekstist või teatavate eriterminite tundmisest, mis tuleneb mõnikord sellest, et asjaomased tarbijad on valdkonna asjatundjad.

Seda, kuidas asjaomane avalikkus tähiseid tajub, tuleb niivõrd, kuivõrd see mõjutab segiajamise tõenäosuse tuvastamist, st asjaomaste kaupade või teenuste omistatavust samale ettevõtjale või majanduslikult seotud ettevõtjatele, võtta arvesse segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise staadiumis. Nii on see eelkõige valdkonna asjatundjate osas, kelle tähelepanelikkuse aste on tavaliselt suurem.

(vt punktid 48 ja 49)
Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) võib esitada tingimuse, et ühelt poolt numbritest 100 ja 300 ning teiselt poolt kujutiselementidest (värvid, raamid, lindid ja kasutatud kirjastiil) koosnevate kujutismärkide ühenduse kaubamärgina registreerimiseks vastavalt Nizza kokkuleppe klassidesse 16 ja 28 kuuluvatele kaupadele „plakatid; albumid; väiketrükised; ajakirjad; näidisvormid; trükised; ajalehed; kalendrid; ristsõnad; piltmõistatused” ning „manipuleeritavad mosaiikmõistatusmängud; mõistatusmängud; pusled”, peab taotleja kinnitama, et ta loobub ainuõigusest nendele numbritele.

Numbrid 100 ja 300 viitavad kvantiteedile ning keskmine tarbija tajub neid kogu Euroopa Ühenduses vahetult ja ilma järele mõtlemata kui asjaomaste kaupade omaduste kirjeldust, eelkõige kui kuulutuste arvu ühes trükises, väljaande lehekülgede arvu või pusle või mõistatusmängu osade arvu, mis määrab kindlaks nende raskusastme, s.o ühe peamise omaduse, mida võetakse ostu tegemisel arvesse. Seetõttu tajub keskmine tarbija neid numbrilisi elemente kui teavet tähistatavate kaupade kohta ja mitte kui asjaomaste kaupade päritolutähist.

Kaitse ulatuse kohta tekkivate kahtluste osas on taotletavate kaubamärkide kujutiselemendid, s.o värvid, raamid, lindid ja kasutatud kirjastiil selleks, et need jääksid tarbijale meelde, liiga tavalised. Seevastu tõmbavad numbrid kui ainsad sõnalised elemendid asjaomaste tarbijate tähelepanu ning on taotletavatest kaubamärkidest jäävas tervikmuljes niimoodi domineerivad. Kui taotletavate kaubamärkide registreerimisele ei seata ühtki tingimust, võidakse jätta mulje, et ainuõigused laienevad elementidele „100” ja „300” ning see takistaks nende kasutamist teistes kaubamärkides. Seega võib nende tähiste sisaldumine taotletavates kaubamärkides tekitada kahtlusi taotletavate kaubamärkidega pakutava kaitse ulatuse kohta.

(vt punktid 24, 25, 27 ja 28)
Kohtuasi T-376/07

Saksamaa Liitvabariik

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Riigiabi — Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele antav abi — Teabe esitamise korraldus — Määruse (EÜ) nr 70/2001 artikli 9 lõike 2 neljandast lausest tulenev komisjoni järelevalvepädevus”

Esimese Astme Kohtu (viies koda) otsus, 25. november 2009 II ‐ 4295

Kohtuotsuse kokkuvõte

Riigiabi – Keeld – Erandid – Määrusega määratletud abi liigid, mida võidakse lugeda ühisturuga kokkusobivaks – Määrus nr 70/2001 väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi kohta

(Komisjoni määrus nr 70/2001, artikli 9 lõike 2 neljas lause)

Kohtupraktikat, mille kohaselt tuleb rakendusmäärust võimaluse korral tõlgendada nii, et see oleks kooskõlas algmääruse sätetega, ei kohaldata juhul, kui tegemist on rakendusmäärusega, mille mõte on selge ja üheselt mõistetav ning mis ei nõua seega mingit tõlgendamist.

Määruse nr 70/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes, artikli 9 lõike 2 neljanda lause sõnastusest ilmneb selgelt, et komisjonil on õigus nõuda liikmesriikidelt kogu teabe esitamist, mida ta peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas erandimääruse tingimused on täidetud. Seetõttu tuleneb kõnealuse sätte selgest ja ühemõttelisest sõnastusest paratamatult, et komisjonil on selle sätte alusel igal juhul õigus nõuda liikmesriikidelt teabe esitamist.

Lisaks ei saa kõnealuse sätte selget sõnastust arvestades tekkida mingit ebaselgust seoses komisjonil sellest sättest tuleneva pädevuse täpse ulatusega. Asjaomane liikmesriik ei saa komisjonil selle alusel oleva pädevuse piiramiseks seega viidata õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumisele.

Kui selles osas oletada, et nimetatud määruse jõustumise ja vaidlustatud otsuse aluseks olevate teabenõuete vahepealsel ajal teostas komisjon järelevalvet üksnes kahtluse korral, et nimetatud määruse tingimustest ei ole kinni peetud, ei anna see siiski alust õiguspärasele ootusele, et säilib mingi hetkeolukord, mis võib komisjoni kaalutlusõiguse teostamisel muutuda.

(vt punktid 22–24, 40, 42)
Keywords

Subject of the case

Resolutiivosa



Keywords

Euroopa ühendused – Keeltekasutuse kord – Määrus nr 1 – Kohaldamisala (nõukogu määrus nr 1) (vt punktid 52–54)

2. Euroopa ühendused – Keeltekasutuse kord – Põhimõte, mis kehtestab iga kodaniku õiguse sellele, et kõik tema huve mõjutada võivad aktid koostatakse tema keeles – Puudumine (nõukogu määrus nr 1) (vt punkt 73)

3. Ametnikud – Konkurss – Konkursiteadaanne – Avaldamine Euroopa Liidu Teatajas ainult teatavates ametlikes keeltes (vt punktid 77–85)

4. Ametnikud – Konkurss – Konkursiteadaanne – Täies ulatuses avaldamine Euroopa Liidu Teatajas ainult teatavates ametlikes keeltes (vt punktid 91, 93 ja 94)

5. Ametnikud – Põhimõtted – Õiguspärase ootuse kaitse – Tingimused (vt punktid 110–112)

Subject of the case

Ese

Nõue tühistada informatsiooni, kommunikatsiooni ja meedia valdkonna administraatorite (AD 5) reservnimekirja koostamiseks korraldatud konkursi EPSO/AD/94/07 teadaanne (ELT 2007, C 45 A, lk 3), kommunikatsiooni ja informatsiooni valdkonna abiteenistujate (AST 3) reservnimekirja koostamiseks korraldatud konkursi EPSO/AST/37/07 teadaanne (ELT 2007, C 45 A, lk 15) ja informatsiooni (raamatukogundus/dokumendihaldus) vallas administraatorite (AD 5) reservnimekirja koostamiseks korraldatud konkursi EPSO/AD/95/07 teadaanne (ELT 2007, C 103 A, lk 7).

Resolutiivosa

Resolutsioon

1. Jätta hagid rahuldamata.

2. Jätta Itaalia Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

3. Jätta Leedu Vabariigi ja Kreeka Vabariigi kohtukulud nende endi kanda.