Kohtuasi T‑108/16

Naviera Armas, SA

versus

Euroopa Komisjon

Riigiabi – Puerto de Las Nieves’e sadama infrastruktuuri kasutamise tingimused ühele mereveoettevõtjale – Avalikest vahenditest rahastavate infrastruktuuride ainukasutamine kontsessiooniväliselt – Sadamatasude maksmisest osaline vabastamine – Konkurendi kaebus – Pärast esialgset uurimist tehtud otsus, milles tuvastati riigiabi puudumine – Tõsised raskused vaidlusaluste meetmete uurimise ajal – Olukorra hindamine haldusmenetluses – Mõiste „riigi ressurssidest antud eelis“ – Asjaolude ebaõige hindamine ja õigusnormirikkumised – Liikmesriigi kohtu otsus, millega peatakse riigihanke toime – Kaebuse hoolika ja erapooletu läbivaatamise kohustus

Kokkuvõte – Üldkohtu (üheksas koda) 15. märtsi 2018. aasta otsus

Kui komisjon ei suuda ELTL artikli 108 lõikes 3 ette nähtud menetluses läbi viidava esialgse uurimise käigus jõuda veendumuseni, et kõnealune riiklik meede kas ei kujuta endast „abi“ ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, või kui meede kvalifitseeritakse abiks, on see kooskõlas EL toimimise lepinguga, või kui kõnealune menetlus ei võimaldanud tal ületada kõiki raskusi, mis tekkisid asjaomase meetme ühisturuga kokkusobivuse hindamise käigus, on kõnealusel institutsioonil kohustus algatada ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetlus, ilma et tal oleks kaalutlusõigust. Tõsiste raskuste olemasolu, mis kohustab komisjoni algatama ametliku uurimismenetluse, tuleb otsida nii vaidlustatud akti vastuvõtmise tingimustes kui ka hinnangutes, millele komisjon tugines, ning seda tuleb teha objektiivselt, võrreldes otsuse põhjendusi nende tõenditega, mis komisjonil olid siis, kui ta võttis seisukoha vaidlusaluse abi siseturuga kokkusobivuse osas. Sellise teatamata riigiabimeetme, mille peale konkurendist ettevõtja on kaebuse esitanud, esialgse uurimismenetluse erakordne pikkus 31 kuud võib koos teiste asjaoludega viidata sellele, et komisjonil olid tõsised hindamisraskused, mis nõudsid ELTL artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse algatamist. Siiski, kuna nii esialgse uurimismenetluse kulg kui ka kõnealuse olukorra ning komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel ühelt poolt ning komisjoni ja konkurendist ettevõtja vahel teiselt poolt toimunud täiendav teabevahetus on objektiivsed asjaolud, mis võivad pikendada kaebuses riigiabina määratletud meetmete esialgse uurimise kestust, ei ole selline 31 kuud kestev esialgne uurimismenetlus – isegi kui see ületab kaebuses välja toodud meetmete tavapärase esmase uurimise kestuse märkimisväärselt – iseenesest märk tõsistest raskustest, mis kohustavad komisjoni algatama ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametliku uurimismenetluse. (vt punktid 46, 48, 63–65, 72 ja 73)

Kui hagi eesmärk on vaidlustada komisjoni otsus, milles riigiabile viitava kaebuse esialgse uurimismenetluse tulemusel leitakse, et ei ole tegemist riigiabiga, siis tuleb Üldkohtul hinnata vaidlustatud otsuse sisust tulenevaid tõendeid, et tuvastada, kas polnud tegemist tõsiste raskustega, mille olemasolu kohustab komisjoni algatama ametliku uurimismenetluse. See õiguspärasuse kontroll, mida Üldkohus tõsiste raskuste olemasolu suhtes teostab, ei või piirduda ilmse hindamisvea. Täielik kohtulik kontroll on seda enam vajalik juhul, kui hageja kritiseerib seda hinnangut, mille komisjon on andnud seoses vaidlusaluste meetmete kvalifitseerimisega riigiabiks, kuna EL toimimise lepingus määratletud riigiabi mõiste on juriidiline ning seda tuleb tõlgendada, arvestades objektiivseid asjaolusid. Oluline puudus kaebuses esitatud etteheidete analüüsimisel esialgses uurimismenetluses ja hindamisvead otsuses, milles leitakse, et pole tegemist riigiabiga, kujutavad endast tõendit selle kohta, et nendes etteheidetes välja toodud meetme analüüsimisel tekkis tõsiseid raskusi. (vt punktid 48, 49, 76, 127 ja 145)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 51, 154 ja 160–166)

ELTL artikli 107 lõikes 1 ei ole tehtud vahet riigi sekkumiste põhjuste ja eesmärkide vahel, vaid riigi sekkumised on määratletud nende mõju põhjal, kuna riigiabi mõiste on objektiivne mõiste, mis sõltub üksnes sellest, kas riiklik meede annab ühele või mitmele konkreetsele ettevõtjale eelise või mitte. Seega võib eelis olla antud ELTL artikli 107 lõiget 1 rikkudes isegi siis, kui seda ei ole konkreetselt kavandatud ühele või mitmele kindlaksmääratud ettevõtjale soodustuse andmiseks. Järeldus, mille kohaselt ei olnud sadama infrastruktuuri ehitamise ajal seda planeeritud konkreetselt ühe mereveoettevõtja jaoks ega antud seda siis tema ega ühegi teise mereveoettevõtja kasutusse, võimalda välistada, et tingimused, millistel see infrastruktuur nimetatud mereveoettevõtjale ärieesmärkidel kasutamiseks anti, võisid tähendada talle riigiabi andmist. (vt punktid 86–88)

Nii komisjonile esitatud kaebuste hoolika ja erapooletu läbivaatamise nõudest kui ka määruse nr 659/1999 artikli 10 lõigetest 1 ja 2, mis on sisuliselt üle võetud määruse 2015/1589 artikli 12 lõigetega 1 ja 2, tuleneb, et kui sellele institutsioonile on esitatud kaebus ELTL artikli 107 lõike 1 väidetava rikkumise kohta, tuues üheselt mõistetavalt ja üksikasjalikult välja selle rikkumise sisuks olevad meetmed, siis tuleb tal hoolikalt uurida, kas neid meetmeid võib kvalifitseerida riigiabiks, paludes vajaduse korral asjaomasel liikmesriigil koostööd teha ja võttes arvesse talle kaebaja poolt sõnaselgelt teatavaks tehtud asjaolud. Selline lahendus on seda enam vajalik, et kaebajal ei ole komisjonile ELTL artikliga 108 antud uurimispädevust ega põhimõtteliselt ka komisjoni omaga võrreldavat uurimisvõimekust. (vt punkt 102)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 116–128)