ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

teise võimalusena tuvastada vahekohtu hagi teel ELTL artikli 272 ja 29. juuni 2007. aasta toetuslepingu nr C046311 artikli 5 lõike 2 alusel, et summa, mida Euroopa Komisjon 2. oktoobri 2017. aasta nõudeteates (Nota di Addebito) nr 3241712708 hagejalt nõudis, ei kuulu tema poolt tasumisele ning seega on hagejal õigus see kinni pidada;
—

tühistada Euroopa Keskpanga juhatuse otsus, mis tehti teatavaks 16. oktoobri 2017. aasta kirjaga ja millega jäeti rahuldamata hagejate taotlus saada juurdepääs Euroopa Keskpanga 23. aprilli 2015. aasta dokumendile „Responses to questions concerning the interpretation of Art. 14.4 of the Statute of the ESCB and of the ECB“, ning
2.

Teine väide, et on tehtud hindamisviga Bresti sadama toimingute kvalifitseerimisel. See väide jaguneb kahte ossa. — Esimeses osas on kinnitatud, et Bresti sadama tegevus kujutab endast üldist huvi pakkuvaid teenuseid. Hageja leiab, et selles kontekstis ei saa kostja ettevõtte tulumaksust vabastamist vaidlustada, kui ta just ei tõenda, et see kujutab endast riigiabi tegevusele, millega tegeldakse konkurentsitingimustes. — Teine osa, mis on esitatud teise võimalusena ja mille kohaselt kujutaks sadama tegevus ka juhul, kui see ei kujuta endast üldist huvi pakkuvaid teenuseid, siiski üldist majandushuvi esindavaid teenuseid, mida võib liidu õigust järgides toetada muu hulgas maksumeetmete abil. Hageja leiab, et seepärast ei tule asuda seisukohale, et käsitletaval juhul kohaldatakse konkurentsieeskirju.
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/28

25. septembril 2017 esitatud hagi – Hernando Avendaño jt versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-669/17)

(2018/C 042/41)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hagejad: María Hernando Avendaño (Madrid, Hispaania), Ignacio Ruiz-Rivas Hernando (Madrid), Juan Ruiz-Rivas Cuesta (Madrid), Lucía Ruiz-Rivas Cuesta (Madrid) (esindaja: advokaat P. Gabeiras Vázquez)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul:

— võtta käesolev tühistamishagi koos esitatud tõenditega menetlusse ja võtta taotletud meetmed;

— tunnistada otsus SRB/EES/2017/08 tühiseks.

— hüvitada tekkinud kahju.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 42/28

31. oktoobril 2017 esitatud hagi – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España versus Ühtne Kriisilahendusnõukogu

(Kohtuasi T-735/17)

(2018/C 042/42)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables) (Zaragoza, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Llanos Acuña)

Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul tühistada ja jätta kohaldamata vaidlustatud otsus.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud Ühtse Kriisilahendusnõukogu 7. juuni 2017. aasta täitevistungil vastu võetud otsuse (otsus SRB/EES/2017/08) peale, millega käivitatakse ühtne kriisilahenduskord ja nõustutakse selle kohaldamisega Hispaania pangale Banco Popular Español, S.A.

Väited ja peamised argumendid on samad, mis on esitatud kohtuasjades T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ja Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno ja SFL vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-482/17, Comercial Vascongada Recalde vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-483/17, García Suárez jt vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-484/17, Fidesban jt vs. Ühtne Kriisilahendusnõukogu; T-497/17, Sáchez del Valle ja Calatrava Real State 2015 vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu ning T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda vs. komisjon ja Ühtne Kriisilahendusnõukogu.
—

Tegevdirektori panus hindamisaruandesse ja sellest tulenevalt paratamatult ka hindamisaruanne ise sisaldab valesid ning tugineb puudulikele ja ühepoolselt negatiivsetele tegevusnäitajatele. Tegevdirektor on kasutanud meelevaldseid ja asjassepuutumatuid hindamisaluseid ning ei ole üldjuhul tuginenud eesmärkides eelnevalt määratletud põhinäitajatele. Tegevdirektori panus hindamisaruandesse moonutab seega asjaolusid sel määral, et lahkneb täielikult hageja tegevusele antud hinnangust. Ei saa olla õiguspärane, et aasta lõpus antakse negatiivne hinnang, ilma et hagejale oleks antud võimalust oma tegevuse võimalikele puudustele reageerida.
7.

