ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(kolmas koda)

30. aprill 2014

Kohtuasi F‑88/13

Desislava Kolarova

versus

Teadusuuringute Rakendusamet (REA)

Avalik teenistus – Teadusuuringute Rakendusameti töötajad – Menetlusküsimused – Vastuvõetamatuse vastuväide – Teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutusele antud pädevus – Individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ametile delegeerimine – Individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti otsuste peale esitatud hagi – Delegeeriva institutsiooni vastu esitatud hagi– Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: ELTL artikli 270 alusel esitatud hagi, milles D. Kolarova palub tühistada individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti töötasu ja individuaalsete rahaliste õiguste üksuse juhataja otsus, millega jäeti rahuldamata taotlus maksta tema ema kui Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad”) VII lisa artikli 2 lõike 4 kohaselt ülalpeetava lapsega võrdsustatud isiku eest toetust, ning hüvitada mittevaralise kahju, mis nimetatud üksus oma etteheidetega tema taotluse läbivaatamisel väidetavalt tekitas.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta D. Kolarova kohtukulud tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Teadusuuringute Rakendusameti kohtukulud.

Kokkuvõte

Ametnike hagid – Kostja staatus – Teadusuuringute Rakendusamet – Teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutusele antud pädevuse delegeerimine – Delegeeriva asutuse vastu esitatud hagi – Vastuvõetamatus

(Personalieeskirjad, artikkel 91a)

Mis puudutab toetuste määramise õigust, mille suhtes delegeeris Teadusuuringute Rakendusamet teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutusele antud pädevuse teostamise individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ametile, on kohaldatavate õigusnormide ja eelkõige personalieeskirjade artikli 91a kohaselt kostjaks komisjon, kui nimetatud ameti otsuse peale esitatakse hagi.

Hagi, millega Teadusuuringute Rakendusameti teenistuja vaidlustab individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti otsuse, on vastuvõetamatu, kui see on esitatud nimetatud rakendusameti vastu.

(vt punktid 17 ja 18)

Viide:

Avaliku Teenistuse Kohus: 12. detsember 2013, kohtuasi F‑22/12: Hall vs. komisjon ja CEPOL (punkt 25).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

20. märts 2014

Kohtuasi F‑33/13

Luigi Marcuccio

versus

Euroopa Komisjon

Avalik teenistus – Kodukorra artikli 34 lõiked 1 ja 6 – Faksi teel tähtaegselt esitatud hagi – Advokaadi omakäeline allkiri, mis erineb posti teel saadetud hagiavalduse originaalil olevast allkirjast – Hilinenult esitatud hagi – Ilmselge vastuvõetamatus

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, millega L. Marcuccio palub tühistada otsuse, millega Euroopa Komisjon keeldus maksmast summat, mis vastab rahalisele hüvitisele kasutamata põhipuhkuse eest. Hagiavalduse originaali saatmisele kirja teel eelnes Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse faksi teel 8. aprillil 2013 sellise dokumendi saatmine, millele viidati kui kirja teel saadetud hagiavalduse originaali ärakirjale.

Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Jätta L. Marcuccio kohtukulud tema enda kanda.

Kokkuvõte

Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Faksi teel tähtaegselt esitatud hagiavaldus – Advokaadi omakäeline allkiri, mis erineb posti teel saadetud hagiavalduse originaalil olevast allkirjast – Tagajärg – Faksi saamise kuupäeva arvessevõtmata jätmine hagi esitamise tähtaja järgimise hindamisel

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 34 lõige 6; personalieeskirjad, artikli 91 lõige 3)

Mis puudutab seost, mis on hagejat esindava advokaadi allkirjal, mis on Avaliku Teenistuse Kohtusse faksi teel saadetud hagiavaldusel, ja allkirjal, mis on kümme päeva hiljem esitatud originaalil, siis juhul, kui faksi teel esitatud hagiavaldusel ei ole sama allkiri mis seejärel esitatud hagiavalduse originaalil, ei saa hagi esitamise tähtaja järgimisel faksi teel saadetud hagiavaldust arvesse võtta.

Avaliku Teenistuse Kohtu poolt kodukorra artikli 34 lõike 6 range kohaldamine vastab nimelt õiguskindluse nõudele ja vajadusele hoida õigusemõistmise käigus ära mis tahes diskrimineerimine või suvaline kohtlemine.

(vt punktid 30 ja 31)

Viited:

Euroopa Kohus: 22. september 2011, kohtuasi C‑426/10 P: Bell & Ross vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (punkt 43).

