ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Üldkohtu (viies koda) 11. juuni 2020. aasta määrus – VDV eTicket Service vs. komisjon ja INEA

(kohtuasi T-516/19)

Vahekohtuklausel – Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“ – Projekt „European Travellers Club: Account-Based Travelling across the European Union – ETC“ – Toetusleping – INEA otsus, millega tunnistatakse teatavad alltöövõtulepingu alusel tehtud kulud hüvitamiskõlbmatuks – Kostja väär tuvastamine – Akt, mis on antud puhtalt temaga lahutamatult seotud lepingu raames – Õiguspärane ootus – Osaliselt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi

1. Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Hagi, mis tegelikult puudutab lepingulist vaidlust – INEA sellise kirja tühistamine, mis puudutab toetuslepingu alusel antud toetuse summa arvutamist – Liidu kohtu pädevuse puudumine – Vastuvõetamatus (ELTL artikli 256 lõige 1, artiklid 263, 272 ja 274; Üldkohtu kodukord, artikli 130 lõiked 1 ning 7) (vt punktid 33–36, 38, 41 ja 42)

2. Kohtumenetlus – Pöördumine Üldkohtusse vahekohtuklausli alusel – Leping, millele kohaldatakse liikmesriigi õigust – Liikmesriigi materiaalõiguse kohaldatavus – Toetuslepingule liidu õigusnormide kohaldamine, mida vajadusel täiendatakse riigisiseste normidega (ELTL artikkel 272) (vt punktid 50 ja 51)

3. Kohtumenetlus – Pöördumine Üldkohtusse vahekohtuklausli alusel – Konkreetse teadusuuringute ja innovatsiooni programmi raames sõlmitud leping – INEA keeldumine pidada teatavaid alltöövõtu lepingute alusel tehtud kulusid hüvitamiskõlblikeks – Nende kulude hüvitamise nõue – Hüvitamiskõlblike kulude arvutamismeetodi vaidlustamine toetuse saaja poolt – INEA poolt väidetavalt toime pandud õigusrikkumine – Tingimused – Puudumine – Hoolsuskohustusele tuginemine – Ulatus – INEA kohustus kontrollida, kas toetuse saajal oli tahe või võimalus lepingu hüvitamiskõlblikkuse tingimusi täita – Puudumine (ELTL artiklid 263 ja 272) (vt punktid 52, 54 ja 56–60)

4. Kohtumenetlus – Pöördumine Üldkohtusse vahekohtuklausli alusel – Konkreetse teadusuuringute ja innovatsiooni programmi raames sõlmitud leping – INEA keeldumine pidada teatavaid alltöövõtu lepingute alusel tehtud kulusid hüvitamiskõlblikeks – Nende kulude hüvitamise nõue – Hüvitamiskõlblike kulude arvutamismeetodi vaidlustamine toetuse saaja poolt – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele tuginemine – Tingimused – Administratsiooni antavad konkreetsed tagatised – Tuginemine tegevusest hoidumisele projekti kava koostamise, lepingu sõlmimise ja selle täitmise ajal – Lubamatus (ELTL artiklid 263 ja 272) (vt punktid 66 ja 68)

Ese

Esiteks ELTL artikli 272 alusel esitatud nõue, milles palutakse tuvastada, et see, et INEA 13. mai 2019. aasta kirjas nr Ares(2019)3151305 ei tunnistatud programmi „Horizon 2020“ raames tehtud kulusid summas 407443,04 eurot hüvitamiskõlblikeks, ja teiseks teise võimalusena nõue tühistada kiri osas, milles sellega tunnistati need kulud nimetatud summas hüvitamiskõlbmatuteks.

