ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 116 lõige 2 kehtestab põhimõtte, et menetlusse astujatele edastatakse ärakirjad kõigist pooltele kättetoimetatud dokumentidest. Selle sätte teine lause võimaldab üksnes erandina nimetatud põhimõttest käsitada teatud toimikus olevaid dokumente konfidentsiaalsetena ja jätta need dokumendid seega menetlusse astujatele edastamata.

Et hinnata, kas esinevad asjaolud selle erandi kohaldamiseks, tuleb iga menetlusdokumendi või menetlusdokumendi osa suhtes, mille kohta on esitatud konfidentsiaalsena käsitamise taotlus, kaaluda hageja õigustatud huvi hoida ära oluline kahju ärihuvidele ja menetlusse astujate võrdne õigustatud huvi saada vajalikku informatsiooni, et olla võimeline kasutama oma õigusi täies ulatuses ja esitama oma seisukohti Esimese Astme Kohtus.

Esimese Astme Kohtu kohtusekretäri 3. märtsi 1994. aasta ametijuhendi artikli 5 lõike 4 esimene lõik näeb ette, et poole taotluses tuleb teatud toimikus olevate dokumentide konfidentsiaalsena käsitamiseks täpselt välja tuua konfidentsiaalsed asjaolud või osad ning nende konfidentsiaalset iseloomu tuleb põhjendada. Esimese Astme Kohtu 14. märtsi 2002. aasta praktiliste juhiste pooltele VIII jao punktid 2 ja 3 täpsustavad omakorda, et taotlust, mis ei ole piisavalt täpne, ei saa arvesse võtta ning et andmete konfidentsiaalsena käsitamise taotluses tuleb täpselt märkida vastavad asjaolud või lõigud ja lisada iga asjaolu või lõigu salajase iseloomu või konfidentsiaalsuse kohta väga lühike põhjendus.

Sellest tuleneb, et konfidentsiaalsena käsitamise taotlus, mis ei ole selles märgitud asjaolude osas piisavalt täpne, tuleb jätta rahuldamata. Veel tuleneb sellest, et konfidentsiaalsena käsitamise taotluse toetuseks esitatud põhjenduste napisõnalisust võetakse arvesse juhul, kui selles avalduses silmas peetud asjaolude uurimisel ei nähtu piisavalt selgelt, et need on konfidentsiaalset laadi. Selline kaalutlus on seda põhjendatum korrakohase õigusemõistmise huvides olukorras, kus taotletud konfidentsiaalsena käsitamine puudutab märkimisväärset hulka andmeid.

Menetlusse astujad peavad konfidentsiaalsuse vaidlustama menetlusdokumentides sisalduva konkreetse teabe osas, mis on kustutatud, ning nad peavad märkima põhjused, mille tõttu tuleb selle teabe konfidentsiaalsena käsitamisest keelduda. Seetõttu tuleb andmete konfidentsiaalsena käsitamise taotlus rahuldada osas, milles see puudutab andmeid, mille konfidentsiaalsena käsitamist menetlusse astujad ei ole vaidlustanud või kui nad ei ole seda teinud sõnaselgelt ja täpselt.

(vt punktid 39–45)
ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (viies koda)

5. märts 2007

Kohtuasi T‑455/04

Derya Beyatli ja Armagan Candan

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Ametnikud – Avatud konkurss – Konkursiteade – Tähtaeg – Kaebus – Vastuvõetamatus

Ese: Hagi, mille ese on nõue tühistada avatud konkursi EPSO/A/1/03 konkursikomisjoni esimehe 5. mai 2004. aasta otsus, millega hagejatele teatati, et nad ei ole kirjalikku katset läbinud.

Otsus: Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta kohtukulud poolte endi kanda.

