ClientEarth’i 14. juunil 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 4. aprilli 2019. aasta otsuse peale kohtuasjas T-108/17: ClientEarth versus komisjon

(kohtuasi C-458/19 P)

(2019/C 263/40)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: ClientEarth (esindaja: barrister A. Jones)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon ja Euroopa Kemikaaliamet

Apellandi nõuded

Apellant palub Üldkohtul:

— tühistada Üldkohtu otsus kohtuasjas T-108/17;

— suunata asi tagasi Üldkohtusse otsustamiseks, või teise võimalusena:

— tühistada Üldkohtu otsus kohtuasjas T-108/17 ja

— tunnistada tühistamishagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks ning seega tühistada vaidlustatud otsus, ning igal juhul

— mõista esimeses ja teises kohtuastmes kantud kulud, sealhulgas menetlusse astujate kulud, välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Esimene väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et Üldkohus leidis, et talle esitatud hagi „esemeks [saab] olla vaid otsuse vaide kohta õiguspärasus, mitte autoriseerimistaotluse piisavuse küsimus“, ning et „väiteid ja argumente, mis on esitatud Üldkohtus hagi raames, millega palutakse tühistada otsus, millega jäetakse rahuldamata vaie, saab käsitada vastuvõetavana vaid niivõrd, kuivõrd hageja on esitanud need väited ja argumendid juba vaides“, ning seeläbi, et ta jättis neil alustel vastuvõetamatuna läbi vaatamata apellandi hagi teatavad osad.

Teine väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et Århusi määruse (1) artiklite 10 ja 12 alusel kohtusse pöördunud valitsusväliste organisatsioonide suhtes kohaldati liiga rangeid nõudmisi tõendite osas.

Kolmas väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et leiti, et toodetud või kasutatud esmase väga ohtliku aine koguse vähendamine selle asemel ümbertöödeldud väga ohtliku aine kasutamise teel võib kujutada endast funktsiooni REACH määruse (2) tähenduses ja olla aluseks alternatiive käsitlevale analüüsile.

Neljas väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et REACH määruse artikli 60 lõikes 7 ette nähtud kooskõla hindamist tõlgendati vorminõudena nii, et see ei nõua selle kontrollimist, kas taotluses esitatud teave vastab tegelikult artikli 62 ja I lisa nõuetele.

Viies väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et artikli 60 lõiget 4 tõlgendati nii, et see lubab teha järelduse riski ja kasu tasakaalu kohta ilma teabeta riski kohta, mis vastab I lisa nõuetele.

Kuues väide: õigusnormide rikkumine seeläbi, et asuti seisukohale, et „määruse nr 1907/2006 artikli 60 lõike 2 ja artikli 62 lõike 4 punkti d alusel [tuleb] teha järeldus, et vaid andmed, mis on seotud aine nende olemuslike omadustega, mis on kantud määruse nr 1907/2006 XIV lisasse, on asjakohased riskihindamise raames, mis toimub […] artikli 60 lõike 4 esimese lause alusel“.

Seitsmes väide: õigusnormide rikkumine tõlgenduses, mille Üldkohus andis ettevaatuspõhimõttele.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT 2006, L 264, lk 13).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT 2006, L 396, lk 1).