Keywords

Summary



Keywords

1. Ühenduse õigus – Põhimõtted – Proportsionaalsus – Määrus, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane ja lõplik tasakaalustav tollimaks

(EÜ artikli 5 kolmas lõik; nõukogu määrus nr 384/96)

2. Ühine kaubanduspoliitika – Dumpinguvastane kaitse – Hinnakohustus – Aruannete ja kinnitusarvete esitamise kohustus – Ettevõtjapoolne rikkumine

(EÜ artikli 5 kolmas lõik; nõukogu määrus nr 384/96)

Summary

1. EÜ artikli 5 kolmandas lõigus sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte alusel on ühenduse õigusnormide õiguspärasuse eelduseks tingimus see, et võetavad meetmed on asjaomaste õigusnormide legitiimse eesmärgi saavutamiseks sobivad ega lähe kaugemale sellest, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik, ning juhul, kui on valida mitme sobiva meetme vahel, tuleb reeglina valida kõige vähem koormav.

Mis siiski puudutab sellist valdkonda nagu ühine kaubanduspoliitika, kus ühenduse seadusandjal on lai kaalutlusõigus, mis vastab temale asutamislepinguga antud poliitilistele ülesannetele, siis saab ettenähtud meetme õiguspärasust mõjutada üksnes see, kui niisugune meede on pädevate asutuste taotletavat eesmärki arvestades ilmselgelt sobimatu. See lai kaalutlusõigus, mis ühenduse seadusandjale selles valdkonnas on antud, vastab laiale kaalutlusõigusele, mida väljakujunenud kohtupraktika tunnustab ühenduse institutsioonide puhul, kui nad kehtestavad alusmääruseid kohaldades konkreetseid dumpinguvastase kaitse alaseid meetmeid.

Sellest tuleneb, et kohtulik kontroll dumpinguvastaste meetmete kaitse valdkonnas peab piirduma küsimusega, kas ühenduse seadusandja poolt kehtestatud meetmed on taotletavat eesmärki arvestades ilmselgelt sobimatud.

(vt punktid 44–47)

2. Sellega, et komisjon tühistas hinnakohustuse heakskiitmise, kuna eksportija rikkus oma kohustust esitada hinnakohustusega hõlmamata toodete müügi kohta kvartaliaruanded ning oma kohustust hinnakohustusega hõlmamata toodete kohta kinnitusarvet mitte väljastada, ei rikkunud komisjon proportsionaalsuse põhimõtet. Nimelt iga rikkumine, mis on toime pandud hinnakohustuse täitmise või hinnakohustuse täitmise ja järelevalve puhul tehtava koostöökohustuse raames, on piisav selleks, et komisjon võiks hinnakohustuse heakskiitmise tühistada ja kehtestada hinnakohustuse võtmiseni viinud uurimise käigus tuvastatud asjaolude põhjal lõpliku dumpinguvastase tollimaksu tingimusel, et selle uurimise tulemusena tehti dumpingu ja kahju olemasolu lõplikult kindlaks ning et asjaomasele eksportijale anti võimalus anda selgitusi. Lisaks on tühistamiseks piisav ainuüksi hinnakohustuse rikkumine. Nimelt kui küsimuses, kas kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu summad on võrreldes ühenduse tööstusele tekitatud kahjuga sobivad, on proportsionaalsuse põhimõte kohaldatav, siis küsimuses, kas nimetatud maksud ka tegelikult kehtestada, ei ole see kohaldatav. Niisiis toob hinnakohustuse heakskiitmise tühistamine kaasa ekspordiettevõtte impordi maksustamise lõpliku dumpinguvastase tollimaksuga. Järelikult – ja vastavalt alusmääruse nr 384/96 artikli 8 lõikele 9 – on lõplik dumpinguvastane tollimaksu määr, mis on kehtestatud hinnakohustuse võtmiseni viinud uurimise käigus kindlaks määratud asjaolude põhjal, ettevõtte impordi suhtes kohaldatav ja vastab seega nende tollimaksude tegelikule kehtestamisele. Sellest tuleneb, et hinnakohustuse heakskiitmise tühistamise õiguspärasust ei saa iseenesest tulenevalt proportsionaalsuse põhimõttest kahtluse alla seada.

(vt punktid 51–55)