Kohtuasi C-429/07

Inspecteur van de Belastingdienst

versus

X BV

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Gerechtshof te Amsterdam)

„Konkurentsipoliitika — EÜ artiklid 81 ja 82 — Määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 15 lõige 3 — Komisjoni esitatud kirjalikud märkused — Komisjoni otsusega määratud trahvi mahaarvamist puudutav siseriiklik kohtuvaidlus”

Kohtujurist P. Mengozzi ettepanek, esitatud 5. märtsil 2009 I ‐ 4836

Euroopa Kohtu otsus (neljas koda), 11. juuni 2009 I ‐ 4854

Kohtuotsuse kokkuvõte

Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Kohaldamine – Komisjoni ja siseriiklike kohtute vaheline koostöö – Komisjoni sekkumine siseriiklikus kohtus pooleli olevasse menetlusse

(EÜ artiklid 81, 82 ja 83; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 15 lõige 3)

Määruse nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikkel 15 „Koostöö siseriiklike kohtutega” kehtestab komisjoni ja liikmesriikide kohtute vahel vastastikuse teabevahetamise süsteemi ning näeb kindlaksmääratud tingimustel ette komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste sekkumise võimaluse siseriiklikes kohtutes pooleliolevates menetlustes.

Määruse nr 1/2003 artikli 15 lõike 3 esimese lõigu grammatilise tõlgendamise tulemusel tuleb asuda seisukohale, et komisjoni õiguse suhtes esitada omal algatusel liikmesriigi kohtutele kirjalikke märkusi kehtib üksainus eeldus – see peab olema vajalik EÜ artiklite 81 või 82 ühetaoliseks kohaldamiseks. See eeldus võib olla täidetud isegi siis, kui asjassepuutuv menetlus ei puuduta asutamislepingu artiklite 81 või 82 kohaldamisega seotud küsimusi.

Lisaks tuleb EÜ artikleid 81–83 käsitada kui osa üldisest keeldude kogumist, mille eesmärk on keelata ja karistada konkurentsivastaseid tegevusi, EÜ artikli 83 eesmärk on eelkõige tagada keelatud kokkulepete ja turgu valitseva seisundi kuritarvitamise kontrolli tõhusus. Kui eraldada konkurentsivastase tegevuse keelu põhimõte selle keelu rikkumise korral ette nähtud karistustest, tähendaks see seda, et keelust kinnipidamist kontrolliva ja niisuguse tegevuse eest karistava asutuse tegevus kaotab tõhususe. Seega ei oleks EÜ artiklid 81 ja 82 tõhusad, kui nendega ei kaasneks EÜ artikli 83 lõike 2 punktis a ette nähtud sunnimeetmeid. Trahvide ja EÜ artiklite 81 ja 82 kohaldamise vahel on olemuslik seos. EÜ artikli 83 lõike 2 punkti a alusel siseriiklike või ühenduse konkurentsiasutuste määratud karistuste tõhusus on seega üks EÜ artiklite 81 ja 82 ühetaolise kohaldamise eeldus.

Otsus, mille liikmesriigi kohus peab tegema menetluses, mille esemeks on küsimus, kas komisjoni poolt EÜ artiklite 81 või 82 rikkumise eest määratud trahvi või osa sellest võib maha arvata maksustatavast kasumist, võib kahjustada EÜ artikli 83 lõike 2 punktis a ette nähtud konkurentsivastase tegevuse karistuste tõhusust ja sellest tulenevalt kahjustada EÜ artiklite 81 või 82 ühetaolist kohaldamist.

Määruse nr 1/2003 artikli 15 lõike 3 esimese lõigu kolmandat lauset tuleb seega tõlgendada nii, et komisjonil on õigus esitada omal algatusel liikmesriigi kohtule kirjalikke märkusi menetluses, mille esemeks on küsimus, kas komisjoni poolt EÜ artiklite 81 või 82 rikkumise eest määratud trahvi või osa sellest võib maha arvata maksustatavast kasumist.

(vt punktid 24, 30, 33, 34, 36–38, 40 ning resolutsioon)