Kokkuvõte

Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Mõiste

(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2; Euroopa Parlamendi, nõukogu, komisjoni, kohtu, kontrollikoja, majandus- ja sotsiaalkomitee, regioonide komitee ja Euroopa ombudsmani otsus 2002/620, artikkel 4)

Euroopa Personalivaliku Ameti (EPSO) korraldatud institutsioonidevahelise konkursi katsetel ebaõnnestunud kandidaadi kiri, mis on adresseeritud ainult kandidaadi liikmesriigis asuva komisjoni esinduse juhatajale ning milles toodi üldises sõnastuses välja teatud kandidaatide diskrimineerimine keele alusel ning veendumus, et Euroopa Liit võtab kasutusele vajalikud meetmed selle probleemi lahendamiseks, kuid milles ei tooda välja ühtegi konkreetset nõuet konkursikomisjoni otsuse suhtes, ei kujuta endast kaebust personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 mõttes. Sellise kirja puhul, mis ei ole piisavalt täpne, et administratsioon mõistaks, et talle on kaebus esitatud, on tegemist kandidaadipoolse poliitilise meetmega, et Euroopa Liit võtaks vajalikud meetmed väidetava diskrimineerimise lõpetamiseks.

Asjaolu, et komisjoni esinduse juhataja võis edastada EPSO-le sellise kirja, mis juhul, kui see oleks esitatud kaebusena, oleks tulnud vastavalt EPSO asutamise otsuse 2002/620 artiklile 4 esitada EPSO-le, on asjakohatu selle kirja määratlemise osas, kuna see sõltub kirja sisust ning mitte kirja adressaadi poolt selle võimalikust edastamisest teistele isikutele või asutustele.

(vt punktid 45, 46, 48, 50 ja 58)

Viited: 29. juuni 2000, kohtuasi C‑154/99 P: Politi vs. Euroopa Koolitusfond (EKL 2000, lk I‑509, punkt 16).
Komisjoni taotlus, mille eesmärk on kohustada kostjaid maksma tagasi sellise rahalise toetuse üleliigne osa, mille Euroopa Ühendus maksis ühenduse programmi „Telematics systems in the area of transport” rakendamise raames sõlmitud kahe lepingu alusel
55

Asjaolu, et juurdepääs otsusele ei ole vahetu, ei väära eespool punktis 53 toodud järeldust. On selge, et Euroopa Liidu Teatajas avaldatud lühikeses teatises toodud elektronaadress vastab komisjoni veebilehekülje osale, millel on toodud selle institutsiooni otsused riigiabi valdkonnas ja eelkõige vastuväidete esitamata jätmise otsused, mis on klassifitseeritud asjaomaste tegevussektorite, otsuste tegemise aastate ja abi numbrite kaupa. Võttes arvesse teavet, mis on lühikeses teatises ja mida on meenutatud eelmises punktis, on igal asjast huvitatud isikul eriti kerge kõnesoleva otsuse tekst leida.
52

Esimese Astme Kohus nendib, et hageja, kes pealegi väljendab end „laiema edastamise” tagajärgede osas ebaselgelt, ei esita ühtegi selgitust selle kohta, mida niisuguse väljendi all mõistma peaks. Arvestades siiski esmapilgul endastmõistetavat asjaolu, et üks konkreetne televaataja vaatab samal ajal ainult ühte kanalit, on hageja kasutatud väljend „laiem edastamine” ja järelikult sellel väljendil põhinev võimalik arutlus, igasuguse selgituse puudumise korral hagiavalduses iseäranis ebaselge. Kui see väljend parema arusaadavuse huvides ümber sõnastada nii, et sellega peetakse silmas, et Prantsuse ringhäälingu üldist majandushuvi esindavate teenustega võib suurendada programmide näitamist, kuna tal on kaks kanalit, mida ei saaks aga teha eraõiguslikud ringhäälingud, ei saa ikkagi mingit selgust, eriti kui võtta veel arvesse, et konkreetne televaataja vaatab korraga vaid ühte programmi. Igal juhul hageja viitega ebaselgele väljendile „laiem edastamine” ei kaasne ühtegi põhjendust, mis seaks täpselt ja üksikasjalikult kahtluse alla vaidlustatud otsuses komisjoni tehtud konkreetsed hinnangud. Neil asjaoludel on hagi punktis 40 esitatud kolmas etteheide samuti vastuvõetamatu.
Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus, millega esimese võimalusena paluti peatada kuni liidetud kohtuasjades C-23/07 ja C-24/07 Euroopa Kohtu otsuse tegemiseni sätte kohaldamine, millega lubati nime „tocai friulano” kasutada üksnes kuni 31. märtsini 2007; see säte asub komisjoni 9. augusti 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1429/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 753/2002, milles sätestatakse teatavad nõukogu määruse (EÜ)nr 1493/1999 rakenduseeskirjad veinisektori toodete kirjeldamise, nimetamise, esitlemise ja kaitse osas, I lisa punkti 103 selgitavas märkuses; ja teise võimalusena peatada kuni liidetud kohtuasjades C-23/07 ja C-24/07 Euroopa Kohtu otsuse tegemiseni sama sätte kohaldamine Itaalia Vabariigi territooriumil koos keeluga importida toodangut ühendusse ja ilma et see mõjutaks Ungaris toodetud ja „tokaj” nime kandva veini või samanimeliste veinide turustamist, mille turustamine on Itaalias ja ühenduses lubatud.
58

