ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. juuli 2022. aasta otsus (Naczelny Sąd Administracyjny eelotsusetaotlus – Poola) – B. versus Dyrektor Izby Skarbowej w W.

(Kohtuasi C-696/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 41 - Kaupade ühendusesisene soetamine - Koht - Järjestikuste tehingute ahel - Tehingute ühe osa vale kvalifitseerimine - Proportsionaalsuse ja neutraalse maksustamise põhimõte)

(2022/C 318/05)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Naczelny Sąd Administracyjny

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: B.

Vastustaja: Dyrektor Izby Skarbowej w W.

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artiklit 41 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt loetakse kaupade ühendusesisene soetamine selle liikmesriigi territooriumil toimunuks, kui see soetamine, mis on järgnevate tehingute ahelas esimene tehing, kvalifitseeriti ekslikult riigisiseseks tehinguks nende maksukohustuslaste poolt, kes selle käigus esitasid oma käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrid, mille väljastas kõnealune liikmesriik, ning kui järgnev soetamine, mis ekslikult kvalifitseeriti ühendusesiseseks tehinguks, maksustati käibemaksuga nii, nagu soetajad oleksid kaubad ühendusesiseselt soetanud kaubaveo sihtliikmesriigis. Niisugused liikmesriigi õigusnormid on tõlgendatuna lähtuvalt proportsionaalsuse ja neutraalse maksustamise põhimõttest selle sättega siiski vastuolus, kui kaupade ühendusesisene soetamine, mida peetakse toimunuks selle liikmesriigi territooriumil, põhineb ühendusesisesel kaubatarnel, mida ei käsitatud selles liikmesriigis maksust vabastatud tehinguna.

(1) ELT C 110, 29.3.2021.
Euroopa Kohtu (teine koda) 7. juuli 2022. aasta otsus (Oberster Gerichtshofi eelotsusetaotlus – Austria) – CC versus Pensionsversicherungsanstalt

(Kohtuasi C-576/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus - Määrus (EÜ) nr 987/2009 - Artikli 44 lõige 2 - Kohaldamisala - Vanaduspension - Väljaarvutamine - Teistes liikmesriikides täitunud lapsekasvatusperioodide arvessevõtmine - ELTL artikkel 21 - Kodanike vaba liikumine)

(2022/C 318/02)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: CC

Kostja: Pensionsversicherungsanstalt

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009, milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) rakendamise kord, artikli 44 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et kui asjaomane isik ei vasta selles sättes ette nähtud töötamise või ettevõtlusega tegelemise tingimusele, mis on eelduseks sellele, et vanaduspensioni määramisel võtaks pensioni maksma kohustatud liikmesriik arvesse sel isikul teistes liikmesriikides täitunud lapsekasvatusperioode, on see liikmesriik kohustatud võtma neid perioode arvesse ELTL artikli 21 alusel, juhul kui isik on töötanud ja kindlustusmakseid tasunud ainult selles liikmesriigis nii enne kui ka pärast elama asumist teise liikmesriiki, kus täitusid tema lapsekasvatusperioodid.

(1) ELT C 35, 1.2.2021.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 30. juuni 2022. aasta otsus (Tribunalul Bucureşti eelotsusetaotlus – Rumeenia) – HW, ZF, MZ versus Allianz Elementar Versicherungs AG

(Kohtuasi C-652/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil ja kaubandusasjades - Määrus (EL) nr 1215/2012 - Kohtualluvus kindlustusasjade puhul - Artikli 11 lõike 1 punkt b - Kindlustusvõtja, kindlustatu või soodustatud isiku esitatud hagi - Võimalus esitada kindlustusandja vastu hagi hageja alalise elukoha kohtusse - Liikmesriigi kohtu rahvusvahelise ja territoriaalse pädevuse kindlaksmääramine - Artikli 13 lõige 2 - Kahjustatud isiku poolt otse kindlustusandja vastu esitatud hagi - Ühes liikmesriigis asukohta ja teises liikmesriigis üksust omava kindlustusandja vastu hagi esitamine sellesse kohtusse, kelle tööpiirkonnas see üksus asub)

(2022/C 318/04)

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunalul Bucureşti

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: HW, ZF, MZ

Kostja: Allianz Elementar Versicherungs AG

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 11 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et kui see säte on kohaldatav, määrab see kindlaks nii rahvusvahelise kohtualluvuse kui ka liikmesriigi selle kohtu territoriaalse pädevuse, kelle tööpiirkonnas on hageja alaline elukoht.

