Kohtuasi C-534/07 P

William Prym GmbH & Co. KG

ja

Prym Consumer GmbH & Co. KG

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Apellatsioonkaebus — Konkurents — Keelatud kokkulepped — Euroopa pudukaupade (nõelad) turg — Turu jagamise kokkulepped — Kaitseõiguste rikkumine — Põhjendamiskohustus — Trahv — Suunised — Rikkumise raskus — Tegelik mõju turule — Keelatud kokkuleppe täitmine”

Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 30. aprillil 2009 I ‐ 7421

Euroopa Kohtu otsus (esimene koda), 3. september 2009 I ‐ 7462

Kohtuotsuse kokkuvõte

EÜ artikli 81 kohaldamise menetluses tuleb eristada kahte haldusmenetluse etappi, nimelt vastuväiteteatise esitamisele eelnevat uurimist ja ülejäänud haldusmenetlust. Mõlemad teineteisele järgnevad etapid järgivad oma sisemist loogikat; esimene etapp peab komisjonil võimaldama võtta seisukoha haldusmenetluse käigu kohta ja teine võtta lõpliku seisukoha väidetava rikkumise kohta. Ühenduse õiguses ette nähtud vastuväiteteatises sisalduvate hinnangute eesmärk on haldusmenetluse ulatuse määratlemine nende ettevõtjate seisukohast, kelle suhtes see menetlus on algatatud. Selleks peavad vastuväiteteatises olema selgelt esitatud kõik olulised faktilised asjaolud, millele komisjon selles menetluse etapis tugineb. Need asjaolud võivad olla esitatud kokkuvõtlikult, kuna vastuväiteteatis on ettevalmistav dokument, milles sisalduvad faktilised ja õiguslikud hinnangud on oma olemuselt üksnes esialgsed. Ei saa eeldada, et komisjon esitaks selles teatises lisaks sellistele peamistele faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mis tema hinnangul viitavad selles menetluse etapis ühenduse konkurentsiõiguse rikkumisele, ka vähemalt kokkuvõtliku põhjenduse, miks ta ei kavatse sama menetluse raames tugineda teatud asjaoludele, mida ta esialgu uuris või kavatses uurida. Seda nõudes laieneks komisjoni põhjendamiskohustus vastuväiteteatise saatmise etapis asjaoludele, mis juba olemuselt ei oma komisjoni läbi viidava menetluse seisukohalt tähtsust. Selline põhjendamiskohustus ületaks kohtupraktikaga seatud nõuded. (vt punktid 27, 28, 33)

Ühenduse konkurentsiõiguse rikkumiste raskuse määramisel tuleb lähtuda mitmest tegurist, nagu asjaomase juhtumi eripärased asjaolud, selle kontekst ja trahvide hoiatav mõju, isegi kui puudub siduv või ammendav loetelu teguritest, millega tuleb arvestada. Seega ei ole asjaomase turu suurus reeglina kohustuslikult arvessevõetav tegur, vaid üksnes üks asjakohastest teguritest rikkumise raskuse hindamisel ja trahvi suuruse määramisel. Vastavalt suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 1A neljandale lõigule tuleb rikkumise raskuse määramiseks arvesse võtta ettevõtjate tegelikku majanduslikku suutlikkust põhjustada olulist kahju muudele turuosalistele. See arvessevõtmine eeldab turgude suuruse määramist. (vt punktid 54–56)

Kuigi ühenduse konkurentsiõiguse rikkumise eest määratud trahvi summa kindlakstegemisel võetakse arvesse ettevõtja turuosa, et kindlaks teha, millist mõju võis ettevõtja turule avaldada, ei ole komisjon kohustatud mõõtma selle ettevõtja tegelikku majanduslikku suutlikkust põhjustada olulist kahju muudele turuosalistele, andes ettevõtja käibe alusel turule esialgse määratluse ja hinnates selle suurust. Kui komisjonil see kohustus oleks, viiks see iga turgude jaotamises seisneva rikkumise korral talle sellise kohustuse panemiseni, mida tal EÜ artikli 81 kohaldamisel ei ole, kui asjassepuutuval rikkumisel on konkurentsi kahjustav eesmärk. Ettevõtja majanduslikku suutlikkust põhjustada olulist kahju muudele turuosalistele saab tõendada selliste tuvastatud asjaoludega nagu tema turuliidri seisund asjaomasel turul. (vt punktid 62–65)

