ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Kohtupraktikast tuleneb, et kaubamärgi tegeliku kasutamisega on tegemist juhul, kui kaubamärki kasutatakse selle peamise ülesande kohaselt, mis on nende kaupade ja teenuste päritolu tagamine, mille jaoks kaubamärk on registreeritud, eesmärgiga luua või säilitada nõudlus neile kaupadele ja teenustele, ning tegelikuks kasutamiseks ei loeta sümboolset laadi kasutamist, mille ainus eesmärk on kaubamärgist tulenevate õiguste säilitamine. Seoses sellega tuleb täpsustada, et sama moodi on ELi kollektiivkaubamärgi peamine ülesanne eristada kaubamärgi omanikuks oleva ühenduse liikmete kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest.

Kaubamärgi tegeliku kasutamise hindamine peab põhinema nende faktide ja asjaolude kogumil, mille abil on võimalik kindlaks teha, kas kaubamärgi kaubanduslik kasutamine on tegelik, milleks on eelkõige kaubamärgiga kaitstud kaupade või teenuste jaoks vastavas majandussektoris turuosa säilitamiseks või loomiseks põhjendatuks peetav kasutamine, kaupade või teenuste olemus, turu omadused, kaubamärgi kasutamise ulatus ja sagedus.

Peale selle ei saa kaubamärgi tegelikku kasutamist tõendada tõenäolisuse või eeldustega, vaid see peab põhinema konkreetsetel ja objektiivsetel tõenditel kaubamärgi tõhusa ja piisava kasutamise kohta asjaomasel turul. Tuleb läbi viia igakülgne hindamine, mille käigus võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid ja mis tähendab, et teatavad arvesse võetavad tegurid on vastastikku sõltuvad.

(vt punktid 26–28)
Huve kahjustavaks aktiks saab pidada üksnes sellist akti, mis tekitab siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis asjaomase isiku õiguslikku olukorda otseselt ja viivitamatult mõjutavad, tema õiguslikku olukorda ka selgelt muutes.

Teatis, milles võetakse seisukoht hageja pensioniõiguste omandamise aastakoefitsiendi ja pensioniea muutmise kohta ja millega määratakse kindlaks tema teenistusse asumise kuupäev selle üleminekukorra kohaldamise seiskohast, mis on ette nähtud määruses nr 1023/2013, millega muudeti personalieeskirju ja muude teenistujate teenistustingimusi, loob õiguslikke tagajärgi, mis mõjutavad kohe ja lõplikult hageja halduslikku olukorda, kuna selle otsusega välistab institutsioon, et isiku suhtes võidaks kohaldada personalieeskirjade XIII lisa artiklitega 21 ja 22 kehtestatud üleminekukorda, kohaldades talle 2014. aasta reformiga muudetud pensioniõiguste omandamise aastakoefitsienti ja pensioniiga. Eelnevast järeldub, et niisugune teatis kujutab endast huve kahjustavat akti personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tähenduses ja seda ei saa pidada sisaldavaks üksnes teavet personalieeskirjade sätete kohaldamisala kohta seoses pensioniõiguse ja selle arvutamise meetodiga pärast 2014. aasta reformi jõustumist.

(vt punktid 43–45, 48, 49 ja 52)
Personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõike 2 esimese lõigu kohaselt loetakse „ülalpeetavateks lasteks“ ametniku või tema abikaasa lapsendatud lapsi, keda „ametnik tegelikult ülal peab“. Teiseks loetakse „ülalpeetavateks lasteks“ lapsi, kes ei ole ametniku või tema abikaasa seaduslikud, väljaspool abielu sündinud või lapsendatud lapsed, vaid keda ametnik „on kohustatud ülal pidama liikmesriikide alaealiste kaitset käsitlevatel õigusaktidel põhineva kohtuotsuse kohaselt“. Viimaks, erandkorras ja liidu asjasse puutuva institutsiooni, organi või asutuse ametisse nimetava asutuse põhjendatud otsusega saab personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõike 4 alusel samastada „ülalpeetava lapsega“ iga muud isikut kui ametniku või tema abikaasa seaduslik, väljaspool abielu sündinud või lapsendatud laps, kui ametnik on „seaduslikult kohustatud [teda] ülal pidama“ ja tema „ülalpidamine nõuab suuri kulusid“.

