ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/47

10. septembril 2008 esitatud hagi — Advance Magazine Publishers versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Capela & Irmãos (VOGUE)

(Kohtuasi T-382/08)

(2008/C 301/80)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Ühendriigid) (esindaja: M. Esteve Sanz)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: J. Capela & Irmãos Lda. (Porto, Portugal)

Hageja nõuded

— Muuta Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 30. juuni 2008. aasta otsust (asi R 328/2003-2) nii, et hageja poolt apellatsioonikojale esitatud apellatsioonkaebus tunnistatakse põhjendatuks ja seega lükataks tagasi vastulause ning registreeritaks asjaomane ühenduse kaubamärk;

— Teise võimalusena tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 30. juuni 2008. aasta otsus (asi R 328/2003-2) ja

— mõista kohtukulud ja ühtlustamisameti apellatsioonikojas toimunud menetluse kulud välja ühtlustamisametilt ja vastavalt teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „VOGUE” kaupadele ja teenustele klassides 9, 14, 16, 25 ja 41.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Portugali sõnamärgi „VOGUE Portugal” registreering nr 143 183 kaupadele klassis 25; Portugali ärinimi nr 32 046 „VOGUE-SAPATARIA”.

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause täielikult.

Apellatsioonikoja otsus: jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 43 lõigete 2 ja 3 ja komisjoni määruse (EÜ) nr 2868/95 (1) eeskirja 22 rikkumine, kuna apellatsioonikoda leidis vääralt, et teise menetluspoole apellatsioonikojas poolt esitatud tõendid tõendavad varasema kaubamärgi tegelikku kasutamist; nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda leidis vääralt, et asjaomased kaubad on sarnased; nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 61 lõike 1 ja artikli 62 lõike 2 rikkumine, kuna apellatsioonikoda põhjendas vääralt oma otsust asjaoluga, et hageja ei suutnud tõendada, et vastulausete osakonna seisukoht kasutamise tõendatuse ja asjaomaste kaupade ning teenuste sarnasuse kohta on vale, samuti asjaoluga, et vastulausete osakonnas toimunud menetluses viitas hageja kaudselt, et kasutamine on piisavalt tõendatud.

(1) Komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 303, 15.12.1995, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189).
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/43

2. septembril 2008 esitatud hagi — Federcoopesca jt versus komisjon

(Kohtuasi T-366/08)

(2008/C 301/73)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hagejad: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rooma, Itaalia); Pappalardo (Cetara, Itaalia); Pescatori La Tonnara (Cetara, Itaalia); Fedemar (Cetara, Itaalia); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Itaalia); Testa (Catania, Itaalia); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Itaalia) ja Pesca (Pescara, Itaalia) (esindajad: advokaadid P. Cavatola, V. Cannizzaro, G. Micucci)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada komisjoni 12. juuni 2008. aasta määrus (EÜ) nr 530/2008, millega kehtestatakse erakorralised meetmed Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahemeres harilikku tuuni püüdvate seinerite suhtes;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis kohtuasjas T-305/08: Itaalia Vabariik vs. komisjon ja kohtuasjas T-313/08: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. vs. komisjon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/60

10. oktoobril 2008 esitatud hagi — Intel versus komisjon

(Kohtuasi T-457/08)

(2008/C 301/99)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Intel Corp. (Wilmington, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: N. Green, QC, barrister K. Bacon)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada otsused;

— pikendada Inteli täiendavale vastuväiteteatisele vastamise tähtaega 30 päevani alates kuupäevast, mil Intelile võimaldatakse juurdepääs kaebuse esitaja asjaomastele dokumentidele;

— mõista Inteli kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub EÜ artikli 230 alusel tühistada komisjoni otsuse 2001/462/EÜ (1) seoses EÜ artikli 82 alusel algatatud menetlusega (juhtum COMP/C-3/37.990 — Intel) artiklil 10 põhinev ärakuulamise eest vastutava ametniku 15. septembri 2008. aasta otsus ja voliniku poolt 6. oktoobril 2006. aastal või nimetatud kuupäeva paiku tehtud otsus. Vaidlustatud otsused puudutavad komisjoni keeldumist nõuda välja, eelkõige käesoleva asjas kaebuse esitajalt, teatavaid dokumentaalseid tõendeid, mis hageja väitel puudutavad otseselt komisjoni poolt vastuväiteteatises esitatud väiteid. Lisaks jättis ärakuulamise eest vastutav ametnik arvesse võtmata Inteli avalduse, et tal on võimatu nõuetekohaselt vastuväiteteatisele vastata ilma nimetatud dokumentidega tutvumist ning keeldus Intelile vastuväiteteatisele vastamiseks ettenähtud tähtaega pikendamast.