(1) ELT C 88, 15.03.2021.
C 303/3

ET

Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. juuni 2022. aasta otsus (Bundesarbeitsgerichti eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Leistritz AG versus LH

(Kohtuasi C-534/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel - Määrus (EL) 2016/679 - Artikli 38 lõike 3 teine lause - Andmekaitseametnik - Vastutavale töötlejale või volitatud töötlejale kohaldatav keeld andmekaitseametnikku tema ülesannete täitmise eest ametist vabastada või karistada - Õiguslik alus - ELTL artikkel 16 - Sõltumatuse nõue ülesannete täitmisel - Liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad andmekaitseametniku töölepingu ülesütlemise ilma mõjuva põhjuseta)

(2022/C 303/03)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesarbeitsgericht

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Leistritz AG

Vastustaja: LH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) artikli 38 lõike 3 teist lauset tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et vastutav töötleja või volitatud töötleja võib oma töötajate hulka kuuluva andmekaitseametniku töölepingu üles öelda üksnes mõjuval põhjusel, isegi kui ülesütlemine ei ole seotud andmekaitseametniku ülesannete täitmisega, tingimusel et sellised õigusnormid ei kahjusta selle määruse eesmärkide saavutamist.

(1) ELT C 28, 25.1.2021.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 22. juuni 2022. aasta otsus (Audiencia Provincial – Leóni eelotsusetaotlus – Hispaania) – AB Volvo, DAF TRUCKS NV versus RM

(Kohtuasi C-267/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Kartellikokkulepped - ELTL artikkel 101 - Direktiiv 2014/104/EL - Artiklid 10, 17 ja 22 - Euroopa Liidu konkurentsiõiguse normide rikkumise eest esitatud kahju hüvitamise hagid - Aegumistähtaeg - Kahju ümberlükatav eeldus - Tekitatud kahju suuruse kindlakstegemine - Direktiivi ülevõtmine hilinemisega - Ajaline kohaldatavus - Materiaalõigus- ja menetlusnormid)

(2022/C 303/02)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial – León

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: AB Volvo, DAF TRUCKS NV

Vastustaja: RM

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. novembri 2014. aasta direktiivi 2014/104/EL teatavate eeskirjade kohta, millega reguleeritakse liikmesriikide õiguse kohaseid kahju hüvitamise hagisid liikmesriikide ja Euroopa Liidu konkurentsiõiguse rikkumise korral, artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et see on direktiivi artikli 22 lõike 1 tähenduses materiaalõigusnorm ja selle ajalisse kohaldamisalasse kuulub konkurentsiõiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagi, mis puudutab küll enne direktiivi jõustumist lõppenud konkurentsiõiguse rikkumist, kuid mis on esitatud pärast direktiivi riigisisesesse õigusesse üle võtnud sätete jõustumist, kui selle hagi suhtes varasemate õigusnormide kohaselt kehtinud aegumistähtaeg ei olnud direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppkuupäevaks möödunud.

Direktiivi 2014/104 artikli 17 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast direktiivi artikli 22 lõike 2 tähenduses menetlusnormi ning selle ajalisse kohaldamisalasse kuulub kahju hüvitamise hagi, mis puudutab küll enne direktiivi jõustumist lõppenud konkurentsiõiguse rikkumist, kuid mis on esitatud pärast 26. detsembrit 2014 ja pärast direktiivi riigisisesesse õigusesse üle võtnud sätete jõustumist.