Personalieeskirjade VII lisa artikli 2 lõike 2 esimese lõiguga, sama lisa artikli 2 lõikega 4 ning vaidlusaluse sättega hõlmatud ametnikke ja teenistujaid ei saa pidada samas olukorraks olevaks, mistõttu see, et personalieeskirjadega on ülalpeetava lapse toetuse andmiseks seatud erinevad tingimused, ei saa samuti rikkuda võrdse kohtlemise põhimõtet.

Lisaks, isegi kui oletada, et ülalpeetava lapse toetuse eesmärk on katta ametnikul või teenistujal seoses tema ülalpidamisel oleva lapsega tekkivad koolituskulud, ei saa asuda seisukohale, et harta artikliga 14 kaitstud õigus haridusele nõuab, et seda toetust tuleks laiendada lapsele, kes on antud ametniku või teenistuja eestkoste alla kolmanda riigi õigusaktidel põhineva kohtuotsusega.

(vt punktid 64, 70 ja 77)
Sõnamärk DEVIN ei kirjelda geograafilist päritolu Bulgaaria naaberriikide, nimelt Kreeka ja Rumeenia, aga ka ELi kõigi muude liikmesriikide, välja arvatud Bulgaaria, keskmise tarbija silmis.

Olukorras kus geograafiline nimi Devin on tuntud vastava sihtrühma seas Bulgaarias, ELi muude liikmesriikide sihtrühma seas on geograafiline nimi Devin üldjoontes tundmatu või vähemalt kohatähisena tundmatu.

Ainuüksi asjaolust, et interneti otsingumootorid annavad otsingutulemuseks Devini linna, ei piisa õigusnormidest ja kohtupraktikast tulenevate nõuete kohaselt tõendamiseks, et tegemist on märkimisväärsele osale Kreeka ja Rumeenia asjaomasest avalikkusest teada oleva kohaga. Siiski ei piisa „interneti otsingumootorites arvestatavast turismisuunitlusest“ iseenesest, et tõendada teatava väikelinna tuntust asjaomase avalikkuse seas välismaal.

Lisaks, mineraalvee ja -jookide keskmine tarbija liidus ei ole geograafia ja turismi valdkonna spetsialist. Apellatsioonikoda ei võtnud Bulgaariat või Devinit külastavate välisturistidele, eelkõige Kreeka ja Rumeenia turistidele keskendudes arvesse kogu asjaomast avalikkust, mis koosneb liidu keskmisest tarbijast, eelkõige Kreeka ja Rumeenia tarbijast, vaid keskendus ekslikult asjaomase avalikkuse väiksele või imeväikesele osale, nimelt Bulgaariat või Devini külastavatele välisturistidele, mis igal juhul tundub olevat väheoluline, keda ei saa pidada kohtupraktika tähenduses asjaomase avalikkusega seoses piisavalt representatiivseks. Seega on apellatsioonikoda kohaldanud väära testi, mis viis paratamatult ekslikule hinnangule, kuidas asjaomane avalikkus sõna „devin“ tajub.

Seoses geograafilise nime Devin vabalt kasutavusega olgu märgitud, et nime „Devin“ kirjeldav kasutus eesmärgiga reklaamida seda linna kui turismisihtkohta on lubatud. Määrus nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta näeb sellise kaubamärgiga antava on ainuõiguse määratluses siiski ette tagatised, mille eesmärk on kaitsta kolmandate isikute huve. Devini linna nime vaba kasutavus kolmandatele isikutele säilib mitte üksnes seoses sellise kirjeldava kasutusega nagu turismi edendamine selles linnas, vaid ka eristava tähisena „põhjuseta kasutamise“ puudumise ja segiajamise tõenäosuse puudumine korral, mis välistab määruse nr 207/2009 artiklite 8 ja 9 kohaldamise. Üldist huvi säilitada sellise geograafiliste nime nagu kuurortlinna Devini nime vaba kasutatavus saab seega kaitsta selliste nimede kirjeldava kasutuse lubadega ja vaidlusaluse kaubamärgiomaniku ainuõigust piiravate meetmetega, ilma et oleks nõutav asjaomase kaubamärgi tühistamine.

