ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(kolmas koda)

25. aprill 2012

Kohtuasi F‑108/11

Valentin Oprea

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Avalik konkurss – Konkursile mittelubamine – Kohtueelne menetlus – Nõuetevastane kulg – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega V. Oprea palub tühistada avaliku konkursi EPSO/AD/198/10 komisjoni otsus mitte lubada teda sellele konkursile töökogemust puudutavate tingimuste täitmata jätmise tõttu.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta kohtukulud hageja kanda.

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Kaebus konkursikomisjoni otsuse peale – Mittevajalik tingimus – Esitamine – Hagi esitamise tähtaja algus – Kuupäev, mil kaebuse kohta tehtud otsusest teavitati

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

2. Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Kaebuse tagasilükkamise sõnaselge otsus – Mõiste – Ilmselgelt ekslikult saadetud e-kiri, mis käib selgelt hageja olukorrast erineva olukorra kohta – Väljaarvamine

1. Personalieeskirjade artikli 91 lõike 2 kohaselt on kohtule esitatud avaliku teenistuse valdkonna hagi vastuvõetav vaid siis, kui ametisse nimetavale asutusele on eelnevalt esitatud kaebus ning kui see kaebus on otsese või kaudse otsusega tagasi lükatud.

Siiski tõdes liidu kohus, et personalieeskirjade artiklis 91 sätestatud tingimus käib ainult aktide kohta, mida ametisse nimetav asutus saab muuta, mistõttu seisneb konkursikomisjoni otsuse puhul eksisteeriv õiguskaitsevahend tavaliselt otseses pöördumises liidu kohtu poole.

Kui asjaomane isik otsustab siiski esitada konkursikomisjoni otsuse peale eelnevalt administratsioonile halduskaebuse, sõltub hiljem kohtule selle kaebuse tagasilükkamise otsuse peale esitatud hagi vastuvõetavus sellest, kas asjaomane isik järgis kõiki menetlusnõudeid, mida eelneva kaebuse esitamise korral täita tuleb. Eelkõige hakatakse konkursikomisjoni otsuse peale esitatud kaebuse puhul hagi esitamise tähtaega vastavalt personalieeskirjade artiklile 91 arvestama alates päevast, mil kaebuse kohta tehtud otsusest teavitati.

(vt punktid 14–16)

Viited:

Euroopa Kohus: 16. märts 1978, kohtuasi 7/77: Ritter von Wüllerstorff und Urbair vs. komisjon (punkt 9); 14. juuli 1983, kohtuasi 144/82: Detti vs. Euroopa Kohus (punktid 16 ja 17).

Esimese Astme Kohus: 27. juuni 1991, kohtuasi T‑156/89: Valverde Mordt vs. Euroopa Kohus (punkt 90); 31. mai 2005, kohtuasi T‑294/03: Gibault vs. komisjon (punkt 22).

Avaliku Teenistuse Kohus: 23. november 2010, kohtuasi F‑50/08: Bartha vs. komisjon (punktid 25 ja 26).

2. E‑kirja, mis on ilmselgelt ekslikult saadetud ja mis ei käi hageja olukorra kohta, ei saa pidada kaebuse tagasilükkamise sõnaselgeks otsuseks.

(vt punkt 20)
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(kolmas koda)

13. veebruar 2012

Kohtuasi F-123/11

Antonio Ayres de Abreu

versus

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

Avalik teenistus – Ilmselge vastuvõetamatus – Esindamine advokaadi poolt – Hageja, kes on ise advokaat – Hageja võimatus kasutada esindajana advokaati, kes ei ole menetluses kolmas isik

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega A. Ayres de Abreu palub eelkõige tühistada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) 27. aprilli 2011. aasta otsus ta sundpuhkusele saata.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda.