Hageja tugineb kahele väitele.

Esiteks leiab hageja, et otsustega on rikutud õigusnormi ja väidab, et vastuväiteteatise esitamise tähtaeg ei saa alata enne, kui kohtutoimikus on olemas kõik vajalikud materjalid; vastasel juhul on hagejal võimatu tõhusalt teostada oma õiguste kaitset.

Teiseks leiab hageja, et vaidlustatud otsused on ilmselgelt õigusvastased, kuna need võimaldavad komisjonil jätkata diskrimineerivat ja erapoolikut uurimismenetlust, mis takistab hagejal oma kaitseõigusi teostamast. Hageja väidab, et eeltoodu kujutab endast hea haldustava põhimõtte (mille kohaselt komisjon on kohustatud otsuseid vastu võtma kõigi selle tagajärgi mõjutada võivate teadaolevate asjaolulise ja õigusliku teabe alusel) rikkumist.

(1) Komisjoni 23. mai 2001. aasta otsus ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes (EÜT L 162, lk 21; ELT eriväljaanne 08/02, lk 151).
—

Tühistada otsus osas, milles: a) kinnitatakse, et „vastavalt maakonnavalitsuse 1998. aasta seadusele nr 9, mida Itaalia haldusotsuse nr 33/6 ja esimese teate alusel ebaseaduslikult rakendas, antud riigiabi on ühisturuga kokkusobimatu, kui abisaaja ei ole esitanud nimetatud abikava alusel toetusetaotlust enne alginvesteeringu projektiga seotud tööde teostamist” (otsuse artikkel 1); b) sätestatakse, et „Itaalia Vabariik nõuab abisaajatelt artiklis 1 sätestatud abikava alusel antud kokkusobimatu abi tagasi” (otsuse artikli 2 lõige 1); c) nähakse ette, et „Itaalia Vabariik tühistab kõik artiklis 1 sätestatud abikava alusel tehtud väljamaksed käesoleva otsuse vastuvõtmisest alates” (otsuse artikli 2 lõige 4);
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/56

29. septembril 2008. aastal esitatud hagi — SOZA versus komisjon

(Kohtuasi T-413/08)

(2008/C 301/93)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Bratislava, Slovaki Vabariik) (esindaja: advokaat M. Favart)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsuse seoses EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 alusel algatatud menetlusega (juhtum COMP/C2/38.698 — CISAC) artikkel 3; ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada osaliselt komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsus seoses EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 alusel algatatud menetlusega (juhtum COMP/C2/38.698 — CISAC), eelkõige selle artikkel 3, millega tunnistati, et EMÜ CISAC-i (1) liikmed osalesid kooskõlastatud tegevuses ning rikkusid seega EÜ artiklit 81 ja EMP lepingu artiklit 53, kuna kooskõlastasid vastastikuse esindamise volituste andmise territoriaalsel põhimõttel nii, et litsentsi kohaldamisala on piiratud iga kollektiivse esindamise organisatsiooni liikme territooriumiga.

Hageja esitas oma nõuete toetuseks järgmised väited:

(i) vastastikuse esindamise kokkulepetes volituste andmine territoriaalsel põhimõttel ei ole kooskõlastatud tegevuse tagajärg, ja

(ii) teise võimalusena, kui volituste andmisega territoriaalsel põhimõttel kaasnes kooskõlastatud tegevus, ei piira see konkurentsi EÜ artikli 81 tähenduses.

Esimeses väites leiab hageja, et komisjon tegi vea tõendite hindamisel ja rikkus seega EÜ artiklit 81 ja EÜ artiklit 253, leides, et hageja ja teiste EMÜ CISAC-i liikmete vahel sõlmitud vastastikuse esindamise kokkulepetes sisalduv volituste andmine territoriaalsel põhimõttel on kooskõlastatud tegevuse tagajärg, kuid vaidlustatud otsuses puudusid nimetatud kooskõlastatud tegevuse kohta tõendid.