(vt punktid 39, 41, 46–48, 79, 83, 89, 90, 93 ja 95)
Mõiste „maine“ on „tugeva eristusvõime“ mõistega tihedalt seotud. Varasema kaubamärgi maine võib panustada selle kaubamärgi tugevasse eristusvõimesse, suurendades selle kaubamärgi ja taotletava kaubamärgi segiajamise tõenäosust. Kohtupraktikast nähtub, et kaubamärgi maine ja eristusvõime erinevad pigem rõhuasetuse kui laadi poolest. Tavalisest tugevam eristusvõime, mis kaubamärgil on tuntuse tõttu avalikkuse seas vastaval turul, eeldab tingimata, et seda kaubamärki tunneks vähemalt märkimisväärne osa asjaomasest avalikkusest, ilma et sellel tingimata peaks olema maine määruse nr 207/2009 ELi kaubamärgi kohta artikli 8 lõike 5 tähenduses. Teiseks on tugeva eristusvõime omandamise hindamisel asjakohased tegurid samad kui maine hindamisel asjasse puutuvad tegurid, nimelt eeskätt kaubamärgi turuosa, kaubamärgi kasutamise intensiivsus, geograafiline ulatus ja kestus ning kaubamärgi edendamiseks ettevõtja tehtud investeeringu suurus. Sellest järeldub, et varasema kaubamärgi tugeva eristusvõime hindamiseks võib apellatsioonikoda tugineda asjakohaselt tõenditele, mille selle kaubamärgi omanik esitas, et tõendada selle kaubamärgi mainet.

Tõepoolest tuleb mitmeosalise kaubamärgi osa eristusvõime, mis on seotud selle osa võimega domineerida kaubamärgist jäävas tervikmuljes, hindamist eristada varasema kaubamärgi eristusvõime, mis seondub sellisele kaubamärgile antava kaitse ulatusega, hindamisest. Mitmeosalise kaubamärgi ühe osa eristusvõimet analüüsitakse tähiste sarnasuse analüüsimise etapis ning varasema kaubamärgi eristusvõime tugevus on üks neist teguritest, millega arvestatakse segiajamise tõenäosuse hindamisel. Lisaks olgu öeldud, et kui kaubamärgil on eristusvõime, siis on see kaubamärgil tervikuna ning mitte automaatselt kõigil selle koostisosadel.

Siiski ei saa välistada, et kaubamärgi tugevat eristusvõimet saab arvesse võtta kaubamärgi ühe osa eristusvõime tuvastamisel üksikasjaliku analüüsi käigus. Nimelt võib tähise tugev eristusvõime ja a fortiori selle tähise maine olla tähtis asjaomase tähise eristusvõime kindlaksmääramisel, kuna ulatuslik teadlikkus seosest, mille see tähis tekitab kõne all olevate kaupade või teenuste ja konkreetse ettevõtja vahel, võib mõjutada seda, kuidas tajutakse asjaomase tähise eri koostisosade omavahelist seost ning eeskätt neist mõne tugevamat eristusvõimet.

(vt punktid 51 ja 52)
Kohtuasi T‑274/17

(avaldamine väljavõtetena)

Monster Energy Company

versus

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liidu kujutismärgi MONSTER DIP registreerimise taotlus – Varasemad Euroopa Liidu sõna- ja kujutismärgid ning kaubanduses kasutatav registreerimata tähis, mis sisaldavad kõik sõnalist osa „monster“ – Suhtelised keeldumispõhjused – Segiajamise ohu puudumine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) – Eksitava seostamise tõenäolisuse puudumine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 4 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõige 4) – Varasema maineka kaubamärgi lahjendamise tõenäosuse puudumine – Määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 5 (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõige 5)

Kokkuvõte – Üldkohtu (üheksas koda) 13. detsembri 2018. aasta otsus

Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema maineka kaubamärgi kaitse laienemine kaupadele või teenustele, mis ei ole sarnased – Kujutismärgid MONSTER DIP ja MONSTER ENERGY – Kaubamärkide vahelise seose tuvastamine – Ainult mainekusega seotud kaupade arvesse võtmine

