Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele

(EÜ artikkel 230; ELTL artikli 263 esimene lõik)

2. Euroopa ühenduste hanked – Hankemenetlus – Kohustus järgida pakkujate võrdse kohtlemise põhimõtet

(Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 89 lõige 1 ja artikli 98 lõige 1; komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 143 lõige 2)

3. Euroopa ühenduste hanked – Hankemenetlus – Lepingute sõlmimine – Majanduslikult soodsaim pakkumus – Lepingu sõlmimise kriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 97 lõiked 1 ja 2; komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 138 lõiked 2 ja 3)

4. Euroopa ühenduste hanked – Hankemenetlus – Lepingute sõlmimine – Majanduslikult soodsaim pakkumus – Lepingu sõlmimise kriteeriumid

(Nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 89 lõige 1 ja artikkel 97; komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 138 lõige 3)

5. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Hankemenetluses tehtud otsus lükata pakkumus tagasi

(EÜ artikkel 253; nõukogu määrus nr 1605/2002, artikli 100 lõige 2; komisjoni määrus nr 2342/2002, artikkel 149)

6. Euroopa ühenduste hanked – Lepingu sõlmimine hankemenetluses – Lepingute sõlmimine

(Komisjoni määrus nr 2342/2002, artikli 146 lõige 1 ja artikli 147 lõige 3)

Summary

1. Euroopa Ühendus on õigusühendus ning asutamislepinguga on loodud täielik õiguskaitsevahendite ja menetluste süsteem, mille eesmärk on usaldada Euroopa Kohtule institutsioonide õigusaktide seaduslikkuse kontrollimine. Asutamislepingu süsteemi eesmärk on võimaldada otse vaidlustada kõik institutsioonide poolt vastu võetud meetmed, mille eesmärk on luua õiguslikke tagajärgi.

Kõiki niisuguse ameti nagu Euroopa Meresõiduohutuse Ameti (EMSA) poolt antud akte, mille eesmärk on luua õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele, peab olema võimalik kohtulikult kontrollida.

On tõsi, et EMSA ei kuulu EÜ artiklis 230 nimetatud institutsioonide hulka. Sellegipoolest on niisugustel asutustel pädevus võtta vastu õigusakte, mille eesmärk on luua õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele – millega on vähimagi kahtluseta tegemist juhul, kui amet teeb hankelepingu sõlmimise menetluses otsuse, millega lükkab ühe pakkuja tehtud pakkumuse tagasi ja sõlmib hankelepingu teise pakkujaga. Seega ei saa õigusel põhinevas ühenduses pidada vastuvõetavaks, et niisuguseid akte ei ole võimalik kohtulikult kontrollida.

Siit järeldub, et otsused, mida EMSA võtab vastu hankelepingute sõlmimise menetluses ja mille eesmärk on tekitada õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele, on vaidlustatavad õigusaktid. Seda lahendust kinnitab ka ELTL artikli 263 esimene lõik, mille kohaselt on Euroopa Liidu Kohus pädev kontrollima niisuguste liidu organite ja asutuste aktide õiguspärasust, mille eesmärk on tekitada kolmandatele isikutele õiguslikke tagajärgi.

(vt punktid 64–67, 75)

2. Hankija peab igas hankemenetluse etapis tagama selle, et järgitaks võrdse kohtlemise põhimõtet ja sellest tulenevalt oleks kõigi pakkujate võimalused võrdsed. Kahjustamata konkurentsiolukorda – nagu asutamisleping ette näeb – on võimalik tagada vaid ettevõtjatele võrdsete võimaluste tagamisega. Sellest põhimõttest lähtudes ei tohi hankija tunnistada vastuvõetavaks ega avada pakkuja pakkumust – millel puudub hanketeate nõuetele vastav postitempel ja mille puhul pole esitatud tähtsaadetisena saatmist näitavat tõendit –, mis toimetatakse hankijale kätte pärast ettenähtud tähtaega, kuna postitempli ja tähtsaadetisena saatmist näitava tõendi puudumise tõttu tuleb niisugust pakkumust käsitada hankijani jõudnuna selle kättesaamise kuupäeval.