Avaliku Teenistuse Kohus: 11. märts 2013, kohtuasi F‑131/12: Marcuccio vs. komisjon (punkt 24).

Euroopa Liidu Üldkohus: 14. november 2013, kohtuasi T‑283/13 P: Marcuccio vs. komisjon (punktid 14 ja 19).
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Faksi teel tähtaegselt esitatud hagiavaldus – Advokaadi omakäeline allkiri, mis erineb posti teel saadetud hagiavalduse originaalil olevast allkirjast – Tagajärg – Faksi saamise kuupäeva arvessevõtmata jätmine hagi esitamise tähtaja järgimise hindamisel

(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 34 lõiked 1 ja 6; personalieeskirjad, artikli 91 lõige 3)

Selleks et liidu avaliku teenistuse kohtumenetluses oleksid kõikide menetlusdokumentide originaalid esitatud nõuetekohaselt, panevad Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 34 sätted ja eelkõige selle lõige 1 ja lõige 6, mis võimaldab hagiavalduse esitamist faksi teel, poole esindajale kohustuse anda omakäeline allkiri dokumendile enne selle faksi teel saatmist ning esitada järgneva kümne päeva jooksul Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleile sama originaal.

Neil asjaoludel tuleb märkida, kui selgub, et dokumendi originaal, mis esitati paberkandjal kohtukantseleile kümne päeva jooksul pärast selle dokumendi ärakirja faksi teel esitamist, ei kanna sama allkirja, mis on faksi teel saadetud dokumendil, siis peab tõdema, et Avaliku Teenistuse Kohtu kantseleisse saabusid kaks eraldiseisvat menetlusdokumenti, ehkki allkirja on andud üks ja see sama isik. Nimelt kuna Avaliku Teenistuse Kohus ei pea kontrollima, kas tekstid on sõnasõnalt samad, on selge, et kui kahest dokumendist ühele antud allkiri ei ole sama kui teisele dokumendile antud allkiri, siis faksi teel saadetud koopia ei ole posti teel saadetud originaaldokumendi ärakiri.

Pealegi kui faksiga saadetud dokumendi edastamine ei vasta kodukorra artiklis 34 kehtestatud õiguskindluse nõudele, siis hagi esitamise tähtaja järgimisel ei saa faksi teel saadetud dokumendi edastamise kuupäeva võtta arvesse.

(vt punktid 19, 20 ja 22)

Viide:

Esimese Astme Kohus: 13. november 2001, kohtuasi T‑138/01 R: F vs. kontrollikoda (punktid 8 ja 9).
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS

(esimene koda)

1. august 2016

Mario Animali ja teised

versus

Euroopa Komisjon

„Avalik teenistus — Ametnikud — Pensionid — Personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõige 2 — Teistes pensioniskeemides omandatud pensioniõiguste ülekandmine liidu pensioniskeemi — Staažilisa tunnustamise otsus, millega kohaldati personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uusi üldisi rakenduseeskirju — Kodukorra artikkel 81 — Ilmselgelt põhjendamatu hagi”

Ese:

Hagi, mis on esitatud ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingu suhtes, ja milles Mario Animali, Hilke Riemer‑Sullivan, Bo Skovsboell ja Michal Strojwas nõudsid, et tühistataks Euroopa Komisjoni otsused, millega tunnustati neile enne liidu teenistusse asumist siseriikliku pensioniskeemi raames omandatud pensioniõiguste ülekandmisest Euroopa Liidu pensioniskeemi tulenevat staažilisa; samuti nõudsid nimetatud isikud, et vajalikus ulatuses tühistataks otsused, millega jäeti nende kaebused rahuldamata.

Otsus:

Jätta hagi ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Pooled kannavad ise oma kohtukulud.