Kui Esimese Astme Kohtu otsuse põhjendustest ilmneb ühenduse õiguse rikkumine, kuid otsuse resolutsioon on muude õiguslike kaalutlustega põhjendatud, tuleb apellatsioonkaebus jätta rahuldamata. (vt punkt 72)

Ühenduse konkurentsiõiguse rikkumise eest trahvi määramise raames tuleb küll rikkumise raskuse hindamisel arvesse võtta rikkumise tegelikku mõju turule, kuid see on vaid üks tegur mitme teguri hulgas, nagu rikkumise laad ja geograafilise turu suurus. Samuti nähtub suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 1A esimesest lõigust, et sellist mõju tuleb arvesse võtta vaid juhul, kui seda saab mõõta. Nendest suunistest nähtub, et horisontaalseid hinnakartelle või turgude jagamise kokkuleppeid võib samuti lugeda väga rasketeks rikkumisteks ainuüksi nende laadi tõttu, ilma et komisjon peaks tõendama rikkumise tegelikku mõju turule. Rikkumise tegelik mõju on vaid üks mitmest tegurist, mille alusel – juhul, kui seda mõju saab mõõta – on komisjonil võimalik määrata trahvi lähtesummast suurem trahv. Kui komisjon leiab, et rikkumise tegelikku mõju turule saab mõõta ja ta kavatseb selle teguriga trahvisumma arvutamisel arvestada, ei piisa, kui komisjon viitab selleks, et tõendada rikkumise tegelikku mõju turule, vaid kartelli elluviimisele. Kui puuduvad muud täiendavad tõendid, kujutab selline viide endast üksnes eeldust, et kartelli elluviimine avaldas turule mõju. Kuigi rikkumise tegelik mõju ei ole tegur, mida konkurentsivastase kokkuleppe korral tuleb rikkumise „väga raskeks” rikkumiseks kvalifitseerimisel tingimata arvesse võtta, võimaldab selle teguri täiendav arvessevõtmine komisjonil määrata suunistes ette nähtud minimaalsest võimalikust trahvisummast suurem trahvi lähtesumma, ilma et ta peaks järgima muud ülemmäära kui maksimaalse 10% piiri ettevõtja eelmise majandusaasta kogukäibest, mis on määratud trahvi kogusummale määruse nr 1/2003 artikli 23 lõikes 2. Kui komisjon peab trahvi arvutamisel vajalikuks võtta arvesse seda valikulist tegurit, st rikkumise tegelikku mõju turule, siis ei piisa ainuüksi sellest, et ta seda mõju eeldab, vaid ta peab esitama üksikasjalikke, usutavaid ja piisavaid tõendeid, mis võimaldavad hinnata tegelikku mõju, mis rikkumisel võis konkurentsile sellel turul olla. (vt punktid 74, 75, 78–82)

Ühenduse konkurentsiõiguse rikkumise eest trahvi määramisel tuleb arvesse võtta rikkumiste kestust ja kõiki muid tegureid, mis võivad mõjutada rikkumiste raskuse hinnangut, nagu iga ettevõtja käitumist, nende rolli kooskõlastatud tegevuse kehtestamisel, tegevusest saada võidavat kasu, nende ettevõtjate suurust ja asjassepuutuvate kaupade väärtust ning ohtu, mida seda tüüpi rikkumised Euroopa Ühenduse eesmärkidele kujutavad. Eeltoodust tuleneb, et konkurentsivastase tegevuse mõju ei ole iseenesest sobiva trahvisumma hindamisel määrav tegur. Tahtluse aspektiga seotud tegurid võivad omada suuremat tähtsust kui tegevuse mõjuga seotud tegurid, eelkõige juhul, kui tegemist on eriti raskete rikkumistega, nagu seda on turgude jagamine. (vt punkt 96)

Kergendavat asjaolu ei saa suuniste määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta punkti 3 kolmanda taande alusel arvesse võtta, kui rikkumine on lõpetatud enne komisjoni esmase sekkumise kuupäeva või kui ettevõtjad on enne seda kuupäeva teinud kindla otsuse rikkumine lõpetada. (vt punkt 105)