Kohtuasi T‑43/16

1&1 Telecom GmbH

versus

Euroopa Komisjon

Tühistamishagi – Konkurents – Koondumised – Mobiilsideteenuste jaemüügiturg ning juurdepääsu ja kõne algatamise hulgimüügiturg Saksamaal – E-Plusi omandamine Telefónica Deutschlandi poolt – Otsus, millega tunnistatakse koondumine siseturuga ja EMP lepingu toimimisega kokkusobivaks – Lõplike kohustuste mobiilsideoperaatoriteenust mitte pakkuvaid ettevõtjaid puudutava osa rakendamine – Aktid, mille peale ei saa esitada hagi – Vastuvõetamatus

Kokkuvõte – Üldkohtu (kolmas koda) 9. oktoobri 2018. aasta otsus

Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Hagejale saadetud komisjoni kiri, milles tõlgendatakse selliste kohustuste ulatust, mille kolmandast isikust ettevõtja on võtnud selleks, et muuta koondumine siseturuga kokkusobivaks – Väljaarvamine

Tühistamishagi saab põhimõtteliselt esitada vaid meetme peale, millega asjaomane institutsioon kinnitab haldusmenetluse lõppedes oma lõpliku seisukoha. Vaidlustatavateks ei saa aga pidada vaheakte, mille eesmärk on valmistada ette lõplik otsus, ega kinnitavaid või puhtalt rakendavaid akte, kuna selliste aktide eesmärk ei ole tekitada sõltumatuid siduvaid õiguslikke tagajärgi võrreldes liidu institutsiooni sellise akti tagajärgedega, mis on ettevalmistatud, kinnitatud või rakendatud. Kiri, milles komisjon tõlgendab hageja esitatud kaebuse alusel selliste lõplike kohustuste ulatust, mille ettevõtja on võtnud pärast komisjoni otsust, millega tunnistatakse koondumine siseturuga kokkusobivaks, ei ole vaidlustatav akt. Selline kiri ei ole otsus, vaid pelgalt õiguslikult mittesiduv avaldus, mida komisjon on volitatud tegema oma koondumiste kontrolli valdkonna otsuste nõuetekohase rakendamise tagantjärele kontrolli raames. Kiri ei muuda oluliselt hageja olukorda, kuna ainult lõplikud kohustused reguleerivad asjaomase ettevõtja ja asjaomaste kolmandatest isikutest ettevõtjate õigusi ja kohustusi, kes soovivad lõplikest kohustustest kasu saada. Kiri ei kujuta endast ka asjaomase ettevõtja kohustuste läbivaatamist uute ja oluliste asjaolude seisukohast, vaid selles pelgalt korratakse neid sellisena nagu need on kirjas lõplikes kohustustes ning siduvaks muudetud komisjoni otsusega. (vt punktid 35, 40, 41 ja 44)

Sellest, et liidu institutsioon on adressaadile vastusena viimase taotlusele kirja saatnud, ei piisa, et seda kirja saaks käsitada ELTL artikli 263 tähenduses aktina, mis annaks seega õiguse esitada tühistamishagi. (vt punkt 45)

Määrus nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle ega määrus nr 802/2004, millega rakendatakse määrust nr 139/2004, ei näe ette menetlust, mille raames on koondumise suhtes kolmandatel isikutel õigus esitada komisjonile koondumise osaliste suhtes kaebus nende tingimuste rikkumise tõttu, mis kaasnevad otsusega, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks, isegi kui need kolmandad isikud on nendest tingimustest potentsiaalsed kasusaajad. Isegi kui tegemist oleks lüngaga koondumiste kontrolli valdkonnas, peaks vajaduse korral selle täitma seadusandja, mitte liidu kohus. Järelikult, erinevalt sellest, mis on ette nähtud määruse nr 773/2004, mis käsitleb ELTL artiklite 101 ja 102 kohaste menetluste teostamist komisjonis, ei lasu komisjonil mingit kohustust vastata võimalikele kaebustele, mis on esitatud koondumiste kontrolli valdkonna otsuste täitmata jätmise tõttu, otsusega, mille peale võib esitada tühistamishagi. (vt punktid 47 ja 48)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 51–54)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 55–59)