Resolutsioon

1. Tunnistada hagi osaliselt vastuvõetamatuks ja osaliselt ilmselgelt õiguslikult põhjendamatuks.
Üldkohtu (esimene koda) 16. veebruari 2021. aasta määrus –

Ungureanu vs. komisjon

(kohtuasi T-753/19)

Kahju hüvitamise nõue – Institutsiooniline õigus – Õigusrikkumine, mis seisneb väidetavalt selles, et ei esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamise hagi ELTL artikli 258 alusel – Komisjoni kaalutlusõigus – Ilmselgelt vastuvõetamatu hagi

1. Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Vaidluse eseme määratlemine – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagi, milles nõutakse väidetavalt liidu institutsiooni tekitatud kahju hüvitamist – Asjaolud, mis võimaldavad tuvastada institutsioonile etteheidetava tegevuse, põhjusliku seose ning tekitatud kahju tegelikkuse ja kindluse (Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d) (vt punkt 13)

2. Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Komisjoni poolt rikkumismenetluse algatamata jätmine – Asjaolu, mis ei ole õigusvastane – Kahju hüvitamise hagi – Vastuvõetamatus (ELTL artikkel 258 ja artikli 340 teine lõik) (vt punktid 22–27)

3. Kahju hüvitamise hagi – Ese – Kahju hüvitamise nõue tulenevalt kahjust, mille on põhjustanud liidu õigust rikkudes tegutsenud liikmesriigi asutused – Liikmesriigi kohtute pädevus (ELTL artikkel 267 ja artikli 340 teine lõik) (vt punkt 28)

Ese

ELTL artikli 268 alusel esitatud nõue hüvitada kahju, mis on hagejale väidetavalt tekitatud sellega, et komisjon rikkus oma kohustust tagada, et Rumeenia järgiks aluslepinguid ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartat.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Üldkohtu (esimene koda) 10. septembri 2020. aasta määrus – ADESO vs. komisjon

(kohtuasi T‑529/19)

Tühistamishagi – Projektidega „Your Environment is Your Life“ ja“Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ seotud toetuslepingud – Rahastamiskõlbmatud kulud – Võlateated – Kinnituskiri – Vaidlustatav akt – Vaidluse lepinguline laad – Vaidlustamatu akt – Akt, mis on vastu võetud puhtalt lepingulises raamistikus, millega see on lahutamatult seotud – Vastuvõetamatus

Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Hagi, mis tegelikult puudutab lepingulist vaidlust – Komisjoni kinnituskirja tühistamine – Kiri, milles kinnitatakse võlateadetes märgitud summade tagasinõudmist ja milles võetakse seisukoht auditeerimis- ja tagasinõudmismenetluste nõuetekohasuse kohta – Liidu kohtu pädevuse puudumine – Vastuvõetamatus

(ELTL artiklid 263, 272, 274, 288 ja 299)

(vt punktid 18–23, 32, 33, 36, 37, 44, 46, 49, 54 ja 57–60)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada väidetavalt 10. mai 2019. aasta kirjas sisalduv komisjoni otsus, mis puudutab projektidega „Your Environment is Your Life“ (FED/2013/313-770) ja „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ (FED/2013/316-291) seotud toetuslepingute raames makstud teatavate summade tagasinõudmist.

Resolutsioon

1. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
42

Lisaks tuleb märkida, et lähenemisviis, mille kohaselt mis tahes sekkumine liidu akti ja riigisisese ametiasutuse vastuvõetud aktide kohaldamisalasse tähendab, et see asutus on liidu aktist isiklikult puudutatud isik, tõstaks sellise puutumusega riigisisesed asutused sisuliselt liidu aktide adressaadiks olevate liikmesriikide tasandile. Selline lähenemisviis seaks kahtluse alla aluslepinguga ette nähtud institutsionaalse tasakaalu (vt eespool punkt 26), nii et vastupidi sellele, mida väidavad hagejad, ei saa sellele seisukohale asuda.
65