Direktiivi 2014/104 artikli 17 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast direktiivi artikli 22 lõike 1 tähenduses materiaalõigusnormi ning selle ajalisse kohaldamisalasse ei kuulu kahju hüvitamise hagi, mis on küll esitatud pärast direktiivi hilinemisega riigisisesesse õigusesse üle võtnud riigisiseste sätete jõustumist, kuid puudutab konkurentsiõiguse rikkumist, mis lõppes enne direktiivi ülevõtmise tähtaja möödumist.

(1) ELT C 320, 28.9.2020.
1.

Tuleb tuvastada, et kuna Slovaki Vabariik: — vabastas metsahoolduskavad ja nende muudatused, hädaraie ning metsa ähvardavate ohtude ennetamise ja looduskatastroofidest tingitud kahju tagajärgede kõrvaldamise meetmed, mis võivad oluliselt mõjutada Natura 2000 alasid, kohustusest hinnata asjakohaselt nende tagajärgi asjaomasele alale selle ala kaitse-eesmärke silmas pidades; — ei ole võtnud asjakohaseid meetmeid, et vältida elupaikade halvenemist ja häiringuid, mis avaldavad olulist mõju metsise (Tetrao urogallus) kaitseks määratud erikaitsealadel (erikaitseala Nízke Tatry SKCHVU018, erikaitseala Tatry SKCHVU030, erikaitseala Veľká Fatra SKCHVU033, erikaitseala Muránska planina – Stolica SKCHVU017, erikaitseala Chočské vrchy SKCHVU050, erikaitseala Horná Orava SKCHVU008, erikaitseala Volovské vrchy SKCHVU036, erikaitseala Malá Fatra SKCHVU013, erikaitseala Poľana SKCHVU022, erikaitseala Slovenský Raj SKCHVU053, erikaitseala Levočské vrchy SKCHVU051 ja erikaitseala Strážovské vrchy SKCHVU028); — ei ole võtnud metsise (Tetrao urogallus) elupaikade suhtes kohaldatavaid spetsiifilisi kaitsemeetmeid erikaitsealadel, mis on määratud metsise (Tetrao urogallus) kaitseks, et tagada metsise (Tetrao urogallus) säilimine ja paljunemine selle levikualal (erikaitseala Nízke Tatry SKCHVU018, erikaitseala Tatry SKCHVU030, erikaitseala Veľká Fatra SKCHVU033, erikaitseala Muránska planina – Stolica SKCHVU017, erikaitseala Volovské vrchy SKCHVU036, erikaitseala Malá Fatra SKCHVU013 ja erikaitseala Levočské vrchy SKCHVU051), siis on Slovaki Vabariik rikkunud vastavalt nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõikest 3 koostoimes selle direktiivi artikliga 7, direktiivi 92/43 artikli 6 lõikest 2 koostoimes selle direktiivi artikliga 7 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta artikli 4 lõikest 1 tulenevaid kohustusi.
2.

ELTL artikleid 45 ja 49 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus, kellele on esitatud taotlus tegutseda reguleeritud kutsealal selles liikmesriigis, on kohustatud pidama tõeseks teise liikmesriigi asutuse välja antud diplomit ega saa üldjuhul seada kahtluse alla teadmiste ja kvalifikatsiooni taset, mida selle diplomi alusel võib taotlejalt eeldada. Üksnes siis, kui sellel asutusel on tõsiseid kahtlusi, tuginedes ühtelangevate tõendite kogumi moodustavatele konkreetsetele asjaoludele, mis annavad alust arvata, et diplom, millele see taotleja tugineb, ei vasta teadmiste ja kvalifikatsiooni tasemele, mida temalt võib selle diplomi alusel eeldada, võib see asutus nõuda diplomi välja andnud asutuselt, et ta hindaks neid asjaolusid arvestades uuesti asjaomase diplomi väljaandmise põhjendatust, ja viimati nimetatud asutus on kohustatud selle vajaduse korral tühistama. Nende konkreetsete asjaolude hulka võib olenevalt olukorrast kuuluda muu hulgas teave, mida on edastanud nii muud isikud kui kõnealuse koolituse korraldajad kui ka teise liikmesriigi asutused oma ülesannete täitmise raames. Kui diplomi välja andnud asutus on nimetatud asjaolusid arvestades uuesti hinnanud diplomi väljaandmise põhjendatust, ilma et ta selle tühistaks, siis võib vastuvõtva liikmesriigi asutus üksnes erandjuhul, kui konkreetse juhtumi asjaoludest ilmneb selgelt, et kõnealune diplom ei ole tõene, selle diplomi väljaandmise põhjendatuse kahtluse alla seada.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 16. juuni 2022. aasta otsus (Administrativen sad – Silistra eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – DB, LY versus Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti – Silistra