Kokkuvõte

Institutsioonide aktid – Ajaline kohaldamine – Uue õigusnormi kohene kohaldamine varasema normi kehtivusajal tekkinud olukordade tulevaste tagajärgede suhtes – Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute üldiste rakendussätete vastuvõtmine – Kohaldamine omandatud pensioniõiguste ülekandmisele, mida on taotletud enne uue õigusnormi vastuvõtmist, kuid mis on viidud ellu pärast selle jõustumist – Õiguspäraselt omandatud õiguste rikkumine – Puudumine (Personalieeskirjad, VIII lisa artikli 11 lõige 2) Ametnikud – Pensionid – Enne liidu teenistusse asumist omandatud pensioniõigused – Ülekandmine liidu skeemi – Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute üldiste rakendussätete vastuvõtmine – Ametnike, kelle pensioniõiguste kogumaksumus kanti liidu pensioniskeemi üle vastavalt enne ja pärast nimetatud sätete jõustumist, erinev kohtlemine – Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine – Puudumine (Personalieeskirjad, VIII lisa artikli 11 lõige 2)
Vältimaks seda, et kaoks nimetatud sättes ette nähtud sellise menetluse kasulik mõju, mille eesmärk on menetlusega seotud kohtukulude kohta lõpliku otsuse tegemine, ei saa nõustuda seisukohaga, et vaidlus nimetatud artikli tähenduses tekib ainult siis, kui kohtuvaidluse võitnud poole esitatud hüvitamise taotluse saanud pool on sellele sõnaselgelt ja täielikult vastu.

Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 106 lõikes 1 on sätestatud, et kui hüvitatavate kulude üle tekib vaidlus, lahendab nimetatud kohus selle huvitatud poole taotlusel ja pärast vastaspoole seisukohtade ärakuulamist määrusega, mis ei kuulu edasikaebamisele.

Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 105 punkti c alusel on hüvitamisele kuuluvad kulud „menetlusega seotud vältimatud poolte kulud, eelkõige sõidu- ja elamiskulud ning esindaja-, nõustaja- või advokaaditasud.“ Nimetatud sättest tuleneb, et hüvitamisele kuuluvad kulud on piiratud ühest küljest kuludega, mis on seotud menetlusega nimetatud kohtus, ja teisest küljest sellel eesmärgil tehtud vältimatute kuludega.

Liidu kohtul puudub õigus määrata kindlaks poolte poolt oma advokaatidele makstava tasu suurus, ent ta võib kindlaks määrata summa, mis tuleb kohtukulude tasumise eest vastutaval poolel hüvitada. Kohtukulude kindlaksmääramise taotluse üle otsustamisel ei pea liidu kohus arvestama siseriiklikke kehtivaid advokaadi tasumäärasid ega mis tahes selle kohta sõlmitud kokkulepet huvitatud poole ja tema esindajate või nõustajate vahel.

Tasumäärasid reguleerivate liidu õigusnormide puudumisel tuleb kohtul vabalt hinnata juhtumi asjaolusid, arvestades kohtuvaidluse eesmärki ja olemust, selle olulisust liidu õiguse seisukohalt, samuti kohtuasja keerukust, esindajate või nõustajate tehtud töö mahtu kohtumenetluses ja poolte majanduslikke huve menetluses.

Avaliku Teenistuse Kohus arvestab hüvitatavate kohtukulude summat kindlaks määrates kõigi kohtuasja asjaoludega kuni kohtukulude kindlaksmääramise kohtumääruse tegemiseni, sh kohtukulude kindlaksmääramise kohtumäärusega seotud vältimatute kuludega.

(vt punktid 35–38)

Viited:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtumäärus, 23.3.2012, Kerstens vs. komisjon, T‑498/09 P‑DEP, EU:T:2012:147, punkt 15.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärused, 10.11.2009, X vs. parlament, F‑14/08 DEP, EU:F:2009:149, punkt 22; 26.4.2010, Schönberger vs. parlament, F‑7/08 DEP, EU:F:2010:32, punktid 23 ja 24, ja 27.9.2011, De Nicola vs. EIP, F‑55/08 DEP, EU:F:2011:155, punkt 41.
Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute üldiste rakendussätete kohaldamine muus pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi ülekandmisele, mida on taotletud enne uute üldiste rakendussätete vastuvõtmist, kuid mis on viidud ellu pärast nende sätete jõustumist, ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus.

Üldtunnustatud põhimõtte kohaselt kohaldatakse tekkivate olukordade suhtes ning varasema õigusnormi kehtivusajal tekkinud, kuid väljakujunemata olukordade tulevastele tagajärgede suhtes kohe uut õigusnormi, kui ei ole ette nähtud teisiti. Teisiti on üksnes niisuguste olukordade puhul, mis on tekkinud ja lõplikult realiseerunud varasema normi kehtivusajal ja mis loovad omandatud õigusi. Õigust võib pidada omandatuks, kui selle aluseks olnud asjaolu ilmnes enne õigusnormide muutmist. See ei ole siiski nii õiguse puhul, mille aluseks olnud asjaolu ei realiseerunud muudatuse esemeks olnud õigusnormide kehtivusajal.

