54

Neil asjaoludel otsustas Landesgericht Linz menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. a) Kas samaväärse toimega meetmega EÜ artikli 28 mõttes on tegemist, kui ettevõtja, kes käitab ühes liikmesriigis elektrijaama kooskõlas selle riigi õiguskorra ja asjaomaste ühenduse õigusnormidega ning toodab elektrit, mida ta tarnib erinevatele liikmesriikidele, on naaberliikmesriigi kohtu otsuse alusel, millega kohustatakse lõpetama kahjulike mõjutuste levitamine ja mis kuulub [nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42)] alusel kõikides liikmesriikides täitmisele, kohustatud sellest jaamast levida võivate kahjulike mõjutuste tõttu korraldama oma rajatise tegevuse teise liikmesriigi tehniliste ettekirjutuste järgi või – ümberkorraldamise võimatuse korral rajatise komplekssuse tõttu – koguni lõpetama selle rajatise käitamise ning kui selle naaberliikmesriigi kohus ei tohi selle riigi kõrgeima kohtu poolt siseriiklikele õigusnormidele antud tõlgenduse tõttu arvestada elektrijaamale tema asukohariigis antud käitamisluba, kuigi ta peaks arvestama samasugust negatoorhagi menetledes enda riigis rajatisele antud käitamisluba, mistõttu ei saaks selles liikmesriigis käitamisluba omava rajatise suhtes teha tema tegevust lõpetama kohustavat kohtuotsust? b) Kas EÜ asutamislepingus sisalduvaid õigustusi tuleb tõlgendada nii, et siseriiklik õigus ei tohi teha vahet selles liikmesriigis ja teises liikmesriigis välja antud käitamislubade vahel, kui sellega soovitakse kaitsta selle liikmesriigi, mitte aga teise liikmesriigi majandust, kuivõrd tegemist on puhtalt majandusliku põhjusega, mille kaitsmise vajadust põhivabaduste raames ei tunnustata? c) Kas EÜ asutamislepingus sisalduvaid õigustusi ja nendega seotud proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õiguses selle liikmesriigi ja teise liikmesriigi käitamislubade vahel üldine vahetegemine on igal juhul lubamatu, kuna rajatise käitamise üle, millele on selle asukohaliikmesriigis antud luba, peab teise liikmesriigi kohus otsustama üksikjuhtude kaupa, arvestades selle rajatise käitamisest avalikule korrale, avalikule julgeolekule ja rahvatervisele või muudele tunnustatud olulisest üldisest huvist tulenevatele vajadustele lähtuvat tegelikku ohtu? d) Kas tulenevalt proportsionaalsuse põhimõttest, mille järgimist tuleb õigustusi arvestades kontrollida, peavad liikmesriigi kohtud käsitlema rajatisele selle asukohariigis antud käitamisluba igal juhul nagu kohtu asukoha liikmesriigis antud käitamisluba, kui asukohaliikmesriigi käitamisluba on õiguslikult sisuliselt võrdväärne kohtu asukoha liikmesriigi käitamisloaga? e) Kas eeltoodud küsimustele vastamisel on oluline, et asukohariigis käitamisloa saanud rajatis on tuumaelektrijaam, samas kui teises liikmesriigis, kus on esitatud negatoorhagi sellest jaamast levivate võimalike kahjulike mõjutuste lõpetamiseks, on seda liiki rajatiste käitamine per se keelatud, kuigi muude tuumatehnoloogiarajatiste käitamine on lubatud? f) Kas sellist negatoorhagi menetlev liikmesriigi kohus on juhul, kui esimese küsimuse punktis a nimetatud siseriikliku õiguse tõlgendus on vastuolus EÜ artikliga 28, kohustatud tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusele vastavalt nii, et väljend „rajatis, millele on halduskorras antud luba” hõlmab rajatisele nii selle liikmesriigi kui ka teiste liikmesriikide haldusasutuste antud käitamislubasid? 2. a) Kas EÜ artiklis 43 sätestatud keeluga piirata liikmesriigi kodaniku asutamisvabadust teise liikmesriigi territooriumil on ühildatav see, et ettevõtja, kes käitab ühes liikmesriigis elektrijaama kooskõlas selle riigi õiguskorra ja asjaomaste ühenduse õigusnormidega ning toodab elektrit, mida ta tarnib erinevatele liikmesriikidele, on naaberliikmesriigi kohtu otsuse alusel, millega kohustatakse lõpetama kahjulike mõjutuste levitamine ja mis kuulub [määruse nr 44/2001] alusel kõikides liikmesriikides täitmisele, kohustatud sellest jaamast levida võivate kahjulike mõjutuste tõttu korraldama oma rajatise tegevuse teise liikmesriigi tehniliste ettekirjutuste järgi või – ümberkorraldamise võimatuse korral rajatise komplekssuse tõttu – koguni lõpetama selle rajatise käitamise ning kui selle naaberliikmesriigi kohus ei tohi selle riigi kõrgeima kohtu poolt siseriiklikele õigusnormidele antud tõlgenduse tõttu arvestada elektrijaamale tema asukohariigis antud käitamisluba, kuigi ta peaks arvestama samasugust negatoorhagi menetledes enda riigis rajatisele antud käitamisluba, mistõttu ei saaks selles liikmesriigis käitamisluba omava rajatise suhtes teha tema tegevust lõpetama kohustavat kohtuotsust? b) Kas asutamisvabaduse piiramise õigustusi tuleb tõlgendada nii, et siseriiklik õigus ei tohi teha vahet