Menetlusnormide rikkumine võib tuua kaasa asjassepuutuva otsuse täieliku või osalise tühistamise vaid juhul, kui on tõendatud, et kui selline rikkumine poleks aset leidnud, oleks haldusmenetluse tulemus võinud olla teistsugune. Kui hankija valib siiski välja eespool kirjeldatud asjaoludel esitatud pakkumuse, saab haldusmenetluse tulemus olla vaid teistsugune, kuna hindamiskomisjon ei oleks nimetatud pakkumust hinnanud ja lepingu sõlmimise otsus oleks ilmtingimata olnud teistsugune.

Kui hankemenetluse tulemusena jääb alles vaid üks pakkumus, ei ole hankija – kellel puudub nüüd võimalus kõrvutada eri pakkumuste hindu või muid neid iseloomustavaid asjaolusid eesmärgiga sõlmida hankeleping majanduslikult soodsaima pakkumuse esitajaga – kohustatud sõlmima lepingut ainsa pakkujaga, kes oli tunnistatud hankemenetluses osalemise nõuetele vastavaks, ning ta võib niisuguse hanke tühistada ja kuulutada välja uue.

(vt punktid 85, 90, 92, 96, 99, 102–105)

3. Juhul kui leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse esitajaga, peab hankija määratlema ja esitama hankedokumentides lepingu sõlmimise kriteeriumid, mis võimaldavad hinnata pakkumuste sisu. Lisaks peavad need kriteeriumid määruse nr 2342/2002 (finantsmääruse rakendamise kohta) artikli 138 lõike 2 kohaselt olema põhjendatud lepingu esemega. Sama artikli lõike 3 kohaselt peab hankija hanketeates või hankedokumentides täpsustama ka iga majanduslikult soodsaima pakkumuse kindlaksmääramiseks kasutatava kriteeriumi suhtelise kaalu. Nende sätete eesmärk on tagada võrdse kohtlemise ja võrdsuse põhimõtte järgimine pakkumuste hindamise etapis lepingu sõlmimise seisukohast.

Seega on nende sätete eesmärk võimaldada kõigil mõistlikult informeeritud ja tavapäraselt hoolikatel pakkujatel tõlgendada lepingu sõlmimise kriteeriume ühel ja samal viisil ning järelikult asetada nad pakkumuse koostamisel samaväärsesse olukorda.

Kuigi vastab tõele, et kriteeriumeid, mida hankijad võivad kasutada, ei ole rakenduseeskirjade artikli 138 lõikes 2 loetletud ammendavalt ning seega jätab see säte hankijale lepingu sõlmimisel kasutatavate kriteeriumide kindlaksmääramisel valikuvabaduse, tuleb seejuures valida siiski kriteeriumid, mille eesmärk on majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamine.

Lisaks ei pea hankija poolt majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamiseks kasutatavad kriteeriumid olema ilmtingimata laadilt kvantitatiivsed või puudutama ainuüksi hindu. Isegi kui hankedokumentides on ära toodud lepingu sõlmimise kriteeriumid, mille sõnastusest ei nähtu nendega kvantitatiivselt mõõdetav objekt, võib neid kasutada pakkumuste võrdlemisel, kohaldatuna objektiivselt ja ühetaoliselt, ning need võivad olla äärmiselt asjakohased majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel.

(vt punktid 129–132)

4. Määruse nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 97 ja määruse nr 2342/2002 (finantsmääruse rakendamise kohta) artikli 138 lõike 3 kohaselt peab hankija juhul, kui hankeleping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse esitajaga, hanketeates või hankedokumentides ära märkima kohaldamisele kuuluvad lepingu sõlmimise kriteeriumid ja nende kaalu.

Vastavalt nimetatud sätetele, mille puhul tuleb arvestada ettevõtjate võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid, mida on mainitud finantsmääruse artikli 89 lõikes 1, on nõutav, et kõik hankija poolt majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel arvesse võetavad elemendid ja nende suhteline kaal oleksid potentsiaalsetele pakkujatele pakkumuse koostamise ajal teada.