Esiteks ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus kohe selliste uute üldiste rakendussätete kohaldamine.

Teiseks ei muuda sellise ettepaneku edastamine, mis esitatakse ametnikule või teenistujale, kes esitas muus pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi ülekandmise, ega seda vähem sellise taotluse pelk esitamine asjaomase isiku õiguslikku olukorda ega tekita siduvaid õiguslikke tagajärgi. Seega ei olnud ametnikul või teenistujal omandatud õigusi, mida oleks saanud uute üldiste rakendussätete kohaldamisega rikkuda.

Pealegi omandab ametnik või teenistuja õiguse pensioniõigusliku staaži aastate eest staažilisa tunnustamisele alles pärast seda, kui tema muus skeemis omandatud pensioniõiguste kogumaksumus on liidu pensioniskeemi üle kantud.

(vt punktid 32–35, 37)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 151–154 ja seal viidatud kohtupraktika.
Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute rakenduseeskirjade kohaldamine muu pensioniskeemi raames omandatud pensioniõiguste ülekandmise suhtes, mida taotleti enne nende eeskirjade vastuvõtmist, aga mis sooritati pärast nende eeskirjade jõustumist, ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus.

Üldtunnustatud põhimõtte kohaselt kohaldatakse tekkivate olukordade suhtes ning varasema õigusnormi kehtivusajal tekkinud, kuid väljakujunemata olukordade tulevastele tagajärgede suhtes kohe uut õigusnormi, kui ei ole ette nähtud teisiti. Teisiti on üksnes niisuguste olukordade puhul, mis on tekkinud ja lõplikult realiseerunud varasema normi kehtivusajal ja mis loovad omandatud õigusi. Õigust võib pidada omandatuks, kui selle aluseks olnud asjaolu ilmnes enne õigusnormide muutmist. See ei ole siiski nii õiguse puhul, mille aluseks olnud asjaolu ei teostunud muudatuse esemeks olnud õigusnormide kehtivusajal.

Ent esiteks ei ole niisugune uute üldiste rakenduseeskirjade kohene rakendamine personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus.

Teiseks ei muuda puudutatud isiku õiguslikku olukorda ega too kohustuslikke õiguslikke tagajärgi kaasa ei vanaduspensioni staažilisa ettepaneku teatavakstegemise ametnikule või teenistujale, kes taotles muu pensioniskeemi raames omandatud pensioniõiguste üleviimist liidu pensioniskeemi, ega ammugi mitte niisuguse üleviimise taotluse esitamine. Seega ei olnud ametnikul või teenistujal olemas omandatud õigusi, mida oleks saanud uute sätete kohaldamisega rikkuda.

Ametniku või teenistuja õigus saada staažilisa tekib lõplikult alles siis, kui liidu pensioniskeemi on üle kantud rahasumma, mis vastab teises skeemis omandatud õigustele.

Ka ei saa eraõiguslik isik tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, et vaidlustada uue sätte õiguspärasust, eriti valdkonnas, kus seadusandjal on lai kaalutlusruum.

(vt punktid 24–27, 29 ja 36)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 151–154 ja 170 ning seal viidatud kohtupraktika.
Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute üldiste rakendussätete kohaldamine teises pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi ülekandmisel, mida taotleti enne nimetatud sätete vastuvõtmist, kuid mis viidi ellu pärast nende jõustumist, ei ole vastuolus personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2.

Üldtunnustatud põhimõtte kohaselt kohaldatakse tekkivate olukordade suhtes ning varasema õigusnormi kehtivusajal tekkinud, kuid lõplikult realiseerumata tulevaste tagajärgede suhtes kohe uut õigusnormi, kui ei ole ette nähtud teisiti. Teisiti on üksnes niisuguste olukordade puhul, mis on tekkinud ja lõplikult realiseerunud varasema normi kehtivusajal ja mis loovad omandatud õigusi. Õigust võib pidada omandatuks, kui selle aluseks olnud asjaolu ilmnes enne õigusnormide muutmist. See ei ole siiski nii õiguse puhul, mille aluseks olnud asjaolu ei teostunud muudatuse esemeks olnud õigusnormide kehtivusajal.

Samas tuleb märkida, et esiteks ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus niisugune uute üldiste rakendussätete kohene kohaldamine.

