52

Ühingu tegevus, mis puudutab laboratooriumide kontsernide arengut, väljendub nelja tüüpi otsustes, mis on esitatud vaidlustatud otsuse põhjenduses 127: esiteks otsused, millega keelatakse SEL‑i osadega kaasnevate õiguste jagamine; teiseks otsused, millega kohustatakse osaluse võõrandamisest viivitamata teatama; kolmandaks otsused, millega on ette nähtud, et biomeditsiinilistele analüüsidele spetsialiseerinud farmatseudid peavad omama minimaalset osalust omakapitalis, ja neljandaks otsused, millega nähakse ette tingimus, et kõik põhikirjamuudatused või ametisse nimetatavad direktorid peavad saama ühingu eelneva heakskiidu. Seda tegevust on üksikasjalikult käsitletud vaidlustatud otsuse peatükis 5.2 (põhjendused 222–494). Tagajärjed on põhjendustes 667–676 kokku võetud järgmiselt: „[…] (667) […] nagu peatükis 5.2 välja toodud, näitavad käesoleval juhul tõendid, et otsused, mis puudutavad kontsernidega seotud laboratooriume, on tehtud eesmärgiga aeglustada, ja kui võimalik, siis peatada niisuguste kontsernide areng, ning samuti piirata või kontrollida toodangut, tehnilist arengut ja investeeringuid. (668) Nimetatud eesmärki illustreerib näiteks ühingu ühe organi 27. märtsi 2003. aasta koosoleku protokoll[:] „Rangelt õiguslikus plaanis on võimatu takistada SEL‑i raames osade või aktsiatega kaasnevate õiguste jagamist […] Nõukogu otsustab, et tuleks koostada üksikasjalik arvamus, mille kohaselt ei tohiks kutse-eetikaga seonduvatel põhjustel lubada õiguste jagamist Stés Unilabs’i kasuks”. Samuti näitlikustab seda G-osakonna juhtfiguuride 2005. aasta valimisprogrammi kavand, kus viidatakse finantsiliselt seotud kontsernidele: „Pole kahtlust, et oleme võtnud need sihikule – neid ei tohi lubada”. (669) Kõnesolevad otsused on tehtud alates 2003. aasta märtsist, kui ühingus hakati rakendama suundumust, st arendama „uut doktriini”, mille kohaselt „õiguste jagamine Stés Unilabs’i kasuks ei ole lubatud”, ning hiljemalt 2003. aasta oktoobrist – ja edasi aastast 2004 – avaldus see ühingult kontsernidega seotud laboratooriumidele saadetud kirjadena. Komisjoni andmetel ei ole ühingu selline teguviis siiani lõppenud. (670) Paljud faktorid võimaldavad järeldada, et teisena nimetatud tegevusega pidas ühing silmas majanduslikku eesmärki, st piirata asjassepuutuval turul konkurentsi. Ühing mõistis kiirelt, et laboratooriumide kontsernide areng kujutab endast konkurentsiohtu paljudele väikestele turul tegutsevatele laboratooriumidele, ning keskendus tegevuses ühele faktorile, nimelt kapitali kontrollimisele. Selleks et takistada ja/või aeglustada laboratooriumide kontsernide arengut, nägi ühing ette sanktsioonid kapitali omamisega seotud väidetavate kohustuste täitmatajätmiste ja SEL‑ide äridokumentide edastamata jätmise eest. (671) Sel eesmärgil – nagu tõendab rida peatükis 5.2 mainitud dokumente, nt „Biomeditsiin ja rahastajad” ja „Nimekiri Labco kaebustest SEL‑ide kaupa” – hakkas ühing kontsernidega seotud laboratooriume järjekindlalt mõjutama. Paralleelselt algatas ühing kõnesolevate laboratooriumide ja seal töötavate farmatseutide suhtes sama järjekindlalt distsiplinaarmenetlusi (vt peatükk 5). Peatükis 5.2 nimetatud otsustes ja dokumentides mainitud laboratooriume ja farmatseute seob asjaolu, et kõik nad kuuluvad niisugustesse laboratooriumide kontsernidesse (eelkõige Labco, Unilabs ja Confindex), mis ühingu hinnangul kujutavad endast suurema osa tema liikmete jaoks konkurentsiohtu. (672) Nimelt võimaldab kontsernide osalemine laboratooriumide kapitalis neil laboratooriumidel investeerida väga tõhusatesse seadmetesse, saavutada mastaabisääst, laiendada osutatavate teenuste skaalat ja saada analüüsitulemusi kiiremini, nagu nähtub peatükist 2.2.2.2. Ühingule ning ennekõike G-osakonna juhtorganitele ei saa olla teadmata kvaliteedis, kiiruses ja tootlikkuses saavutatav edumaa, mida kõige hiljutisemate laboriseadmete kasutamine võimaldab pakkuda – seda nimelt seetõttu, et G-osakonna kesknõukogusse kuulub kaks biomeditsiinile spetsialiseerunud haiglatöötajat. (673) Teisest küljest – kuigi distsiplinaarkaristused, mida ühing on määranud ühte otsuses nimetatud kontserni kuuluvatele laboratooriumidele, on õiguslikult põhjendatud, on need objektiivselt ebaproportsionaalsed võrreldes näiteks sanktsioonidega, mis määrati kolmandikule turul tegutsevatest laboratooriumidest ühe kvaliteedinormi järgimata jätmise eest (norm, mis on kohustuslik alates 1994. aastast), ja sanktsioonidega, mida ONP määrab kaalukatel rahvatervisega seotud põhjustel üldreeglina SEL-idele või biomeditsiinilistele analüüsidele spetsialiseerunud farmatseutidele, nagu märgitud peatükis 5.4. (674) Lõpuks on peatükis 5.2 öeldud, et õigustused, millega ühing põhjendab turul laboratooriumide kontsernide arengut takistavate otsuste tegemist, on vastuolus nendega, millega ta põhjendab seisukohti, mis puudutavad nn referentlaboratooriume, mis suurema osa turul tegutsevate laboratooriumidega otseselt ei konkureeri. (675) Niisiis võib „kutsealal tegutsevate professionaalide sõltumatuse” kaitse ühingu sõnul põhineda muudel kriteeriumidel, juhul kui laboratooriumid, kus mainitud professionaalid töötavad, ei konkureeri laboratooriumidega, kelle majandushuve ühing kaitseb. Pealegi, Prantsuse riik on korduvalt selgelt kinnitanud, et ühingu poolt vaidlustatud õiguslikud skeemid on seaduslikud. Lisaks ei saa ühing väita, et kaitseb kutseala esindajaid, samas kui Prantsuse riik ei ole pidanud vajalikuks kehtestada piiranguid tehingute suhtes, mis tehakse ainuüksi kutsealal tegutsevate isikute [biomeditsiinile spetsialiseerunud füüsiliste või juriidiliste isikute (SEL-ide)] vahel põhjendusega, et kutseala sõltumatus võib saada kahjustatud. Neil juhtudel ei saa ühing, kellel määrusandlikku pädevust ei ole, astuda piirangute kehtestamisel seadusandliku võimu asemele. (676) Seega, kuna ühingu otsused takistavad turul tegutsevate professionaalide majandustegevust või väliskapitali kaasamist, piiravad ja kontrollivad need otsused tootmist, tehnilist arengut ja investeeringuid.”