Teises väites leiab hageja, et volituste andmisega territoriaalsel põhimõttel väidetavalt kaasnenud kooskõlastatud tegevus ei ole õigusvastane, kuna see puudutab konkurentsi vormi, mille eest konkurente ei ole vaja kaitsta. Lisaks väidab hageja, et isegi kui väidetavat kooskõlastatud tegevust loetakse konkurentsi piiravaks, ei riku see EÜ artikli 81 lõiget 1, kuna see on taotletava eesmärgi seisukohalt vajalik ja proportsionaalne.

(1) Autorite ja Heliloojate Ühingute Rahvusvaheline Konföderatsioon.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/45

5. septembril 2008 esitatud hagi — Csepeli Áramtermelő versus komisjon

(Kohtuasi T-370/08)

(2008/C 301/76)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Csepeli Áramtermelő kft (Budapest, Ungari) (esindajad: advokaadid Á. Máttyus, K. Ferenczi, B.van de Walle de Ghelcke, T. Franchoo ja D. Fessenko)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni otsus osas, milles see käsitleb Csespelit ühisturuga kokkusobimatu riigiabi saajana, ning osas, milles kohustatakse Ungarit väidetav riigiabi koos intressidega Csespelilt tagasi nõudma; ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab komisjoni 4. juuni 2008. aasta otsuse K(2008) 2223 (lõplik) (asiC 41/2005 — Ungari luhtunud kulud) tühistamist osas, milles see käsitleb hagejat ühisturuga kokkusobimatu riigiabi saajana ja osas, milles kohustatakse Ungarit väidetav riigiabi koos intressidega hagejalt tagasi nõudma.

Hageja väidab, et komisjon ei ole suutnud tõendada ja piisavalt põhjendada oma järeldusi, mille kohaselt hageja — Ungaris asuva elektrijaama omanik, mille Atel AG hiljem üle võttis — ja Ungari riigile kuuluva elektrienergia hulgimüüja — Magyar Villamos Muvek Rt. („MVM”) — vahel sõlmitud elektrienergia ostuleping kujutab endast kokkusobimatut riigiabi. Oma nõuete toetuseks esitab hageja järgnevad väited:

Esimese väite kohaselt on komisjon rikkunud EÜ artiklit 253 ja EÜ artikli 87 lõiget 1, kuna ei ole esitanud põhjendusi ning on teinud ilmse hindamisvea, leides, et hageja elektrienergia ostuleping andis talle majandusliku eelise.

Teise väite kohaselt on komisjon teinud ilmse hindamisvea, kuna leidis, et hageja elektrienergia ostuleping moonutab konkurentsi.

Kolmandas väites leiab hageja, et komisjon on rikkunud proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid, kuna ühenduse õiguse põhimõtete kohaselt on tagasinõudmise kohustus antud juhtumi asjaolusid arvestades põhjendamatu. Lisaks väidab hageja, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea tagasi nõutavate summade arvutamiseks kohaldatava metodoloogia osas.
—

on rikutud nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (1), artiklit 16 osas, milles selle sätte kohaselt on lubatud uurimismenetlus algatada ainult „abi kuritarvitamise korral”, mitte aga „ebaseadusliku abi rakendamisel”. Hageja järeldab sellest, et ametlik uurimismenetlus on tervikuna õigusvastane;
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/43

26. augustil 2008 esitatud hagi — Atlantean versus komisjon

(Kohtuasi T-368/08)

