21

Määruse nr 917/2011 põhjendused 55, 58–63, 67 ja 68, 70–72 ning 74–77, mis puudutavad Ameerika Ühendriikide võrdlusriigiks valimist ning normaalväärtuse kindlakstegemist uurimismenetluses vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 7, on sõnastatud järgmiselt: „(55) Kaks importijat olid Ameerika Ühendriikide […] võrdlusriigiks valimise vastu, väites oma märkustes, et USA ei sobi võrdlusriigiks liiga väikese omamaise toodangu ja rahvusvahelise konkurentsivõime puudumise tõttu. Lisaks väitsid nad, et USAd ei valitud korrektselt, sest liidu tootjate ühendus avaldas ebasobivat survet teiste võimalike võrdlusriikide tootjatele, et heidutada neid koostööd tegemast. Kaks importijat väitsid, et komisjon oli jätnud kõrvale teistest võimalikest koostööd tegevatest riikidest pärit teabe ja et arvesse jäeti võtmata ka kolmandate riikide omamaiste või riikidevaheliste tootjate ühenduste esitatud avalikud andmed. […] (58) Lisaks eelöeldule väitsid samad importijad, et USA keraamiliste plaatide kogutoodang on umbes 60 miljonit m2 aastas, mitte 600 miljonit ruutmeetrit aastas, nagu on nimetatud ajutise määruse põhjenduses 51. See väide osutus kontrollimisel õigeks. (59) Kuigi USA toodang osutus tunduvalt väiksemaks, tuleb rõhutada, et USA sobib võrdlusriigiks juba selle tõttu, et sealne turg on äärmiselt konkurentsivõimeline – turul on mitu kohalikku tootjat ja impordikogused on märkimisväärsed. Pealegi ei ole tõendeid mittetariifsete turutõkete kohta, mis oleksid konkurentsile suureks takistuseks, nagu on mainitud ka ajutise määruse põhjenduses 52. Neid asjaolusid arvestades jäädakse järelduse juurde, et väiksemast toodangumahust olenemata sobib USA ikkagi võrdlusriigiks. (60) Kaks importijat väitsid, et USAs toodetud plaatide ühiku müügihinnad olid USA koduturul tunduvalt kõrgemad kui liidu turul ja et nende võrdlus ekspordihindadega tekitaski mulje dumpingu olemasolust. See argument leiti olevat menetluse seisukohast ebaoluline, sest selliseid väiteid – tingimusel, et neid toetavad esmapilgul usutavad tõendid – saaks põhjalikult uurida üksnes USAga seotud dumpinguvastase menetluse raames. Argument lükati seetõttu tagasi. (61) [Kaks] importija[t] väitsid veel, et koostööd tegev USA tootja oli liidu tootjate omanduses või nendega seotud ja et seetõttu olid uurimistulemused ekslikud, sest kasutatud teave ei pärinenud sõltumatult äriühingult. (62) Siinkohal tuleb märkida, et koostööd tegeva USA tootja esitatud andmeid kontrolliti kohapeal. Seetõttu leiti see väide olevat kohatu ja lükati tagasi. (63) Samad importijad väitsid veel, et USA ekspordimaht on piiratud. See argument ei mõjuta kuidagi võrdlusriigi valikut, sest võrdlusriigi andmete alusel määratakse kindlaks normaalväärtus, mitte ekspordihinnad. See väide lükati tagasi. […] (67) Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist esitas üks importijate ühing mitu väidet. Esiteks väitis see ühing, et USA tootjate väidetav väike müügimaht koduturul võrreldes Hiina ekspordiga liitu räägib USA võrdlusriigiks valimise vastu. Võimalike võrdlusriikide valikul võetakse muu hulgas arvesse nende riikide turgudel valitsevat konkurentsi. Seetõttu ei ole võrdlusriigi valikul hädavajalik, et riigi tootjate omamaine müük ja import uurimisalusest riigist oleksid samal tasemel. Käsiloleva uurimise raames leiti USA turg olevat piisavalt konkurentsivõimeline, et õigustada võrdlusriigi valikut, nagu märgitud ka põhjenduses 59. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi. (68) Lisaks väitis sama importijate ühing, et nende arvates ei tule USA võrdlusriigiks valimisel arvestada seda, et import USAsse on märkimisväärne. Sellega seoses tuleb märkida, et impordi tase on oluline tegur, mida võetakse võrdlusriigi valikul arvesse. Omamaine toodang ja kõrge imporditase üheskoos loovad konkurentsivõimelise turu, nagu on selgitatud ka põhjenduses 59. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi. […] (70) Lisaks väitis sama ühing, et kuna USAs toodetud keraamiliste plaatide keskmised kodumaised hinnad olid väidetavalt mitu korda kõrgemad kui Hiinast pärit liitu suunatud impordi hinnad, ei saa USA toode olla Hiinast imporditud toote suhtes „samasugune toode”. Nende kahe toote hinnaerinevus ei ole piisav põhjus väitmaks, et USA toode ei ole vaatlusaluse tootega samasugune. Nimelt leiti, nagu on märgitud ka ajutise määruse põhjenduses 32, et vaatlusalusel tootel ja muu hulgas USAs valmistatud ja seal müüdud tootel on samad füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ning samad põhilised kasutusalad. Seetõttu käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Seetõttu lükatakse ühingu väide tagasi. (71) Sama ühing küsis ka, miks ei valitud kolmandate riikide (v.a USA) koostöö puudumisel liitu sobivaks võrdlusriigiks. Kuna USA leiti olevat sobiv võrdlusriik, nagu on selgitatud ka põhjenduses 59, siis ei peetud vajalikuks teisi turge enam uurida. Sellepärast ei võeta seda väidet arvesse. (72) Kuna rohkem märkusi ei ole, jäädakse seisukohale, et USA valimine võrdlusriigiks oli sobiv ja mõistlik valik, mis on kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 7 punktiga a, ning kinnitatakse ajutise määruse põhjused 45–54. […] (74) [Kaks] importija[t] osutasid ka algmääruse artikli 2 lõike 1 teises lõigus esitatud nõudele, mille kohaselt tuleb normaalväärtus arvutada „teiste müüjate või tootjate” hindade põhjal, ja väitsid, et on väär arvutada normaalväärtus üheainsa äriühingu andmete põhjal. (75) Siinkohal tuleb märkida, et käesolev menetlus käsitleb mitteturumajanduslikust riigist pärit importi, mille puhul normaalväärtus tuleb kindlaks määrata algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a kohaselt. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi. (76) Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist teatas üks importijate ühing, et tema arvates ei saa normaalväärtust võrdlusriigis kindlaks määrata vaid ühe ettevõtte andmete alusel. See väide lükati siiski tagasi põhjenduses 75 esitatud põhjustel. (77) Need importijad väitsid veel, et võrdlusriigi ettevõtja valmistatud toode ei ole representatiivne, sest kuulub kallimasse tootekategooriasse. Võrdlusriigi tootjale võimaldatud konfidentsiaalsuse tõttu ei saanud seda väidet kinnitada ega ümber lükata. Isegi kui see väide oleks tõene, kohandati – nagu selgitatud ajutise määruse põhjenduses 61 – põhjendatud vajaduse korral arvestuslikku normaalväärtust, et võtta arvesse kõiki plaaditüüpe, sealhulgas edasimüüdavaid plaaditüüpe. Seetõttu leiti, et kõnealune väide ei ole põhjendatud, ja see lükati tagasi.”