Kokkuvõte

Menetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Taotlus, mis ei ole esitatud advokaadi kaudu – Advokaadist hageja, kel on õigus esineda liikmesriigi kohtus – Mõju puudumine – Vastuvõetamatus

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 kolmas ja neljas lõik ning artikli 21 esimene lõik; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 34 lõike 1 esimene lõik ja artikkel 36)

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kolmandast lõigust, eriti mõistest „esindama” ning Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 34 lõike 1 esimesest lõigust nähtub, et Avaliku Teenistuse Kohtusse hagi esitamisel peab selle artikli tähenduses „pool” kasutama sellise kolmanda isiku teenuseid, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus, ning Avaliku Teenistuse Kohtusse saab nõuetekohaselt pöörduda ainult kolmanda isiku allkirjastatud hagiavaldusega. Sellest kohustusest ei näe erandit ette ei Euroopa Kohtu põhikiri ega Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord ning hagiavalduse, millele on alla kirjutanud hageja ise – isegi kui tema puhul on tegemist liikmesriigi kohtus esinemise õigusega advokaadiga –, esitamisest ei piisa hagi esitamiseks.

Selline puudus ei kuulu nende puuduste hulka, mida saab Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 36 alusel kõrvaldada, ning seetõttu on hagi ilmselgelt vastuvõetamatu.

(vt punktid 11–13, 16 ja 17)

Viited:

Euroopa Kohus: 5. detsember 1996, kohtuasi C-174/96 P: Lopes vs. Euroopa Kohus (punktid 8, 10 ja 11); 27. november 2007, kohtuasi C-163/07 P: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret ja Akar vs. komisjon (punktid 25 ja 26).

Esimese Astme Kohus: 13. jaanuar 2005, kohtuasi T-184/04: Sulvida vs. komisjon (punktid 4 ja 8).

Avaliku Teenistuse Kohus: 30. oktoober 2008, kohtuasi F-48/08: Ortega Serrano vs. komisjon, mis on apellatsiooni korras jäetud muutmata Euroopa Liidu Üldkohtu 9. märtsi 2010. aasta otsusega kohtuasjas T-583/08 P: Ortega Serrano vs. komisjon.
Ajutiste meetmete kohaldamise menetluse eesmärk ei ole tagada kahju hüvitamine, vaid tagada põhimenetluses langetatava otsuse täielik toime. Nimetatud eesmärgi saavutamiseks peavad taotletavad meetmed olema kiireloomulised selles mõttes, et hageja huvidele tekkida võiva tõsise ja korvamatu kahju vältimiseks on vajalik, et need võetaks ja nende mõju avalduks juba enne otsuse langetamist põhimenetluses. Ajutiste meetmete kohaldamist taotleva poole ülesanne on tõendada, et tal ei ole võimalik oodata põhimenetluses otsuse tegemist, ilma et ta kannaks sellist kahju.

(vt punkt 14)

Esimese Astme Kohus: 19. detsember 2002, kohtuasi T-320/02 R: Esch-Leonhardt jt vs. EKP (punkt 27).
Avaliku Teenistuse Kohus: 3. märts 2009, kohtuasi F-63/07: Patsarika vs. Cedefop (punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika); 29. juuni 2011, kohtuasi F-7/07: Angioi vs. komisjon (punktid 91 ja 106).

Esimese Astme Kohus: 23. märts 2000, kohtuasi T-197/98: Rudolph vs. komisjon (punktid 44 ja 46 ning seal viidatud kohtupraktika); 7. veebruar 2001, kohtuasi T-118/99: Bonaiti Brighina vs. komisjon (punktid 15 ja 17).

Igal juhul tuleb möönda, et administratsioonil on õigus valida keeled oma sisemiseks asjaajamiseks, tingimusel et tehtud valik põhineb objektiivsetel kaalutlustel. Administratsiooni poolt kaebuse kohta tehtud otsuse koostamisel kaebuse esitaja kasutatud keele kasutamine tugineb aga objektiivsetele kaalutlustele, kuna see võtab just nimelt arvesse keele valikut, mille kaebuse esitaja ise on teinud. Seetõttu ei ole meelevaldne asjaomase institutsiooni poolt sama keele kasutamine, milles kaebus on esitatud.

