25

Neil asjaoludel otsustas Audiencia Provincial de Madrid menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. a) Kas EÜ artikli 81 lõiget 1 tuleb tõlgendada selliselt, et naftatoodete turustaja ja teenindusjaama käitaja vahel 1996. aastal sõlmitud kaubamärgi kasutamise õigust andev ainuõiguslik tarneleping, millega teenindusjaama käitaja kohustub müüma kindlaksmääratud aja jooksul üksnes tarnija mootorikütuseid ja muid kütuseid ning mitte müüma teiste turustajate tarnitud samu kaupu, kuulub selle sätte kohaldamisalasse, kuna selline kohustus tähendab konkurentsikeelu kokkulepet, isegi kui sellist lepingut võib selle majanduslikust tähtsusest tulenevalt käsitada agendilepinguna? b) Kui nimetatud leping kuulub EÜ artikli 81 lõike 1 kohaldamisalasse, siis kas selle suhtes võib kohaldada keelust vabastamise erandit, kui see vastab määruses nr 1984/83 ette nähtud tingimustele, täpsemalt kestust puudutavatele tingimustele? c) Kui see on nii, siis kas nimetatud määruse artiklite 10 ja 12 sätted – mis lubavad konkurentsikeelu kokkuleppe sõlmida rohkem kui viieks aastaks vastutasuks tarnija poolt teenindusjaama käitajale antud majanduslike või rahaliste eeliste eest – nõuavad, et sellised majanduslikud või rahalised eelised peavad olema olulised, või piisab sellest, kui need ei ole tähtsusetud? Kas neid sätteid võib tõlgendada nii, et sellised majanduslikud või rahalised eelised loetakse antuks, kui on sõlmitud kaubamärgi kasutamise õigust andev ainuõiguslik tarneleping, milles tarnija kohustub tasuma teenindusjaamas oma kaubamärgi mainega seotud sisseseade ja hoolduse kulud ja andma üle kütusemahutid ja -pumbad, mida teenindusjaama käitaja ei tohi ilma ainuõigusliku tarnija kirjaliku loata kasutada teiste tarnijate tarnitud kaupade müümisel ja mis ta peab lubatud kasutamise lõppedes tagastama ning mille väärtuse katab teenindusjaama käitaja poolt tarnija kasuks võetud esimesel nõudel täitmisele pööratava garantii? d) Kui eespool nimetatud erandit ei saa kohaldada, siis kas EÜ artikli 81 lõikes 2 sätestatud tühisus, mis on olemas algusest peale, mõjutab lepingut tervikuna? 2. a) Kas EÜ artikli 81 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kui selline kaubamärgi kasutamise õigust andev ainuõiguslik tarneleping näeb ette, et teenindusjaama omanikuks olev ettevõtja kohustub müüma ainult konkreetse tarnija mootorikütuseid ja muid kütuseid tarnija poolt kindlaksmääratud jaemüügihinnaga, siis on selle suhtes põhimõtteliselt kohaldatav konkurentsi piiramise keeld, kuna müügihind on kindlaks määratud lepinguga, võttes arvesse lepingu majanduslikku tähtsust ja eelkõige teenindusjaama käitaja võetud riske ning tema panust selliste kulude katmisel, mis puudutavad lepingu esemeks olevate kaupade tarnimist ja müügi edendamist, ning arvestades järgmisi asjaolusid: i) teenindusjaama käitaja kohustub müüma üksnes tarnija tarnitud määrdeaineid ja muid sõidukimootoritele mõeldud tooteid, mootorikütuseid ja muid kütuseid tarnija kehtestatud jaemüügihinnaga, müügi- ja kasutustingimustel ning vastavalt tarnija müügi- ja kasutusmeetoditele kümne aasta vältel, mida on sõnaselge kirjaliku kokkuleppega võimalik pikendada viie aasta kaupa, teatades sellest