(Kohtuasi C-520/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Teise põlvkonna Schengeni infosüsteem (SIS II) - Otsus 2007/533/JSK - Artiklid 38 ja 39 - Hoiatusteade otsitava eseme kohta - Hoiatusteate eesmärgid - Arestimine või kriminaalmenetluses tõendina kasutamine - Täitmine - Vajalikud meetmed ja hoiatusteatel põhineva meetme võtmine - Arestitud eseme väljaandmine hoiatusteate esitanud liikmesriigile - Riigisisesed õigusnormid, mis ei võimalda keelduda hoiatusteate täitmisest)

(2022/C 294/08)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad – Silistra

Põhikohtuasja pooled

Kaebajad: DB, LY

Vastustaja: Nachalnik na Rayonno upravlenie – Silistra pri Oblastna direktsia na Ministerstvo na vatreshnite raboti – Silistra

Resolutsioon

Nõukogu 12. juuni 2007. aasta otsuse 2007/533/JSK, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist, artiklit 39 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt on täideviiva liikmesriigi pädevad asutused kohustatud täitma eseme kohta teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi sisestatud hoiatusteate, kuigi neil on kahtlusi, kas selline teade on sisestatud nimetatud otsuse artikli 38 lõikes 1 nimetatud põhjustel.

(1) ELT C 433, 14.12.2020.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 16. juuni 2022. aasta otsus (Finanzgericht Kölni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – ACC Silicones Ltd. versus Bundeszentralamt für Steuern

(Kohtuasi C-572/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Kapitali vaba liikumine - Väikeosaluselt saadud dividend - Mitteresidendist äriühingule tema poolt makstud kapitalitulu maksu tagastamine - Tingimused - Kapitali vaba liikumine - Proportsionaalsuse põhimõte)

(2022/C 294/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Köln

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: ACC Silicones Ltd.

Vastustaja: Bundeszentralamt für Steuern

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi maksuõiguse säte, mille kohaselt on nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiivis 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (muudetud nõukogu 22. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/123/EÜ) sätestatud piirmääradest väiksematelt osalustelt saadud dividendilt kinni peetud kapitalitulu maksu tagastamise tingimuseks juhul, kui seda dividendi saab teises liikmesriigis asuv äriühing, selle tõendamine, et see äriühing või tema kapitalis otsest või kaudset osalust omav isik ei saa seda maksu maha arvata või mahaarvamist edasi kanda või et see äriühing ei saa seda maha arvata oma tegevus- või ettevõtluskuluna, samas kui niisugust tingimust ei ole ette nähtud kapitalitulu maksu tagastamise korral samalaadset tulu saanud residendist äriühingule.

(1) ELT C 53, 15.2.2021.
1.

Kehtestades alaliselt teises liikmesriigis elavate lastega töötajatele ette nähtud peretoetuse ja ülalpeetava lapsega seotud maksusoodustuse kohandamise mehhanismi tulenevalt muudatustest, mis tehti 24. oktoobri 1967. aasta föderaalse perekulude hüvitamise seaduse (Bundesgesetz betreffend den Familienlastenausgleich durch Beihilfen), mida on muudetud 4. detsembri 2018. aasta föderaalseadusega, millega muudetakse 1967. aasta perekulude hüvitamise seadust, 1988. aasta füüsiliste isikute tulumaksu seadust ja arenguabitöötajate seadust (Bundesgesetz mit dem das Familienlastenausgleichsgesetz 1967, das Einkommensteuergesetz 1988 und das Entwicklungshelfergesetz geändert werden), § -s 8a ning 7. juuli 1988. aasta föderaalse füüsiliste isikute tulumaksu seaduse (Bundesgesetz über die Besteuerung des Einkommens natürlicher Personen), mida on muudetud 14. augusti 2018. aasta maksuseadusega (Jahressteuergesetz 2018) ja 4. detsembri 2018. aasta föderaalseadusega, millega muudetakse 1967. aasta perekulude hüvitamise seadust, 1988. aasta füüsiliste isikute tulumaksu seadust ja arenguabitöötajate seadust, § -s 33, on Austria Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta artiklitest 4 ja 67 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määruse (EL) nr 492/2011 töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires artikli 7 lõikest 2.
1.