Seevastu juhul, kui ametnik või teenistuja on valinud vabatahtlikult kaebuse esitamise asjaomases keeles, mis ei ole tema emakeel, tähendab see valik, et asjaomane isik nõustub, et institutsioon kasutab seda keelt oma vastuses.

Kui tegemist on kaebuse rahuldamata jätmise otsusega, siis selle teatavaks tegemine keeles, mis ei ole ei ametniku või teenistuja emakeel ega keel, milles kaebus oli koostatud, on seaduslik juhul, kui asjaomane isik on suuteline seda probleemideta mõistma. Kui aga selle otsuse adressaat leiab, et ta ei ole suuteline otsusest aru saama, peab ta esitama institutsiooni pädevale asutusele nõuetekohaselt taotluse edastada talle tõlge keelde, milles kaebus on koostatud, või tema emakeelde. Kui sellesisuline taotlus esitatakse viivitamata, hakkab hagi esitamise tähtaeg kulgema alles kuupäevast, mil kõnesolev tõlge asjaomasele ametnikule või teenistujale teatavaks tehakse.

Liidu kohus on tunnistanud, et kaebuste ja hagi esitamise tähtaegade järgimata jätmine ei saa viia hagiavalduse läbivaatamata jätmiseni vastuvõetamatuse tõttu, kui see järgimata jätmine tuleneb ametniku või teenistuja vabandatavast eksimusest. Vabandatava eksimuse all saab mõista üksnes erakorralisi asjaolusid, mille puhul asjaomase institutsiooni käitumine, kas üksi või määravas ulatuses, on ajanud segadusse heauskse õigussubjekti, kes tõendab, et on täitnud hoolsuskohustust, mida nõutakse tavalisel määral teadlikult isikult.

Hageja advokaat, kes oma kliendi nimel ja nõusolekul koostas kaebuse teksti konkreetses keeles ning kes seetõttu sai samas keeles koostatud kaebuse rahuldamata jätmise otsuse, ei saa temalt kui professionaalselt juristilt õigustatult oodata võivate teadmiste ja hoolikuse tõttu mitte olla teadlik sellest, et hagi tähtajad on kohustuslikud, mitte poolte valida, ning et tähtajad hakkavad kulgema kuupäevast, mil kaebuse rahuldamata jätmise otsus tehti teatavaks originaalversioonis, mis koostati asjaomase isiku valitud keeles, mitte hilisemast kuupäevast, mil hageja sai tõlke keeles, mis oli erinev kaebuse rahuldamata jätmise keelest.

(vt punktid 29 ja 32)

Avaliku Teenistuse Kohus: 5. juuli 2011, kohtuasi F-73/10: Coedo Suárez vs. nõukogu (punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika).
Hageja esindaja omakäelise allkirja nõue tagab õiguskindluse eesmärki silmas pidades hagiavalduse autentsuse ja välistab ohu, et see ei ole advokaadi või selleks volitatud nõustaja poolt koostatud. Seega täidab viimati nimetatud isik õigusemõistmises osalejana olulist rolli, mille Euroopa Kohtu põhikiri ja Avaliku Teenistuse kodukord talle annab, et hagejal oleks võimalik tema tegevuse vahendusel Avaliku Teenistuse Kohtu poole pöörduda. Seega tuleb seda nõuet käsitleda kui olulist vorminõuet, mida tuleb kohaldada rangelt ning mille järgimata jätmine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse.

Selleks et liidu avaliku teenistuse kohtumenetluses oleksid kõikide menetlusdokumentide originaalid esitatud ette nähtud tähtaja jooksul, ei ole Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 34 kohaselt asjaomase poole esindajal lubatud anda kahte erinevat – olgugi et autentset – omakäelist allkirja, millest üks on Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse faksi teel saadetud dokumendil ja teine originaalil, mis saadetakse posti teel või antakse Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleile isiklikult üle.

