ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (esimene koda) 24. jaanuari 2019. aasta otsus (Centrale Raad van Beroepi eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank versus D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

(Kohtuasi C-477/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Sotsiaalkindlustus - Määrus (EL) nr 1231/2010 - Kohaldatavad õigusaktid - Tõend A1 - Artikkel 1 - Tõendi A1 laiendamine kolmandate riikide kodanikele, kes elavad seaduslikult liikmesriigi territooriumil - Seaduslik elamine - Mõiste))

(2019/C 93/17)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Centrale Raad van Beroep

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

Kostjad: D. Balandin, I. Lukachenko, Holiday on Ice Services BV

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määruse (EL) nr 1231/2010, millega laiendatakse määrust (EÜ) nr 883/2004 ja määrust (EÜ) nr 987/2009 kolmandate riikide kodanikele, keda nimetatud määrused veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu, artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et sellised kolmandate riikide kodanikud nagu põhikohtuasjas, kes elavad ja töötavad ajutiselt eri liikmesriikides tööandja jaoks, kelle asukoht on ühes liikmesriigis, võivad tugineda Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruses (EÜ) nr 987/2009, milles sätestatakse määruse nr 883/2004 rakendamise kord, sätestatud koordineerimiseeskirjadele, et teha kindlaks, milliseid sotsiaalkindlustusalaseid õigusakte neile kohaldatakse, tingimusel et nad elavad ja töötavad liikmesriikide territooriumil seaduslikult.

(1) ELT C 357, 23.10.2017.
1.

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 17 lõikeid 2, 3 ja 5 ning artikli 19 lõiget 1, samuti nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 168, 169 ja 173–175 tuleb tõlgendada nii, et ühes liikmesriigis registreeritud filiaali kantud kulude puhul, mis on seotud samal ajal käibemaksuga maksustatavate ja käibemaksust vabastatud tehingutega, mida tegi selle filiaali teises liikmesriigis asuv peakontor, tuleb kohaldada mahaarvatavat osa, mis on murdarv, mille nimetaja moodustab käibemaksuta käive üksnes nendest tehingutest ja mille lugeja moodustavad maksustatavad tehingud, mille puhul võiks samuti maksu maha arvata, kui need oleksid tehtud filiaali registreerimise liikmesriigis, sealhulgas siis, kui mahaarvamisõigus tuleneb filiaali kasutatud valikuõigusest, mis seisneb selles riigis tehtud tehingute käibemaksuga maksustamises.
4.

Määruse nr 604/2013 artikli 27 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see ei kohusta ette nägema õiguskaitsevahendit otsuse peale mitte kasutada määruse artikli 17 lõikes 1 ette nähtud pädevust, ilma et see piiraks võimalust vaidlustada seda otsust üleandmisotsuse peale esitatava kaebuse raames.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 23. jaanuari 2019. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG versus Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

(Kohtuasi C-430/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Direktiiv 2011/83/EL - Kauglepingud - Artikli 6 lõike 1 punkt h - Taganemisõigusest teavitamise kohustus - Artikli 8 lõige 4 - Leping, mis sõlmitakse kaugsidevahendi abil, mis seab piiranguid teabe esitamise ruumile või ajale - Mõiste „teabe esitamise ruumi või aja piirangud“ - Ajakirjas sisalduv voldik - Tellimiskupong, milles on ära toodud hüperlink, kus asub taganemisõigust käsitlev teave))

(2019/C 93/16)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kostja ja kassatsioonkaebuse esitaja: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

Hageja ja vastustaja kassatsioonimenetluses: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

Resolutsioon

Selle hindamine, kas konkreetsel juhtumil seab kaugsidevahend teabe esitamisele ajalisi või ruumilisi piiranguid Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiivi 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ, artikli 8 lõike 4 tähenduses, tuleb läbi viia, arvestades kaupleja ärilise teate kõiki tehnilisi tunnuseid. Sellega seoses tuleb riigisisesel kohtul kontrollida, kas arvestades teate alla minevat aega ja ruumi ja seda trükikirja miinimumsuurust, mis on adressaadist keskmise tarbija jaoks niisuguse teate korral sobiv, saab selles teates objektiivselt võttes esitada kogu artikli 6 lõikes 1 nimetatud teabe.

Direktiivi 2011/83 artikli 6 lõike 1 punkti h ja artikli 8 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui leping on sõlmitud kaugsidevahendi abil, mis seab piiranguid teabe esitamise ruumile või ajale ja kui taganemisõigus on olemas, siis on kaupleja kohustatud esitama tarbijale, konkreetsele kaugsidevahendile kohases ulatuses ja enne lepingu sõlmimist, teabe taganemisõiguse teostamise tingimuste, tähtaja ja üksikasjaliku korra kohta. Niisugusel juhul peab kaupleja esitama direktiivi I lisa B osas sisalduva näidisvormi tarbijale muul teel ning selges ja arusaadavas keeles.

