Kohtuasi T‑383/11

Eyad Makhlouf

versus

Euroopa Liidu Nõukogu

„Ühine välis- ja julgeolekupoliitika — Süüria suhtes võetud piiravad meetmed — Rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine — Liidu territooriumile sisenemise või selle läbimise piirangud — Kaitseõigused — Põhjendamiskohustus — Ilmne hindamisviga — Põhiõigused”

Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (kuues koda), 13. september 2013

Vt otsuse tekst. (vt punkt 20)

Mis puudutab Süürias tsiviilelanike meeleavalduste vägivaldse mahasurumise eest vastutavate isikute liikmesriikide territooriumile sisenemist või selle läbimist keelavaid piiravaid meetmeid ning nendele isikutele kuuluvate rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist, siis seoses kaitseõiguste ja eelkõige õigusega olla ära kuulatud ei saa liidu ametiasutustelt nõuda, et nad teataksid niisuguseid meetmeid kehtestavate otsuste põhjendustest enne isiku või üksuse esmakordset kandmist loetellu, milles on piiravad meetmed ette nähtud. Selline eelnev teatamine seaks nimelt ohtu nende otsustega kehtestatud rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamise meetmete tõhususe. Niisuguseid meetmeid kehtestavate otsustega taotletava eesmärgi saavutamiseks peab sellistel meetmetel olema juba loomu poolest üllatuslik mõju ja nende kohaldamisel peab olema kohene mõju. Mis puudutab neil asjaoludel rakendusotsust 2011/302, millega rakendatakse otsust 2011/273 Süüria vastu suunatud piiravate meetmete kohta ja millega lisati hageja nimi otsuse 2011/273 lisas sisalduvasse loetellu, siis ei olnud samuti taotletavat eesmärki ja selles ette nähtud meetmete tõhusust puudutavatel põhjustel liidu ametiasutused samuti kohustatud hagejat ära kuulama enne tema nime esmakordset kandmist lisas sisalduvasse loetellu. (vt punkt 38–41)

Seoses niisuguse järgneva otsuse vastuvõtmisega nagu otsus 2012/739 Süüria vastu suunatud piiravate meetmete kohta, millega jäeti hageja nimi nende isikute nimesid sisaldavasse loetellu, keda piiravad meetmed puudutavad, ei saa siiski kõnealuste meetmete üllatusliku mõju argumendile õiguspäraselt tugineda. Kuna esiteks ei lähtunud nõukogu ühestki uuest asjaolust, see tähendab asjaolust, millest ei oleks hagejale juba teatatud tema esmakordsel kandmisel nende isikute loetellu, kelle suhtes võetakse piiravad meetmed, kui tema nimi jäeti nende isikute loetellu, keda meetmed puudutavad, kuna teiseks võib hageja igal ajal omal algatusel lasta ennast nõukogul ära kuulata, ilma et enne iga järgneva otsuse vastuvõtmist esitataks uus sõnaselge kutse, kui tema suhtes puuduvad uued asjaolud, kuna seega kolmandaks oli hagejal võimalus mitme kuu vältel vaidlustada asjaolud, mille tõttu ta kanti ja jäeti loetellu kantuks, ning kuna lõpuks avaldas nõukogu otsuse 2012/739 avaldamisele järgnenud päeval Euroopa Liidu Teatajas teatise, ei ole tuvastatav, et oleks rikutud hageja õigust olla ära kuulatud. (vt punktid 42 ja 44–46)

Kuigi ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames teatud piiravaid meetmeid kehtestavate otsuste isiklik teatavakstegemine on üldjuhul vajalik ja ainult Euroopa Liidu Teatajas avaldamisest ei piisa, peab kohus siiski igas kohtuasjas analüüsima, kas see, et vaidlusaluse otsuse põhjendusi ei tehtud hagejale isiklikult teatavaks, ei võtnud viimaselt võimalust saada aegsasti teada vaidlusaluse otsuse põhjendustest ning hinnata tema suhtes võetud rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamise meetme põhjendatust. See tingimus ei ole täidetud, kuna toimikust ilmneb, et hagejal võimaldati ennast tõhusalt kaitsta vaidlustatud otsuste eest tulenevalt nende avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas, ning seda isegi juhul, kui nõukogu oleks pidanud isiklikult teatavaks tegema põhjendused, mille tõttu hageja nimi jäeti nende isikute loetellu, keda piiravad meetmed puudutavad. (vt punktid 48 ja 50)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 60–66, 71 ja 72)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 80)