Esiteks tuleb märkida, et isikute vaba liikumist käsitleva kokkuleppe artiklis 11 on nähtud ette, et selle kokkuleppega hõlmatud isikutel on õigus pöörduda pädevate asutuste ja konkreetselt pädeva riikliku kohtuasutuse poole. Käsitletaval juhul ilmneb kohtuasja materjalidest, et hageja võis esitada otsuse peale, millega talle ei antud luba praktiseerida kohustusliku ravikindlustuse kulul, TAFile kaebuse. Kuigi hageja vaidleb vastu sellele, kuidas see kohus isikute vaba liikumist käsitlevat kokkulepet ja liidu õigust tõlgendas, ei tõenda ta, et viimane ei teinud otsust sõltumatult. Selles küsimuses tuleb meeles pidada, et Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika kohaselt ei piisa kohtunike ametissenimetamise viisist – millele hageja käesoleval juhul viitab – üksi selleks, et heita kahtlust nende sõltumatusele (vt selle kohta EIK 18. mai 1999. aasta otsus Ninn-Hansen vs. Taani, CE:ECHR:1999:0518DEC002897295, ja 26. augusti 2003. aasta otsus Filippini vs. Saint-Marin, CE:ECHR:2003:0826DEC001052602). Lisaks ilmneb kohtuasja materjalidest, et Tribunal arbitral des assurances du canton de Genève’i (Genfi kantoni kindlustusvahekohus) 3. juuli 2019. aasta otsuse saab edasi kaevata Tribunal fédéral suisse’i (Šveitsi Konföderatsiooni kõrgeim kohus). Hageja ei tõenda seega, et käsitletaval juhul ei ole võimalust pöörduda sõltumatusse kohtusse, et saavutada nende vaidluste lahendamine, mis on esitatud tema vastu või mille pooled on tema tööandjad ja Šveitsi ametiasutused ning mis puudutavad tema õigust tegutseda arsti kutsealal Genfi kantonis.
54

Parlament väidab, et hageja ei ole isiklikult puudutatud. Seoses asjaoluga, et vaidlustatud direktiiv mõjutab piiratud arvu ettevõtjaid, leiab ta esiteks, et võimalus määrata enam‑vähem täpselt kindlaks nende isikute arv või isegi nimed, kelle suhtes direktiivi kohaldatakse, ei ole piisav tõendamaks, et otsus puudutab hagejat isiklikult, ja teiseks, et see piiratud arv on seletatav asjaomase majandusharu, milleks on gaasi ülekandmine torujuhtmete kaudu, oligopoolsete omadustega. Igal juhul ei olnud hageja vaidlustatud direktiivi vastuvõtmise ajaks omandanud konkreetseid õigusi kasutada oma gaasiinfrastruktuuri, antud juhul õigust käitada seda väljaspool liidu õigust väljaspool liikmesriikide maismaaterritooriumi. Ka ei ole ta tõendanud, et esinevad talle eriomased tunnused või tunnused, mis eristavad kahe gaasitorujuhtme võrgustikku Nord Stream kõigist muudest piiriülestest ühendustest, mis on tegelikult või potentsiaalselt samasuguses või sarnases olukorras. Mis puudutab vaidlustatud direktiivi majanduslikke tagajärgi hageja tegevusele, siis sellised tagajärjed ei saa tõendada, et direktiiv puudutab teda isiklikult.
102

Sellega seoses tuleb osundada väljakujunenud kohtupraktikat, mille kohaselt tingimus, et hagi esemeks olev liidu õigusakt peab füüsilist või juriidilist isikut puudutama otseselt, nagu on ette nähtud ELTL artikli 263 neljanda lõigu „teisel juhtumil“, eeldab kahe kumulatiivse kriteeriumi täidetust, nimelt esiteks seda, et akt avaldaks otsest mõju hageja õiguslikule olukorrale, ja teiseks seda, et see ei jätaks akti rakendama kohustatud adressaadile mingit kaalutlusõigust, mispuhul akti rakendamine on puhtautomaatne ja tuleneb vaid liidu õigusnormidest, ilma et kohaldataks muid vahenorme (19. juuni 2008. aasta kohtumäärus US Steel Košice vs. komisjon, C‑6/08 P, ei avaldata, EU:C:2008:356, punkt 60, ja 6. novembri 2018. aasta kohtuotsus Scuola Elementare Maria Montessori vs. komisjon, komisjon vs. Scuola Elementare Maria Montessori ja komisjon vs. Ferracci, C‑622/16 P–C‑624/16 P, EU:C:2018:873, punkt 42).
49