(1) ELT C 347, 16.10.2017.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 12. märtsi 2019. aasta otsus (Raad van State eelotsusetaotlus — Madalmaad) — M. G. Tjebbes, G. J. M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux versus Minister van Buitenlandse Zaken

(kohtuasi C-221/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Liidu kodakondsus - ELTL artikkel 20 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 7 ja 24 - Liikmesriigi ja kolmanda riigi kodakondsus - Liikmesriigi ja liidu kodakondsuse kaotus ex lege - Tagajärjed - Proportsionaalsus)

(2019/C 155/04)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Raad van State

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady, L. Duboux

Vastustaja: Minister van Buitenlandse Zaken

Resolutsioon

ELTL artiklit 20, koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7 ja 24, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on põhikohtuasjas kõne all, milles on ette nähtud selle liikmesriigi kodakondsuse teatud tingimustel kaotamine ex lege, mis toob isikute puhul, kellel ei ole ka mõne muu liikmesriigi kodakondsust, kaasa Euroopa Liidu kodaniku staatuse ja sellega seotud õiguste kaotamise, kui pädevad riigisisesed ametiasutused, sh teatud juhtudel riigisisesed kohtud, saavad täiendavalt käsitleda kodakondsuse niisuguse kaotamise tagajärgi ja vajaduse korral puudutatud isiku kodakondsuse ex tunc taastada, kui viimane taotleb reisidokumenti või muud tema kodakondsust tõendavat dokumenti. Niisuguse hindamise raames peavad need ametiasutused ja kohtud kontrollima, kas asjassepuutuva liikmesriigi kodakondsuse kaotus, millega kaasneb liidu kodaniku staatuse kaotus, on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, mis puudutab tagajärgi, mida ta toob kaasa iga puudutatud isiku isiklikule olukorrale ja teatud juhtudel tema pereliikmete olukorrale liidu õiguse seisukohast.

(1) ELT C 239, 24.7.2017.
Euroopa Kohtu (teine koda) 14. märtsi 2019. aasta otsus (Korkein oikeuse eelotsusetaotlus — Soome) — Vantaan kaupunki versus Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

(kohtuasi C-724/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Konkurents - ELTL artikkel 101 - Selle artikliga keelatud kokkuleppega tekitatud kahju hüvitamine - Hüvitist maksma kohustatud isikute kindlakstegemine - Õigussubjektide järgnemine - Mõiste „ettevõtja“ - Majandusliku järjepidevuse kriteerium)

(2019/C 155/14)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Vantaan kaupunki

Vastustajad kassatsioonimenetluses: Skanska Industrial Solutions Oy, NCC Industry Oy, Asfaltmix Oy

Resolutsioon

ELTL artiklit 101 tuleb tõlgendada nii, et niisuguses olukorras, nagu see, mis esineb põhikohtuasjas, kus kõik aktsiad selle artikliga keelatud kartellis osalenud äriühingutes on omandanud teised äriühingud, kes on esimesed äriühingud lõpetanud, kuid jätkanud nende majandustegevust, saab aktsiad omandanud äriühinguid pidada vastutavaks kartelliga tekitatud kahju eest.

(1) ELT C 83, 5.3.2018.
—

on vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, mis niisuguses olukorras, nagu on käsitlusel põhikohtuasjas, takistavad vaidlust lahendaval kohtul rahuldada nõue tühistada laenuleping valuutariski puudutava ebaõiglase tingimuse tõttu, kui on tuvastatud, et see tingimus on ebaõiglane ja et leping ei saa ilma nimetatud tingimuseta kehtida.
C 155/9

ET

Euroopa Kohtu (viies koda) 13. märtsi 2019. aasta otsus (Högsta förvaltningsdomstoleni eelotsusetaotlus — Rootsi) — Skatteverket versus Srf konsulterna AB

(kohtuasi C-647/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikkel 53 - Teenuste osutamine seoses sissepääsuga haridusüritustele - Maksustatavate tehingute koht)

(2019/C 155/11)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Högsta förvaltningsdomstolen

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Skatteverket

Vastustaja: Srf konsulterna AB

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, mida on muudetud nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiiviga 2008/8/EÜ, artiklit 53 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes toodud mõiste „üritustele sissepääsuga seotud teenused“ hõlmab sellist teenust nagu põhikohtuasjas, mille puhul on tegemist viiepäevase raamatupidamis- ja juhtimiskoolitusega, mida osutatakse ainult maksukohustuslastele ning mis nõuab eelnevat registreerimist ja tasu maksmist.

