Kohtumenetluse eeskirjad, mille eesmärk on tagada liidu õigusest tulenevate õiguste kaitse nendele taotlejatele ja pakkujatele, keda hankijate otsused on kahjustanud, ei tohi ohustada kasulikku mõju direktiivide 89/665 ja 92/13 puhul, mille eesmärk on tagada, et hankijate ebaseaduslikud otsused saaks läbi vaadata tõhusalt ning võimalikult kiiresti. Täpsemalt tuleb hoolitseda selle eest, et ei kahjustataks ei direktiivide 89/665 ja 92/13 tõhusust ega õigusi, mis liidu õigus isikutele annab. Lisaks, nagu ilmneb direktiivi 2007/66, millega muudeti direktiive 89/665 ja 92/13 riigihankelepingute sõlmimise läbivaatamise korra tõhustamise osas, põhjendusest 36, on nii selle direktiivi kui ka direktiivide 89/665 ja 92/13, mida sellega muudeti ja täiustati, eesmärk täielikult tagada, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 esimeses ja teises lõigus sätestatud õigusest tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele peetakse täielikult kinni. Järelikult, kui nendega määratakse kindlaks nende kohtuasjade menetlemise kord, mille eesmärk on tagada direktiividest 89/665 ja 92/13 tulenevate õiguste kaitse taotlejatele ja pakkujatele, keda hankijate otsused on kahjustanud, peavad liikmesriigid tagama, et austatakse harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele.

Direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 2007/66) artikli 1 lõigetega 1–3 ning direktiivi 92/13 veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 2007/66) artikli 1 lõigetega 1–3, mille eesmärk on ettevõtjaid hankija omavoliliste otsuste eest kaitsta, soovitakse tugevdada kõikides liikmesriikides olemasolevaid mehhanisme riigihankealaste liidu normide tõhusa kohaldamise tagamiseks, eriti etapis, kus rikkumisi saab veel parandada. Igal juhul ei sisalda ei direktiiv 89/665 ega direktiiv 92/13 sätteid, mis konkreetselt reguleeriksid tingimusi, mille kohaselt neid õiguskaitsevahendeid saab kasutada. Need kehtestavad ainult minimaalsed nõuded, millele siseriiklikes õiguskordades sisse viidud riigihangete vaidlustamise menetlus peab vastama selleks, et tagada liidu riigihankealasest õigusest kinnipidamine.

Direktiivi 89/665 riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 2007/66) artikli 1 lõikeid 1–3 ning direktiivi 92/13 veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (muudetud direktiiviga 2007/66) artikli 1 lõikeid 1–3, koostoimes harta artikliga 47, tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, mis seavad hankija aktide vastu esitatud iga kaebuse vastuvõetavuse sõltuvusse kaebaja kohustusest esitada õiguspärase käitumise tagatis hankija kasuks, kui see tagatis tuleb mis tahes lahendi korral kaebajale tagastada.

Nimelt, kuigi nimetatud õiguspärase käitumise tagatis kui mis tahes vaidlustuse või kaebuse menetlemise eeltingimus piirab õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus harta artikli 47 tähenduses, on see seaduses selgelt ja täpselt sätestatud ega kahjusta õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile põhisisu, kuna olenemata kaebuse tulemusest ei saa hankija seda igal juhul endale jätta. Lisaks on selle eesmärk õiguspärane osas, mis puudutab meedet, mis takistab alusetute vaidlustuste esitamist ja tagab õiglase kohtumõistmise huvides kõigile õigussubjektidele nende kaebuste käsitlemise võimalikult lühikeste tähtaegade jooksul vastavalt harta artikli 47 esimesele ja teisele lõigule.

Lõpetuseks peab kasutatud vahendite ja taotletava eesmärgi vahel olema mõistlik proportsionaalsuse suhe. Nimelt on õiguspärase käitumise tagatise esitamise kohustus õigusnormides sätestatud alusetute kaebuste vastu võitlemise eesmärgi saavutamiseks sobiv, kuna selle näol on tegemist finantskoormusega huvitatud isikule, et viimane teeks pangaülekande või seaks pangagarantii. Pangaülekandega suure summa kasutuselevõtt kui vajadus täita pangagarantii seadmiseks ja sellega seotud kulude tasumiseks vajalikke toiminguid, on oma olemuselt selline, mis kutsub huvitatud isikuid kaebuse esitamisel teatavale ettevaatlikkusele. Lisaks, kuna õiguspärase käitumise tagatis vähendab kaebajate vahendeid või vähemalt krediidivõimalusi kuni tagatise vabastamiseni, võib see kutsuda neid menetlustes, kus nad osalevad, täitma hoolsuse nõudeid, vastavalt direktiivi 89/665 artikli 1 lõikes 1 ja direktiivi 92/13 artikli 1 lõikes 1 sätestatud menetluse kiiruse nõuetele. Lisaks, kuna hankijal ei ole enam võimalik õiguspärase käitumise tagatist automaatselt ja tingimusteta endale jätta ja seda ei saa enam esimese nõudmise peale välja maksta, siis ei saa järeldada, et ainult tagatise esitamise kohustus kui kõigi kaebuste vastuvõetavuse tingimus läheb kaugemale, kui on vajalik, et saavutada eesmärk võidelda alusetute kaebuste esitamisega. Nimelt on õiguspärase käitumise tagatis, mis on 1 % hankelepingu maksumusest ja mille ülemmäär sõltub lepingu liigist, tagasihoidlik eeskätt nende pakkujate jaoks, kes peavad tavaliselt tõendama teatavat finantssuutlikkust. Selle tagatise võib seega ja igal juhul esitada pangagarantii kujul. Lõpuks tuleb see esitada vaid selleks ajavahemikuks, mis jääb kaebuse esitamise ja selle lõpliku lahendi vahele.

(vt punktid 49, 50, 54–57, 59–61, 63 ja resolutsioon)