ET Euroopa Liidu Teataja C 80/7

Thomson Sales Europe 3. detsembril 2009 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 29. septembri 2009. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-225/07 ja T-364/07: Thomson Sales Europe versus komisjon

(Kohtuasi C-498/09 P)

2010/C 80/13

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Thomson Sales Europe (esindajad: advokaadid F. Goguel ja F. Foucault)

Teine menetluspool: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada Esimese Astme Kohtu 29. septembri 2009. aasta otsus;

— tühistada Euroopa Komisjoni 7. mai 2007. aasta otsus REM nr 03/05;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks sisuliselt kolm väidet.

Apellant väidab esimese väite raames, et Esimese Astme Kohus on rikkunud EÜ artiklis 225 sätestatud pädevuseeskirju seeläbi, et on teinud sisulise otsuse taotluse alusel, millega hageja palus tühistada komisjoni 20. juuli 2007. aasta kirja, millega komisjon keeldus Tais toodetud värviteleviisorite imporditollimaksu tollivormistusjärgsest sissenõudmata jätmisest, kuigi kohus oli varem eespool nimetatud taotluse tunnistanud vastuvõetamatuks põhjendusega, et kõnealune kiri ei saa tekitada õiguslikke tagajärgi.

Teise väite raames väidab apellant, et Esimese Astme Kohus on rikkunud kaitseõigusi ja teinud asjaolude õiguslikul kvalifitseerimisel ilmselge vea, kuna jättis esiteks rahuldamata tema taotluse võimaldada pooltel tutvuda kogu tõendusmaterjaliga ning teiseks asus seisukohale, et Thomson on toiminud ilmse hooletusega, kuna kogenud ettevõtjana oleks ta pidanud paluma komisjonilt täpset teavet võimaluse kohta jätkata Tais toodetud värviteleviisorite deklareerimist Tais valminud toodanguna pärast seda, kui oli hakanud hankima Korea ja Malaisia päritolu kineskoope.

Kolmanda väitega — mis jaguneb kaheks osaks — viitab Thomson asjaolule, et Esimese Astme Kohus on rikkunud tolliseadustiku (1) artiklit 239, mis käsitleb impordi- või eksporditollimaksu täieliku või osalise tagasimaksmise või tollivõla vähendamise võimalust. Hageja väidab, et esiteks on Esimese Astme Kohus rikkunud õigusnormi seeläbi, et jättis tema hagi rahuldamata, olles uurinud üksnes pettuse või ilmse hooletuse puudumisega seonduvat tingimust, ilma et oleks eelnevalt kontrollinud tingimust, mis puudutab erandlikku olukorda.

Teiseks on Esimese Astme Kohus teinud vea asjaolude õiguslikul kvalifitseerimisel ja seega rikkunud õigusnormi, kuna asus seisukohale, et tolliseadustiku artiklis 239 ette nähtud tollimaksu vähendamise tingimused ei ole täidetud. Apellandi sõnul olid tema puhul selle sätte nõuded täidetud, kuna juhtumi asjaoludest lähtuvalt oli tegemist erandliku olukorraga, kuivõrd komisjon oli muutnud asjassepuutuvate sätete tõlgendamise praktikat, ilma et oleks ettevõtjaid piisaval määral hoiatanud.

Lisaks väidab Thomson, et tal ei olnud oma toimingute seaduslikkuse osas kahtlusi, kuna ta oli veendunud, et kogu tema toodangu suhtes kuulus kohaldamisele ainult ühekordne dumpinguvastane tollimaks, mis oli määratud kindlaks kokkuleppel komisjoniga. Seega ei saa talle ette heita hooletust.

(1) Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307).