31

Neljandast küljest analüüsis Avaliku Teenistuse Kohus apellantide kahju hüvitamise nõudeid. Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 106–113 jättis ta need rahuldamata järgmistel põhjustel: „106 Kahju hüvitamise nõude valdkonnas varieerub kohtueelne menetlus olenevalt sellest, kas kahju, mille hüvitamist nõutakse, on tekitatud isikut kahjustava meetmega personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses või administratsiooni käitumisega, millel puuduvad otsuse tunnused. Esimesel juhul tuleb huvitatud isikul esitada ametisse nimetavale asutusele selleks ette nähtud tähtaja jooksul kaebus asjaomase akti peale. Teisel juhul aga peab haldusmenetlus algama personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses taotluse esitamisega, millega nõutakse kahju hüvitamist ning millele vajaduse korral järgneb taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale kaebuse esitamine (25. veebruari 1992. aasta kohtumäärus Marcato vs. komisjon, T‑64/91, EU:T:1992:22, punktid 32 ja 33; 6. novembri 1997. aasta kohtuotsus Liao vs. nõukogu, T‑15/96, EU:T:1997:169, punkt 57, ning 20. märtsi 2014. aasta kohtumäärus Michel vs. komisjon, F‑44/13, EU:F:2014:40, punkt 43). 107 Sellega seoses tuleb täheldada, et kohtupraktika kohaselt hindab seda, kas ametniku kirjutis kujutab endast „taotlust“ personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses või „kaebust“ personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses, ainult kohus ning see ei sõltu poolte tahtest (30. aprilli 1998. aasta kohtuotsus Cordiale vs. parlament, T‑205/95, EU:T:1998:76, punkt 34; 15. veebruari 2011. aasta kohtuotsus AH vs. komisjon, F‑76/09, EU:F:2011:12, punkt 38, ja 16. detsembri 2015. aasta kohtumäärus Bärwinkel vs. nõukogu, F‑118/14, EU:F:2015:154, punkt 61). 108 Käesolevas asjas on selge, et vaidlustatud otsuses ei võtnud teenistuslepingute sõlmimise pädevusega isik seisukohta personalieeskirjadest tulenevate rahaliste tagajärgede kohta igale [apellandile] üksikuna. Konkreetselt ei mainita otsuses Ungari jaoks ette nähtud paranduskoefitsiendi kohaldamist Ühendkuningriigi jaoks ette nähtud paranduskoefitsiendi asemel. 109 Nagu väidab CEPOL ja nii nähtub kohtutoimikust, et alles oma vastavates kaebustes palusid [apellandid], kes olid juba nõustunud asuma oma teenistuskohustusi täitma Budapestis, vormiliselt teenistuslepingute sõlmimise pädevusega isikult, et nende teenistusse asumisega kaasneksid meetmed, millega kompenseeritakse õiglaselt nende netosissetuleku vähenemine, mis tuleneb kõnealusel juhul eelkõige sellest, et kohaldatakse Ungari jaoks ette nähtud paranduskoefitsienti. Seetõttu leiab Avaliku Teenistus Kohus, et see apellantide nõue saada õiglast rahalist kompensatsiooni koos oma teenistuskohustuste täitma asumisega Budapestis kujutab endast taotlust personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähenduses, kusjuures teenistuslepingute sõlmimise pädevusega isik jättis selle taotluse kaebuste rahuldamata jätmise otsustes rahuldamata. 110 Järelikult tuleb asuda seisukohale, et kuna enne käesoleva hagi esitamist ei esitanud [apellandid] kaebust personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 alusel selle peale, et teenistuslepingute sõlmimise pädevusega isik keeldus neile õiglase rahalise kompensatsiooni määramisest, nagu selgub kaebuste rahuldamata jätmise otsustest, tuleb [apellantide] kahju hüvitamise nõuded vastuvõetamatuse tõttu jätta läbi vaatamata, kuna ei ole täidetud kohtueelse menetluse nõudeid. 111 Isegi kui igal juhul eeldada, et varalise kahjuga seotud kahju hüvitamise nõudeid võiks pidada otseselt seotuks vaidlustatud otsuse ja kaebuste rahuldamata jätmise otsuste tühistamise nõuetega, peab neil olema sama tagajärg kui tühistamisnõuetel ning järelikult tuleb need igal juhul rahuldamata jätta (15. detsembri 2015. aasta kohtuotsus Bonazzi vs. komisjon, F‑88/15, EU:F:2015:150, punkt 105 ja seal viidatud kohtupraktika). 112 Samamoodi tuleb täheldada, nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 84, et asjaomaste ametnike ja teenistujate üleviimisel selle institutsiooni või ameti teise teenistuskohta, kus nad on teenistusse asunud, kompenseeritakse isiklikud ja perekondlikud piirangud, mida teenistuses olemine võib neil asjaoludel kaasa tuua, personalieeskirjade kohaste rahaliste hüvitistega, milleks on eelkõige kodumaalt lahkumise toetus, sisseseadmistoetus ja päevaraha, ning uude teenistuskohta ümberasumise kulude ja päritolukohta sõitmise kulude hüvitamisega. 113 Mis puudutab [apellantide] väiteid, et neile peaks jätkuvalt kohaldama Ühendkuningriigile ette nähtud paranduskoefitsienti pärast seda, kui nad asusid oma vastavaid teenistuskohustusi Budapestis täitma, siis need saab üksnes tagasi lükata, nagu on tõdetud käesoleva kohtuotsuse punktides 95–98.“