Asja igakülgse käsitlemise huvides tuleb erinevate väidetavalt konfidentsiaalsete andmete ristkontrollimise põhjal märkida esiteks, et osad neist andmetest sisalduvad tegelikult vaidlustatud otsuses (vt eelkõige hagiavalduse lk 24 (punkt 54) ja lk 25 (punkt 50) ning hagiavalduse lisade lk 80 (esimene ja teine kustutatud osa) kustutatud protsendid, mis on toodud vaidlustatud otsuse põhjendustes 43 ja 143). Teiseks, poolte kirjalike märkuste mõnedes kohtades kustutatud teatud andmed ei ole seisukohtade teistes kohtades kustutatud (vt eelkõige teatud andmed: a) hagiavalduse lk 25 (punkt 61), b) hagiavalduse lisade lk 89, c) lk 491, d) lk 492, e) lk 614 (teine ja kolmas kustutatud osa) ning f) kostja vastuse lk 25 (punkt 50.2 ja joonealune viide nr 79), millised andmed on kustutamata kujul vastavalt a) repliigi lk 28 (punkt 84), b) ja c) vasturepliigi lk 11 (punkt 23.3), d) vasturepliigi lk 11 (punkt 23.2), e) hagiavalduse lisade lk 613 (teise taande esimene lause) ja f) samade lisade lk 526–528). Kolmandaks nähtuvad osad väidetavalt konfidentsiaalsed andmed tegelikkuses pelgalt telereklaamituru vaatlustest (vt eelkõige hagiavalduse lk 13 (punkt 21), 17 ja 19), selliste vaatluste ja mittekonfidentsiaalsete andmete ristkontrollimisest (vt eelkõige hagiavalduse lisade lk 80 (viimane kustutatud osa)) või hagejate või teiste nende kontserni kuuluvate äriühingute raamatupidamisaruannetest (vt eelkõige hagiavalduse lk 84 (kolmas lõik), 87, 89, 367, 530–541 kustutatud andmed), kusjuures nende raamatupidamisaruannete osas ei väideta kusagil, et need ei ole avalikustatud ja millest teatud andmed on nagunii kolmandatele isikutele teada (vt hagiavalduse lisade lk 745 asuv väidetavalt konfidentsiaalne tabel, mis tegelikult pärineb TV2-lt). Viimasena märgib koja esimees, et osad konfidentsiaalsena käsitamise taotlused hõlmavad korraga terveid tekstilõike või tabeleid, ilma et oleks sobivalt põhjendatud või määratletud, millist teavet täpsemalt neist lõikudest või tabelitest oleks vaja konfidentsiaalsena käsitada (vt nt hagiavalduse lisade lk 492 ja 530–541).
89