(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 5)

Tuvastust, et asjaomane avalikkus ei seosta taotletud kaubamärki MONSTER DIP ja varasemat kujutismärki MONSTER ENERGY, ei sea kahtluse alla hageja argument, mille kohaselt apellatsioonikoda oleks pidanud võtma arvesse ka tooteid, mille puhul varasemal ELi kujutismärgil MONSTER ENERGY maine puudus, näiteks varasema kaubamärgiga hõlmatud klassi 16 tooted „kleepekad“, „ülekantavad pildid“ ja „siirdepildid“. Nimelt tingib maine puudumine, et üks määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 kohaldamise tingimustest ei ole täidetud, ja nii ei saa olla kuidagi kahjustatud kõnealust varasemat kaubamärki. Teisisõnu, kuivõrd varasema kaubamärgi mainekus on tingimus, mis peab olema täidetud, et tuvastada mõni kõnealuse määruse artikli 8 lõikes 5 nimetatud kahjustamistest – sealhulgas varasema kaubamärgi eristusvõime kahjustamine, mida nimetatakse kaubamärgi lahjendamiseks –, siis ei saa tuvastada ühtegi kõnealuses sättes nimetatud kahjustamist seoses kaupade ja teenustega, millega seoses varasema kaubamärgi mainekusega seonduv tingimus ei ole täidetud. Seega tuleb tagasi lükata argument, mille kohaselt apellatsioonikoda tegi vea, kui ta võttis asjaomaste kaubamärkide vahelise seose tuvastamisel arvesse ainult neid kaupu, mille puhul oli tõendatud varasema kaubamärgi mainekus.

(vt punkt 82)
Määrava tähtsusega kuupäev hindamisel, kas kulutus on tehtud 24kuulise tähtaja jooksul, on, kui asjaomane liikmesriik määras tasandustoetuse lõpliku summa kindlaks ja maksis lõppsumma välja. Siit järeldub, kooskõlas määruse nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta artikli 31 lõike 4 punktis c kasutatud sõnastusega, milles on mainitud „kulud“, mille „makse“ või vastavalt asjaoludele „lõppmakse“ on teostatud enne asjakohase 24kuulise ajavahemiku algust, et komisjon võib kohaldada finantskorrektsiooni maksetele, mis on teostatud enne selle ajavahemiku algust, kui need on seotud kulutustega, mille lõpliku summa on asjaomane liikmesriik kindlaks määranud ja lõppmakse välja maksnud pärast asjakohase 24kuulise ajavahemiku algust.

(vt punkt 19)
Määruse nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (muudetud määrusega 2015/1929) artikli 108 lõike 8 punktist c tuleneb, enne mis tahes soovituse vastuvõtmist annab artiklis 108 nimetatud toimkond ettevõtjale ja teavitatud hankijatele võimaluse oma seisukoha esitamiseks. Kohaldatavad õigusnormid ei näe siiski ette, millise sidevahendi abil peab artiklis 108 osutatud toimkond ettevõtjat teavitama asjakohaste faktide õiguslikust kvalifitseerimisest ja ette nähtud sanktsioonist.

Selles osas olgu märgitud, et komisjoni kiri, mis sisaldab artiklis 108 nimetatud toimkonna poolt asjaoludele antud õiguslikku kvalifikatsiooni ja kavandatavat sanktsiooni, on nõuetekohaselt teatavaks tehtud, kui sellest on teatatud otsuse adressaadile, kellele on antud võimalus otsusega tutvuda. Komisjoni ülesanne on tagada, et isik saab õigust olla ära kuulatud tõesti kasutada ning järelikult peab ta tõendama, et ta andis adressaadile tegeliku võimaluse nende asjaolude suhtes oma seisukoht esitada, millega ta kavatses oma otsust põhjendada. Neil tingimustel ei saa juhul, kui asjaomane kiri saadeti meili teel, komisjon tulemuslikult tugineda lugemisteatisele tõendamaks, et adressaadil hagejale anti nõuetekohaselt võimalus vaidlusalusest kirjast teada saada või et ta oli sellise kirja olemasolust või lähetamisest teadlik. Tegelikult on lugemisteatis e-kiri, mis luuakse ja saadetakse automaatselt adressaadi infosüsteemi poolt ning seega ilma, et adressaat tingimata saaks sellise e-kirja olemasolust teada.