Seitsmes väide, et vaidlustatud otsuses on vääralt kohaldatud ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, kuna leides, et tuvastatud teguviis kujutab endast ühte ja pidevat rikkumist, ning tuvastades, et hagejad on selle eest vastutavad, on tehtud ilmne viga faktiliste asjaolude hindamisel ja õiguslikul kvalifitseerimisel.
1.

Esimene väide, et rikutud on Euroopa parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) artikli 4 lõike 2 viimast lõiku, sest teabe avaldamine on põhjendatav ülekaaluka üldise huvi esinemisega.
—

tühistada komisjoni 14. augusti 2017. aasta otsus C (2017) 5622 final menetluses SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) osas, milles komisjon leidis, et DEI kaebuse – mis puudutas riigiabi, mis oli antud Kreeka energiavaldkonna reguleeriva asutuse (edaspidi „RAE“) otsuse nr 346/2012 alusel – ese on pärast RAE alalise vahekohtu otsust nr 1/2013 ära langenud;
3.

Kolmas väide, et otsuses on rikutud õigusnormi ja see on ebapiisavalt põhjendatud konkurentsi moonutamise ja liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamise tingimuste osas, sest komisjon leidis ekslikult, et kõnesolev maksuvabastus tekitab konkurentsimoonutusi ja avaldab mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele, mis puudutab Prantsusmaa sadamaid üldiselt ning konkreetsemalt saarte ja ülemereterritooriumide sadamaid. Hageja sõnul on vaidlustatud otsus ebapiisavalt põhjendatud, sest komisjon eeldas – oma seisukohta põhjendamata –, et need tingimused on käesoleval juhul täidetud.
2.

Teine väide, et kemikaaliamet on teinud ilmseid hindamisvigu, jättes olulised faktilised ja muud asjaolud osaliselt hindamata ning järeldades, et taotluse esitaja on teinud rohkem jõupingutusi kui hagejad, ning jättes arvesse võtmata REACH-määruse (1) artikli 25. — Hagejate sõnul on kemikaaliamet teinud ilmse hindamisvea, kuna ta ei võtnud arvesse kõiki olulisi faktilisi ja muid asjaolusid olukorras, mille reguleerimine on vaidlustatud otsuse eesmärk, ning kuna ta järeldas, et taotluse esitaja on teinud rohkem jõupingutusi kui hagejad, ning kuna ta ei võtnud arvesse hagejate muresid seoses selgroogsetel loomadel tehtavate katsete dubleerimisega taotluse esitaja poolt, mis on vastuolus REACH-määruse artikliga 25.
3.

Kolmanda väite kohaselt on rikutud ELTL artiklit 296 ja määruse nr 1/2003 artiklit 2 selles osas, et hageja hinnangul ei ole vaidlustatud otsuses esitatud piisavalt tõendeid ja see on põhjendamata.
2.

Teine väide, et kemikaaliamet on teinud ilmseid hindamisvigu, jättes olulised faktilised ja muud asjaolud osaliselt hindamata ning järeldades, et taotluse esitaja on teinud rohkem jõupingutusi kui hageja, ning jättes arvesse võtmata REACH-määruse (1) artikli 25. — Hageja sõnul on kemikaaliamet teinud ilmse hindamisvea, kuna ta ei võtnud arvesse kõiki olulisi faktilisi ja muid asjaolusid olukorras, mille reguleerimine on vaidlustatud otsuse eesmärk, ning kuna ta järeldas, et taotluse esitaja tegi rohkem jõupingutusi kui hageja, ning kuna ta ei võtnud arvesse hageja muresid seoses selgroogsetel loomadel tehtavate katsete dubleerimisega taotluse esitaja poolt, mis on vastuolus REACH-määruse artikliga 25.
3.

Kolmas väide, et on võimu kuritarvitatud, hagejat on ahistatud ning on rikutud hoolitsemiskohustust ja hea halduse põhimõtet.
—

ehkki ka see ei kuulu Üldkohtu pädevusse, siis kui Euroopa Liidu Kohus leiab, et hagejate kaebus on vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 264 sätetele põhjendatud, peab Üldkohus tegema Euroopa Kohtule ettepaneku tühistada liikmesriigi keskpanga seisukoht, millele toetus kostja, ning arvestades põhiõiguste harta artikli 41 lõike 1 punktis c, ELTL artiklis 296 ja direktiivi 2005/29/EÜ artikli 11 lõike 3 punktis c sätestatuga, peab ta üldjuhul oma otsuseid põhjendama;
1.