Neil asjaoludel tuleb märkida, kui selgub, et dokumendi originaal, mis esitati paberkandjal kohtukantseleile kümne päeva jooksul pärast selle dokumendi ärakirja faksi teel esitamist Avaliku Teenistuse Kohtule, ei kanna sama allkirja, mis on faksi teel saadetud dokumendil, siis peab tõdema, et Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse saabusid kaks eraldiseisvat menetlusdokumenti, millel kummalgi on eri allkiri, ehkki mõlemad allkirjad on andnud üks ja see sama isik. Seega kui faksiga saadetud dokumendi edastamine ei vasta Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 34 kehtestatud õiguskindluse nõudele, siis hagi esitamise tähtaja järgimisel ei võeta faksi teel saadetud dokumendi edastamise kuupäeva arvesse.

Tuleb veel lisada, et hagi esitamise tähtaeg on määratud personalieeskirjade artikli 91 lõikes 3, millest ei või Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorras kõrvale kalduda. Seetõttu on oluline, et hagiavalduse originaal oleks koostatud hiljemalt nimetatud tähtaja lõpuks. Sellest seisukohast lähtudes on faksi teel saatmine mitte üksnes üks edastamisviis, vaid see võimaldab ka tõendada, et Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse mittetähtaegselt saabunud hagiavalduse originaal oli koostatud hagi esitamise tähtaega järgides.

(vt punktid 22–24)

Euroopa Kohus: 22. september 2011, kohtuasi C‑426/10 P: Bell & Ross BV vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (punktid 37–43).

Avaliku Teenistuse Kohus: 21. veebruar 2013, kohtuasi F‑113/11: Marcuccio vs. komisjon (punkt 22).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Õppetoetus – Personalieeskirjade artikli 67 lõikes 2 ette nähtud kattumise välistamise normi kohaldamise tingimused mujalt saadavate samalaadsete toetuste korral – Kohaldamine õppijatele mõeldud Luksemburgi rahalisele hüvitisele – Lubatavus

(Personalieeskirjad, artikli 67 lõike 1 punkt c ja lõige 2)

2. Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Siseriiklikud toetused – Kattumise välistamise norm

(Personalieeskirjad, artikli 67 lõige 2; VII lisa artiklid 1–3)

1. „Samalaadsete” toetustena personalieeskirjade artikli 67 lõikes 2 ette nähtud kattumise välistamise normi kohaselt on käsitletavad ainult sellised toetused, mis on võrreldavad ja mida makstakse samal eesmärgil. Samalaadse toetusena kvalifitseerimisel on otsustav tegur asjaomaste toetustega taotletud eesmärk.

Sellega seoses on personalieeskirjade artikli 67 lõike 1 punktis c ette nähtud õppetoetus ja Luksemburgis stipendiumi ja laenu vormis makstav rahaline hüvitis, mille eesmärk on anda õppijatele rahalist abi, mis võimaldab neil oma õpinguid ja elamiskulusid rahastada, sama eesmärgiga, kuna nendega kaetakse ametniku ülalpeetava lapse koolituskulusid.

Seda järeldust ei lükka ümber asjaolu, et nende kahe toetuse saajad ei ole samad. Nimelt see, et personalieeskirjade alusel saadav toetus määratakse ametnikule ja siseriiklik toetus makstakse lapsele või määratakse ametlikult talle, ei ole otsustav selle hindamisel, kas toetused on personalieeskirjade artikli 67 lõike 2 tähenduses samalaadsed. Samuti ei ole otsustav asjaolu, et siseriiklik toetus määratakse liikmesriigi territooriumil elamise tõttu ning seetõttu ei ole see seotud töösuhtega, erinevalt personalieeskirjade alusel saadavast õppetoetusest.