Hageja väide, et ta sai kõnealusest e‑kirjast tõenäoliselt teada alles 15. jaanuari 2019. aasta hommikul, ei ole siiski tähtaja kulgema hakkamise hetke kindlaksmääramisel otsustav, nagu on märgitud eespool punktis 42. Hageja vastusest nähtub, et ta tugines kohtupraktika ebaõigele tõlgendusele, mille kohaselt on teatavakstegemise kuupäeva kindlakstegemisel määrava tähtsusega otsusest tegelikult teadasaamise kuupäev. Eespool punktis 42 on aga märgitud, et selleks, et otsus oleks personalieeskirjade tähenduses nõuetekohaselt teatavaks tehtud, ei pea otsuse adressaat olema selle sisust tegelikult teadlik, vaid talle peab olema antud võimalus sellega tutvuda.
47

Nimelt väärib meeldetuletamist, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa esiteks hagejal olla põhjendatud huvi niisuguse otsuse tühistamiseks, mille puhul on juba kindel, et see otsus saab tema suhtes taas vaid kinnitust leida, ja teiseks on tühistamisväide põhjendatud huvi puudumise tõttu vastuvõetamatu juhul, kui – isegi oletades, et see väide on põhjendatud – nimetatud väite alusel vaidlustatud akti tühistamine ei saaks hagejat rahuldada (vt 9. juuni 2011. aasta kohtuotsus Evropaïki Dynamiki vs. EKP, C‑401/09 P, EU:C:2011:370, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 27. märtsi 2019. aasta kohtuotsus Canadian Solar Emea jt vs. nõukogu, C‑236/17 P, EU:C:2019:258, punkt 93).
25

ELTL artikli 265 kolmandas lõigus on pealegi ette nähtud, et iga füüsiline või juriidiline isik võib samade tingimuste kohaselt kaevata Euroopa Liidu Kohtule, et liidu institutsioon, organ või asutus ei ole adresseerinud sellele isikule mingit õigusakti, välja arvatud soovitus või arvamus. Viimati nimetatud sätte sõnastusest tuleneb siiski, et selleks, et füüsilise või juriidilise isiku tegevusetushagi oleks vastuvõetav, peab ta tõendama, et ta on samas või analoogilises õiguslikus olukorras võrreldes potentsiaalse adressaadi olukorraga sellise õigusakti puhul, mille kostjaks olev institutsioon on kohustatud tema suhtes võtma (vt selle kohta 10. juuni 1982. aasta kohtuotsus Bethell vs. komisjon, 246/81, EU:C:1982:224, punktid 15 ja 16; 23. mai 1990. aasta kohtumäärus Asia Motor France vs. komisjon, C‑72/90, EU:C:1990:230, punktid 10–12, ja 23. jaanuari 1991. aasta kohtumäärus Prodifarma vs. komisjon, T‑3/90, EU:T:1991:2, punkt 35). Teisisõnu peab füüsiline või juriidiline isik tõendama, et ta oleks selle akti adressaat, mille kostjaks olev institutsioon on väidetavalt jätnud tema suhtes vastu võtmata, või et nimetatud akt oleks teda puudutanud otseselt ja isiklikult analoogilisel viisil sellise akti adressaadiga (vt selle kohta 26. novembri 1996. aasta kohtuotsus T. Port, C‑68/95, EU:C:1996:452, punkt 59, ja 15. septembri 1998. aasta kohtuotsus Gestevisión Telecinco vs. komisjon, T‑95/96, EU:T:1998:206, punkt 58).
104

Käesolevas asjas nähtub vaidlustatud määruse põhjendustest 8, 35 ja 38, et komisjon märkis, et ta sai Kambodža eksportivatelt töötlejatelt väljavõttelise uuringu menetluse kohta kolmteist vastust. Kolm neist valiti esialgu välja suurima liitu suunatud ekspordimahu alusel. Pärast põhjalikumat analüüsi ja CRFi saadud märkusi asendas komisjon kaks Kambodža eksportijat ja täpsustas, et lõpuks vastas küsimustikule vaid üks Kambodža eksportiv äriühing. Uurimismenetluses ja väljavõttelises uuringus käsitletud Kambodža äriühingute eksportijaks olemist ei ole seega vaidlustatud. Samuti ei vaidle komisjon vastu sellele, et Kambodža eksportijad, kes on selliselt identifitseeritud ja hõlmatud menetlusega, mille tulemusel võeti vastu vaidlustatud määrus, on CRFi liikmed. Nende hulgast nimetati Amru Rice (Cambodia) Co., Ltd nimeliselt vaidlustatud määruses ja Golden Rice (Cambodia) Co., Ltd vastas komisjoni saadetud küsimustikule.
38

