32

Neil asjaoludel otsustas Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (välismaalastega seotud asju lahendav kohus, Belgia) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas liidu õigust, täpsemalt ELTL artiklit 20 ning direktiivi [2008/115] artikleid 5 ja 11 koostoimes harta artiklitega 7 ja 24, tuleb tõlgendada nii, et teatavatel asjaoludel on sellega vastuolus siseriiklik praktika, mille kohaselt elamisloataotluse kohta, mille on perekonna taasühinemiseks liidu kodanikuga esitanud tema kolmanda riigi kodanikust pereliige liikmesriigis, kus elab asjaomane liidu kodanik, kes ei ole kasutanud õigust vabalt liikuda ja vabalt elukohta valida ning kellel on selle liikmesriigi kodakondsus (edaspidi „staatiline liidu kodanik“), tehakse menetlusse võtmata jätmise otsus, millega võib kaasneda väljasaatmisotsuse tegemine, ainuüksi põhjendusel, et asjaomase kolmanda riigi kodanikust pereliikme suhtes kehtib Euroopa mõõtmega sisenemiskeeld? a) Kas niisuguste asjaolude hindamisel on oluline, et staatilise liidu kodaniku ja tema kolmanda riigi kodanikust pereliikme vahel oleks sõltuvussuhe, mis ulatub kaugemale pelgalt peresidemetest? Kui vastus on jaatav, siis millised tegurid on sõltuvussuhte olemasolu tuvastamisel asjakohased? Kas selles suhtes saab juhinduda kohtupraktikast, mis käsitleb perekonnaelu olemasolu [Roomas 4. novembril 1950 alla kirjutatud inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK“)] artikli 8 ja harta artikli 7 tähenduses? b) Mis puudutab täpsemalt alaealisi lapsi, siis kas ELTL artikkel 20 nõuab enamat kui bioloogiline side kolmanda riigi kodanikust vanema ja liidu kodanikust lapse vahel? Kas sellega seoses on oluline tõendada kooselu või piisab emotsionaalsetest ja rahalistest sidemetest, nagu elamise või külastamise korraldus või elatise maksmine? Kas selles suhtes saab juhinduda põhjendustest kohtuotsustes Ogieriakhi (C‑244/13, EU:C:2014:2068, punktid 38 ja 39), Singh jt (C‑218/14, EU:C:2015:476, punkt 54) ning O. jt, (C‑356/11 ja C‑357/11, EU:C:2012:776, punkt 56)? Vt selle kohta ka [10. mai 2017. aasta kohtuotsus Chavez-Vilchez jt (C‑133/15, EU:C:2017:354)]. c) Kas niisuguste asjaolude hindamisel on oluline, et perekonnaelu oleks tekkinud ajal, mil kolmanda riigi kodaniku suhtes juba kehtis sisenemiskeeld ja talle oli seega teada, et ta viibib liikmesriigis ebaseaduslikult? Kas sellele asjaolule võib tugineda, et välistada elamisloamenetluste võimalik kuritarvitamine perekonna taasühinemise kontekstis? d) Kas niisuguste asjaolude hindamisel on oluline, et sisenemiskeelu kehtestamise otsuse peale ei ole direktiivi 2008/115 artikli 13 lõike 1 tähenduses esitatud kohtule kaebust või et kaebus on jäetud rahuldamata? e) Kas see, et sisenemiskeeld kehtestati avaliku korraga seotud kaalutlustel või ebaseadusliku riigisviibimise tõttu, on asjakohane? Kui vastus on jaatav, siis kas lisaks tuleb kontrollida, kas asjaomane kolmanda riigi kodanik kujutab endast tõelist, vahetut ja piisavalt tõsist ohtu mõnele ühiskonna põhihuvile? Kas sellega seoses võib direktiivi 2004/38 artikleid 27 ja 28, mis on üle võetud [15. detsembri 1980. aasta seaduse] artiklitega 43 ja 45, ning Euroopa Kohtu vastavateemalist praktikat, mis puudutab avalikku korda, analoogia alusel kohaldada staatiliste liidu kodanike pereliikmetele (vt [13. septembri 2016. aasta kohtuotsus Rendón Marín (C‑165/14, EU:C:2016:675) ja 13. septembri 2016. aasta kohtuotsus CS (C‑304/14, EU:C:2016:674)])? 2. Kas liidu õigust, täpsemalt direktiivi 2008/115 artiklit 5 ning harta artikleid 7 ja 24, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik praktika, mille kohaselt [elamisloa]taotlust, mis on staatilise liidu kodanikuga perekonna taasühinemiseks esitatud liikmesriigi territooriumil pärast sisenemiskeelu kehtestamist, keeldutakse menetlusse võtmast, tuginedes kehtivale sisenemiskeelule, võtmata arvesse era- ja perekonnaelu ega taotluses nimetatud asjaomaste laste huve? 3. Kas liidu õigust, täpsemalt direktiivi 2008/115 artiklit 5 ning harta artikleid 7 ja 24, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik praktika, mille kohaselt kolmanda riigi kodaniku suhtes, kelle suhtes juba kehtib sisenemiskeeld, tehakse väljasaatmisotsus, võtmata arvesse era- ja perekonnaelu ega nende asjaomaste laste huve, keda on nimetatud [elamisloa]taotluses, mis perekonna taasühinemiseks staatilise liidu kodanikuga esitati pärast sisenemiskeelu kehtestamist? 4. Kas direktiivi 2008/115 artikli 11 lõiget 3 tuleb mõista nii, et kolmanda riigi kodanik peab jõustunud ja kehtiva sisenemiskeelu tühistamise või peatamise taotluse esitama üldjuhul alati väljaspool liidu territooriumi või esineb olukordi, kus ta võib selle taotluse esitada ka liidu territooriumil? a) Kas direktiivi 2008/115 artikli 11 lõike 3 kolmandat ja neljandat lõiku tuleb mõista nii, et sama direktiivi artikli 11 lõike 3 esimest lõiku, milles on sätestatud, et sisenemiskeelu tühistamise või peatamise võimalust võib kaaluda üksnes juhul, kui asjaomane kolmanda riigi kodanik tõendab, et ta on territooriumilt lahkunud täielikus kooskõlas tagasisaatmisotsusega, tuleb eranditult järgida igal konkreetsel juhul või igas olukorras? b) Kas direktiivi 2008/115 artiklitega 5 ja 11 on vastuolus tõlgendus, mille kohaselt võib elamisloataotluse perekonna taasühinemiseks staatilise liidu kodanikuga, kes ei ole kasutanud õigust vabalt liikuda ja vabalt elukohta valida, võrdsustada kaudse (ajutise) taotlusega tühistada või peatada jõustunud ja kehtiv sisenemiskeeld, mis jõustub uuesti, kui selgub, et riigis elamise tingimused ei ole täidetud? c) Kas on oluline, et kohustusega esitada sisenemiskeelu tühistamise või peatamise taotlus päritoluriigis võib kaasneda kõigest ajutine kolmanda riigi kodaniku ja staatilise liidu kodaniku lahusolek? Kas esineb olukordi, kus ajutine lahusolek on harta artiklitega 7 ja 24 siiski vastuolus? d) Kas on oluline, et kohustus esitada sisenemiskeelu tühistamise või peatamise taotlus päritoluriigis toob ainsa tagajärjena kaasa selle, et vajaduse korral peab liidu kodanik piiratud ajaks liidu territooriumilt lahkuma? Kas esineb olukordi, kus see, et staatiline liidu kodanik on kohustatud piiratud ajaks liidu territooriumilt lahkuma, on ELTL artikliga 20 siiski vastuolus?“