(vt punktid 38–40)

Viited:

Euroopa Kohus: 13. oktoober 1977, kohtuasi 106/76: Gelders‑Deboeck vs. komisjon (punkt 16); 13. oktoober 1977, kohtuasi 4/77: Emer‑van den Branden vs. komisjon (punkt 15); 18. detsember 2007, kohtuasi C‑135/06 P: Weiβenfels vs. parlament (punkt 89).

Esimese Astme Kohus: 10. mai 1990, kohtuasi T‑117/89: Sens vs. komisjon (punkt 14); 11. juuni 1996, kohtuasi T‑147/95: Pavan vs. parlament (punkt 41).

Avaliku Teenistuse Kohus: 13. veebruar 2007, kohtuasi F‑62/06: Guarneri vs. komisjon (punktid 39, 40 ja 42); 5. juuni 2012, kohtuasi F‑83/10: Giannakouris vs. komisjon (punkt 37); 5. juuni 2012, kohtuasi F‑84/10: Chatzidoukakis vs. komisjon (punkt 37).

2. Personalieeskirjade artikli 67 lõike 2 alusel on peretoetusi saavatel ametnikel kohustus teatada mujalt saadavatest samalaadsetest toetustest. Seda sätet tuleb tõlgendada nii, et institutsioonid peavad kindlaks tegema, kas ametniku või teenistuja poolt ettenähtud kohustuse kohaselt deklareeritud toetused on samalaadsed personalieeskirjade VII lisa artiklite 1, 2 ja 3 alusel makstud peretoetustega.

(vt punktid 55 ja 56)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 6. märts 1996, kohtuasi T‑141/95: Schelbeck vs. parlament (punktid 38 ja 39).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Kohtumenetlus – Põhistatud määrusega tehtud otsus – Tingimused – Ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi – Ulatus

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 76)

2. Kohtumenetlus – Kohtukulud – Kindlaksmääramine – Sellise hagi esitamine, millel on kohtukulude kindlaksmääramise taotlusega sama ese – Vastuvõetamatus

(ELTL artikkel 270; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 92 lõige 1; personalieeskirjad, artikkel 91)

1. Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikkel 76 sätestab, et kui hagi on tervikuna või osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu, võib Avaliku Teenistuse Kohus ilma menetlust jätkamata lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.

Sellega seoses tuleb märkida, et kui toimiku lugemisel on kohtukoosseis – toimikus sisalduvaid andmeid otsuse tegemiseks piisavateks hinnates – täiesti veendunud hagiavalduse ilmselges vastuvõetamatuses ning leiab veel, et kohtuistungi pidamine ei pakuks selles osas mingit uut teavet, siis hagiavalduse läbivaatamata jätmine põhistatud määrusega kodukorra artikli 76 alusel ei järgi mitte ainult menetlusökonoomia põhimõtet, vaid aitab kokku hoida kohtuistungi pidamisest tekkivaid poolte kulusid.

(vt punktid 16 ja 17)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: 25. aprill 2012, kohtuasi F‑108/11: Oprea vs. komisjon (punkt 12 ja seal viidatud kohtupraktika).

2. Euroopa Liidu avaliku teenistuse õiguses on ette nähtud kohtukulude kindlaksmääramise erimenetlus juhul, kui pooled vaidlevad hüvitamisele kuuluvate kohtukulude suuruse ja laadi üle pärast kohtulahendi tegemist, millega Avaliku Teenistuse Kohus vaidluse lahendas ja tegi otsuse kohtukulude kandmise kohta. Seega, kui vastavalt kodukorra artikli 92 lõikele 1 tekib hüvitatavate kulude suuruse ja laadi üle vaidlus, lahendab Avaliku Teenistuse Kohus selle huvitatud poole taotlusel ja pärast vastaspoole seisukohtade ärakuulamist põhistatud kohtumäärusega.