Järelikult ei tohi hankija kohaldada lepingu sõlmimise kriteeriumide niisuguseid alakriteeriume, millest ta ei ole pakkujaid eelnevalt teavitanud.

Hankijal on siiski võimalik määratleda niisuguste lepingu sõlmimise kriteeriumide eelnevalt teatatud alakriteeriumide kaalukuskoefitsient pärast pakkumuste esitamise tähtaja möödumist, kuid seda kolmel tingimusel: esiteks ei tohi koefitsiendi tagantjärele määramine muuta hankedokumentides või hanketeates kindlaks määratud lepingu sõlmimise kriteeriume, teiseks ei või see hõlmata teavet, mis oleks juhul, kui see oleks pakkumuste koostamise ajal teada olnud, võinud mõjutada nende koostamist, ning kolmandaks ei või nende määramise aluseks olla midagi, millel võib olla mõne pakkuja suhtes diskrimineeriv mõju.

(vt punktid 145–148)

5. Hankija ei ole pakkumuse tagasilükkamise otsuse põhjendamise kohustust täites kohustatud läbi viima arutelu pakkumuse sisuliste aspektide üle võrrelduna edukaks tunnistatud pakkuja pakkumuse sisuga.

Määruse nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 100 lõikest 2 ja määruse nr 2342/2002 (finantsmääruse rakendamise kohta) artiklist 149 tuleneb, et riigihangete puhul on hankija täitnud põhjendamiskohustuse, kui ta esiteks on viivitamatult teavitanud igat pakkujat, kelle pakkumus kõrvale jäeti, tagasilükkamise põhjustest, ning seejärel on viieteistkümne kalendripäeva jooksul kirjaliku taotluse saamisest esitanud kõigile pakkujatele, kelle pakkumus tunnistati vastuvõetavaks ja kes seda on sõnaselgelt taotlenud, edukaks tunnistatud pakkumust iseloomustavad asjaolud ja suhtelised eelised ning selle isiku nime, kellega leping sõlmitakse.

Niisugune toimimisviis on kooskõlas EÜ artiklis 253 mainitud põhjendamiskohustuse eesmärgiga, mille kohaselt tuleb selgelt ja ühemõtteliselt ära näidata akti vastuvõtja arutluskäik, et esiteks võimaldada huvitatud isikutel teada võetud meetme põhjendusi, et anda neile võimalus oma õigusi kaitsta, ning teiseks võimaldada kohtul teostada kontrolli.

Põhjendamiskohustuse täitmise hindamisel tuleb lähtuda teabest, mis oli hageja käsutuses hagi esitamise hetkel. Põhjendamisnõude hindamisel tuleb lähtuda käsitletava juhtumi asjaoludest, eeskätt akti sisust, viidatud põhjenduste laadist ning sellest, milline võib olla adressaatide ja muude niisuguste isikute huvi selgituste saamiseks, keda akt otseselt ja isiklikult puudutab.

(vt punktid 166–171)

6. Hankija teeb lõpliku otsuse lepingu sõlmimise kohta vastavalt määruse nr 2342/2002 (määruse nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, rakendamise kohta) artikli 147 lõikele 3.

Nõuandava arvamuse esitamise pädevusega ametniku poolt vastavalt rakenduseeskirjade artikli 146 lõike 1 teisele lõigule nimetatud hindamiskomisjoni otsus väljapakutava lepingupoole kohta ja niisuguse valiku põhjendused saavad olla üksnes kollektiivsed, kuna selle komisjoni liikmete poolt antud hinnangud on lõpparuandes n-ö lahustunud. Seega mis tahes väiteid ilmse hindamisvea tegemise kohta saab esitada üksnes hindamiskomisjoni koostatud hindamisaruande vastu ning ainult juhul, kui hankija lõplik otsus põhineb tegelikult sellel aruandel.

(vt punktid 204–206)