ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
76

Seetõttu tuleb teisele küsimusele vastata, et ELTL artikleid 63 ja 65 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus pärandimaksu suuruse arvutamist reguleerivad liikmesriigi õigusnormid, mis näevad selles liikmesriigis asuvate kinnisasjade omandamise korral ette, et kui pärandaja surma ajal ei ole pärandaja ega pärija elukoht või harilik viibimiskoht selles liikmesriigis, siis ei ole sundosadest tulenevad kohustused pärandvara väärtusest pärandil lasuvate kohustustena mahaarvatavad, samas kui need kohustused võib täielikult maha arvata olukorras, kus vähemalt ühe eespool nimetatud isiku elukoht või harilik viibimiskoht on sel kuupäeval selles liikmesriigis.
41

Sel põhjusel otsustas Městský soud v Praze (Praha linnakohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas komisjoni otsuse [2011/278] artikli 10 lõige 8 koostoimes selle otsuse I lisaga näeb ette käitisele, milles kasutatakse hapnikkonverterprotsessi, lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamist ajavahemikuks 2013–2020, kui tootmise sisend on süsinikuga küllastatud vedel raud, mida tarnitakse teisest käitisest, mis kuulub teisele käitajale, tingimusel et samal ajal on tagatud, et toote „kuummetall“ puhul ei toimu lubatud heitkoguse ühikute topeltarvestust ega nende topelteraldamist? 2. Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas otsuse [2011/278] artikli 10 lõige 8 koostoimes selle otsuse I lisaga on toote „kuummetall“ puhul kehtetu, sest see on vastuolus direktiivi [2003/87] artikli 2 lõikega 1 koostoimes nimetatud direktiivi I lisaga, kui see on asjakohane, siis võimaliku ebaselguse tõttu? 3. Kui vastus teisele küsimusele on jaatav, siis kas otsuse [2013/448] artikli 1 lõige 1 on [põhikohtuasjas kõne all oleva käitise] suhtes samuti kehtetu, sest õiguslik alus on ära langenud? 4. Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas otsuse [2013/448] artikli 1 lõiget 1 ja lõike 2 kolmandat lõiku tuleb [põhikohtuasjas kõne all oleva käitise] puhul tõlgendada nii, et need sätted võimaldavad sellele käitisele eraldada tootele „kuummetall“ lubatud heitkoguse ühikuid Tšehhi Vabariigi uue taotluse alusel, kui nende ühikute topeltarvestus ja topelteraldamine on välistatud? 5. Kui vastus neljandale küsimusele on eitav, siis kas otsuse [2013/448] artikli 1 lõige 1 on [põhikohtuasjas kõne all oleva käitise] suhtes kehtetu, kuna see on vastuolus otsuse [2011/278] artikli 10 lõikega 8 koosmõjus sama otsuse I lisaga? 6. Kui vastus kolmandale, neljandale või viiendale küsimusele on jaatav, siis kuidas peaks toimima liikmesriigi ametiasutus, mis ei ole – minnes vastuollu liidu õigusega – hapnikkonverterprotsessi kasutava käitise käitajale eraldanud lubatud heitkoguse ühikuid tasuta olukorras, kus käitist enam ei kasutata ja ajavahemik, mille jaoks lubatud heitkoguse ühikud eraldati, oli juba möödas?“
63

Seega, võttes arvesse eelotsusetaotluse põhjendusi, mis on kokkuvõtlikult esitatud käesoleva kohtuotsuse punktis 20, tuleb teist eelotsuse küsimust mõista nii, et sellega soovitakse kindlaks teha, kas direktiivi 2012/13 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav amnestia tühistamist puudutavale seadusandlikule menetlusele ja kohtumenetlusele, mille ese on selle tühistamise liikmesriigi põhiseadusele vastavuse kontroll, ning jaatava vastuse korral, kas need menetlused on vastuolus selle direktiiviga, tõlgendatuna eelkõige harta artiklitest 47 ja 50 lähtudes.
47

Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et delegeeritud määruse nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 punkti 23 ning artikli 19 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et need näevad ühtse pindalatoetuse kava raames ette põllumajandustoetuse taotlejale halduskaristuste määramise üledeklareerimise eest põhjusel, et ta kasutab põllumajanduslikul otstarbel maa-ala, mis on talle kontsessiooniga antud vesiviljeluseks, ilma et kontsessiooniandja oleks andnud vastava ala kasutusotstarbe muutmiseks nõusolekut, juhul kui toetuse taotleja on sellel maa-alal põllumajandusliku tegevuse korraldamisel piisavalt sõltumatu.
18