Hageja täpsustab, et vastupidi kostja seisukohale puudutavad ülekandmise reegli negatiivsed ja ebavõrdsed tagajärjed piiratud ringi ettevõtjaid, kes tegutsevad elektritootmise sektoris, puudutades otseselt hagejat ennast, kuna ta on üks kahest tuumaelektrijaama käitajast, millega energiatootmine lõpetatakse esimese eraldamise ajavahemiku jooksul. Hageja väidab, et Saksamaa neljast suurest elektriettevõtjast toodavad RWE ja Vattenfall umbes 60% oma elektrist kivisöe baasil töötavates elektrijaamades ning üksnes umbes 16% (RWE) ja 9% (Vattenfall) tuumaelektrijaamades. Seevastu E.ON’i ja hageja puhul moodustab käesoleval ajal tuumaenergia vastavalt umbes 34% ja 37% nende installeeritud võimsusest. Kui Vattenfall’il on suhteliselt moodsad elektrijaamad, siis RWE-l on umbes 7100 MW koguvõimsust, mis tuleb hageja andmetel enne 2007. aastat vähemalt osaliselt asendada uute käitistega, mis kuuluvad ülekandmise reegli kohaldamisalasse. Seevastu E.ON ja hageja on ainukesed ettevõtjad, kes peavad tuumaenergia kasutamisest loobumise tõttu Saksamaal pärast Obrigheimis (hageja) ja Stades (E.ON) asuvate tuumaelektrijaamade sulgemist kompenseerima oma tuumaenergiast saadava toodangumahu traditsioonilisest elektritootmisest saadud toodanguga, ilma et neile siiski kohalduks ülekandmise reegel. See eelis, mida ülekandmise reeglist saavad esimese eraldamise ajavahemiku jooksul traditsiooniliste elektrijaamade käitajad, eeskätt RWE, mõjutab hageja majanduslikku seisundit eriti tugevasti (Euroopa Kohtu 25. aprilli 2002. aasta määrus kohtuasjas C-96/01 P: Galileo ja Galileo International vs. nõukogu, EKL 2002, lk I-4025, punkt 53). Peale selle on hageja isiklikult puudutatud ka mitmetest faktilistest asjaoludest tulenevalt, mis eristab teda kõigist teistest ettevõtjatest, nimelt asjaolud, et hageja elektritoodangust moodustab suure osa tuumaenergia, et tema elektrijaamade ainulaadne koosseis erineb tema konkurentide elektrijaamade koosseisust ning asjaolu, et saastekvootide eraldamise seaduse eelnõu põhjendustes toodi seoses spetsiaalse eraldamise reegliga selge sõnaga välja Stade ja Obrigheimi tuumaelektrijaamade sulgemine. Hageja lisab, et ülekandmise reegel puudutab teda isiklikult ka pärast esimest eraldamise ajavahemikku, kuna esiteks ei saa ta alates 2008. aastast kasutada spetsiaalse eraldamise reeglit tuumaelektrijaamade jaoks, ning teiseks ei ole tal põhimõttelist vajadust asendada oma traditsioonilisi elektrijaamu, mis võiksid saada kasu ülekandmise reegli kohaldamisest (Euroopa Kohtu 16. mai 1991. aasta otsus kohtuasjas C-358/89: Extramet Industrie vs. nõukogu, EKL 1991, lk I-2501, punkt 17, ja eespool punktis 68 viidatud kohtuotsus Air France vs. komisjon, punkt 82).
ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (neljas koda)

26. aprill 2007

Kohtuasi T-415/04

Tebaldi jt

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

Avalik teenistus – Ametnikud – Edutamine – 2003. aasta edutamine – Edutamisest keeldumine – Edutamispunktide andmine – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: Hagi, mille ese on esiteks nõue tühistada 2003. aasta edutamise raames kõrgemale palgaastmele edutatud ametnike nimekiri osas, milles see ei sisalda hagejate nime, ja lisaks nõue tühistada seda otsust ettevalmistavad aktid, ja teise võimalusena nõue tühistada otsus 2003. aasta edutamise raames edutamispunktide andmise kohta.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta kohtukulud poolte endi kanda.