Esimene väide: rikutud on olulist vormi- ja menetlusnormi, mis sisaldub määruse (EL) 2015/1589 (1) artikli 15 lõike 1 esimeses lauses koostoimes artikliga 4 Hageja väitel leiab kostja, et abi täidab määruse (EL) 651/2014 (2) tingimusi. See takistab kostjal esialgse uurimismenetluse läbiviimist, samuti otsuse tegemist määruse (EL) 2015/1589 artikli 4 lõike 2, 3 või 4 tähenduses. See seisukoht on vastuolus õigusnormiga, sest kostjal on õigus määrusele (EL) 651/2014 tuginevat abi esialgselt uurida. Kauem kui kolm ja pool aastat kestnud uurimismenetlus on prima facie kontrollist läinud üle esialgseks uurimismenetluseks. Seega on kostja kohustatud määruse (EL) 2015/1589 artikli 15 lõike 1 esimese lause kohaselt tegema otsuse määruse (EL) 2015/1589 artikli 4 lõike 2, 3 või 4 tähenduses. Seda kohustust on kostja aga rikkunud, olles kaebuse põhjendamatuna tagasi lükanud, jättes märkimata, et vastav abi ei tekita kahtlusi seoses siseturuga kokkusobivusega.
1.

Esimene, kolmest osast koosnev väide, et rikutud on ELTL artiklit 107, kuna komisjon ei ole tõendanud Amazon EU S.à.r.l (edaspidi „LuxOpCO“) puhul majandusliku eelise olemasolu. — Esimene väiteosa rajaneb asjaolul, et ennetava otsuse vastuvõtmine, aga ka selle uuendamine 2011. aastal ei andnud eelist, kuivõrd tasu, mida kolmandad isikud oleksid tasunud immateriaalse vara kasutusõiguse eest, oleks olnud kõrgem sellest, mida LuxOpCo maksis litsentsilepingu alusel äriühingule Amazon Europe Holding Technologies SCS (edaspidi „LuxSCS“). Hageja leiab, et komisjoni 4. oktoobri 2017. aasta otsuses riigiabi kohta SA.38944, mida Luksemburgi Suurhertsogiriik andis äriühingule Amazon (edaspidi „vaidlustatud otsus“) leitakse ekslikult, et LuxOpCo poolt tegelikult makstud tasu erines turuhinnast. — Teine väiteosa, et esinevad faktilised ja õiguslikud vead, mistõttu on analüüs vaidlustatavas otsuses ennetava otsuse tegemisel tehingupõhise tootluse meetodi väidetavat ebaõiget rakendamist, samuti selle meetodi jaoks kontrollitava osapoole valikut ja parameetrite määramist puudutavas osas vastuoluline. — Kolmas väiteosa, mis põhineb väitel, et siirdehinna arvutamine viisil, nagu seda teeb komisjon vaidlustatavas otsuses, viiks tulemuseni, mis hälbiks oluliselt reaalturuväärtuse põhimõttest.
3.

Oma kolmandas väites väidab ta, et on rikutud hankemenetluste läbipaistvuse põhimõtet, kuna kostja avaldas hankemenetluse tulemused Euroopa Liidu Teatajas alles hilinemisega ning avalikustatud andmed ei olnud täielikud, nagu on ette nähtud liidu direktiivis. (3)
1.

Esimese väite kohaselt on tehtud ilmne hindamisviga ja rikutud on õigusnormi, kui otsustati, et Serbia importi ei arvestata kumuleeritult impordiga ülejäänud neljast uurimisalusest riigist vastavalt alusmääruse artikli 3 lõikele 4. (1)
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/41

29. detsembril 2017 esitatud hagi – United Parcel Service versus komisjon

(Kohtuasi T-834/17)

(2018/C 072/52)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Ühendriigid) (esindajad: solicitor A. Ryan, advokaadid F. Hoseinian ja W. Knibbeler)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— mõista UPSile tekitatud kahju eest välja hüvitis summas 1,742 miljardit eurot ja sellele lisanduvad intressid;

— mõista UPSile välja hüvitis maksusumma ulatuses, mis tal tuleb maksta seoses väljamõistetava hüvitisega, võttes aluseks maksumäära, mis kehtib kohtuotsus tegemise päeval; ja

— mõista käesoleva menetluse kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab, et talle hüvitataks ELTL artikli 340 alusel kahju, mis tekkis komisjoni otsusest C(2013) 431, juhtum COMP/M.6570 UPS/TNT Express (edaspidi „otsus“), mille Üldkohus tühistas 7. märtsil 2017 kohtuasjas T-194/13.

