Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b)

2. Apellatsioonkaebus – Väited – Esimese Astme Kohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine – Viidatud õigusliku vea tuvastamise puudumine – Vastuvõetamatus – Selle vaidlustamine, kuidas Esimese Astme Kohus on ühenduse õigust tõlgendanud või kohaldanud – Vastuvõetavus

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 112 lõike 1 esimese lõigu punkt c)

3. Ühenduse kaubamärk – Menetlusnormid – Faktide kontrollimine omal algatusel

(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 58; Nõukogu määrus nr 40/94, artikkel 74)

4. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõige 3)

5. Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime

((Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõiked 2 ja 3)

Summary

1. Kauba enda kujust koosnevate ruumiliste kaubamärkide eristusvõime hindamise kriteeriumid määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses ei erine teiste kaubamärgiliikide puhul kohaldatavatest kriteeriumidest.

Ometi ei pruugi nende kriteeriumide kohaldamisel asjaomane avalikkus tajuda kauba enda kujust koosnevat ruumilist kaubamärki samamoodi kui sõna- või kujutismärki, mis koosneb tähisest, mis ei sõltu selle kauba välimusest, mida ta tähistab. Mis tahes graafilise või sõnalise osa puudumisel ei tee keskmised tarbijad harilikult kauba päritolu kohta järeldusi kauba kuju või selle pakendi kuju alusel, mistõttu võib olla ruumilise kaubamärgi eristusvõimet raskem määratleda kui sõna- või kujutismärgi puhul.

Neil asjaoludel omab nimetatud sätte tähenduses eristusvõimet ainult kaubamärk, mis oluliselt erineb asjaomases sektoris keskmiselt kombeks ja tavaks olevast ja täidab seega päritolutähisena edukalt oma peamist ülesannet.

Niisugune kauba enda kujust koosnevate kaubamärkide põhjal väljaarendatud kohtupraktika kehtib ka juhul, kui taotletava kaubamärgi puhul on tegemist selle kauba kahemõõtmelisest kujutisest koosneva kujutismärgiga; ka selline kaubamärk ei koosne enam tähistatavate kaupade välimusest sõltumatust tähisest.

(vt punktid 26–29)

2. Vastavalt EÜ artiklile 225, Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 esimesele lõigule ja Euroopa Kohtu kodukorra artikli 112 lõike 1 esimese lõigu punktile c tuleb apellatsioonkaebuses selgelt märkida otsuse, mille tühistamist taotletakse, vaidlustatud osad ning õiguslikud argumendid, mis teatud viisil seda nõuet toetavad. Apellatsioonkaebus, mis ilma et see sisaldaks argumentatsiooni, mis on konkreetselt suunatud edasikaevatud kohtuotsuse õiguslike vigade selgitamisele, piirdub Esimese Astme Kohtus juba esitatud väidete ja argumentide sõnasõnalise kordamise või taasesitamisega, ei vasta sellele nõudele.

Teisest küljest, kui apellatsioonkaebuse esitaja vaidlustab selle, kuidas Esimese Astme Kohus on ühenduse õigust tõlgendanud või kohaldanud, võib esimeses kohtuastmes kontrollitud õiguslikke asjaolusid apellatsioonkaebuse alusel uuesti arutada. Kui apellatsioonkaebuse esitajal ei oleks võimalik oma apellatsioonkaebuses tugineda Esimese Astme Kohtus juba esitatud väidetele ja argumentidele, kaotaks apellatsioonimenetlus osaliselt oma mõtte.

(vt punktid 47 ja 48)

3. Vastavalt määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 74 lõikele 1 peavad Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) kontrollijad ja edasikaebamise korral ühtlustamisameti apellatsioonikoda kontrollima faktilisi asjaolusid omal algatusel, et teha kindlaks, kas üks või teine sama määruse artiklis 7 toodud registreerimisest keeldumise põhjus käib selle kaubamärgi kohta, mille registreerimist taotletakse. Eelnevast järeldub, et ühtlustamisameti pädevad organid võivad oma otsused rajada faktilistele asjaoludele, millele taotluse esitaja ei ole tuginenud. Kuigi põhimõtteliselt peavad need organid oma otsustes tõendama selliste faktiliste asjaolude paikapidavust, ei ole selleks vajadust, kui tuginetakse asjaoludele, mis on üldtuntud. Taotluse esitajal, kelle vastu ühtlustamisamet esitab selliseid üldtuntud faktilisi asjaolusid, on õigus nende paikapidavus Esimese Astme Kohtus vaidlustada. Esimese Astme Kohtu järeldus selle kohta, kas faktilised asjaolud on üldtuntud või mitte, kujutab endast faktiliste asjaolude hindamist, mis välja arvatud juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud, ei kuulu Euroopa Kohtu poolt apellatsiooni korras läbivaatamisele.

(vt punktid 50–53)

4. Kaubamärgi turuosa on üks näitaja, mis võib olla asjakohane hindamaks, kas kaubamärk on omandanud kasutamise käigus eristusvõime määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 3 tähenduses. Täpsemalt on see nii juhul, kui selle kauba väliskujust, mille jaoks registreerimist taotletakse, koosneval kaubamärgil paistab puuduvat eristusvõime, kuna ta ei erine oluliselt sellest, mis on vastavas sektoris kombeks või tavaks. On tõenäoline, et sellisel juhul võib taoline kaubamärk omandada eristusvõime üksnes juhul, kui sellega varustatud kaubad hõlmavad kaubamärgi kasutamise käigus olulise osa kõnealuste kaupade turust.

Samadel põhjustel võib kõnealuste kaupade reklaamituru osa, mis vastab kaubamärgi edendamiseks kulutatud ressurssidele, osutuda asjakohaseks näitajaks selle hindamisel, kas vastav kaubamärk on kasutamise käigus eristusvõime omandanud.

Samuti kuulub küsimus, kas selline teave on või ei ole vajalik hindamaks, kas antud kaubamärk on kasutamise käigus omandanud eristusvõime, Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) organite ning, edasikaebamise korral, Esimese Astme Kohtu faktiliste asjaolude hindamise pädevuse raamesse.

(vt punktid 76–78)

5. Vastavalt määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punktile b, loetuna koos sama artikli lõikega 2, ei registreerita kaubamärki, millel teatavas ühenduse osas puudub eristusvõime.

Lisaks ei kohaldata määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 3 kohaselt sama artikli lõike 1 punkti b, kui kaubamärk, mille registreerimist taotletakse, on kasutamise käigus muutunud neid kaupu või teenuseid eristavaks, mille jaoks registreerimist taotletakse.

Sellest järeldub, et kaubamärki võib määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 3 alusel registreerida üksnes siis, kui on tõendatud, et ta on kasutamise käigus omandanud eristusvõime sellises ühenduse osas, kus tal puudus ab initio eristusvõime sama artikli lõike 1 punkti b tähenduses. Nimetatud artikli lõikes 2 nimetatud ühenduse osa võib vajadusel koosneda ühestainsast liikmesriigist.

(vt punktid 81–83)