Teiseks ei muuda niisuguse teises pensioniskeemis omandatud pensioniõiguste liidu pensioniskeemi üle kandmise taotluse esitanud ametnikule või teenistujale pensioniõigusliku staažilisa ettepaneku edastamine või veelgi vähem sellise taotluse pelk esitamine asjaomase isiku õiguslikku olukorda ega tekita siduvaid õiguslikke tagajärgi. Seega ei olnud ametnikul või teenistujal omandatud õigusi, mida oleks saanud uute sätete kohaldamisega rikkuda.

Lisaks tekib ametniku või teenistuja õigus selle suhtes, et tema staažilisa aastaid tunnustatakse, täielikult alles pärast seda, kui tema teises skeemis omandatud pensioniõiguste kogumaksumus on liidu pensioniskeemi üle kantud.

(vt punktid 23–26, 28)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 151–154 ja seal viidatud kohtupraktika.
Personalieeskirjade VIII lisa artiklite 11 ja 12 uute rakenduseeskirjade kohaldamine muu pensioniskeemi raames omandatud pensioniõiguste ülekandmise suhtes, mida taotleti enne nende eeskirjade vastuvõtmist, aga mis sooritati pärast nende eeskirjade jõustumist, ei ole personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus.

Üldtunnustatud põhimõtte kohaselt kohaldatakse tekkivate olukordade suhtes ning varasema õigusnormi kehtivusajal tekkinud, kuid väljakujunemata olukordade tulevastele tagajärgede suhtes kohe uut õigusnormi, kui ei ole ette nähtud teisiti. Teisiti on üksnes niisuguste olukordade puhul, mis on tekkinud ja lõplikult realiseerunud varasema normi kehtivusajal ja mis loovad omandatud õigusi. Õigust võib pidada omandatuks, kui selle aluseks olnud asjaolu ilmnes enne õigusnormide muutmist. See ei ole siiski nii õiguse puhul, mille aluseks olnud asjaolu ei teostunud muudatuse esemeks olnud õigusnormide kehtivusajal.

Ent esiteks ei ole niisugune uute üldiste rakenduseeskirjade kohene rakendamine personalieeskirjade VIII lisa artikli 11 lõikega 2 vastuolus.

Teiseks ei muuda puudutatud isiku õiguslikku olukorda ega too kohustuslikke õiguslikke tagajärgi kaasa ei vanaduspensioni staažilisa ettepaneku teatavakstegemise ametnikule või teenistujale, kes taotles muu pensioniskeemi raames omandatud pensioniõiguste üleviimist liidu pensioniskeemi, ega ammugi mitte niisuguse üleviimise taotluse esitamine. Seega ei olnud ametnikul või teenistujal olemas omandatud õigusi, mida oleks saanud uute sätete kohaldamisega rikkuda.

Ametniku või teenistuja õigus saada staažilisa tekib lõplikult alles siis, kui liidu pensioniskeemi on üle kantud rahasumma, mis vastab teises skeemis omandatud õigustele.

Ka ei saa eraõiguslik isik tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele, et vaidlustada uue sätte õiguspärasust, eriti valdkonnas, kus seadusandjal on lai kaalutlusruum.

(vt punktid 23–26, 28 ja 35)

Viide:

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus, 13.10.2015, komisjon vs. Verile ja Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, punktid 151–154 ja 170 ning seal viidatud kohtupraktika.
Võimalus lepingulise töötaja lepingut pikendada on üksnes võimalus, mille kasutamine on jäetud pädeva asutuse otsustada, kuna institutsioonidel on oma teenistusüksuste töö korraldamisel vastavalt neile antud ülesannetele ning sellest lähtudes nende käsutuses oleva personali ametisse nimetamisel ulatuslik kaalutlusõigus, ent seda tingimusel, et ametisse nimetamine toimub teenistuse huvides.

Lisaks on pädev asutus teenistuja suhtes otsuse tegemisel kohustatud arvesse võtma kõiki asjaolusid, mis võivad tema otsust määrata, ehk teisisõnu mitte ainult teenistuse huve, vaid muu hulgas ka asjaomase teenistuja huve. See tuleneb nimelt administratsiooni hoolitsemiskohustusest, mis väljendab Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadega ja analoogia alusel Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimustega ametiasutusele ja selle teenistujatele antud vastastikuste õiguste ja kohustuste tasakaalu.

Kuid hoolitsemiskohustust ei või tõlgendada nii, et administratsioonil on kohustus kontrollida, enne kui ta otsustab lepingulise töötaja tähtajalise lepingu pikendamata jätta, kas lepingulist töötajat on võimalik teisele ametikohale üle viia.