ette vähemalt kuus kuud; ii) teenindusjaama käitaja kannab mootorikütuse ja muude kütustega seotud riske, sealhulgas mahu erinevusest tulenevat riski, alates hetkest, mil tarnija tarnib need hoiumahutitesse. Alates kauba vastuvõtmisest kohustub teenindusjaama käitaja hoidma neid kadude või halvenemise vältimiseks nõutavates tingimustes ja vastutab nimetatud kauba mis tahes kao, reostamise või segunemise eest ning selle tõttu tekkinud mis tahes kahju eest vajaduse korral nii tarnija kui kolmandate isikute ees; iii) teenindusjaama käitaja kohustub tasuma tarnijale mootorikütuse ja muude kütuste eest üheksa päeva jooksul alates nende tarnimisest teenindusjaama, kusjuures ta peab võtma pangagarantii summas, mis vastab 15 päeva tarnetele, ja esitama selle esimese tarne kuupäeval. Kui kauba eest ei tasuta, siis lisaks sellele, et tarnija võib teenindusjaama käitaja esitatud pangagarantii täitmisele pöörata, on viimane kohustatud tasuma tarnete eest enne kauba tarnimist teenindusjaama. Maksmisel arvab teenindusjaama käitaja turustaja kehtestatud jaemüügihinnast, milles sisaldub käibemaks, maha teenindusjaama käitaja „komisjonitasu”, milles sisaldub käibemaks. Tarnitud mootorikütus müüakse üldjuhul tunduvalt kiiremini kui üheksa päeva jooksul, mis on ette nähtud hageja poolt kostjale tasumiseks. Turustaja debiteerib või krediteerib igakuiselt teenindusjaama käitajat vastavalt tarnitud mootorikütuste kindlaksmääratud hindade tõusule või langusele. Kauba veokulud katab tarnija; iv) teenindusjaama käitaja käendab kliente, kes on tema vahendusel saanud sellise krediitkaardi kasutajateks, mille on loonud ja mida haldab kontsern, kuhu kuulub ka tarnija, ja vastutab nende klientide eest, nõuab nimetatud krediitkaardiga sooritatud ostude eest tasu sisse ostule järgneval kuul, osaleb vähesel määral naftatoodete turustaja kliendikaardi kasutamisega seotud kulude rahastamises ja kannab nende klientide tasumata arvetega seotud riski, kellele ta on andnud otseselt krediiti; v) naftatooteid tarniv ettevõtja tasub teenindusjaamas oma kaubamärgi mainega seotud sisseseade ja hoolduse kulud ning annab üle kütusemahutid ja -pumbad, mida teenindusjaama käitaja ei tohi ilma tarnija kirjaliku loata kasutada teiste tarnijate tarnitud kaupade müümisel ning mille väärtus vastab täpselt teenindusjaama käitaja poolt tarnija kasuks võetud esimesel nõudel täitmisele pööratava garantii summale. b) Kui see on nii, siis kas määrust [nr 1984/83] ja eelkõige selle artikleid 10–13 tuleb tõlgendada selliselt, et kirjeldatud liiki leping kuulub nende sätete kohaldamisalasse, nii et EÜ artikli 81 lõikes 1 sisalduvat keeldu ei kohaldata, kui leping vastab tingimustele, mis on nende sätete kohaselt nõutavad erandi tegemiseks? c) Kas sellisel juhul tuleb sama määruse artiklit 11 tõlgendada selliselt, et kõnealuses lepingus on kehtestatud rohkem kui üks konkurentsipiirang, st lisaks ainuõigusliku tarne tingimusele, mis tähendab konkurentsi puudumist, näeb teine lepingutingimus ette, et jaemüügihinna määrab kindlaks tarnija? Kas [tarnija] poolt teenindusjaama [käitajale] 2001. aasta novembris antud luba alandada müügihinda, vähendamata [tarnija] tulu, võimaldab pidada seda lepingut kehtivaks?”