Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Lepingulised töötajad – Palgaastme ja -järgu määramine

(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 80 lõige 2 ja artikli 82 lõige 2)

2. Ametnikud – Lepingulised töötajad – Töötasu

(Muude teenistujate teenistustingimused, lisa, artikli 2 lõige 2)

3. Ametnikud – Lepingulised töötajad – Töötasu

(Muude teenistujate teenistustingimused, lisa artikli 2 lõige 2)

1. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõike 2 kohaselt on haridusele ja erialasele töökogemusele esitatud minimaalsed nõuded II ja III tegevusüksusesse lepingulise töötajana töölevõtmiseks samad: asjaomasel isikul peab olema diplomiga tõendatud keskharidusjärgne haridus või diplomiga tõendatud keskharidus, mis võimaldab õpinguid jätkata keskharidusjärgses õppeasutuses, ning kolme aasta pikkune asjakohane töökogemus, või kui see on teenistuse huvides õigustatud, erialane koolitus või erialane töökogemus samaväärsel tasemel.

Komisjoni lepinguliste töötajate töölevõtmise ja töötamise korra üldiste rakendussätete artikli 2 lõike 1 punktides b ja c toodud selgitused ei sea seda järeldust kahtluse alla ning seda eelkõige seoses tingimusega, mis puudutab diplomiga tõendatud keskharidust, mis võimaldab keskharidusjärgses õppeasutuses õpinguid jätkata. Viimati nimetatud diplom annab juhul, kui diplomi saajal on kolme aasta pikkune asjakohane töökogemus, juurdepääsu nii II kui ka III tegevusüksuse töökohtadele.

Neil tingimustel ei õigusta asjaolu, et asjaomasel töötajal on diplom, mis võimaldab õpinguid jätkata keskharidusjärgses õppeasutuses, iseenesest tema töölevõtmist pigem III tegevusüksusesse kui II tegevusüksusesse.

Lisaks võttis komisjon vastu üldised rakendussätted Brüsselis asuva infrastruktuuriameti poolt Brüsseli lasteasutustesse tööle võetud töötajatele kohaldatavate üleminekumeetmete kohta, et piiritleda oma kaalutlusruum muude teenistujate teenistustingimuste artikli 80 lõike 2 kohaldamisel, mis määratleb erinevate tegevusüksuste kohustused. Nimetatud üldiste rakendussätete artikli 1 lõike 2 punktidest b ja c nähtub selgelt, et lastehooldajad kuuluvad II tegevusüksusesse, kui neil ei ole „personali halduskoordinaatori staatust Belgia õiguse alusel”; sellisel juhul kuuluvad nad III tegevusüksusesse.

(vt punktid 38–41)

2. Muude teenistujate teenistustingimuste lisa artikli 2 lõike 2 sõnastusest nähtub selgelt, et institutsioonil on vabadus otsustada, kas maksta isikule palgalisa juhul, kui ta oli institutsiooniga seotud siseriikliku õigusega reguleeritud töölepingu alusel, kuid pärast võeti tööle lepingulise töötajana, ning kui tema töötasu vähenes võrreldes sellega, mis ta siseriikliku õigusega reguleeritud töölepingu kohaselt sai,. Lisaks jätab nimetatud artikli 2 lõige 2 institutsioonile ulatusliku kaalutlusõiguse lisasummade kindlaksmääramisel selles osas, milles ta peab arvesse võtma erinevust töökohaks oleva liikmesriigi maksu-, sotsiaalkindlustus- ja pensionialaste õigusaktide ning lepingulise töötaja suhtes kohaldatavate asjakohaste sätete vahel.

Komisjon rakendas muude teenistujate teenistustingimuste artikli 2 lõiget 2, võttes vastu Brüsselis asuva infrastruktuuriameti poolt Brüsseli lasteasutustesse tööle võetud töötajatele kohaldatavate üleminekumeetmete üldiste rakendussätete artikleid 7 ja 8 ning nimetatud üldiste rakendussätete I–III lisa. Viimati nimetatud sätete kohaselt võttis ta endale kohustuse maksta lisasumma teatud lepinguliste töötajate kategooriatele vastavalt nendes sätetes ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele. Muude teenistujate teenistustingimuste lisa artikli 2 lõike 2 rakendamise üksikasjalikud rakenduseeskirjad ei või siiski rikkuda avaliku teenistuse õiguse kõrgemalseisvaid norme.

(vt punktid 80, 81 ja 83)

3. Selleks et teha kindlaks, kas peretoetuste sisaldumine ühelt poolt lepingulise töötaja ning teiselt poolt siseriikliku õigusega hõlmatud töötaja netotöötasude määratluses paneb ebasoodsamasse olukorda lepingulised töötajad, kellel Brüsselis asuva infrastruktuuriameti poolt Brüsseli lasteasutustesse tööle võetud töötajatele kohaldatavate üleminekumeetmete üldiste rakendussätete artiklites 7 ja 8 viidatud kuupäevadel on ülalpeetavaid lapsi, võrreldes isikutega, kellel nendel samadel kuupäevadel ülalpeetavaid lapsi ei olnud, peab esiteks tõdema, et need kaks lepinguliste töötajate kategooriat on sarnases olukorras, kui võtta arvesse muude teenistujate teenistustingimuste lisa artikli 2 lõike 2 eesmärki hüvitada töötasu võimalik vähenemine, mis tuleneb asjaomase isiku lepingulise töötaja staatuse saamisest.

Teiseks on peretoetuste sisaldumisel ühelt poolt lepingulise töötaja ning teiselt poolt siseriikliku õigusega hõlmatud töötaja netotöötasude määratluses otsene mõju lisasumma kindlaksmääramisele vastavalt nimetatud üldiste rakendussätete I lisa üksikasjalikele eeskirjadele. Juhul, kui ühenduse peretoetuste summa esimesel võrdlusjuhul on suurem kui töökohaks oleva liikmesriigi õigusnormide alusel makstud toetuste summa teisel võrdlusjuhul, siis vähendatakse samavõrra palgalisa, mida makstakse isikutele, kellel on lepingulise töötaja staatuse saamise kuupäeval juba ülalpeetav laps või lapsed.

Sellest tuleneb, et peretoetuste sisaldumine töötasu määratluses võib tekitada ebavõrdset kohtlemist palga osas vastavalt sellele, kas üldiste rakenduseeskirjade artiklites 7 ja 8 sätestatud kuupäevadel on asjaomasel lepingulisel töötajal ülalpeetavaid lapsi, ning seda lepingulise töötaja kahjuks, kellel on nimetatud kuupäevadel üks või mitu ülalpeetavat last. Asjaolu, et peretoetused moodustavad ühe osa töötasust, mida ühendused peavad oma ametnikele või teenistujatele maksma, ei saa siiski õigustada lepinguliste töötajate erinevat kohtlemist, kui tegemist on üksnes palgalisa maksmisega, mis on mõeldud selleks, et hüvitada palga vähenemine, mis tuleneb üleminekust siseriikliku õigusega kehtestatud teenistustingimustelt ühenduse õigusega kehtestatud teenistustingimustele.

Seega juhul, kui puudub objektiivne õigustus, rikub Brüsselis asuva infrastruktuuriameti poolt Brüsseli lasteasutustesse tööle võetud töötajatele kohaldatavate üleminekumeetmete üldiste rakendussätete I lisa oma punktides A ja B, millele nende samade üldiste rakendussätete artikkel 7 viitab, võrdse kohtlemise põhimõtet.

(vt punktid 84–89)