(2008/C 301/74)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Atlantean Ltd (Likkybegs, Iirimaa) (esindajad: solicitor M. Fraser ja solicitor D. Hennessy, G. Hogan, SC, E. Regan ja C. Tolan)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 26. juuni 2008. aasta otsus KOM(2008) 3236, mis on adresseeritud Iirimaale vastusena Iirimaa taotlusele Atlantean'i kohta;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas kohtuasjas on hageja esitanud hagi, milles palub tühistada osaliselt komisjoni 26. juuni 2008. aasta otsus KOM(2008) 3236, millega jäeti rahuldamata Iirimaa taotlus suurendada hageja laeva Atlantean mahutavust seoses IV mitmeaastase arenguprogrammiga (MAGP IV), mida kohaldatakse parandamaks 12-meetrise kogupikkusega laevade ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, toodete kvaliteeti ja töötingimusi. Komisjoni esimene, 4. aprilli 2003. aasta otsus 2003/245/EÜ (1), millega jäeti Iirimaa taotlus rahuldamata, tühistati Esimese Astme Kohtu 13. juuni 2006. aasta otsusega kohtuasjas Atleantean Ltd. vs. komisjon (2) osas, milles seda kohaldati hageja laeva Atlantean suhtes.

Hageja väidab oma hagi toetuseks, et vaidlusaluse otsuse tegemisel ei võetud aluseks kriteeriume, mis on kehtestatud nõukogu otsuses 97/413/EÜ (3), mis on hageja arvates kohane õiguslik alus, vaid nõukogu määruse 2371/2002/EÜ (4) artikli 11 lõige 5. Hageja väidab seega, et komisjonil mitte ainult ei puudunud pädevus kõnealust otsust vastu võtta, vaid ta rikkus ka tagasiulatuva jõu lubamatuse, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtteid ning mittediskrimineerimise ja võrdse kohtlemise ning proportsionaalsuse põhimõtteid. Ta märgib, et komisjon rikkus EÜ artiklis 253 kehtestatud põhjendamiskohustust ning hageja õigust olla ära kuulatud ja tema omandiõigust. Hageja väidab ka, et komisjon kuritarvitas võimu, tegutses mala fides ning tegi oma otsuses vabandamatu ja ilmselge vea. Samuti on komisjon hageja sõnul ületanud oma pädevuse piire.

Lisaks väidab hageja, et komisjoni eesmärk vaidlusaluse otsuse tegemisel oli välistada see, et rahuldatakse asjaomane kahju hüvitamise nõue, mille hageja on esitanud Esimese Astme Kohtus pooleliolevas kohtuasjas T-125/08 (5), ega olnud seega bona fide.

(1) EÜT L 90, lk 48.

(2) Esimese Astme Kohtu 13. juuni 2006. aasta otsus kohtuasjas T-192/03: Atleantean Ltd. vs. komisjon (EKL 2006, lk II-42).

(3) Nõukogu 26. juuni 1997. aasta otsus 97/413/EÜ ühenduse kalandussektori ümberkorraldamise eesmärkide ja üksikasjalike eeskirjade kohta kalavarude ja nende kasutamise püsiva tasakaalu saavutamiseks ajavahemikul 1. jaanuar 1997–31. detsember 2001 (EÜT L 175, lk 27).

(4) Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (EÜT L 358, lk 59; ELT eriväljaanne 04/05, lk 460).

(5) Kohtuasi T-125/08: Atlantean Ltd. vs. komisjon (ELT C 116, lk 28).
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/40

11. augustil 2008 esitatud hagi — Stichting Natuur en Milieu ja Pesticide Action Network Europe versus komisjon

(Kohtuasi T-338/08)

(2008/C 301/69)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hagejad: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Madalmaad) ja Pesticide Action Network Europe (London, Ühendkuningriik) (esindajad: advokaadid B. Kloostra ja A. van den Biesen)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada komisjoni 1. juuli 2008. aasta otsused hagejaid puudutavas osas;

— kohustada komisjoni nõuded vaidemenetluses tagantjärele sisuliselt läbi vaatama;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagejad palusid komisjonil määrus nr 149/2008 (1) vastavalt määruse nr 1367/2006 (2) IV jaotisele vaidemenetluses läbi vaadata. Komisjon tunnistas 1. juuli 2008. aasta kirjaga need taotlused vastuvõetamatuks, kuna vaidlustatud määrust ei saa lugeda individuaalse mõjuga meetmeks ega ka meetmete kogumiks.

Oma hagide toetuseks tuginevad hagejad esiteks sellele, et määrus nr 149/2008 hõlmab otsuste kogumit. Määrus on kohaldatav kindlalt piiritletud ja eelnevalt määratletud toodete ja toimeainete rühmade kohta.