Kokkuvõte

Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

Ilmselgelt vastuvõetamatu on ametniku esitatud hagi, millega nõutakse edutamise raames kõrgemale palgaastmele edutatud ametnike nimekirja tühistamist osas, milles see ei sisalda hageja nime, ning teise võimalusena antud edutamispunktide andmise tühistamist teda puudutavas osas, kui hageja ei ole oma menetlusdokumentides esitanud ühtegi konkreetset asjaolu tema isikliku olukorra kohta seoses kõnealuse edutamisega, nagu eelkõige tema palgaaste, palgaastmel töötamise staaž, saadud edutamispunktide kogusumma ja erinevates kategooriates saadud summa ning asjaomasele palgaastmele kohaldatav edutamiskünnis, ning ei ole näidanud, milline on tema isiklik huvi hagi esitamiseks.

Kui hageja väljendab ennast üldisel ja abstraktsel viisil, vaidlustades eelkõige teatud kategooria edutamispunktide andmise, viitamata sellele, kuidas see mõjutab tema enda huvisid, milline on tema enda konkreetne olukord, ning kui ta ei seosta esitatud väiteid ja oma isiklikku olukorda, siis ei puuduta need väited tema isiklikku õiguslikku olukorda, vaid tema institutsiooni personali üldist olukorda, ning need ei või olla hagi vastuvõetavuse aluseks, kuna ametnikul ei ole õigust tegutseda seaduse või institutsioonide huvides ning ta saab tühistamishagi põhjendamiseks esitada ainult teda isiklikult puudutavaid väiteid.

(vt punktid 28–32 ja 36)

Viited: 30. juuni 1983, kohtuasi 85/82: Schloh vs. nõukogu (EKL 1983, lk 2105, punkt 14); 25. september 1991, kohtuasi T‑163/89: Sebastiani vs. parlament (EKL 1991, lk II‑715, punkt 25).
60

Käesoleval juhul see nii ei ole. Kohtutoimikust ja hageja menetlusdokumentidest nähtub, et „Tocai friulano” on nii ühenduse õigusnormi kui ka siseriikliku õigusakti tähenduses viinamarjasordi nimi, mis sisaldab geograafilist tähist, samas ei ole ta hõlmatud intellektuaalomandi õigustega ja pole seega iseenesest kaitstud geograafiline tähis. Pealegi on Euroopa Kohus enne vaidlustatud määruse jõustumist kohaldatavate sätete alusel juba otsustanud, et nimetused „Tocai friulano” ja „Tocai italico” ei kujuta endast geograafilist tähist, vaid viinamarjasordi nime või viinamarjasorti, mida peetakse Itaalias sobivaks selle liikmesriigi territooriumil teatud määratletud piirkonnas valmistatud kvaliteetveinide tootmiseks, samas kui Ungari veinid nimetusega Tokaj või Tokaji on tähistatud geograafilise tähisega (eespool viidatud kohtuotsus Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia ja ERSA, punktid 92 ja 94). Ei ole aga tõendatud ega ei väidetagi, et „Tocai friulano” juriidilist staatust oleks vahepeal muudetud. Kuigi regioon väidab, et „Tocai friulano” sordi kasvatamine on Itaalias juba vana traditsioon, et sel on nii majanduslik kui ka sotsiaalne väärtus ning väidetav „kollektiivkaubamärgi” ülesanne, ei ole ta kordagi tõendanud, et nimetus „Tocai friulano” kuulub tööstus- ja kaubandusomandi õiguste, samuti mitte intellektuaalomandi õiguste alla. Cordoníu kohtuasjale viitamine ei ole käesoleva vaidluse suhtes seega asjassepuutuv.
Keywords

Summary



Keywords

Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 neljas lõik)

Summary

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 neljandast lõigust, mis on vastavalt sama põhikirja artiklile 53 kohaldatav ka Esimese Astme Kohtu menetluses, tuleneb selgelt, et kaks kumulatiivset tingimust peavad olema täidetud selleks, et isikul oleks pädevus esindada ühenduse kohtutes teisi pooli peale liikmesriikide ja institutsioonide: ta peab olema advokaat ja tal peab olema õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus. Need tingimused on olulised vorminõuded, mille täitmatajätmine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse.