Lisaks välistab erimenetlus, mis on kodukorra artikli 92 lõikes 1 kohtukulude kindlaksmääramiseks ette nähtud, samade summade või samal eesmärgil kulutatud summade nõudmise personalieeskirjade artiklite 90 ja 91 alusel esitatud hagis. Seega ei ole hagejal lubatud esitada ELTL artikli 270 ja personalieeskirjade artikli 91 alusel hagi, millel on tegelikult kohtukulude kindlaksmääramise taotlusega sama ese. Nii on see tühistamishagiga, mis on suunatud sellise taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale, millega hageja taotleb, et ametisse nimetav asutus hüvitaks teatud summa menetlusega seotud kulusid.

(vt punktid 19, 20 ja 22)

Viited:

Euroopa Kohus: 16. juuli 2009, kohtuasi C‑440/07 P.

Esimese Astme Kohus: 11. juuli 2007, kohtuasi T‑351/03: Schneider Electric vs. komisjon (punkt 297).

Avaliku Teenistuse Kohus: 10. november 2009, kohtuasi F‑70/07: Marcuccio vs. komisjon (punkt 17); 20. juuni 2011, kohtuasi F‑67/10: Marcuccio vs. komisjon (punkt 21), mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Üldkohtusse, kohtuasi T‑475/11 P.
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

1. Ametnikud – Kulude hüvitamine – Päevaraha – Maksmise tingimused – Kumulatiivne iseloom

(Personalieeskirjad, artikkel 20; VII lisa artikkel 10)

2. Kohtumenetlus – Kohtukulud – Ametniku alusetu hagiga Avaliku Teenistuse Kohtule tekitatud põhjendamatud või pahatahtlikud kulud

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 94)

1. Päevaraha saamise tingimuseks on tegelikult elukoha vahetamine personalieeskirjade artiklis 20 kehtestatud elukoha kohustuse täitmiseks ning selliste kulude ja ebamugavuste kandmine, mis on tekkinud vajadusest asuda ajutiselt teenistuskohta elama või ennast sinna sisse seada. Need kaks tingimust on kumulatiivsed, mistõttu eriti ei saa päevaraha määrata ametnikule, kes ei ole tõendanud selliste kulude või ebamugavuste kandmist.

(vt punkt 27)

Viited:

Euroopa Kohus: 5. veebruar 1987, kohtuasi 280/85: Mouzourakis vs. parlament (punktid 9 ja 12).

Esimese Astme Kohus: 10. juuli 1992, kohtuasi T‑63/91: Benzler vs. komisjon (punktid 20 ja 21).

2. Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artiklis 94 on sätestatud, et kui pool on tekitanud Avaliku Teenistuse Kohtule kulusid, mida oleks võinud vältida, eriti kui hagi on esitatud ilmselgelt alusetult, võib ta need kulud tekitanud poolelt välja mõista osaliselt või tervikuna, kuid väljamõistetav summa ei või ületada 2000 eurot.

Seda sätet tuleb kohaldada ilmselgelt põhjendamatu ja alusetu hagi puhul, mis on esitatud otsuse peale, mis võeti vastu enam kui üheksa ja pool aastat varem ning mille Avaliku Teenistuse Kohus tühistas, kui lisaks on hageja valinud kohtumenetluse ilma kehtiva põhjenduseta.

(vt punktid 45 ja 46)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 14. septembri 2011. aasta otsus, kohtuasi T‑236/02: Marcuccio vs. komisjon, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Kohtusse, kohtuasi C‑617/11 P.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

2. august 2016

Giorgio Cocchi

ja

Nicola Falcione

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Abistamiskohustus — Personalieeskirjade artikkel 24 — Abitaotluse tagasilükkamine — Pensionid — Personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõige 2 — Pensioniõiguste ülekandmise taotlus — Pensioniõiguste ülekandmise taotlusest loobumine kohtumenetluse käigus — Abitaotluse rahuldamata jätmise kohta otsuse tegemise vajaduse äralangemine”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja millega Giorgio Cocchi ja Nicola Falcione paluvad esiteks tühistada Euroopa Komisjoni 9. märtsi 2011. aasta otsused abitaotluste rahuldamata jätmise kohta, mis ta tegi hagejate esitatud Itaalia pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste Euroopa Liidu pensioniskeemi üle kandmise taotlusi menetledes, ning teiseks mõista komisjonilt hagejate kasuks välja kahjuhüvitis.