Hagejad toetuvad seejuures ka määruse nr 396/2005 (3) sisule. Selle määruse artikli 6 kohaselt võib iga kehtestatud jääkide piirnormi kohta esitada eraldiseisva muutmise taotluse. See võimalus on antud ka kodanikuühiskonna organisatsioonidele, kellel on sarnaselt hagejatele tervise alal õigustatud huvi. Otsus sellise nõude kohta on seega otsus, mis mõjutab konkreetselt teatavat toodet ja teatavat toimeainet. Sama kehtib määruse nr 149/2008 alusel kehtestatud jääkide piirnormi kohta.

Teise võimalusena väidavad hagejad, et määrus nr 149/2008 puudutab otsust, mis kuulub Århusi konventsiooni (4) artikli 6 lõike 1 reguleerimisalasse. Hagejate arvates on tegemist nimelt otsusega, mis puudutab neid otseselt ja isiklikult nii, et see vastab EÜ artikli 230 neljanda lõigu tingimustele.

(1) Komisjoni 29. jaanuari 2008. aasta määrus (EÜ) nr 149/2008, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 396/2005, lisades sellele II, III ja IV lisa, milles sätestatakse jääkide piirnormid kõnealuse määruse I lisasse kantud toodete jaoks (ELT 2008, L 58, lk 1).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT 2006, L 264, lk 13).

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. veebruari 2005. aasta määrus (EÜ) nr 396/2005 taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta (ELT 2005, L 70, lk 1).

(4) Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioon (ELT 2005, L 124, lk 4).
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/41

26. augustil 2008 esitatud hagi — vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste versus komisjon

(Kohtuasi T-353/08)

(2008/C 301/70)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: vwd Vereinigte Wirtschaftsdienste AG (Frankfurt-Main, Saksamaa) (esindajad: Rechtsanwälte R. Bechtold, U. Soltész ja C. von Köckritz)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada täies ulatuses komisjoni 19. veebruari 2008. aasta otsus COMP/M.4726 — Thomson Corporation/Reuters Group EÜ artikli 231 lõike 1 alusel;

— vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõikele 2 mõista hageja kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 19. veebruari 2008. aasta otsuse COMP/M.4726 — Thomson Corporation/Reuters Group, millega komisjon kuulutas ühisturuga kokkusobivaks finantsteabe pakkujate Thomson Corporationi ja Reuters Groupi koondumise vastavalt EÜ ühinemismääruse (1) artikli 8 lõikele 2.

Oma hagi põhjenduseks väidab hageja, et vaidlustatud otsuses on ilmselgeid hindamis- ja õigusvigu ning olulisi menetlusvigu. Sellega seoses esitab hageja kümme väidet.

Esiteks on real-times datafeeds turgu vääralt piiritletud, mistõttu otsus on vastuoluline ning vastuolus komisjoni otsustuspraktikaga.

Teiseks on vääralt hinnatud osaliste turupositsiooni ja koondumise mõju real-times datafeeds turgudele, kuna otsuses on koondumise horisontaalse mõju hindamisel vääralt hinnatud konkurentsisurvet, mida avaldab Thomson, ning ei ole mõistetud kooondumise vertikaalset mõju.

Kolmandaks ei ole market data platformsi turul koondumise horisontaalse mõju hindamisel silmas peetud konkurentsisurvet, mida avaldab Thomson koos Wombati kui ainsa tõsiseltvõetava võimaliku konkurendiga.

Neljandaks ei ole kontrollitud koondumisest tingitud Reutersi suurenenud stiimulit hoida kolmandaid isikuid contribution datast kõrvale.

Viiendaks on news turul vääralt hinnatud osaliste turupositsiooni ja koondumise mõju ning ilma mõjuva põhjuseta on lubatud luua monopol upstream-turul.

Kuuendaks ei ole desktop products in research ja asset management turgudel ning eelkõige siseriiklikel wealth management desktop products turgudel läbi viidud piisavaid uuringuid koondumise mõjude kohta.

Seitsmendaks ei ole kontrollitud, kas koondumisel on negatiivne kogumõju turu piiridest väljaspool, kuigi komisjon on otsuses tunnistanud, et asjaomased turud kattuvad.