Hagi põhjenduses väidab hageja, et otsuses on oluliselt rikutud mitut õigusnormi, mis annavad UPSile õigusi. Hageja leiab, et iga rikkumine eraldi toetas otsust, takistas hagejal osta TNT ning saada kavandatud tehingust tulu.

Hageja väidab, et rikkumiste puhul on tegemist oluliste õigusrikkumistega, mis tehti otsuses 1) hinnakontsentratsiooni analüüsis; 2) tõhususanalüüsis; 3) hinnangus FedExi konkurentsivõimelisusele; ja 4) hinnangus konkurentsisuhete lähedusele.

Hageja leiab, et iga rikkumine eraldi või kõik rikkumised koos näitavad, et otsus on õigusvastane ning et tekib liidu vastutus ELTL artikli 340 alusel.

Hageja on ka seisukohal, et iga rikkumine tekitas talle kahju, sest kui neid ei oleks toime pandud, oleks UPS saanud TNT ära osta. Ilma hinnakontsentratsiooni analüüsita, tõhususanalüüsita, hinnanguta FedExi konkurentsivõimelisusele ja hinnanguta konkurentsisuhete lähedusele – mis hageja arvates olid kõik väärad – ei oleks tavaliselt ettevaatlik ja hoolas asutus kavandatud tehingut keelanud.

Hageja hinnangul tuleb ta ELTL artikli 340 alusel välja mõistetava hüvitisega panna olukorda, milles ta oleks olnud, kui õigusvastast otsust ei oleks vastu võetud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/39

18. detsembril 2017 esitatud hagi – Sierra versus EUIPO

(Kohtuasi T-819/17)

(2018/C 072/50)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Mercedes Sierra (Alicante, Hispaania) (esindaja: advokaat E. Fontes Vila)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul kohustada kostjat kustutama hageja kohta 2016. aasta hindamiste käigus koostatud hindamisaruandest („Appraisal Report“) mis tahes kriitika hageja suhtlusstiili kohta; hageja põhjendab oma nõuet väitega, et tema kohta kirjutatu ei vasta tõele ja et see riivab lisaks isiku põhiõigust väljendada vabalt oma ideid ja seisukohti.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud EUIPO otsuse peale, mille see amet on võtnud vastu hageja iga-aastase töötulemuste hindamise raames, 2016. aasta hindamiste käigus.

Hageja palub konkreetselt, et „Appraisal Report“’ist võetaks teatavad hinnangud välja.

Oma hagi põhjendab hageja väitega, et tal on ametis töötamise raames õigus väljendada vabalt oma seisukohti, ilma et tal tuleks karta, et teda selle eest karistatakse.

Hageja väidab, et on rikutud tema õigust väljendusvabadusele ja leiab, et põhjendustega, mis sisalduvad otsuses, millega ta jäeti ametnikuks edutamata, ehkki ta oli selle oma pühendumuse ja töö kvaliteedi ning sooritustega välja teeninud, võeti temalt võimalus end kaitsta.
1.

Esimene väide, et vääralt on hinnatud seost avaliku hanke lepingute „Tšehhi Vabariigis uue Lovosice-Dresdeni raudteeühenduse planeerimine ja keskkonnaanalüüs“, „Hinnang Tšehhi Vabariigis uue Praha-Dresden raudteeühenduse projektile“ ja „Uus raudtee Litoměřice-Ústí nad Labem-Saksa piir“ vahel. Vaidlustatud otsuse kohaselt on need avaliku hanke lepingud omavahel tihedalt seotud ja need oleks tulnud sõlmida koos kui piirsummat ületavad hanked. See järeldus põhineb asjas tehtud ebaõigel õiguslikul hinnangul; nimetatud avaliku hanke lepingute ese on erinev ja nende täitmine nõudis erinevate kutseoskustega spetsialistide kasutamist.
2.

Teine väide, et on rikutud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet ja õiguskindluse põhimõtet, tehtud ilmne hindamisviga ning on rikutud hea halduse põhimõtet.
—

Esimene väide: Otsused LS/MD/17/405, LS/PT/17/406 ja LS/MD/17/419 rikuvad juurdepääsu käsitleva otsuse artikli 4 lõike 1 punkti c, kuna hagejal ei võimaldata tutvuda teabega ettekäändel, et dokumendid olid kas tervikuna või osaliselt hõlmatud üldise eeldusega tutvumisega keeldumisest, sest tegu on konfidentsiaalsete dokumentiga, millele kehtib institutsioonidele kohaldatav ametisaladus.
1.

