Kohtuasi T‑840/14

International Gaming Projects Ltd

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Ühenduse kujutismärgi Sky BONUS taotlus — Varasem siseriiklik sõnamärk SKY — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Kaubamärgitaotluses nimetatud kaupade piiramine — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b — Vastuvõetamatus”

Kokkuvõte – Üldkohtu (neljas koda), 11. märtsi 2016. aasta määrus

Ühenduse kaubamärk — Kaebemenetlus — Liidu kohtusse esitatud hagi — Kaupade ja teenuste nimekirja piiramine pärast apellatsioonikoja otsuse tegemist — Tagajärjed

(Üldkohtu kodukord, artikkel 188; nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 26 lõike 1 punkt c, artikli 43 lõige 1, artikli 65 lõige 2 ja artikkel 76)

Määruse nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 65 lõike 2 kohaselt võib Üldkohus Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikoja otsust tühistada või muuta üksnes alustel, milleks on: „pädevuse puudumine, olulise menetlusnormi rikkumine, asutamislepingu, [vastava] määruse või nende rakendusnormide rikkumine või võimu kuritarvitamine“. Määruse artikli 76 alusel peab seaduslikkuse kontrolli teostama apellatsioonikoja vaidluse faktilisest ja õiguslikust raamistikust lähtuvalt. Sellest järeldub, et Üldkohus võib hagi esemeks oleva otsuse tühistada või muuta üksnes juhul, kui selle vastuvõtmise ajal esines üks nimetatud tühistamis- või muutmisalus. Ta ei saa aga nimetatud otsust tühistada või muuta põhjustel, mis ilmnevad pärast selle kuulutamist.

Peale selle, kui määruse nr 207/2009 artikli 26 lõike 1 punkt c nõuab, et „[ü]henduse kaubamärgi taotluses peab olema [...] loetelu kaupadest […], mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotletakse“, näeb määruse artikli 43 lõige 1 ette, et „[t]aotluse esitaja võib ühenduse kaubamärgi taotluse igal ajal tagasi võtta või piirata selles loetletud kaupade […] nimekirja“.

Vastab tõele, et Üldkohus on mitme kauba suhtes esitatud ühenduse kaubamärgi taotluse käsitlemisel juba tõlgendanud kaubamärgitaotleja poolt talle ning seega pärast apellatsioonikoja otsuse tegemist esitatud kinnitust – mille kohaselt ta võtab oma taotluse algselt esitatud taotluses osutatud kaupadest vaid teatavate osas tagasi – kui kinnitust kas selle kohta, et vaidlustatud otsusele vaieldakse vastu üksnes niivõrd, kuivõrd otsus puudutab muid taotlusega hõlmatud kaupu, või selle kohta, et kui nimetatud kinnitus on antud Üldkohtu menetluse hilisemas staadiumis, et tegemist on osalise hagist loobumisega. Kui aga kaubamärgitaotleja ei soovi ühenduse kaubamärgi taotlusega hõlmatavate kaupade nimekirja piiramisega jätta sellest nimekirjast üht või mitut kaupa välja, vaid soovib muuta nende kaupade teatavat omadust nagu otstarve või kirjeldus, ei saa välistada, et nimetatud muutmine avaldab mõju ühtlustamisameti talituste haldusmenetluses teostatud ühenduse kaubamärgi kontrollimisele. Sellises olukorras tähendaks Üldkohtu hagimenetluse staadiumis sellise muutmise lubamine hagi eseme muutmist kohtumenetluse käigus, mis on kodukorra artikli 188 kohaselt keelatud. Seetõttu ei tohi muutmine mõjutada vaidlustatud otsuse õiguspärasust ning seda ei tohi Üldkohus hagi põhjendatuse hindamisel arvestada.

Seda kohtupraktikat arvestades tuleb nentida, et selline kohtumenetluse käigus tehtud täpsustus, millega hageja ei loobu ühestki ühenduse kaubamärgi taotluse esemeks olevast kaubast, vaid täpsustab üksnes nende otstarvet, nii et ta ei soovi enam taotleda kaitset kaupadele üldisel viisil, vaid üksnes niivõrd, kuivõrd neil on see konkreetne otstarve, kujutab endast apellatsioonikoja menetletud ja vaidlustatud otsuse esemeks oleva vaidluse faktilise raamistiku muutmist, kuivõrd sellega soovitakse jätta kõrvale kaupade mis tahes muu otstarve, mis võis kaupade võrdlemisel tähtsust omada. Sellest tuleneb, et muutmine avaldab mõju sellele, kuidas apellatsioonikoda oleks võinud eelkõige kaupade sarnasust hinnata, ning seetõttu muudab muutmine tingimata Üldkohtu menetluses oleva vaidluse eset.

Hageja ei saa oma hagiga vaidlustatud otsuse osalist tühistamist saavutada, kuna otsus põhineb hinnangul – mida ei ole andnud apellatsioonikoda – vastandatud kaubamärkide segiajamise tõenäosuse kohta, mis hõlmab teatava otstarbega kaupu, mille kohta apellatsioonikojalt ei ole palutud otsust teha. Vastupidi, apellatsioonikojal tuli asjaomaste kaupade võrdluse osas kontrollida, kas nende kaupade kõigi võimalike otstarvete alusel on põhjendatud järeldada, et need on sarnased või lausa identsed. Siinkohal tuleb meenutada, et kaupade sarnasuse hindamisel tuleb arvesse võtta kõiki nende vahelist suhet iseloomustavaid asjakohaseid tegureid, eelkõige nende olemust, otstarvet, kasutusviisi ning samuti seda, kas need kaubad on konkureerivad või täiendavad teineteist. Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkti b seisukohast eeldab segiajamise tõenäosus samal ajal nii vastandatud kaubamärkide identsust või sarnasust kui ka tähistatud kaupade või teenuste identsust või sarnasust, ning tegemist on kumulatiivsete tingimustega. Kui just kaupade – nende liigile omasel ja kõikvõimalikul, algses taotluses osutatud kujul, mitte sellisena nagu neid tagantjärgi täpsustati – võrdlus annab apellatsioonikojale aluse järeldada, et vastandatud kaubamärkide segiajamine on tõenäoline, on tegemist vaidlustatud otsuses antud tervikliku ja osadeks lahutatamatu hinnanguga, mida ei saa osaliselt tühistada.

(vt punktid 19, 20 ja 22–25)