(1) ELT C 52, 12.2.2018.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 14. märtsi 2019. aasta otsus (Helsingin käräjäoikeuse eelotsusetaotlus — Soome) — Metirato Oy, likvideerimisel versus Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

(kohtuasi C-695/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2010/24/EL - Vastastikune abi maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel - Artikli 13 lõige 1 - Artikli 14 lõige 2 - Taotluse esitanud liikmesriigi nõuete sissenõudmine täitemenetluses taotluse saanud liikmesriigi asutuse poolt - Menetlus, mis puudutab sissenõutud nõude tagasivõitmise nõuet taotluse saanud liikmesriigis asutatud äriühingu pankrotivarasse - Kostja selles menetluses - Kindlaksmääramine)

(2019/C 155/13)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Helsingin käräjäoikeus

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Metirato Oy, likvideerimisel

Kostjad: Suomen valtio/Verohallinto, Eesti Vabariik/Maksu- ja Tolliamet

Resolutsioon

Nõukogu 16. märtsi 2010. aasta direktiivi 2010/24/EL vastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel artikli 13 lõiget 1 ja artikli 14 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et esiteks on need kohaldatavad menetlusele, mis puudutab taotluse esitanud liikmesriigi palvel sissenõutud nõuete tagasivõitmise nõuet taotluse saanud liikmesriigis asutatud äriühingu pankrotivarasse, kui menetlus põhineb artikli 14 lõikes 2 nimetatud täitemeetmete vaidlustamisel, ja teiseks, et selles menetluses tuleb pidada kostjaks taotluse saanud liikmesriiki nende sätete tähenduses, ilma et asjaolu, kas sissenõutud summat hoitakse selle liikmesriigi varast eraldi või see seguneb tema varaga, omaks selles suhtes tähtsust.

(1) ELT C 83, 5.3.2018.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. veebruari 2019. aasta otsus (Cour administrative d’appel de Versailles’ eelotsusetaotlus — Prantsusmaa) — Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) versus Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

(kohtuasi C-497/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - ELTL artikkel 13 - Loomade heaolu - Määrus (EÜ) nr 1099/2009 - Loomade kaitse nende surmamisel - Usuriitustega ettekirjutatud erilised tapmisviisid - Määrus (EÜ) nr 834/2007 - Artikkel 3 ja artikli 14 lõike 1 punkti b alapunkt viii - Kooskõla mahepõllumajandusliku tootmisega - Määrus (EÜ) nr 889/2008 - Artikli 57 esimene lõik - Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logo)

(2019/C 139/09)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative d’appel de Versailles

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

Kostjad: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta, eelkõige selle artiklit 3 ning artikli 14 lõike 1 punkti b alapunkti viii tuleb koostoimes ELTL artikliga 13 tõlgendada nii, et selle kohaselt ei ole lubatud kasutada Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logo — mida on nimetatud komisjoni 5. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 889/2008, millega kehtestatakse määruse nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (muudetud 24. märtsi 2010. aasta määrusega (EL) nr 271/2010), artikli 57 esimeses lõigus — toodetel, mis on pärit loomadest, kes on vastavalt nõukogu 24. septembri 2009. aasta määruses (EÜ) nr 1099/2009 loomade kaitse kohta surmamisel ja eelkõige selle artikli 4 lõikes 4 sätestatud tingimustele ilma eelneva uimastamiseta riituslikult tapetud.

(1) ELT C 347, 16.10.2017.
2.

ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus, kui lennuettevõtja taaserastamise menetluse tingimusi reguleerivad lisatingimused sisaldavad: — nõuet, mille kohaselt kõnealuse taaserastamismenetluse esemeks oleva osaluse omandaja peab olema suuteline tagama sellele lennuettevõtjale pandud avaliku teenindamise kohustuste täitmise, ja — nõuet, mille kohaselt kõnealune omandaja peab säilitama lennuettevõtja registrijärgse asukoha ja tegeliku juhtimise keskuse asjaomases liikmesriigis, kuna selle ettevõtja peamise tegevuskoha üleviimisega sellest liikmesriigist väljapoole kaasneks tema liiklusõiguste kaotus, mis tulenevad kahepoolsetest lepingutest, mis on sõlmitud kõnealuse liikmesriigi ja kolmandate riikide vahel, millega liikmesriigil on erilised ajaloolised, kultuurilised ja sotsiaalsed sidemed; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui lisatingimused sisaldavad nõuet, mille kohaselt kõnealuse osaluse omandaja peab tagama riigis asuva praeguse tegevuskeskuse (hub) säilitamise ja arendamise.
3.