Võttes arvesse ulatuslikku kaalutlusõigust, mis institutsioonidele sellega seoses on antud, on kohtu kontroll igal juhul piiratud ilmse vea või võimu kuritarvitamise puudumise kontrollimisega.

(vt punktid 18–20 ja 22)

Viited:

Esimese Astme Kohus: kohtuotsused Kyrpitsis vs. EMSK, T‑13/95, EU:T:1996:50, punkt 52; Potamianos vs. komisjon, T‑160/04, EU:T:2008:438, punkt 30, ja ETF vs. Landgren, T‑404/06 P, EU:T:2009:313, punkt 162.

Euroopa Liidu Üldkohus: kohtuotsus komisjon vs. Macchia, T‑368/12 P, EU:T:2014:266, punkt 59.
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHTU ESIMESE KOJA PRESIDENDI MÄÄRUS

12. jaanuar 2015

Kohtuasi F‑49/14

DQ jt

versus

Euroopa Parlament

Hagejate hagist loobumine – Registrist kustutamine – Kodukorra artikli 103 lõige 5 – Kohtukulude jaotus – Kohtukulude väljamõistmine kostjalt

Ese: ELTL artikli 270 alusel, mida vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euratomi asutamislepingule, esitatud hagi, milles DQ ja lisas nimetatud teised hagejad esitasid Avaliku Teenistuse Kohtule hagi, milles nad palusid järgmist: tühistada teadmata kuupäevaga otsus, millega Euroopa Parlamendi suulise tõlke ja konverentside peadirektoraadi direktor (edaspidi „direktor”) nimetati nende esimeseks hindajaks 2014. aasta hindamise raames, mis puudutas aastat 2013 (edaspidi „2014. aasta hindamine”); „peatada” vajalikus ulatuses 2014. aasta hindamine; „kõrvaldada kohe ametist” suulise tõlke ja konverentside peadirektoraadi ungari suulise tõlke osakonna (edaspidi „ungari osakond”) juhataja; „võtta kõik vajalikud meetmed [nende] turvalisuse tagamiseks töökohal, teavitades muu hulgas pädevat turvateenistust”.

Otsus: Kustutada kohtuasi F‑49/14: DQ jt vs. parlament Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuasjade registrist. Jätta Euroopa Parlamendi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja DQ ja teiste lisas nimetatud hagejate, kelle nimed on jäetud anonüümseks, kohtukulud käesolevas kohtuasjas ja kohtuasjas F‑49/14 R.

Kokkuvõte

Kohtumenetlus – Kohtukulud – Teise poole käitumise tõttu hagist loobumine

(Personalieeskirjad, artikkel 24; Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikli 103 lõige 5)

Avaliku Teenistuse Kohtu kodukorra artikli 103 lõike 5 kohaselt mõistetakse kohtukulud välja hagist loobunud poolelt, kui vastaspool on oma märkustes hagist loobumise kohta seda nõudnud. Hagist loobunud poole taotlusel kannab kohtukulud siiski vastaspool, kui see on viimase käitumise tõttu õigustatud.

Seda sätet tuleb kohaldada olukorras, kus on esitatud hagi, milles palutakse tühistada otsus nimetada ametnik esimeseks hindajaks ja kõrvaldada see ametnik väidetava ahistamise tõttu ametist, juhul kui pärast hagi esitamist on kostjaks olev institutsioon hageja nõuded sisuliselt rahuldanud, tunnistades seega vaikimisi, et mõned neist nõuetest on teataval määral põhjendatud. Järelikult kannab asjaomane institutsioon ise oma kohtukulud ja temalt mõistetakse välja hageja kohtukulud.

Nimelt juhul, kui institutsioon ei astu hindaja ametist kõrvaldamiseks ja/või hindamise peatamiseks konkreetseid ja sihipäraseid samme, nii et hagejal ei ole muud võimalust kui esitada hagi, et kaitsta oma õigusi ning sundida ametisse nimetavat asutust võtma hageja väidetava psühholoogilise ja seksuaalse ahistamise kohta esitatud süüdistuste suhtes meetmeid, tundub olevat õigustatud jätta kohtukulud institutsiooni kanda ning seda järeldust ei muuda asjaolu, et kõnealune hindamine viidi läbi erapooletuse ja võistlevuse põhimõtteid järgides.

(vt punktid 13 ja 17–19)