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97), artikli 29 lõike 1 punkti d ja komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92 (mida on muudetud komisjoni 8. jaanuari 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 46/1999), artikli 143 lõike 1 punkte b, e ja f tuleb tõlgendada nii, et: — ostjat ja müüjat ei saa õiguslikult seisundilt äripartneriteks või otsese või kaudse de jure kontrollisuhte tõttu seotuks pidada olukorras, kus sellise seose tõendamiseks puuduvad dokumendid; — ostjat ja müüjat saab pidada otsese või kaudse de facto kontrollisuhte tõttu seotuks olukorras, kus kõnealuste tehingute sõlmimise asjaolud ei ole objektiivsete tõendite põhjal käsitatavad viitavana mitte üksnes sellele, et ostja ja müüja vahel on tihe usaldussuhe, vaid ka sellele, et üks neist saab kehtestada teisele piiranguid või teda suunata või kolmas isik saab mõlemat selliselt kontrollida.
2.

Rahvusvahelise õhuveo nõuete ühtlustamise konventsiooni, mis sõlmiti Montréalis 28. mail 1999, artikli 20 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et kui reisijale kahju tekitanud õnnetus seisneb selles, et reisija ilma tuvastatava põhjuseta kukub õhusõidukist väljumiseks paigaldatud teisaldataval trapil, siis saab asjaomase lennuettevõtja vabastada vastutusest selle reisija ees üksnes ulatuses, milles kõiki selle kahju tekkimise asjaolusid arvesse võttes tõendab see lennuettevõtja vastavalt kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele ning järgides võrdväärsuse põhimõtet ja tõhususe põhimõtet, et nimetatud reisija hooletus või muu süüline tegevus või tegevusetus põhjustas reisijale tekkinud kahju või aitas selle tekkele kaasa kõnealuse sätte tähenduses.
2.

Määrust nr 550/2004 (muudetud määrusega nr 1070/2009) koostoimes selle põhjendusega 5 ning ELTL artikli 58 lõikega 1 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 16 tuleb tõlgendada nii, et see välistab EL toimimise lepingus ette nähtud konkurentsieeskirjade kohaldamise selliste aeronavigatsiooniteenuste osutamisele, mis on seotud selles määruses ette nähtud avaliku võimu ülesannete täitmisega, kuid see ei välista EL toimimise lepingust ja hartast tulenevate selliste eeskirjade kohaldamist, mis annavad õhuruumi kasutajatele sellised õigused ja vabadused nagu transporditeenuste osutamise vabadus ja ettevõtlusvabadus.
Euroopa Kohtu (viies koda) 2. juuni 2022. aasta otsus (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen eelotsusetaotlus – Saksamaa) – T.N., N.N. versus E.G.

(Kohtuasi C-617/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Pärimisõigust käsitlevad meetmed - Määrus (EL) nr 650/2012 - Artiklid 13 ja 28 - Pärandist loobumise avalduse kehtivus - Pärija, kelle viibimiskoht on muus liikmesriigis kui see, kus asub kohus, kellele pärimisasi allub - Pärija hariliku viibimiskoha liikmesriigi kohtule esitatud avaldus)

(2022/C 284/06)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hans

Põhikohtuasja pooled

Avaldaja: T.N., N.N.