Järelikult on vastuvõetamatu hagiavaldus, mille on esitanud muu kui eelisseisundis olev pool, keda esindab isik, kes ei ole advokatuuri liige ning kes seega ei ole advokaat põhikirja artikli 19 tähenduses, isegi kui ta vastavalt siseriiklikule õigusele võib seda poolt esindada kõigis kohtumenetlustes.

(vt punktid 7, 10, 12)
Kohtuasi T-150/05

Markku Sahlstedt jt,

vsersus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ — Looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse — Komisjoni otsus 2005/101/EÜ — Ühenduse tähtsusega boreaalses biogeograafilises piirkonnas asuvate alade loetelu — Tühistamishagi — Vastuvõetamatus”

Esimese Astme Kohtu määrus (esimene koda), 22. juuni 2006 II-1853

Määruse kokkuvõte

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid

(EÜ, artikli 230 neljas lõik)

Hageja otsene puutumus, mis on EÜ artikli 230 neljanda lõigu alusel tühistamishagi vastuvõetavuse tingimus, eeldab, et vaidlusalune ühenduse meede avaldab hageja õiguslikule olukorrale otsest mõju ega jäta seda akti rakendama kohustatud adressaadile mingit kaalutlusõigust — akti rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid ühenduse õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme. See tähendab, et kui tegevus, mida liikmesriik peab institutsiooni poolt liikmesriigile adresseeritud ühenduse akti täitmiseks ette võtma, on puhtautomaatne, või kui asjaomase akti tagajärjed kehtestatakse üheselt, puudutab akt otseselt igat isikut, keda see tegevus mõjutab. Seevastu siis, kui akt jätab liikmesriigile võimaluse tegutseda või jätta tegutsemata või kui see ei kohusta teda tegutsema kindlaksmääratud viisil, on see, mis isikut konkreetselt mõjutab, liikmesriigi tegevus või tegevusetus, kuid mitte akt ise.

Otsus 2005/101, millega võetakse vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ vastu ühenduse tähtsusega boreaalses biogeograafilises piirkonnas asuvate alade loetelu, mis määrab ühenduse tähtsusega aladeks Soome territooriumil asuvad alad, ei mõjuta kinnisasjade omanike õigusi ega kohustusi ning nende õiguste teostamist, kuna see otsus ei pane kohustusi ettevõtjaile ega eraisikuile ega sisalda ühtegi sätet ühenduse tähtsusega alade sellise kaitsekorra nagu säilitamismeetmete või loa andmise menetluse kohta.

Samuti ei kohaldata nende ettevõtjate suhtes vahetult kohustusi, mis tulenevad direktiivist 92/43 ning eelkõige selle artiklitest 4 ja 6, mis on liikmesriikidele kohustuslikud niipea, kui alad on vaidlustatud otsusega määratud ühenduse tähtsusega aladeks, kuna need kohustused eeldavad asjaomase liikmesriigi akti, mis täpsustaks, kuidas liikmesriik kavatseb neid kohustusi rakendada.

(vt punktid 52-54, 59)
Kohtuasi T-194/05

TeleTech Holdings, Inc.