selles liikmesriigis ja teises liikmesriigis välja antud käitamislubade vahel, kui sellega soovitakse kaitsta selle liikmesriigi, mitte aga teise liikmesriigi, majandust, kuivõrd tegemist on puhtalt majandusliku põhjusega, mille kaitsmise vajadust põhivabaduste raames ei tunnustata? c) Kas EÜ asutamislepingus sisalduvaid asutamisvabaduse piiranguid ja eelkõige proportsionaalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õiguses selle liikmesriigi ja teise liikmesriigi käitamislubade vahel üldine vahetegemine on igal juhul lubamatu, kuna rajatise käitamise üle, millele on selle asukohaliikmesriigis antud luba, peab teise liikmesriigi kohus otsustama üksikjuhtude kaupa, arvestades selle rajatise käitamisest avalikule korrale, avalikule julgeolekule ja rahvatervisele või muudele tunnustatud olulisest üldisest huvist tulenevatele vajadustele lähtuvat tegelikku ohtu? d) Kas tulenevalt proportsionaalsuse põhimõttest, mille järgimist tuleb asutamisvabaduse piiramise õigustusi arvestades kontrollida, peavad liikmesriigi kohtud käsitlema rajatisele selle asukohariigis antud käitamisluba igal juhul nagu kohtu asukoha liikmesriigis antud käitamisluba, kui asukohaliikmesriigi käitamisluba on õiguslikult sisuliselt võrdväärne kohtu asukoha liikmesriigi käitamisloaga? e) Kas eelmisele küsimusele vastamisel on ka asutamisvabaduse osas oluline, et asukohariigis käitamisloa saanud rajatis on tuumaelektrijaam, samas kui teises liikmesriigis, kus on esitatud negatoorhagi sellest jaamast levivate võimalike kahjulike mõjutuste lõpetamiseks, on seda liiki rajatiste käitamine per se keelatud, kuigi muude tuumatehnoloogiarajatiste käitamine on lubatud? f) Kas sellist negatoorhagi menetlev liikmesriigi kohus on juhul, kui esimese küsimuse punktis a nimetatud siseriikliku õiguse tõlgendus on vastuolus EÜ artikliga 43, kohustatud tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusele vastavalt nii, et väljend „rajatis, millele on halduskorras antud luba” hõlmab rajatisele nii selle liikmesriigi kui ka teiste liikmesriikide haldusasutuste antud käitamislubasid? 3. a) Kas EÜ artikliga 12 keelatud kaudse diskrimineerimisega kodakondsuse alusel on tegemist siis, kui ühe liikmesriigi kohtud arvestavad rajatisele selle liikmesriigi haldusasutuste antud luba rajatise vastu suunatud eraõigusliku negatoorhagi menetlemisel ja seetõttu on välistatud nõue, mis kohustab rajatise käitamise lõpetama või ümber korraldama [vastavalt kohtu asukoha liikmesriigi tehnilistele ettekirjutustele], samas kui need kohtud ei arvesta negatoorhagi menetlemisel teistes liikmesriikides asuvatele rajatistele nende asukoha liikmesriigi haldusasutuste antud käitamislubasid? b) Kas selline diskrimineerimine kuulub asutamislepingu kohaldamisalasse, kuna see puudutab liikmesriigis asutamisõiguse kasutamise õiguslikke tingimusi selliseid rajatisi käitavate ettevõtjate jaoks ja õiguslikke tingimusi, mis kehtivad nende ettevõtjate suhtes elektri tootmisel ja teistesse Euroopa Liidu liikmesriikidesse tarnimisel, ning seega esineb vähemalt kaudne side põhivabaduste teostamisega? c) Kas selline diskrimineerimine võib olla õigustatud objektiivsetel põhjustel, kui liikmesriigi asjaomased kohtud ei teosta üksikjuhtude kaupa kontrolli asukohariigis rajatisele loa andmisel aluseks olevate asjaolude suhtes? Kas proportsionaalsuse põhimõttele vastab asukoha liikmesriigi loa arvestamine teise liikmesriigi kohtute poolt eeldusel, et see on õiguslikult sisuliselt võrdväärne kohtu asukoha liikmesriigi käitamisloaga? d) Kas liikmesriigi kohtud on negatoorhagi lahendamisel kohustatud kolmanda küsimuse punktis a nimetatud siseriikliku õiguse tõlgenduse vastuolu korral EÜ artikliga 12 tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusele vastavalt nii, et väljend „rajatis, millele on halduskorras antud luba” hõlmab rajatisele nii selle liikmesriigi kui ka teiste liikmesriikide haldusasutuste antud käitamislubasid? 4. a) Kas EÜ artiklis 10 sisalduv lojaalse koostöö põhimõte kehtib ühenduse õiguse kohaldamisel ka liikmesriikidevahelistes suhetes? b) Kas lojaalse koostöö põhimõttest tuleneb, et liikmesriigid ei tohi muuta üksteisel riigivõimu teostamist raskemaks ega seda takistada ning kas see kehtib eelkõige nende territooriumil tuumarajatiste planeerimise, ehitamise ja käitamisega seotud otsuste suhtes? c) Kas liikmesriigi kohtud on negatoorhagi lahendamisel kohustatud neljanda küsimuse punktis a nimetatud siseriikliku õiguse tõlgenduse vastuolu korral EÜ artikliga 10 tõlgendama siseriiklikku õigust ühenduse õigusele vastavalt nii, et väljend „rajatis, millele on halduskorras antud luba” hõlmab rajatisele nii selle liikmesriigi kui ka teiste liikmesriikide haldusasutuste antud käitamislubasid?”