Keywords

Summary



Keywords

1. Menetlus – Hagiavaldus – Juriidiline isik – Juriidilise isiku staatus – Hageja tõendamiskohustus – Võimalus tõendite puudumisel vaadelda hagejatena füüsilisi isikuid, kes moodustavad üksuse

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 44 lõige 5)

2. Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Faktide kontrollimine omal algatusel – Vastulausemenetlus – Kontrollimise piirdumine esitatud väidetega – Üldtuntud faktide arvessevõtmine

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 74 lõige 1)

3. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Asjaga seotud kaubamärkide sarnasus – Asjaomase avalikkuse taju analüüsi läbiviimine

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

4. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Avalikkuse tähelepanelikkuse aste – Arvesse võetav hetk – Kaupade või teenuste suhtes valiku tegemise hetk

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

5. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade ja teenuste jaoks registreeritud identse või sarnase varasema kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Sõnamärgid PICARO ja PICASSO

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 8 lõike 1 punkt b)

Summary

1. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõikes 5 juriidilise isiku hagiavalduse kohta esitatud nõuete täitmiseks peab selline üksus nagu kaaspärand Prantsuse tsiviilkoodeksi mõistes, kes esitab enda nimel hagiavalduse, esitama tõendi juriidiliseks isikuks olemise kohta, mis tõendaks kasvõi piiratud iseseisvust ja vastutust, ning tõendi, et nende advokaadi volikirja on nõuetekohaselt väljastanud üksuse pädev esindaja. Asjaolu, et üksus on varem registreeritud kui varasema ühenduse kaubamärgi omanik ja et ta osales kaubamärgi omanikuna Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) menetluses, ei ole piisav selleks, et pidada tema nimel esitatud hagiavaldust artikli 44 nõuetele vastavaks.

See ei tähenda aga, et kõnealune hagi oleks automaatselt vastuvõetamatu. Kuna sisuliselt tähistab ühisuse nimetusena kasutatav sõnaühend ühiselt kaasomanikke ja füüsiliste isikutena ei laiene neile kodukorra artikli 44 lõike 5 kohustused, siis on võimalik lugeda hagiavaldus esitatuks kaasomanike poolt. Asjaolu, et viimased on esitanud käesoleva hagi ühisuse ühisnime kasutades, ei mõjuta hagi vastuvõetavust, kuna selle ühisnime all esinevate isikute identiteedis ei ole mingit kahtlust ja pealegi ei ole see ka teiste vaidluspoolte õigustatud huvidega vastuolus, et Esimese Astme Kohus parandab omal algatusel hageja tähistust käesolevas kohtuotsuses.

(vt punktid 19–22)

2. Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 74 kohaselt „registreerimisest keeldumise suhteliste põhjustega seotud menetlustes piirdub Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) siiski kontrollimisel osaliste esitatud faktide, tõendite ja väidetega ning esitatud nõudmistega”.

See säte seab ameti poolt teostatavale kontrollimisele topeltpiirangud. Säte näeb ette ühelt poolt ühtlustamisameti otsuste faktilise aluse, s.o faktid ja tõendid, millega saab otsuseid nõuetekohaselt põhistada, ja teiselt poolt ühtlustamisameti otsuste õigusliku aluse, s.o sätted, mida asja lahendav organ peab kohaldama. Seega lahendades vastulausemenetluse lõpetamise otsuse peale esitatud kaebust, saab apellatsioonikoda oma otsust põhistada vaid nende suhteliste keeldumispõhjustega, mida asjaomane pool on tõstatanud, ja vaid nende seonduvate faktide ja tõenditega, mida see pool on esitanud.

Kuid artikkel 74 ei välista seda, et apellatsioonikoda võiks lisaks vastulause menetluse poolte otseselt märgitud faktidele arvesse võtta ka üldtuntud fakte, s.o fakte, mida tõenäoliselt teab igaüks või mida saab teada üldkättesaadavatest allikatest.

(vt punktid 27–29)

3. Kui kohaldatakse määruse nr 40/94 kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 1 punkti b, mis käsitleb kahe kaubamärgi segiajamise riskist tulenevat keeldumispõhjust, on vaadeldavate märkide sarnasuse analüüs oluline element segiajamise tõenäosuse hindamisel. Seega peab see samamoodi toimuma asjaomase avalikkuse tajumist arvestades.

(vt punkt 53)

4. Ühenduse kaubamärgi registreerimisest keeldumine määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b alusel varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosuse tõttu on õigustatud põhjusel, et selline segiajamine võib õigusvastaselt mõjutada asjaomaste tarbijate otsust kaupade või teenuste valimisel. Seega tuleb segiajamise tõenäosuse hindamisel võtta arvesse keskmise tarbija tähelepanelikkuse astet hetkel, mil ta valmistub tegema ja teeb valiku eri kaupade või teenuste vahel, mis kuuluvad liiki, mille jaoks kaubamärk on registreeritud. Võimalus, et asjaomase avalikkuse hulka kuuluvad isikud võivad kõnealuseid kaupu märgata ka olukordades, kus nad ei pööra neile nii suurt tähelepanu, ei takista selle tähelepanelikkuse astme arvestamist.

(vt punkt 59)

5. Ühenduse lõpptarbijate jaoks segiajamise tõenäosus puudub sõnamärgi PICARO, mille registreerimist ühenduse kaubamärgina taotleti Nizza kokkuleppe mõistes klassile 12 „Sõiduautod ja nende osad, bussid”, ning sõnamärgi PICASSO vahel, mis on varem registreeritud ühenduse kaubamärk samale klassile „Sõidukid; maismaa-, vee- ja õhusõidukid, sõiduautod, bussid, veoautod, haagised, puksiirid”. Kuigi vaidlusaluste kaubamärkidega tähistatavad kaubad on osaliselt identsed ja osaliselt sarnased ning kuigi kaks märki on visuaalselt ja foneetiliselt sarnased, täpsustusega, et viimati nimetatud plaanis on nende sarnasus väike, on märke lahutavad kontseptuaalsed erinevused sellised, et need neutraliseerivad visuaalse ja foneetilise sarnasuse, nii et vaadeldavate kaubamärkide sarnasuse aste ei ole piisavalt kõrge järeldamaks, nagu võiks asjaomane avalikkus uskuda, et vaadeldavad kaubad pärinevad samast ettevõttest või omavahel majanduslikult seotud ettevõtetest.

(vt punktid 51, 52, 54, 58 ja 62)