Kohtuasi C‑282/13

T-Mobile Austria GmbH

versus

Telekom-Control-Kommission

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof)

„Eelotsusetaotlus — Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused — Direktiiv 2002/20/EÜ — Artikli 5 lõige 6 — Raadiosageduste ja numbrite kasutamise õigused — Direktiiv 2002/21/EÜ — Artikli 4 lõige 1 — Õigus esitada kaebus riigi reguleeriva asutuse otsuse peale — Mõiste „reguleeriva asutuse otsuse mõjuvälja jääv ettevõtja” — Artikkel 9b — Raadiosageduste kasutamise individuaalsete õiguste üleandmine — Raadiosageduste kasutamise õiguste uuesti andmine pärast kahe ettevõtja ühinemist”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 22. jaanuar 2015

Õigusaktide ühtlustamine – Telekommunikatsioonisektor – Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused – Õiguslik raamistik – Direktiiv 2002/21 – Õigus esitada kaebus riigi reguleeriva asutuse otsuse peale – Liikmesriikide kohustused – Kaebeõiguse andmine ettevõtjatele, kes on riigi regulaariva asutuse otsuse adressaadi konkurendid

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/20, muudetud direktiiviga 2009/140, artikli 5 lõige 6, ja direktiiv 2002/21, muudetud direktiiviga 2009/140, artikli 4 lõige 1, artikli 8 lõige 2 ja artikkel 9b)

Direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja ‑teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/140/EÜ) artikli 4 lõiget 1 ja artiklit 9b ning direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (mida on muudetud direktiiviga 2009/140) artikli 5 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtjat võib pidada reguleeriva asutuse otsuse mõjuvälja jäävaks isikuks direktiivi 2002/21 artikli 4 lõike 1 tähenduses, kui see ettevõtja, kes pakub elektroonilisi sidevõrke või ‑teenuseid, on omanike struktuuri muutmiseks loa andmise menetluse pooleks oleva ja riigi reguleeriva asutuse adressaadiks oleva ettevõtja või ettevõtjate konkurent, ning kui asjaomane otsus võib mõjutada esimese ettevõtja turuseisundit.

Direktiivi 2002/21 artiklis 4 nimetatud olukorras on liikmesriigid kohustatud ette nägema võimaluse esitada kaebus kohtule, selleks et kaitsta õigusi, mis tulenevad kasutajatele ja ettevõtjatele liidu õiguskorrast. Järelikult tuleb tõhusa kohtuliku kaitse tagamise nõuet, millest lähtub kõnealune artikkel 4, kohaldada ka kasutajate ja ettevõtjate suhtes, kes võivad tugineda liidu õiguskorrast – täpsemalt elektroonilise side direktiividest – tulenevatele õigustele ja kelle õigusi riigi reguleeriva asutuse otsus mõjutab. Direktiivi 2002/21 artikli 8 lõige 2 paneb liikmesriikidele kohustuse kindlustada, et riigi reguleerivad asutused võtavad kõik mõistlikud meetmed, mille eesmärk on edendada konkurentsi elektrooniliste sideteenuste pakkumisel, tagades, et elektroonilise side sektoris ei moonutata ega piirata konkurentsi, ja kõrvaldades nende teenuste pakkumiselt viimased takistused.

(vt punktid 34, 38, 48)

Kohtuasi C‑282/13

T-Mobile Austria GmbH

versus

Telekom-Control-Kommission

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof)

„Eelotsusetaotlus — Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused — Direktiiv 2002/20/EÜ — Artikli 5 lõige 6 — Raadiosageduste ja numbrite kasutamise õigused — Direktiiv 2002/21/EÜ — Artikli 4 lõige 1 — Õigus esitada kaebus riigi reguleeriva asutuse otsuse peale — Mõiste „reguleeriva asutuse otsuse mõjuvälja jääv ettevõtja” — Artikkel 9b — Raadiosageduste kasutamise individuaalsete õiguste üleandmine — Raadiosageduste kasutamise õiguste uuesti andmine pärast kahe ettevõtja ühinemist”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 22. jaanuar 2015

Õigusaktide ühtlustamine — Telekommunikatsioonisektor — Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused — Õiguslik raamistik — Direktiiv 2002/21 — Õigus esitada kaebus riigi reguleeriva asutuse otsuse peale — Liikmesriikide kohustused — Kaebeõiguse andmine ettevõtjatele, kes on riigi regulaariva asutuse otsuse adressaadi konkurendid

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/20, muudetud direktiiviga 2009/140, artikli 5 lõige 6, ja direktiiv 2002/21, muudetud direktiiviga 2009/140, artikli 4 lõige 1, artikli 8 lõige 2 ja artikkel 9b)

Direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja ‑teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/140/EÜ) artikli 4 lõiget 1 ja artiklit 9b ning direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (mida on muudetud direktiiviga 2009/140) artikli 5 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et ettevõtjat võib pidada reguleeriva asutuse otsuse mõjuvälja jäävaks isikuks direktiivi 2002/21 artikli 4 lõike 1 tähenduses, kui see ettevõtja, kes pakub elektroonilisi sidevõrke või ‑teenuseid, on omanike struktuuri muutmiseks loa andmise menetluse pooleks oleva ja riigi reguleeriva asutuse adressaadiks oleva ettevõtja või ettevõtjate konkurent, ning kui asjaomane otsus võib mõjutada esimese ettevõtja turuseisundit.

Direktiivi 2002/21 artiklis 4 nimetatud olukorras on liikmesriigid kohustatud ette nägema võimaluse esitada kaebus kohtule, selleks et kaitsta õigusi, mis tulenevad kasutajatele ja ettevõtjatele liidu õiguskorrast. Järelikult tuleb tõhusa kohtuliku kaitse tagamise nõuet, millest lähtub kõnealune artikkel 4, kohaldada ka kasutajate ja ettevõtjate suhtes, kes võivad tugineda liidu õiguskorrast – täpsemalt elektroonilise side direktiividest – tulenevatele õigustele ja kelle õigusi riigi reguleeriva asutuse otsus mõjutab. Direktiivi 2002/21 artikli 8 lõige 2 paneb liikmesriikidele kohustuse kindlustada, et riigi reguleerivad asutused võtavad kõik mõistlikud meetmed, mille eesmärk on edendada konkurentsi elektrooniliste sideteenuste pakkumisel, tagades, et elektroonilise side sektoris ei moonutata ega piirata konkurentsi, ja kõrvaldades nende teenuste pakkumiselt viimased takistused.

(vt punktid 34, 38, 48)