14

Määruse nr 857/84 artikkel 3 rakendati 18. aprilli 1984. aasta määruse artikliga 11, mis sätestab erikvootide eraldamise reeglid. Selle sätte põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal kehtinud redaktsioon nägi ette: „1. Isik, kes on võtnud investeerimiskohustuse pärast 1. septembrit 1981 ja enne 1. märtsi 1984, võib käesoleva artikli sätetele tuginedes taotleda erikvooti, mis on erand artikli 5 lõike 1 või artikli 5 lõikes 2 sätestatud kvoodist. Seda õigust võib kasutada ka juhul, kui sellised kohustused on võtnud mõni muu asjaomaste vahendite suhtes tegelikke õigusi omav isik. 2. Investeerimiskohustus lõike 1 tähenduses on kohustus teostada investeeringuid või võtta lepingulisi kohustusi talumajapidamiste arendamist käsitleva määruse (Besluit landbouwbedrijven met ontwikkelingsmogelijkheden, Stcrt 1974, 83 ja 89) raames eesmärgiga viia ellu kinnitatud arengukava: a) vähemalt 50000 [Madalmaade kuldna] suuruses summas, mis on mõeldud osa olemasolevate kohtade asendamiseks või nende arvu suurendamiseks, kusjuures need tööd peavad puudutama vähemalt 20% talumajapidamisest ja vähemalt viis kohta tuleb asendada või lisada ning kohtade koguarv ei tohi ületada 60, või b) vähemalt 100000 [Madalmaade kuldna] suuruses summas, mis on mõeldud osa olemasolevate kohtade asendamiseks või nende arvu suurendamiseks, kusjuures need tööd peavad puudutama vähemalt 25% talumajapidamisest ja vähemalt viis kohta tuleb asendada või lisada ning kohtade koguarv ei tohi ületada 60. Investeerimiskohustus tähendab ka lepingupoole kohustusi vähemalt 90% ulatuses alapunktis a või b nimetatud summast, kui asjaomane isik tõendab, et ta on ise teostanud tööd, mille väärtus vastab vähemalt vastavalt alapunktides a või b nimetatud summa ja võetud kohustuste summa vahele. 3. Kohad lõike 2 tähenduses on lüpsilehmade või tiinete lehmade jaoks mõeldud kohad ja nende kohtadega otseselt seotud seadmed juhul, kui need kohad ja seadmed on võetud kasutusele pärast 1. jaanuari 1982. 4. Lõikes 1 nimetatud erikvoot võrdub kogusega, mille asjaomane isik on tarninud ettevõttes, kus investeeringud tehti, 52 nädala pikkuse tarnimisperioodi jooksul, mis vastab praktiliselt kalendriaasta pikkusele ja mis on toimunud enne lõikes 1 nimetatud kohustuste võtmist; sellele kogusele tuleb lisada kilogrammide arv, mille suhtes õigus on tunnustatud ja mis arvutatakse järgmise valemi alusel: täiendavate kohtade või uute kohtade arv miinus kohustuse võtmise aastale eelnenud aastal põllumajandusettevõttes olevate lüpsilehmade või tiinete lehmade arv juhul, kui see arv on enne laiendustööde tegemist kasutada olevate kohtade arvust suurem, miinus 20% sellest laiendamisest korrutatuna 5500ga, ning kõigest lahutada 8,65%, arvestades et: a) juhul kui kasutuselevõtt lõike 3 tähenduses toimus 1983. aastal, võetakse arvesse kaks kolmandikku eespool toodud valemi kohaselt arvutatud kogusest, mis ei mõjuta artikli 5 lõigete 1 või 2 kohaldamist, ning et b) juhul kui kasutuselevõtt lõike 3 tähenduses toimus enne 1. aprilli 1985, võetakse arvesse pool nimetatud kogusest, mis ei mõjuta artikli 5 lõigete 1 või 2 kohaldamist; c) juhul kui kasutuselevõtt lõike 3 tähenduses toimus pärast 31. märtsi 1985 ja enne 1. jaanuari 1986, kohaldatakse üksnes artikli 5 lõiget 1 või 2. Juhul kui kasutuselevõtt lõike 3 tähenduses toimus pärast 1985. aastat, ei ole selle artikli alusel õigust erikvooti saada. Tootjate puhul, kes ei ole kohustuste võtmisele eelnenud aastal midagi tarninud ega jaemüügis müünud, kasutatakse valemis 20% asemel 10%. […]”