Keywords

Summary



Keywords

1. Kaupade vaba liikumine – Koguselised piirangud

(EÜ artikkel 29)

2. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Proportsionaalsus – Võrdne kohtlemine – Ühine põllumajanduspoliitika

(EÜ artikli 34 lõige 2)

3. Kalandus – Mereressursside kaitse – Püügikoormuse piirangud

(Nõukogu määrus nr 2341/2002, XVII lisa punkti 4 alapunkt b ja punkti 6 alapunkt a; komisjoni otsus 2003/185, artikkel 1)

Summary

1. Meetmed, millega vähendatakse lühiajaliselt liikmesriikidevahelises kaubavahetuses olevaid kalakoguseid, kuid mille eesmärk pikemas perspektiivis on tagada optimaalne kalapüük ning seega suurendada kaubavahetust, ei kuulu kaupade vaba liikumist käsitleva EÜ artikli 29 kohaldamisalasse.

(vt punkt 50)

2. Nii mittediskrimineerimise põhimõte kui ka proportsionaalsuse põhimõte kuuluvad ühenduse õiguse üldpõhimõtete hulka ning seonduvalt põllumajanduse, sh kalanduse valdkonnaga on need ära toodud EÜ artikli 34 lõike 2 teises lõigus. Viidatud sättega on ühenduse seadusandjale tehtud ülesandeks viia ellu EÜ artiklis 33 sätestatud ühine põllumajanduspoliitika, eesmärgiga kindlustada põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldav elatustase ning tagada varude kättesaadavus, diskrimineerimata seejuures ühtesid või teisi ühenduse tootjaid.

Mis puudutab proportsionaalsuse põhimõtte järgimise kohtulikku kontrolli, siis arvestades ulatuslikku kaalutlusõigust, mis on ühenduse seadusandjal ühise põllumajanduspoliitika osas, võib sellise meetme õiguspärasust mõjutada antud valdkonnas võetud meetme üksnes ilmselgelt sobimatu olemus pädeva institutsiooni poolt seatud eesmärgi suhtes.

(vt punktid 53, 54, 57)

3. Määruse nr 2341/2002, millega määratakse 2003. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes, XVII lisa punkti 4 alapunkti b ja punkti 6 alapunkti a, samuti sellesama lisa punkti 4 alapunkti b ja punkti 6 alapunkti a määrusega nr 671/2003 muudetud kujul ning otsuse 2003/185 liikmesriikidele selliste lisapäevade andmise kohta, mil laev võib viibida sadamast väljas vastavalt määruse nr 2341/2002 XVII lisale, artikli 1 kehtivust ei mõjuta asjaolu, et püügikoormuse piiramise meetmed mõjutavad avatud püünistega piimtraalidega varustatud laevu tunduvalt rohkem kui muude püügivahenditega varustatud laevu, kui võtta aluseks nende poolt püütud tursakoguste suhtarv.

Need meetmed ei ole ilmselgelt sobimatud. Nende meetmetega eelistas nõukogu pigem vähendada kõigi asjassepuutuvate ettevõtjate püügikoormust, kui et kehtestada peamiselt tursapüüdmisega tegelevate kalurite tegevuse suhtes moratoorium. Sel viisil püüdis nõukogu täita üht ühise põllumajanduspoliitika eesmärki, st säilitada kõigi asjassepuutuvate kalurite rahuldav elatustase. Seadusandja seesugust valikut pole iseenesest alust kritiseerida, kuid seda vaid juhul, kui selle tulemuseks ei ole olukord, kus vaidlustatud meetmete vastuvõtmisega piiratakse ebaproportsionaalselt ja objektiivses mõttes õigustamatult üht teist gruppi kalureid. Asjaolu, et õigusakt mõjutab üht konkreetset isikute ringi rohkem kui mõnda teist, ei tähenda ilmtingimata seda, et see meede oleks ebaproportsionaalne või diskrimineeriv, kuna akti eesmärk on leida üldine lahendus avalikku huvi pakkuvale probleemile.

(vt punktid 59, 60, 63, 76, 77 ja resolutiivosa)