ELTL artikli 63 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt tulu, mille kolmandas riigis asuv äriühing saab ja mis ei pärine selle äriühingu enda tegevusest, nagu on tulu, mis kvalifitseeritakse selle regulatsiooni tähenduses „investeerimistuluna saadud vahetuluks“, lisatakse selles liikmesriigis asuva maksukohustuslase maksubaasile proportsionaalselt tema osalusega, kui maksukohustuslasele kuulub äriühingus vähemalt 1 % suurune osalus ning kui tulu maksustatakse selles kolmandas riigis madalama maksumääraga kui see, mis kehtib asjaomases liikmesriigis, välja arvatud juhul, kui kehtib õiguslik raamistik, milles on muu hulgas ette nähtud lepingulised kohustused, mis annavad selle liikmesriigi maksuhaldurile pädevuse vajaduse korral kontrollida esitatud teabe tõelevastavust kõnealuse äriühingu kohta, selleks et tõendada, et maksukohustuslase osalus viimati nimetatud äriühingus ei ole fiktiivne vahend.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ, millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, artikli 5 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et raudteeveoteenuste võrk selle sätte tähenduses on olemas juhul, kui veoteenuseid pakutakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivi 2012/34/EL, millega luuakse ühtne Euroopa raudteepiirkond, ülevõtvatele liikmesriigi õigusnormidele sellisel raudteeinfrastruktuuril, mida majandab riigiasutus, kes jaotab selle infrastruktuuri läbilaskevõimet, isegi kui ta on kohustatud raudteeveo-ettevõtjate taotlused kuni läbilaskevõime ammendumiseni rahuldama.
Euroopa Kohtu (teine koda) 28. veebruari 2019. aasta otsus (Arbeits- und Sozialgericht Wieni eelotsusetaotlus — Austria) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse versus Gradbeništvo Korana d.o.o.

(kohtuasi C-579/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Määrus (EL) nr 1215/2012 - Artikli 1 lõige 1 - Kohaldamisala - Tsiviil- ja kaubandusasjad - Artikli 1 lõige 2 - Välistatud valdkonnad - Sotsiaalkindlustus - Artikkel 53 - Nõue väljastada tunnistus, et otsuse teinud kohtu otsus on täidetav - Kohtuotsus sellise puhkusetasu sissemakseid puudutava nõude kohta, mis sotsiaalkindlustusasutusel on tööandja vastu töötajate lähetamise korral - Õigust mõistva kohtu tegevus)

(2019/C 139/13)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Põhikohtuasja pooled

Hageja: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

Kostja: Gradbeništvo Korana d.o.o.

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 1 tuleb tõlgendada nii, et puhkusetasude sissemaksete võla tasumise hagi, mille avalik-õiguslik juriidiline isik on esitanud tööandja vastu selliste töötajate liikmesriiki lähetamise korral, kelle tavapärane töökoht ei ole seal, või sellesse liikmesriiki tööjõu vahendamise korral, või tööandja vastu, kelle asukoht on nimetatud liikmesriigi territooriumilt väljas, selliste töötajate töölevõtmise korral, kelle tavapärane töökoht on selles liikmesriigis, kuulub nimetatud määruse kohaldamisalasse, eeldusel et niisuguse hagi esitamise kord ei kaldu kõrvale üldnormidest ja eelkõige ei välista võimalust, et asja lahendav kohus kontrolliks nimetatud nõude kindlaksmääramise aluseks olevate andmete põhjendatust; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 424, 11.12.2017.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. veebruari 2019. aasta otsus (Finanzgericht Baden-Württembergi eelotsusetaotlus — Saksamaa) — Martin Wächtler versus Finanzamt Konstanz

(kohtuasi C-581/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kokkulepe isikute vaba liikumise kohta - Füüsilise isiku elukoha üleviimine liikmesriigist Šveitsi - Äriühingu osalusega seotud realiseerimata kapitalikasu maksustamine - Otsesed maksud - Füüsilisest isikust ettevõtjate vaba liikumine - Võrdne kohtlemine)

(2019/C 139/14)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Baden-Württemberg

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Martin Wächtler

Vastustaja: Finanzamt Konstanz

Resolutsioon

Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vahel 21. juunil 1999 Luxembourgis sõlmitud kokkuleppe isikute vaba liikumise kohta sätteid tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi maksustamiskord, mis näeb ette, et kui Šveitsi Konföderatsiooni territooriumil majandustegevusega tegelev liikmesriigi füüsilisest isikust kodanik viib oma elukoha liikmesriigist, mille maksustamiskord on arutusel, üle Šveitsi, tuleb tasuda maksu asjaomasele kodanikule kuuluva osalusega seotud realiseerimata kapitalikasult elukoha üleviimise ajal, samas kui elukoha säilitamisel samas liikmesriigis nõutakse maks sisse alles ajal, mil kapitalikasu tekib, ehk siis, kui see osalus võõrandatakse.