Lisaks tuleb märkida, et kuigi väljastusteatega tähtkirja teel teavitamine ei ole ainus võimalik meetod haldusotsustest teatamiseks, on see siiski eriti kindel meetod tänu konkreetsetele tagatistele, mis see annab nii puudutatud isikule kui haldusasutustele, ja see on nii seda enam, et üks nendest tagatistest on eelkõige adressaadi poolt väljastusteatele antud allkirjast tulenev kindlus, et kõnealuse kirja saaja teab, et kiri on adresseeritud talle ja vajab tähelepanu. Samas ei paku lugemisteatis sellist tagatist erinevalt posti teel saadetavast vastuvõtuteatisest. Erinevalt kirja saaja poolt väljastusteatele antud allkirjast või e-kirja saaja poolt koostatud ja saadetud kättesaamise kinnitusest ei võimalda kõnealune lugemisteatis seetõttu, et see luuakse ja saadetakse adressaadi infosüsteemi poolt automaatselt, väljaspool kahtlust tuvastada, et adressaat teadis vaidlusalusest kirjast või sai sellega tutvuda kõnealuse teatise saatmise päeval.

(vt punktid 45–47 ja 60–62)
TEAVE AVALDAMATA KOHTULAHENDITE KOHTA 
Koh tulahend ite kogumik 
Üldkohtu (kolmas koda) 1 2. veebruari 2 0 1 9 . aasta otsus – TV vs. nõukogu 
(kohtuasi T-4 5 3 / 1 7 ) 
Avalik teenistus – Katseajal olevad ametnikud – Katseaeg – Katseaja aruanne –  
Hindamiskomitee arvamus – Töölepingu ülesütlemine katseaja lõpul – Ebapiisav ametialane pädevus –  
Personalieeskirjade artikkel 34 – Ilmne hindamisviga – Põhjendamiskohustus  
1. Ametnikud – Töölevõtmine – Katseaeg – Otsus jätta katseajal olev ametnik ametisse 
kinnitamata – Otsus vabastada alaliselt ametisse nimetatud ametnik teenistusest – 
Õiguslik erinevus – Kohaldatavad hindamistegurid 
(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 34) 
(vt punktid 48 ja 51) 
2. Ametnikud – Töölevõtmine – Katseaeg – Ese – Toimumise tingimused 
(Ametnike personalieeskirjad, artikli 34 lõige 3) 
(vt punktid 49, 50 ja 70) 
3. Ametnikud – Töölevõtmine – Katseaeg – Tulemuste hindamine – Katseajal oleva ametniku 
võimete hindamine – Kohtulik kontroll – Piirid – Ilmne hindamisviga – Mõiste 
(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 34)  
(vt punktid 52–54)  
4. Ametnikud – Administratsiooni hoolitsemiskohustus – Hea halduse põhimõte – Ulatus – 
Ametniku huvide arvessevõtmine 
(vt punktid 93 ja 94) 
5. Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus 
(ELTL artikkel 296; ametnike personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik) 
(vt punktid 101–103 ja 112) 
ET 
ECLI:EU:T:2019 :83 1 
TEAVE AVALDAMATA KOHTULAHENDITE KOHTA 
6. Ametnike hagid – Tühistamisnõudega seotud kahju hüvitamise nõue – 
Tühistamisnõude rahuldamata jätmine, mis toob kaasa kahju hüvitamise nõude rahuldamata 
jätmise 
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91) 
(vt punktid 121 ja 122) 
Ese 
ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue, millega esiteks palutakse tühistada nõukogu 19. augusti 
2016 . aasta otsus öelda hageja leping üles katseaja lõpul, ja samuti nõukogu 11. aprilli 2017 . aasta 
otsus jätta hageja kaebus rahuldamata, ning teiseks nõue hüvitada mittevaraline kahju, mis hagejale 
nende otsustega väidetavalt tekitati. 
Resolutsioon 
1. Jätta hagi rahuldamata. 
2. Mõista kohtukulud välja TV-lt. 
ECLI:EU:T:2019 :83 2
1.

Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Kongo Demokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravad meetmed – Selliste isikute rahaliste vahendite külmutamine, kes õõnestavad õigusriigi põhimõtet või on seotud sellise tegevuse toimepanemisega, mis kujutab endast inimõiguste rasket rikkumist – Miinimumnõuded (ELTL artikkel 296; nõukogu määrused nr 1183/2005, mida on muudetud määrusega 2016/2230, Ia lisa, ja 2017/904; nõukogu otsused 2010/788/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2016/2231, II lisa, ja (ÜVJP) 2017/905) (vt punktid 38–40 ja 42–44)
2.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Süüria režiimiga seotud isikute, üksuste või asutuste rahaliste vahendite külmutamine ja nende liidu territooriumile lubamise piiramine –Meetme laienemine sellise isiku omanduses või kontrolli all olevatele üksustele – Tingimus – Õigusaktid, millega kehtestatakse piiravad meetmed omanduses või kontrolli all olevate üksuste suhtes – Kohtuotsus, millega on isiku vastu suunatud piiravad meetmed tühistatud – Ulatus – Nimetatud isiku omanduses või kontrolli all olevate üksuste vastu suunatud piiravate meetmete tühistamine (Nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, artikli 28 lõige 1, otsus (ÜVJP) 2017/1245 ja (ÜVJP) 2018/778; komisjoni määrused nr 36/2012, 2017/1241 ja 2018/774) (vt punktid 41–45)
TEAVE AVALDAMATA KOHTULAHENDITE KOHTA 
Koh tulahend ite kogumik 
Üldkohtu (neljas koda) 5. märtsi 2 0 1 9 . aasta otsus – Pethke vs. EUIPO 
(kohtuasi T-1 6 9 / 1 7 ) 
Avalik teenistus – Ametnikud – Ametisse nimetamine – Teenistuse juhataja üleviimine 
vanemametniku ametikohale – Personalieeskirjade artikli 7 lõige 1 – Teenistuse huvid – 
Ametikohtade võrdväärsus – Sooline diskrimineerimine – Proportsionaalsus – Kahju hüvitamise 
nõue – Vastuvõetamatus – Kohtueelse menetluse järgimata jätmine 
1. Kohtumenetlus – Menetlust korraldavad meetmed – Pooltele esitatud kirjalikud küsimused – 
Asjaolude ja tõendite sõltumatu hindamine Üldkohtus 
(Üldkohtu kodukord, artikkel 88 ja artikli 89 lõige 1)  
(vt punktid 33–35 ja 38)  
2. Kohtumenetlus – Tõendite esitamine – Tähtaeg – Tõendite hilinenult esitamine – Tingimused 
(Üldkohtu kodukord, artikli 85 lõiked 1 ja 3) 
(vt punktid 37 ja 43) 
3. Ametnikud – Teenistusüksuste töö korraldus – Töötajate ametisse nimetamine – 
Teenistusse ennistamine – Administratsiooni kaalutlusõigus – Piirid – Teenistuse huvid – 
Ametikohtade võrdväärsuse põhimõte – Kohtulik kontroll – Piirid – Proportsionaalsuse põhimõtte 
rikkumine – Puudumine 
(Ametnike personalieeskirjad, artikli 7 lõige 1) 
(vt punktid 51–55, 61, 92, 97, 102, 105, 122 ja 123) 
4. Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Põhjendamiskohustus – Ulatus – Faktiviga otsuse 
põhjenduses, mis samal ajal on piisav – Mõju puudumine otsuse õiguspärasusele 
(ELTL artikkel 296; ametnike personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik)  
(vt punktid 58 ja 93)  
ET 
ECLI:EU:T:2019 :135 1 
TEAVE AVALDAMATA KOHTULAHENDITE KOHTA 
5. Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti-ja 
õigusväidetest – Analoogilised nõuded väite toetuseks esitatud etteheidetele – Väite ebatäpne 
sõnastus – Vastuvõetamatus 
(Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d) 
(vt punktid 112, 113 ja 115) 
6. Ametnike hagid – Kahju hüvitamise nõude esitamine ilma eeskirjadekohase kohtueelse 
menetluseta – Vastuvõetamatus 
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91) 
(vt punktid 128, 129, 132–135, 138 ja 139) 
Ese 
ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue tühistada esiteks EUIPO tegevdirektori 17. oktoobri 2016 . aasta 
otsus, millega viidi hageja operatiivtoe osakonn a juhataja ametikohalt üle ametikohale EUIPO 
vaatluskeskuses, ja teiseks nõue hüvitada hagejale väidetavalt tekitatud kahju. 
Resolutsioon 
1. Jätta hagi rahuldamata. 
2. Jätta R. Pethke kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Liidu 
Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud. 
ECLI:EU:T:2019 :135 2
6.