Pärast eespool punktis 8 viidatud analüüsi ilmneb seevastu, et kuigi lisa viitenumbriga X.10 järgmised andmed on endiselt konfidentsiaalsed, ei ole need kohtuasja lahendamisel asjasse puutuvad: – järjestikuse numeratsiooni leheküljel 89 on 18. joonealuses märkuses loetletud gaasitarbijate nimed, kes soovisid sõlmida Overgasiga lepingud aastatel 2010 ja 2011; hoolimata möödunud ajast võib see loetelu olla veel tundlik ja see võib kuuluda ärisaladuse alla; see ei ole aga kohtuasja lahendamisel asjasse puutuv; – järjestikuse numeratsiooni leheküljel 103 on 42. joonealuses märkuses täpsustatud ajakirjandusorgani toimetuslikku sõltumatust, milles konkurentsi eest vastutav komisjoni liige tegi kohtumisjärgsetes seisukohtades märgitud avalduse; isegi kui eeldada, et seda teavet võib pidada konfidentsiaalseks, ei ole see siiski kohtuasja lahendamisel asjasse puutuv, kuivõrd see puudutab ettevõtjat, kes ei tegutse gaasisektoris; – järjestikuse numeratsiooni lehekülgedel 104 ja 105 pealkirja all „Overgasi 2009. aasta poliitilised avaldused ja fotokampaaniad“ esitatud teabe osas ei saa välistada, et see on seotud kartustega, mille tõttu Overgas taotles, et konfidentsiaalsena käsitletaks üksikasjalikke protokolle, mida kõnealustes kohtumisjärgsetes seisukohtades on edasi arendatud; need ei puuduta siiski mitte hagejate tegevust, vaid eelkõige Bulgaaria poliitilist olukorda ega ole seega kohtuasja lahendamisel asjasse puutuvad; – järjestikuse numeratsiooni lehekülgede 105–108 osas võib Overgasi kirjeldust jaotises „III. Venemaalt imporditud gaasi monopol“ pidada konfidentsiaalseks, kuna selle sisu näib jällegi olevat seotud Overgasi kartustega tõsiste tagajärgede ees, mis võivad kaasneda sellega, kui avalikustatakse tema ja komisjoni vaheliste kohtumiste üksikasjalikud protokollid, mida, nagu eespool märgitud, on kõnealustes kohtumisjärgsetes seisukohtades edasi arendatud; see selgitus ei ole siiski kohtuasja lahendamisel asjasse puutuv, kuna see puudutab Bulgargazi suhteid kolmandate isikutega poliitiliste valikute tulemusel, millel vaidlustatud otsus ei põhine; lisaks puudutavad Overgasi sellekohased argumendid selle pealkirjale vaatamata peamiselt ELTL artiklit 101, mis ei ole vaidlustatud otsuse aluseks; – mis puutub järjestikuse numeratsiooni lehekülje 109 kahte viimasesse lõiku ja lehekülje 110 algusse, siis tegemist on teabega kolmandast isikust ettevõtja kohta ja Overgasi suhete kohta temaga, mis võib kuuluda Overgasi kartuste alla seoses tõsiste tagajärgedega, mida tema ja komisjoni vaheliste kohtumiste üksikasjalike protokollide avalikustamine võib endaga kaasa tuua; need konfidentsiaalsed andmed ei ole kohtuasja lahendamisel samuti asjasse puutuvad just seetõttu, et need puudutavad kolmandast isikust ettevõtjat ja Overgasi suhteid temaga; lisaks puudutavad need üksnes kodumaist gaasitootmist, mida käesolevas asjas ei käsitleta.
24