Esimene väide, et konkursiteade on õigusvastane. Hageja väidab, et III lisa artikkel 6.4, mis välistab konkursikomisjoni hinnangu vaidlustamiseks esitatud uuesti läbivaatamise taotluste positiivse lahendamise, on ebaseaduslik, kuna see on vastuolus põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud õigusega tõhusale õiguskaitsevahendile. Sellest tulenevalt on ka nimetatud sättele tuginev vaidlustatud otsus õigusvastane.
5.

Viies väide, et isegi kui leitakse, et Cagliari lennujaam ei olnud soodustatud isik seaduse 10/2010 kohaselt, rikkus komisjon ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna ta oleks pidanud kohaldama turumajanduse tingimustes tegutseva turuosalise testi Sardiinia maakonna tegevusele, isegi lähtudes tema enda oletusest, et Cagliari lennujaam oli maakonna vahendite passiivne „vahendaja“.
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/43

9. jaanuaril 2018 esitatud hagi – Holzer y Cia versus EUIPO – Annco (ANN TAYLOR)

(Kohtuasi T-3/18)

(2018/C 072/55)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Holzer y Cia, SA de CV (Mexico City, Mehhiko) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Annco, Inc. (New York, New York, Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärk „ANN TAYLOR“ – ELi kaubamärk nr 9 865 651

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 2. novembri 2017. aasta otsus asjas R 2370/2016-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— lugeda hagi vastuvõetavaks;

— tühistada vaidlustatud otsus;

— kinnitada ELi kaubamärgi nr 9 865 651 „ANN TAYLOR“ kehtivust kõigi taotlusega hõlmatud kaupade osas;

— mõista kohtukulud välja menetlusse astujalt.

Väide
ET Euroopa Liidu Teataja C 72/44

9. jaanuaril 2018 esitatud hagi – Holzer y Cia versus EUIPO – Annco, Inc. (AT ANN TAYLOR)

(Kohtuasi T-4/18)

(2018/C 072/56)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Holzer y Cia, SA de CV (Mexico city, Mehhiko) (esindaja: advokaat N. Fernández Fernández-Pacheco)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Annco, Inc. (New York, New York, Ühendriigid)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: hageja

Vaidlusalune kaubamärk: sõnalisi osi „AT ANN TAYLOR“ sisaldav ELi kujutismärk – ELi kaubamärk nr 11 197 647

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 8. novembri 2017. aasta otsus asjas R 2371/2016-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— lugeda hagi vastuvõetavaks;

— tühistada vaidlustatud otsus;

— kinnitada ELi kaubamärgi nr 11 197 647 „ANN TAYLOR“ kehtivust kõigi taotlusega hõlmatud kaupade osas;

— mõista kohtukulud välja menetlusse astujalt.

Väide
2.

Teine väide, et nõudes Lufthansalt NIKI müügi hõlbustamist teisele ostjale, ületas komisjon koondumisi käsitleva määruse artikli 7 lõike 3 lubatud kohaldamisala ja seetõttu rikkus komisjon proportsionaalsuse põhimõtet. Hageja sõnul on kõnesoleva määruse artikli 7 lõikes 3 kehtestatud tingimused asjakohased üksnes niivõrd, kuivõrd need on vajalikud antud juhtumil, tagamaks et sobimatu mõju sihtäriühingu tegevusele turul ja teatatud koondumise rakendusetapid pöörduks, et taastada status quo ante.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsuses on vääralt hinnatud õigusnorme ja ilmselgelt vääralt hinnatud asjaolusid. — Komisjon on vääralt hinnanud asjaolusid, kui jõudis järeldusele, et hagejale (Tšehhi Vabariiki puudutavas osas) ette heidetavat konkurentsivastast tegutsemist käsitles Tšehhi Vabariigi konkurentsiamet, ning hinnanud juhtumi puhul vääralt õigusnorme, kui leidis, et tingimused määruse nr 1/2003 artikli 13 kohaldamiseks olid (Tšehhi Vabariiki puudutavas osas) täidetud. — Komisjon ei analüüsinud põhjalikult kõiki hageja poolt talle teatatud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid ning sel põhjusel hindas asjaolusid vääralt, kui jõudis järeldusele, et hageja kirjalikud märkused ei vii kaebusele teistsuguse hinnangu andmiseni ning et ELTL artikli 101 rikkumise tuvastamise tõenäosus näib olevat madal, ning andis juhtumile väära õigusliku hinnangu, kui leidis, et määruse nr 773/2004 artikli 7 lõike 2 kohaldamise tingimused olid täidetud.
1.