Määruskaebuse esitajad: E.G.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist, artikleid 13 ja 28 tuleb tõlgendada nii, et pärimisest loobumise avaldus, mille pärija on esitanud oma hariliku viibimiskoha liikmesriigi kohtule, loetakse vormiliselt kehtivaks, kui selles kohtus kohaldatavad vorminõuded on täidetud, ilma et selle kehtivuse seisukohast oleks vajalik, et täidetud oleksid pärimisele kohaldatavas õiguses ette nähtud vorminõuded.

(1) ELT C 53, 15.2.2021.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. mai 2022. aasta otsus (Spetsializiran nakazatelen sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – kriminaalasi järgmise isiku suhtes: IR

(Kohtuasi C-569/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Direktiiv (EL) 2016/343 - Artikkel 8 - Õigus viibida kohtulikul arutelul - Teavitamine kohtulikust arutelust - Võimatus süüdistatava asukohta pädevate asutuste mõistlikele pingutustele vaatamata kindlaks teha - Tagaselja kohtumenetluse läbiviimise ja süüdimõistmise võimalus - Artikkel 9 - Õigus uuele kohtulikule arutelule või muule õiguskaitsevahendile, mis võimaldab asja uuesti sisuliselt läbi vaadata)

(2022/C 266/07)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Spetsializiran nakazatelen sad

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

IR

menetluses osales: Spetsializirana prokuratura

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul, artikleid 8 ja 9 tuleb tõlgendada nii, et süüdistatav isik, kelle asukohta ei ole pädevatel riigiasutustel vaatamata mõistlikele pingutustele õnnestunud kindlaks teha ja kellele nendel asutustel ei ole seetõttu õnnestunud kätte toimetada tema suhtes läbiviidava menetlusega seotud teavet, võidakse kohtu alla anda ja vastaval juhul tagaselja süüdi mõista, kuid tal peab põhimõtteliselt pärast selle süüdimõistva kohtuotsuse teatavakstegemist olema võimalik tugineda otseselt õigusele taotleda uut kohtulikku arutelu, mis on ette nähtud kõnealuses direktiivis, või kasutada samaväärset õiguskaitsevahendit, mis võimaldab asja uut läbivaatamist tema juuresolekul. Nimetatud isikule võib selle õiguse andmisest siiski keelduda, kui täpsetest ja objektiivsetest tõenditest nähtub, et ta on saanud piisavalt teavet selle kohta, et toimub teda puudutav kohtulik arutelu, ning on oma tahtliku tegevusega ja kavatsusega hoida õigusemõistmisest kõrvale takistanud ametiasutusi talle kohtuliku arutelu toimumist ametlikult teatavaks tegemast.

(1) ELT C 28, 25.1.2021.
2.

Direktiivi 2008/95 artiklit 9 ning määruse nr 207/2009 artikleid 54, 110 ja 111 tuleb tõlgendada nii, et neis sätetes ette nähtud nõustumise tõttu õiguse lõppemist ei takista see, kui varasema kaubamärgi või muu õiguse omanik esitab kohtule hagi, milles taotleb hilisema kaubamärgi kehtetuks tunnistamist või avaldab selle kasutamisele vastuseisu, kui menetluse algatusdokumendis, mis on küll esitatud enne õiguse lõppemise tähtaja möödumist, ei ole kohaldatavas riigisiseses õiguses kättetoimetamise eesmärgil ette nähtud nõuetele mittevastavust hageja hooletuse tõttu kõrvaldatud ja asjaomased puudused on hagejale süüks pandavatel põhjustel kõrvaldatud alles pärast seda kuupäeva.
2.

Määruse nr 1370/2007 (muudetud määrusega 2016/2338) artikli 3 lõiget 2 ja artikli 4 lõike 1 punkti b alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et: pädevad asutused on kohustatud liikmesriigi territooriumil avaliku teenusena tee- ja raudteeliikluses liinivedu teostavatele ettevõtjatele hüvitama positiivse või negatiivse finantsmõju, mis tuleneb kuludest ja tuludest, mis kaasnevad sellega, kui need ettevõtjad täidavad neile üldeeskirjaga kehtestatud kohustust vedada tasuta teatud reisijatekategooriaid, eeskätt eelkooliealisi lapsi ja teatud kategooriatesse kuuluvaid puudega isikuid.