Lõpetuseks olgu mainitud, et Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 44 teise lõigu kohaselt alustatakse teistmist otsusega, milles sõnaselgelt sedastatakse uue asjaolu olemasolu, tunnistatakse, et selle olemus lubab võtta asja teistmisele, ja kuulutatakse avaldus selle alusel vastuvõetavaks. Kodukorra artikli 169 lõikes 5 on sätestatud, et Üldkohus lahendab avalduse vastuvõetavuse küsimuse kohtumäärusega pärast pooltele seisukohtade esitamiseks võimaluse andmist, ilma et see mõjutaks Üldkohtu sisulist otsust.
Üldkohtu presidendi 23. juuli 2020. aasta määrus –

Wagenknecht vs. ülemkogu

(kohtuasi T-715/19 R)

Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus – Hagi rahuldamata jätmine põhimenetluses – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

Ajutiste meetmete kohaldamine – Kohaldamise peatamine – Põhimenetluses rahuldamata jäetud hagi – Taotlus, mille alus on ära langenud – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

(ELTL artikkel 278)

(vt punktid 3–6)

Ese

ELTL artikli 279 alusel esitatud nõue kohaldada Euroopa Ülemkogu suhtes ajutist meedet, mis seisneb selles, et esimestes järeldustes, mille ülemkogu võtab vastu pärast selle ajutise meetme avaldamist, sisaldub tekst, milles on tunnistatud, et igal juriidilisel isikul – kelle hulka kuulub Andrej Babiš, kes Tšehhi Vabariigi peaministrina on Tšehhi Vabariigi esindaja Euroopa Ülemkogus ja kes oli tegelik kasusaaja või üks tegelikest kasusaajatest, või seoses sellise juriidilise isikuga omas perekondlikke sidemeid sellise isiku tegeliku kasusaajaga või mingit muud isiklikku, kutsealast või ärilist seost sellise tegeliku kasusaajaga 2. augustil 2018 või enne seda kuupäeva ja sellel ajal, kui ta oli tegelikult ametis Tšehhi Vabariigi peaministrina – saada määruse alusel, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik 2021/2027, saada kehtivast või tulevasest Euroopa eelarvest rahalisi vahendeid, sealhulgas otseseid põllumajandustoetusi ja mis tahes väljamakseid, kuluhüvitisi, tagatisi või muid soodustusi, mida selles raamistikus käsitletakse.

Resolutsioon

1. Vajadus otsustada ajutiste meetmete kohaldamise taotluse üle on ära langenud.
47

Tuleb lisada, et teistmisavaldust ei saa samastada arvamuse taotluse või puhtalt teoreetilise küsimusega 19. juuni 2009. aasta kohtuotsuse Socratec vs. komisjon (T‑269/03, ei avaldata, EU:T:2009:211, punkt 38) tähenduses, mille teistmist taotlev isik esitab Üldkohtule. Nimelt soovib viimane Üldkohtu menetluses konkreetselt vaidlustada 10. juuli 2020. aasta jõustunud kohtumääruse WONDERLAND (T‑616/19, ei avaldata, EU:T:2020:334) seadusjõu teistmislahendiga, milles võetakse arvesse potentsiaalselt määravat faktilist asjaolu, millest ei olnud neile teatatud. Sellega seoses tuleb märkida, et see määrus sisaldab teistmist taotlevale poolele ebasoodsaid faktilisi ja õiguslikke kaalutlusi, et sellega mõistetakse kohtukulud temalt välja ning et ei saa välistada, et need kaalutlused ja kohtukulude väljamõistmine ei oleks kajastunud Üldkohtu lahendis, kui vastulause tagasivõtmise fakt oleks talle õigel ajal teatavaks tehtud.
17