Väited, mis puudutavad summasid, mis on põhikontrollide „Kohapealsete kontrollide piisav kvaliteet“ ja „Maksetaotluste piisav kontrollimine“ puuduste, põhikontrolli „Kulude mõistlikkuse asjakohane hindamine“ puuduste – Otseostudega seotud kulud ning põhikontrolli „Kulude mõistlikkuse asjakohane hindamine“ puuduste – Hindamiskomiteega seotud kulud alusel liidupoolsest rahastamisest välja jäetud: — rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 kohast vastavuse kontrolli menetlust ning rakendusmääruse nr 908/2014 artiklit 34, kuna komisjon tõi välja uusi põhjusi, toetamaks oma järeldusi kohapealsete kontrollide kvaliteedi osas; — rikutud on õiguskindluse põhimõtet, kuna kohapealsete kontrollide piisava kvaliteediga seoses puudusid selged kriteeriumid ja suunised; — rikutud on usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet ja määruse nr 1306/2013 artikli 52 kohast vastavuse kontrolli menetlust, kuna tehtud on põhjendamatuid finantskorrektuure; — rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 kohast vastavuse kontrolli menetlust ja finantskorrektuuride arvutamise suuniseid seoses vastavalt meetmele 311 eelarveaastate 2013, 2014 ja 2015 suhtes tehtud finantskorrektsiooniga; — rikutud on finantskorrektuuride arvutamise suuniseid, kuna finantskorrektsioon on tehtud ulatuses, mis ei ole proportsionaalne liidule rahalise kahju tekkimise tegeliku ohuga; — rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 kohast vastavuse kontrolli menetlust ja finantskorrektuuride arvutamise suuniseid, kuna finantskorrektsioone tehti seoses kohapealsete kontrollide piisava kvaliteediga; — rikutud on rakendusmääruse nr 908/2014 artikli 34 lõiget 6, delegeeritud määruse nr 907/2014 artikli 12 lõiget 8, finantskorrektuuride arvutamise suuniseid ja proportsionaalsuse põhimõtet seoses korrektuuride tegemisega kõigi kulude puhul, mille tagasimaksmist nõutakse; — rikutud on määruse nr 1306/2013 artikli 52 lõike 2 kohast vastavuse kontrolli menetlust, finantskorrektuuride arvutamise suuniseid ja proportsionaalsuse põhimõtet aluse määratlemisel korrektuuride tegemiseks kontrollietapis olevate projektide puhul;
1.

Esimene väide, et rikutud on määruse nr 1306/2013 (1) artikli 52 lõiget 1, kuna asjaolude ebaõige tuvastamise ja õigusnormide ebaõige tõlgendamise tulemusel on kohaldatud finantskorrektsiooni, kuigi Poola Vabariigi kulud on tehtud kooskõlas liidu õigusnormidega.
—

Hageja väidab selles osas, et vaidlustatud otsus on õigusvastane, kuna see on vastu võetud niisuguse otsustamisprotsessi tulemusena, mille käigus i) puudusid läbipaistvuse tagamiseks vajalikud vormi- ja menetlusnõuded; ii) ei võetud nõuetekohaselt arvesse vaidlusaluse hinnangu andmisel tähtsust omavaid asjaolusid.
—

tühistada komisjoni 31. oktoobri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1982, millega kehtestatakse uuesti lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist ja Vietnamist pärit ning äriühingute Dongguan Luzhou Shoes Co. Ltd, Dongguan Shingtak Shoes Co. Ltd, Guangzhou Dragon Shoes Co. Ltd, Guangzhou Evervan Footwear Co. Ltd, Guangzhou Guangda Shoes Co. Ltd, Long Son Joint Stock Company ja Zhaoqing Li Da Shoes Co. Ltd toodetud nahast pealsetega jalatsite impordi suhtes ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks ning täidetakse Euroopa Kohtu otsust liidetud kohtuasjades C-659/13 ja C-34/14 (ELT 2017, L 285, lk 14); ja