(1) ELT C 13, 15.1.2018.
2.

Direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti b peab tõlgendama nii, et seda tuleb kohaldada ühe liikmesriigi nõuetega kooskõlas denatureeritud etanoolile, mis sisaldub kosmeetika- ja suuhügieenitoodetes, mis ei ole küll sellistena mõeldud inimtoiduna tarbimiseks, kuid mida mõned inimesed tarbivad alkohoolsete jookidena, juhul kui isik, kes niisuguseid tooteid mõnest liikmesriigist importis selleks, et teised isikud neid sihtliikmesriigis tarniks lõpptarbijatele, tellis nende valmistamise ja sidistamise teadlikuna asjaolust, et neid tooteid tarbitakse ka alkohoolsete jookidena ja seda asjaolu nende müügi suurendamiseks arvesse võttes.
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 14. veebruari 2019. aasta otsus (Svea hovrätti eelotsusetaotlus — Rootsi) — Rebecka Jonsson versus Société du Journal L’Est Républicain

(kohtuasi C-554/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Euroopa väiksemate nõuete menetlus - Määrus (EÜ) nr 861/2007 - Artikkel 16 - „Kaotaja pool“ - Menetluse kulud - Jaotus - Artikkel 19 - Liikmesriikide menetlusõigus)

(2019/C 131/11)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Svea hovrätt

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Rebecka Jonsson

Kostja: Société du Journal L’Est Républicain

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määruse (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate nõuete menetlus, artiklit 16 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt võib liikmesriigi kohus juhul, kui pool on kohtuvaidluse vaid osaliselt võitnud, kohustada menetluse mõlemaid pooli enda menetluskulusid ise kandma või jaotada need kulud poolte vahel. Sellisel juhul on liikmesriigi kohtul põhimõtteliselt vabadus jaotada nende menetluskulude summa, kui piiriüleste väiksemate nõuete puhul menetluskulude jaotust käsitlevad riigisisesed menetlusnormid ei ole vähem soodsad kui menetlusnormid, mis reguleerivad samasuguseid riigisisese õiguse kohaldamisalasse jäävaid olukordi, ning kui nende menetluskulude jaotamisega seotud menetluslikud nõuded ei ole sellised, mille tõttu huvitatud isikud loobuksid Euroopa väiksemate nõuete menetluse kasutamisest, sest hagejale on pandud juhul, kui ta on kohtuvaidluse valdavas osas võitnud, siiski kohustus kanda ise oma menetluskulud või oluline osa nendest.

(1) ELT C 402, 27.11.2017.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 14. veebruari 2019. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshofi eelotsusetaotlus — Austria) — Vetsch Int. Transporte GmbH

(kohtuasi C-531/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 143 lõike 1 punkt d - Importimisel käibemaksust vabastamine - Import, millele järgneb kauba ühendusesisene üleviimine - Järgnev ühendusesisene tarne - Maksudest kõrvalehoidumine - Maksuvabastuse andmisest keeldumine - Tingimused)

(2019/C 131/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pool

Vetsch Int. Transporte GmbH

menetluses osales: Zollamt Feldkirch Wolfurt

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 143 punkti d ja selle direktiivi, mida on muudetud nõukogu 25. juuni 2009. aasta direktiiviga 2009/69/EÜ, artikli 143 lõike 1 punkti d tuleb tõlgendada nii, et nendes sätetes ette nähtud käibemaksuvabastuse andmisest importimisel ei tohi importija puhul, kes on direktiivi 2006/112 artikli 201 tähenduses määratud isikuks, kes on kohustatud seda maksu tasuma või keda sellisena tunnustatakse, keelduda sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus esiteks sellele importimisele järgneva kauba ühendusesisese üleviimise adressaat hoidub maksudest kõrvale tehinguga, mis tehakse pärast kõnealust kauba üleviimist ja mis ei ole selle üleviimisega seotud, ning teiseks puuduvad andmed, millest saaks järeldada, et importija teadis või oleks pidanud teadma, et kõnealune hilisem tehing on seotud adressaadi poolt maksudest kõrvalehoidumisega.

(1) ELT C 412, 4.12.2017.