ET Euroopa Liidu Teataja C 209/20

American Clothing Associates'i 16. mail 2008 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (viies koda) 28. veebruari 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas T-215/06: American Clothing Associates versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi C-202/08 P)

(2008/C 209/29)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: American Clothing Associates SA (esindajad: advokaadid P. Maeyaert, N. Clarembeaux ja C. De Keersmaeker)

Teine menetluspool: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Apellandi nõuded

— Tühistada Esimese Astme Kohtu otsus osas, milles leiti, et ühtlustamisameti esimene apellatsioonikoda ei rikkunud ühenduse kaubamärgi määruse (1) artikli 7 lõike 1 punkti h, kui ta võttis vastu oma 4. mai 2006. aasta otsuse (asi R 1463/2005-1), mis puudutab taotletud kaubamärgi registreerimist kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 18: „nahk, tehisnahk ja nendest valmistatud tooted, mis ei kuulu teistesse klassidesse; loomanahad; reisikohvrid, reisikastid; päikese- ja vihmavarjud, jalutuskepid; piitsad, hobuseriistad ja sadulsepatooted” ja klassi 25: „rõivad, jalatsid, peakatted”;

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks ühe väite, mis puudutab ühenduse kaubamärgi määruse artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumist koostoimes 20. märtsi 1883. aasta tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni (läbi vaadatud ja muudetud kujul) (2) artikli 6 ter lõike 1 punktiga a. Väide põhineb peamiselt neljal argumendil.

Esimese argumendiga väidab apellant, et edasikaevatud kohtuotsuses jäeti embleemi kaitseala hindamisel tähelepanuta riigi embleemi põhiülesande asjakohasus. Riigi embleem viitab tegelikult riigi identiteedi ja suveräänsuse sümbolitele, mis on loodud kunstilise keele ja väga täpse vapiteaduse kohaselt. Embleemi registreerimisest kaubamärgina või selle osana saab seega keelduda üksnes juhul, kui see võib kahjustada riigi identiteeti või suveräänsust. Seevastu riigi sellise embleemiga sarnaneva tähise, millel ei ole heraldilisi tunnuseid või on neid vähe, kasutamine kaubamärgi osana ei saa selle embleemi põhiülesannet mõjutada.

Teise argumendiga väidab apellant, et Esimese Astme Kohus jättis arvesse võtmata riigi embleemi heraldiliste tunnuste asjakohasuse, kui ta leidis, et ühe ja sama heraldilise kirjelduse põhjal on võimalikud erinevad kunstilised tõlgendused. Apellandi meelest on Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a ja mõiste „mis heraldika seisukohalt on jäljendamine” eesmärk on kaitsta mitte sümbolit kui sellist, vaid konkreetset kunstilist tõlgendust või kujutava kunsti teost, mis on loodud kunsti ja heraldika reeglite alusel.

Kolmanda argumendiga väidab apellant, et edasikaevatud kohtuotsuses jäeti tähelepanuta mõiste „jäljendus heraldika seisukohalt” ulatus ning lähtuti seega ühenduse kaubamärgi määruse ja Pariisi konventsiooni tõlgendusest, mis annab asjaomastele riikidele peaaegu absoluutse monopoli selliste tähiste registreerimise või kaubamärgi osana kasutamise suhtes, millel ei ole heraldilisi tunnuseid või millel ei ole väga selgeid heraldilisi tunnuseid.

Neljanda argumendiga heidab apellant lõpuks Esimese Astme Kohtule ette, et ta jättis kohe asjakohatutena kõrvale teatavad juhtumile omased asjaolud nagu nende heraldiliste tunnuste laad, mille kaitset taotletakse, sellise kaubamärgi tekitatav üldmulje, mille osaks on riigi embleem või selle jäljendus, asjaomase riigiembleemi päritolumaal pakutava kaitse laad või asjaomase kaubamärgi kasutamise tingimused.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

(2) United Nations Treaty Series, köide 828, nr 11847, lk 108.