Kohtuasi C‑530/16

Euroopa Komisjon

versus

Poola Vabariik

Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Raudteeohutus – Direktiiv 2004/49/EÜ – Uurimisorgani sõltumatuse tagamiseks vajalike sätete kehtestamata jätmine

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (neljas koda) 13. juuni 2018. aasta otsus

Vt otsuse tekst. (vt punkt 28)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 30)

Komisjonil on õigus esitada Euroopa Kohtule liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi, milles tuvastatakse direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta artiklis 21 osutatud uurimisorgani sõltumatuse puudumine, ilma et komisjon peaks viitama konkreetsele olukorrale, mil seda sõltumatust on tegelikult kahjustatud. Nimelt on liikmesriikidel kohustus tagada uurimisorgani sõltumatus, kehtestades eeskirjade kogumina õigusnormid, mis näevad ette, et sellisel organil on õigus täita oma ülesandeid, ilma et ta riskiks sellega, et talle teeb ettekirjutusi või teda mõjutab muu hulgas raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja või raudtee-ettevõtja. Sellise õigusliku raamistiku puudumine või ebapiisavus tõendab juba iseenesest, et on rikutud direktiivi 2004/49 artikli 21 lõiget 1. (vt punkt 32)

Avalik-õigusliku organi puhul tähendab sõltumatus harilikult staatust, mis tagab asjaomasele organile võimaluse tegutseda täiesti sõltumatult nendest organitest, kelle suhtes nende sõltumatus peab olema tagatud, sõltumata mis tahes juhenditest ning surveta. Direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta artiklis 21 osutatud uurimisorgani sõltumatuse kohta olgu märgitud, et kuigi direktiivi 2004/49 ükski säte ei keela transpordiministril nimetada ja ametist vabastada kõiki uurimisorgani liikmeid, nõuab selle direktiivi artikli 21 lõige 1 siiski, et see organ oleks töökorralduslikult sõltumatu eelkõige mis tahes raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjast ja raudteeveo-ettevõtjast, mistõttu on sellega vastuolus see, kui raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjat ja raudteeveo-ettevõtjat kontrolliv ametivõim võib nimetada ja ametist vabastada kõik uurimisorgani liikmed, kuna selle ametivõimu tegevust seadus otseselt ei reguleeri, mistõttu on see ametivõim kohustatud tegema otsuseid objektiivsete, selgelt ja ammendavalt loetletud ning kontrollitavate kriteeriumide alusel. Täpsemalt, kuna transpordiminister kontrollib raudteeveo-ettevõtjat ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjat, siis ei ole asjaolu, et tal on ulatuslik kaalutlusruum nende isikute määramisel, kes võivad uurimisorgani ajutiste liikmetena osa võtta raudteeõnnetus- ja vahejuhtumite uurimisest, ja võimalus takistada kolmandatel isikutel neis uurimistes osaleda, kooskõlas uurimisorgani töökorralduse sõltumatuse nõudega. (vt punktid 67, 86 ja 93)

Direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta artiklis 21 osutatud uurimisorgani sõltumatuse kohta tuleb märkida, et nimetatud direktiiv ei keela uurimisorgani kui sellise hõlmamist transpordiministri haldusalasse. (vt punkt 76)

Direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta artiklis 21 osutatud uurimisorgani sõltumatuse nõue ei lähe nii kaugele, et transpordiministeeriumi teenistujate ja personali suunamine uurimisorgani käsutusse oleks välistatud. Siiski on oluline, et talle tagatakse võimalus selliseid vahendeid kasutada selgete eeskirjade alusel, mida saab muuta üksnes transpordiminister. Samas ei eelda see nõue, et uurimisorganile oleks ette nähtud iseseisev eelarverida. Seetõttu võivad liikmesriigid sätestada eelarveõiguse seisukohalt, et see organ kuulub mõne konkreetse ministeeriumi haldusalasse, tingimusel et sellele organile on tagatud sõltumatu võimalus kasutada rahalisi vahendeid, mis peavad talle olema antud tema ülesannete täitmiseks. (vt punktid 99 ja 100)