Repliigis väidavad hagejad, et nende hagi on vastuvõetav, ja lükkavad tagasi argumendid, mille komisjon on selle kohta esitanud. Kõigepealt rõhutavad nad, et komisjon võttis vaidlustatud määruse vastu 31. oktoobril 2019 ning kuigi see avaldati Euroopa Liidu Teatajas alles 11. märtsil 2020, oli see juba komisjoni veebisaidil olemas. Järgmiseks väidavad nad, et kohtupraktika kohaselt ei ole akti jõustumise kuupäev asjakohane selle kindlakstegemisel, kas meetmed kujutavad endast ettevalmistavat akti või institutsiooni lõplikku seisukohta. Nad lisavad, et vaidlustatud määrus on komisjoni lõplik seisukoht ja et vastu ei ole võetud ühtegi muud õigusakti, mille peale saaks esitada tühistamishagi. Peale selle väidavad nad, et vastuväidete esitamise menetluses ei olnud Euroopa Parlamendil ega Euroopa Liidu Nõukogul võimalik vastu võtta muudetud akti, nad võisid üksnes takistada vaidlustatud määruse jõustumist. Hagejad täpsustavad, et kui nõukogu või Euroopa Parlament oleksid vaidlustatud määruse jõustumisele vastuväited esitanud, oleks komisjon võinud oma akti kehtetuks tunnistada ja võtta vastu uue akti. Lõpuks kinnitab vaidlustatud määruse lõplikkust ka asjaolu, et komisjon ei võtnud pärast vastuväidete esitamise tähtaja möödumist vastu ühtegi muud õigusakti ning vaidlustatud määruse kuupäevaks jäi 31. oktoober 2019.
Üldkohtu (kaheksas koda) 17. detsembri 2020. aasta määrus – Wagenknecht vs. komisjon

(kohtuasi T‑350/20)

Tegevusetushagi – Liidu finantshuvide kaitse – Pettuste vastane võitlus – Volinike kolleegiumi ja selle presidendi kohtumised Tšehhi Vabariigi esindajaga – Mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2021-2027 – Finantsmäärus – Põllumajanduse otsetoetused liidu eelarvest – Tšehhi Vabariigi peaministri väidetav huvide konflikt – Komisjoni väidetav tegevusetus – Kodukorra artikli 130 lõige 1 – Põhjendatud huvi – Õigus esitada hagi – Komisjoni seisukohavõtt – Vastuvõetamatus

1. Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Õigusnõustamise kaitse – Dokumentide avalikustamist õigustav ülekaalukas üldine huvi – Tõendamiskoormis – Liidu institutsioonide õigustalituste arvamuste esitamine Üldkohtus – Tingimused (Euroopa parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõige 2) (vt punktid 16–24)

2. Tegevusetushagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Liikmesriigi peaministri väidetavat huvide konflikti ärahoidvate või lahendavate siduvate meetmete võtmata jätmine Euroopa Komisjoni poolt – Asjaomase liikmesriigi parlamendi liikme esitatud hagi – Otsese ja isikliku puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus (ELTL artikli 265 kolmas lõik) (vt punktid 29–31)

3. Tegevusetushagi – ELTL artikli 265 teise lõigu tähenduses seisukohavõtt enne hagi esitamist – Mõiste – Keeldumine taotlusele vastava toimingu tegemisest – Hõlmamine (ELTL artikli 265 teine lõik) (vt punktid 32–35)

Ese

ELTL artikli 265 alusel esitatud nõue tuvastada, et komisjon jättis ebaseaduslikult reageerimata hageja taotlusele, milles viimane palus võtta ELTL artikli 325 lõike 1 ja artikli 319 lõike 3 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määruse (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1), artikli 61 lõike 1 alusel siduvad ja pärssivad meetmed Tšehhi Vabariigi peaministri Andrej Babiši väidetava huvide konflikti ärahoidmiseks või lahendamiseks ennekõike järgmiselt: esiteks takistades volinike kolleegiumi liikmetel ja eeskätt selle presidendil kohtuda Andrej Babišiga ja arutada temaga küsimusi, mis on seotud Euroopa Liidu mitmeaastase finantsraamistikuga aastateks 2021–2027 ning liidu eelarvega üldiselt ja teiseks lõpetades põllumajanduse otsetoetuste maksmise liidu eelarvest teatavatele äriühingutele, mille üle teostab kontrolli ja mille tegelik omanik on A. Babiš.

Resolutsioon

1. A. 9 lisana esitatud dokumenti ja hagiavalduse neid lõike, kus viidatakse selle dokumendi sisule, ei ole vaja arvesse võtta.

2. Jätta hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.