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet

(kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Vastulausemenetlus — Kontrollimiskohustuse ulatus — Ühenduse kaubamärgi taotluse muutmine siseriikliku kaubamärgi taotluseks — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikkel 58”

Esimese Astme Kohtu määrus (teine koda), 11. mai 2006 II-1369

Määruse kokkuvõte

Ühenduse kaubamärk – Kaebemenetlus

(Nõukogu määruse nr 40/94 artiklid 58 ja 108-110)

Määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artiklis 58 nimetatud otsusega lõppenud menetluse menetluspoole kasuks tervikuna on tehtud Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) vastulausete osakonna selline otsus, millega rahuldatakse kõikide asjaomaste teenuste osas ühenduse kaubamärgi registreerimisele esitatud vastulause, mille aluseks on üks varasem siseriiklik kaubamärk ja üks varasem ühenduse kaubamärk, kuigi vastulauset ei rahuldatud vastulause põhjenduseks esitatud mõlema kaubamärgi, vaid üksnes varasema siseriikliku kaubamärgi alusel, mistõttu ühenduse kaubamärgi taotleja võib liikmesriikides, v.a selles liikmesriigis, kus vastulausete osakonna otsuse kohaselt kehtib kaubamärgitaotluse suhtes registreerimisest keeldumise põhjus, muuta kooskõlas määruse nr 40/94 artikliga 108 oma ühenduse kaubamärgi taotluse siseriikliku kaubamärgi taotluseks.

Vastulausemenetluse eesmärgiks on anda ettevõtjatele võimalus ühe menetlussüsteemiga vaidlustada selliste ühenduse kaubamärkide taotlusi, mida võidakse segi ajada nende ettevõtjate kaubamärkidega või varasemate õigustega, mitte aga ennetavalt lahendada võimalikke vastuolusid siseriiklikul või isegi ühenduse tasandil

Määruse nr 40/94 artiklites 108-110 sätestatud muutmismenetlus on ainult üks ühenduse kaubamärgi taotleja õigustest ning see, et muutmistaotlus on asjaomastele siseriiklikele ametiasutustele edastatud vastavalt selle määruse artikli 109 lõikele 3, ei tähenda, et kaubamärgi taotlus lõppeb automaatselt registreerimisega. Siseriiklikel ametiasutustel tuleb kontrollida võimalikke registreerimisest keeldumise põhjusi ja hageja võib põhimõtteliselt tugineda oma õigustele neis ametiasutustes.

Kuigi määruse nr 40/94 artikli 108 lõike 2 punkt b sätestab otsuste ühtsuse ja menetlusökonoomia tõttu, et muutmist ei toimu kaitsmist silmas pidades liikmesriigis, kus ameti otsuse kohaselt kehtib ühenduse kaubamärgi taotlusele registreerimisest keeldumise põhjus, kohustab see säte ametit järgima selle sisu üksnes sellise otsuse olemasolu korral. Seevastu ei võimalda mitte miski oletada, et see säte näeb ette ka seda, et üksust, kes otsustab vastulause üle, kohustatakse kohandama otsuse sisu, et takistada nii palju kui võimalik ühenduse kaubamärgi taotlejal muutmist taotleda.

(vt punktid 27-30, 37)
Keywords

Summary



Keywords

Ajutiste meetmete kohaldamine – Täitmise peatamine – Ajutised meetmed – Kohaldamise tingimused – Kiireloomulisus – Oluline ja korvamatu kahju – Tõendamiskoormis – Varaline kahju

(EÜ artikkel 242 ja EÜ artikkel 243; Esimese Astme Kohtu kodukorra artikkel 104 lõige 2)

Summary

Ajutiste meetmete kohaldamise taotluse kiireloomulisust hinnatakse selle alusel, kas on vaja teha esialgne otsus vältimaks ajutisi meetmeid taotleval poolel olulise ja korvamatu kahju tekkimist. Pool peab tõendama, et ta ei saa oodata nõude lahendamiseni põhimenetluses, ilma et talle selline kahju tekiks.

Seetõttu varalist kahju nagu see, mis võib tuleneda hankemenetlusest kõrvalejäämisest, ei peeta korvamatuks ega isegi raskesti korvatavaks, välja arvatud erakorralistel asjaoludel, kuna selle eest on hiljem võimalik maksta rahalist hüvitist.

(vt punktid 38-39, 42)