Euroopa Liidu kaubamärk – Kaebemenetlus – Isikud, kellel on õigus esitada kaebus/hagi ja olla menetlusosaline – Isikud, kelle kahjuks on otsus tehtud – Otsus, millega rahuldatakse kaubamärgi registreerimisele esitatud vastulause, mis põhineb varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosuse esinemisel, ilma et sellele kaubamärgile omistataks suurenenud eristusvõimet – Põhjendatud huvi puudumine – Vastuvõetamatus (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 65 lõige 4) (vt punktid 90 ja 91)
2.

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Komisjoni otsus, millega riigiabi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks ametlikku kontrollimenetlust algatamata – Hagi, milles vaidlustatakse selle otsuse põhjendatus – Hagi, mille on esitanud konkureeriv ettevõtja, kes ei ole oma tõendanud, et tema turupositsiooni on oluliselt kahjustatud – Vastuvõetamatus (ELTL artikli 108 lõige 2 ja artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 43, 44, 56–68 ja 75)
2.

Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Komisjoni otsus, mis on adresseeritud liikmesriigile ja milles keelatakse abi maksusüsteemi näol, mis näeb ette autonoomsete sadamate ning sadamarajatisi haldavate kaubandus- ja tööstuskodade vabastamise ettevõtte tulumaksust – Isiklik puutumus – Hagi, mille on esitanud sadamarajatisi haldav kaubandus- ja tööstuskoda, kellel on tegeliku abisaaja seisund enne komisjoni otsuse vastuvõtmist olemas olnud abikava alusel – Vastuvõetavus (ELTL artikli 263 neljas lõik) (vt punktid 25–34)
1.

Kuna komisjoni 14. veebruari 2017. aasta rakendusotsusega (EL) 2017/264, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, on jäetud katmata teatud kulud, mille on kandnud Hispaania Kuningriik, siis tühistada see otsus osas, millega kohaldati 10% suurust kindlasummalist finantskorrektsiooni.
1.

Vajadus otsustada nõude üle tühistada osalemiskutse valikumenetluses EP/CAST/S/16/2016 26. oktoobri 2016. aasta otsus, millega Carlos Manuel Henriques Baratale anti teada, et teda ei ole autojuhi ametikohale väljavalitud kandidaatide hulgas, ning 25. aprilli 2017. aasta otsus, millega C. M. H. Barata vaie selle otsuse peale rahuldamata jäeti, on ära langenud
6.

Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Esialgse uurimise etapp ja ametliku uurimismenetluse etapp – Abi kokkusobivus siseturuga – Hindamisraskused – Komisjoni kohustus algatada ametlik uurimismenetlus – Asjaolud, mis võimaldavad tõendada selliste raskuste olemasolu – Kaalutlused komisjoni otsuses, mis ei võimalda tuvastada riiklike meetmete ergutavat, vajalikku ja proportsionaalset iseloomu ega välista, et need meetmed mõjutavad liikmesriikidevahelist kaubandust (ELTL artikli 107 lõike 3 punkt c; nõukogu määrus 2015/1589, artikli 4 lõige 3) (vt punktid 90–118 ja 124–128)