Kaheksandaks on peetud piisavaks kinnitusi, mis ei puuduta kõiki turge, kus koondumine takistab tõhusat konkurentsi.

Üheksandaks ei taga asjaomastes valdkondades antud kinnitused tõhusat konkurentsi.

Kümnendaks on menetlusvigade tõttu rikutud hageja õigust olla ära kuulatud.

(1) Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus) (ELT L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40).
—

Põhjendamiskohustuse rikkumine osas, mis puudutab EÜ asutamislepingu artikli 253 ja määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 2 rikkumise tõendamist, seeläbi, et komisjoni tõendamiskohustuse vähendamiseks muudeti salatsedes hagejatele etteheidetud rikkumist. Hagejad väidavad siinkohal, et komisjonil oli võimalik koguda tõendeid konkurentide teabevahetuse kohta, kuid mitte konkurentsi piiramise kokkuleppe kohta. Õigusvastase käitumise kirjelduse muutmine oli komisjonile kasulik, kuna viimane võis hageja arvates seega lubamatult tugineda per se rule mehhanismile, mis on ette nähtud hard core restrictions suhtes, kergendades seega komisjoni tõendamiskohustust ning võimaldades viimasel jätta tähelepanuta asjaolu, et väidetav õigusvastane käitumine ei avaldanud turule mõju.
ET Euroopa Liidu Teataja C 313/40

29. septembril 2008 esitatud hagi — IMRO versus komisjon

(Kohtuasi T-415/08)

(2008/C 313/72)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Irish Music Rights Organisation Ltd (The) — Eagras um Chearta Cheolta (IMRO) (Dublin, Iirimaa) (esindajad: M. Favart ja D. Collins, Solicitor)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsuse, mis käsitleb EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 alusel algatatud menetlust (toimik nr COMP/C2/38.698-CISAC), artikkel 13; ja

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas hagis palub hageja EÜ artikli 230 alusel osaliselt tühistada komisjoni 16. juuli 2008. aasta otsus K(2008)3435 lõplik (toimik nr COMP/C2/38.698 — CISAC), mis käsitleb EÜ artikli 81 ja EMP lepingu artikli 53 alusel algatatud menetlust. Täpsemalt vaidlustab hageja komisjoni järeldused vaidlustatud otsuse artiklis 3, kus sedastatakse, et ühelt autorite ühingult teisele antavate vastastikuse esindamise volituste territoriaalne piiritlemine kujutab endast kooskõlastatud tegevust, millega rikutakse EÜ artiklit 81 ja EMP lepingu artiklit 53.

Hageja esitab oma nõuete toetuseks kaks väidet.

Esiteks väidab hageja, et komisjon tegi hindamisvea, rikkus EÜ artiklit 81 ja rikkus EÜ artiklis 253 ette nähtud põhjendamiskohustust, kui ta leidis, et hageja ja teiste CISAC-i liikmete vahel sõlmitud vastastikuse esindamise lepingutes sisalduv paralleelne territoriaalne piiritlemine on kooskõlastatud tegevuse tulemus. Hageja väidab, et komisjoni otsuses esitatud tõendite tase ei ole piisav tuvastamaks, et paralleelne tegevus ei ole tavaliste konkurentsitingimuste tagajärg, vaid kujutab endast kooskõlastatud tegevust. Hageja väidab veel, et piiritlemist puudutav klausel kõigis tema vastastikustes lepingutes on põhjendatud tema liikmete huvidega.

Teiseks väidab hageja alternatiivse võimalusena, et territoriaalne piiritlemine, mis on sätestatud CISAC-i ühingute vastastikuse esindamise lepingutes, ei ole konkurentsi piirav EÜ artikli 81 lõike 1 tähenduses, vastupidiselt vaidlustatud otsuse järeldustele, kuna see puudutab üht konkurentsivormi, mis ei ole kaitsmist väärt. Sellegipoolest, kuivõrd väidetavat kooskõlastatud tegevust territoriaalse piiritlemise osas tuleb käsitleda konkurentsi piiravana, siis väidab hageja, et seda ei saa pidada ebaseaduslikuks või EÜ artikli 81 lõiget 1 rikkuvaks, kuna see on vajalik ning ühingute liikmete ja autoriõiguste kaitse õiguspärase eesmärgi suhtes proportsionaalne.