Kohtuasi C‑299/13

Isabelle Gielen

versus

Ministerraad

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Grondwettelijk Hof)

„Maksustamine — Direktiiv 2008/7/EÜ — Artikli 5 lõige 2 ja artikkel 6 — Kapitali koondumise kaudne maksustamine — Maks, millega maksustatakse esitajaväärtpaberite vahetamist nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 9. oktoober 2014

Maksusätted – Õigusaktide ühtlustamine – Kapitali koondumise kaudne maksustamine – Siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse maks, millega maksustatakse esitajaväärtpaberite vahetamist nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks – Lubamatus – Põhjendatus – Puudumine

(Nõukogu direktiiv 2008/7, artikli 5 lõige 2 ja artikli 6 lõige 1, ning direktiiv 69/335, artikli 11 punkt a ja artikkel 12)

Direktiivi 2008/7 kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud sättega on vastuolus see, kui esitajaväärtpaberite nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks ümbervahetamiselt võetakse maksu nagu põhikohtuasjas. Sellist maksustamist ei saa õigustada nimetatud direktiivi artikli 6 alusel.

Esiteks, kuigi see säte ei maini tõepoolest sõnaselgelt aktsiate ümbervahetamist, kujutab esitajaväärtpaberite vahetamine nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks, mis on esitajaväärtpaberite kaotamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide alusel kohustuslik, endast aktsiate emiteerimist selle sätte tähenduses. Niisiis, kuna need õigusnormid näevad ette väärtpaberite ümbervahetamise maksustamise, tähendab see, et selliselt maksustatakse tegelikkuses väärtpaberite emissiooni ennast, kuna nimetatud tehing on kapitali koondumise tehingu kui terviku lahutamatu osa, kahjustades nii direktiivi artikli 5 lõike 2 punkti a kasulikku mõju.

Teiseks, mis puutub küsimusse, kas niisugust maksu võib põhjendada direktiivi 2008/7 artikli 6 lõikega 1, siis ei saa ka niisuguse põhjendusega nõustuda, kuna seda sätet, mida tuleb erandina maksustamiskeelu eeskirjast tõlgendada täht-tähelt, ei saa kohaldada esitajaväärtpaberite ümbervahetamisele. Nimelt vahetatakse sellise tehingu käigus esitajaväärtpaberid ümber nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks, ilma et omandiõigus läheks ühelt omanikult üle teisele.

(vt punktid 25–31 ja resolutsioon)

Kohtuasi C‑299/13

Isabelle Gielen

versus

Ministerraad

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Grondwettelijk Hof)

„Maksustamine — Direktiiv 2008/7/EÜ — Artikli 5 lõige 2 ja artikkel 6 — Kapitali koondumise kaudne maksustamine — Maks, millega maksustatakse esitajaväärtpaberite vahetamist nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks”

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu otsus (viies koda), 9. oktoober 2014

Maksusätted — Õigusaktide ühtlustamine — Kapitali koondumise kaudne maksustamine — Siseriiklikud õigusnormid, millega kehtestatakse maks, millega maksustatakse esitajaväärtpaberite vahetamist nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks — Lubamatus — Põhjendatus — Puudumine

(Nõukogu direktiiv 2008/7, artikli 5 lõige 2 ja artikli 6 lõige 1, ning direktiiv 69/335, artikli 11 punkt a ja artikkel 12)

Direktiivi 2008/7 kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta artikli 5 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nimetatud sättega on vastuolus see, kui esitajaväärtpaberite nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks ümbervahetamiselt võetakse maksu nagu põhikohtuasjas. Sellist maksustamist ei saa õigustada nimetatud direktiivi artikli 6 alusel.

Esiteks, kuigi see säte ei maini tõepoolest sõnaselgelt aktsiate ümbervahetamist, kujutab esitajaväärtpaberite vahetamine nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks, mis on esitajaväärtpaberite kaotamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide alusel kohustuslik, endast aktsiate emiteerimist selle sätte tähenduses. Niisiis, kuna need õigusnormid näevad ette väärtpaberite ümbervahetamise maksustamise, tähendab see, et selliselt maksustatakse tegelikkuses väärtpaberite emissiooni ennast, kuna nimetatud tehing on kapitali koondumise tehingu kui terviku lahutamatu osa, kahjustades nii direktiivi artikli 5 lõike 2 punkti a kasulikku mõju.

Teiseks, mis puutub küsimusse, kas niisugust maksu võib põhjendada direktiivi 2008/7 artikli 6 lõikega 1, siis ei saa ka niisuguse põhjendusega nõustuda, kuna seda sätet, mida tuleb erandina maksustamiskeelu eeskirjast tõlgendada täht-tähelt, ei saa kohaldada esitajaväärtpaberite ümbervahetamisele. Nimelt vahetatakse sellise tehingu käigus esitajaväärtpaberid ümber nimelisteks väärtpaberiteks või elektroonilisteks väärtpaberiteks, ilma et omandiõigus läheks ühelt omanikult üle teisele.

(vt punktid 25–31 ja resolutsioon)