Otsus:

Puudub vajadus teha otsus kohtuasjas F‑134/11: Cocchi ja Falcione vs. komisjon. Jätta Giorgio Cocchi, Nicola Falcione ja Euroopa Komisjoni kohtukulud nende endi kanda.

Kokkuvõte

Ametnike hagid – Põhjendatud huvi – Hindamine hagi kohtusse saabumisel – Põhjendatud huvi hilisem kadumine – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine

(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)

Selleks et otsuse tühistamiseks esitatud ametniku hagi menetlemist saaks jätkata, peab hagejal säilima ka pärast hagi esitamist isiklik huvi vaidlustatud otsuse tühistamise suhtes, selline huvi eeldab, et hagi tulemusel võib hageja saada mingit kasu.

Kui ametnik võtab institutsiooni nõusolekul tagasi taotluse enne liidu teenistusse asumist omandatud pensioniõiguste ülekandmiseks, ei saa pensioniõiguste ülekandmise taotluse raames esitatud abitaotluse tagasilükkamise otsuse tühistav kohtuotsus talle tuua mingit halduslikku kasu, ja seda olenemata küsimusest, kas abitaotlus, mille ametnik on esitanud, et kaitsta ennast oma institutsiooni tegevuse eest, on õiguslikult vastuvõetav.

Niisuguse huvi kadumisel ei ole hagi suhtes enam vaja otsust teha.

(vt punktid 33 ja 34)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 2.12.2013, Pachtitis vs. komisjon, F‑49/12, EU:F:2013:197, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika.
Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 105 punktist c tuleneb, et kulud kuuluvad hüvitamisele üksnes siis, kui need esiteks olid seotud Avaliku Teenistuse Kohtu menetlusega ja teiseks olid need sel eesmärgil vältimatud.

Avaliku Teenistuse Kohus arvestab hüvitatavate kohtukulude summat kindlaks määrates kõigi kohtuasja asjaoludega kuni kohtukulude kindlaksmääramise kohtumääruse tegemiseni, sh kohtukulude kindlaksmääramise kohtumäärusega seotud vältimatute kuludega.

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 esimesest lõigust, mida kohaldatakse Avaliku Teenistuse Kohtule põhikirja I lisa artikli 7 lõike 1 alusel, nähtub sellega seoses, et liidu institutsioonid võivad kasutada advokaadi abi. Advokaadi tasu on seega hõlmatud menetlusega seotud poolte vältimatute kulude mõistega, ilma et institutsioon peaks tõendama, et selline abi oli objektiivselt põhjendatud. Seega tuleb tõdeda, et kuigi asjaolu, et komisjon kasutas kahte esindajat ja ühte advokaati, ei mõjuta nende kulude võimalikku hüvitatavust, kuna miski ei võimalda neid kulusid põhimõtteliselt välistada, võib see mõjutada nende menetlusega seotud kulude summa kindlaksmääramist, mis lõpuks hüvitamisele kuuluvad.

(vt punktid 25, 28 ja 29)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtumäärused, 23.3.2012, Kerstens vs. komisjon, T‑498/09 P‑DEP, EU:T:2012:147, punktid 15 ja 20, ja 28.5.2013, Marcuccio vs. komisjon, T‑278/07 P‑DEP, EU:T:2013:269, punkt 14.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 26.4.2010, Schönberger vs. parlament, F‑7/08 DEP, EU:F:2010:32, punkt 23.