Sellised täpsustused ei ole kaugeltki pelk selgitus või ilmsete tehniliste vigade parandus eespool punktis 38 viidatud kohtupraktika tähenduses, vaid on tegelikult esialgse pakkumuse sisuline ja märkimisväärne muudatus, mis sarnaneb pigem uue pakkumuse esitamisele. Võttes need ettevõtja poolt esitatud dokumendid vastu, eelistas hankija selles olukorras alusetult seda ettevõtjat võrreldes teiste pakkujatega ja rikkus nii ettevõtjate võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid kui ka sellest tulenevat läbipaistvuskohustust, mis kehtib hankijatele direktiivi 2004/18 artikli 2 alusel.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18 ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artiklit 51 koosmõjus sama direktiivi artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui pärast hankemenetluses osalemise taotluste esitamise tähtaja möödumist edastab ettevõtja hankijale enda riigihankemenetluses osalemise tingimustele vastamise tõendamiseks dokumendid, mida ei olnud tema esialgses pakkumuses, nagu kolmanda isiku täidetud leping ning selle isiku võetud kohustus anda ettevõtja käsutusse kõnealuse riigihankelepingu täitmiseks vajalikud pädevus ja vahendid.

Direktiivi 2004/18 artiklit 44 koosmõjus artikli 48 lõike 2 punktiga a ning artiklis 2 sätestatud ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et ettevõtja ei või tugineda artikli 48 lõikes 3 viidatud mõne teise ettevõtja pädevusele, nii et teadmised ja kogemused kahe ettevõtja puhul, kellel hankija nõutud teadmised ja kogemused eraldi võttes puuduvad, summeeritakse, kui hankija arvates on riigihange jagamatu selles mõttes, et see tuleb ellu viia ühe ettevõtja poolt ning et selline mitme ettevõtja kogemusele tuginemise välistamine on seotud asjaomase hankelepingu – mille peab täitma üks ettevõtja – objektiga ja on selle suhtes proportsionaalne.

Direktiivi 2004/18 artikli 45 lõike 2 punkti g, mis lubab kõrvaldada hankemenetlusest ettevõtja muu hulgas juhul, kui ta on hankija nõutavate andmete esitamisel süüdi raskes eksimuses või jätnud sellised andmed esitamata, tuleb tõlgendada nii, et seda sätet võib kohaldada, kui see ettevõtja on vastutav teatava raskusega hooletuse eest ehk sellise hooletuse eest, millel on otsustav mõju riigihankemenetlusest kõrvaldamise, valiku ja riigihankelepingu sõlmimise otsustele, olenemata sellest, kas on tuvastatud selle ettevõtja tahtlik üleastumine.

Sellega seoses tuleb esiteks märkida, et direktiivi 2004/18 artikli 45 lõike 2 punkti g sõnastuses ei ole mingit viidet ettevõtja tahtlikule käitumisele. Selle asjaolu tõttu ei saa sellise käitumise tuvastamist lugeda ettevõtja hankemenetlusest kõrvaldamisel möödapääsmatuks eelduseks. Teiseks tuleb meenutada, et direktiivi 2004/18 artikli 45 lõike 2 punkti g teise lõigu kohaselt määravad liikmesriigid kindlaks selle lõike rakenduskorra ühenduse ja siseriikliku õiguse alusel. Sellest tuleneb, et artikli 45 lõike 2 esimeses lõigus esinevaid mõisteid, nende seas „raske [eksimus]“, võib liikmesriigi õiguses täpsustada ja selgitada siiski liidu õigust järgides (vt selle kohta kohtuotsus, 13.12.2012, Forposta ja ABC Direct Contact, C‑465/11, EU:C:2012:801, punkt 26).

(vt punktid 70, 73, 74, 78 ja resolutsiooni punkt 4)