Nende katelde tootjate ainuesindaja tõendas, et nimetatud katelde maksimaalne nimisoojusvõimsus vastab tarkvara abil järgmistele väärtustele: 8,991 MW, 8,791 MW ja 8,962 MW. Selleks, et samade katelde nimisoojusvõimsus jääks igal juhul alla 20 MW, lülitatakse üks kateldest alati välja, nii et maksimaalne nimisoojusvõimsus, mida käitise kohta saab saavutada, on 17,953 MW (8,991 MW + 8,962 MW). Selle asjaolu tõendamiseks kasutatakse gaasikuluregistrit, katelde igapäevaseid registreid ja gaasikuludokumente. Apollo Tyresile väljastatud õhukvaliteedi kaitse alases ajakohastatud tegevusloas on samuti märgitud, et korraga ei tohi töötada rohkem kui kaks katelt, nii et maksimaalne summaarne nimisoojusvõimsus, mida on võimalik saavutada, on 17,953 MW.
40

Järelikult tuleb esitatud küsimustele vastata, et ELTL artikli 63 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad kõigil liikmesriigis üle 60 päeva elanud isikutel seal liigelda muus liikmesriigis registreeritud mootorsõidukiga ja seda olenemata sellest, kelle nimele sõiduk on registreeritud, ilma et arvesse võetakse selle sõiduki kasutamise kestust esimesena nimetatud liikmesriigi teedel ning ilma et puudutatud isik saaks tugineda maksust vabastamise õigusele, kui sama sõiduk ei ole mõeldud alaliselt kasutamiseks peamiselt esimeses liikmesriigis ning seda tegelikult niimoodi ei kasutata.
32

Neil asjaoludel otsustas Administrativen sad Sofia-grad (Sofia linna halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas ELTL artiklit 20 ja artiklit 21 ning [harta] artikleid 7, 24 ja 45 tuleb tõlgendada nii, et need ei luba Bulgaaria haldusasutusel, kellele on esitatud taotlus väljastada tunnistus teises [liidu] liikmesriigis Bulgaaria kodakondsusega lapse sünni kohta, mis on tõendatud Hispaania sünnitõendiga, milles kaks naissoost isikut on registreeritud emana ja milles puudub täpsustus, kas üks ja kui jah, siis kumb neist on lapse bioloogiline ema, keelduda Bulgaaria sünnitõendi väljastamisest põhjendusega, et kaebuse esitaja keeldub teatamast, kes on lapse bioloogiline ema? 2. Kas ELL artikli 4 lõiget 2 ja [harta] artiklit 9 tuleb tõlgendada nii, et [liidu] liikmesriikide rahvusliku ja põhiseadusliku identiteedi austamine tähendab, et liikmesriikidel on põlvnemise kindlakstegemise eeskirjade osas lai kaalutlusõigus? Eelkõige: kas ELL artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see lubab liikmesriikidel nõuda teavet lapse bioloogilise põlvnemise kohta; kas ELL artikli 4 lõiget 2 koostoimes harta artikli 7 ja artikli 24 lõikega 2 tuleb tõlgendada nii, et huvide tasakaalustamise eesmärgil on vältimatult vajalik kaaluda üksteise suhtes ühelt poolt liikmesriigi rahvuslikku ja põhiseaduslikku identiteeti ning teiselt poolt lapse huve, kusjuures arvestada tuleb, et praegu puudub nii väärtuste kui ka õigusliku aspekti puhul üksmeel võimaluse suhtes lasta kanda sünnitõendisse vanematena samasoolised isikud ilma täpsema teabeta selle kohta, kas ja kui jah, siis kumb nendest on lapse bioloogiline vanem? Kui vastus sellele küsimusele on jaatav, siis kuidas oleks võimalik huvide tasakaalu konkreetselt saavutada? 3. Kas [väljaastumislepingu] õiguslikud tagajärjed on esimesele küsimusele vastamisel olulised, kuivõrd teises liikmesriigis välja antud sünnitõendis märgitud üks emadest on Ühendkuningriigi kodanik ja teine on [liidu] liikmesriigi kodanik, võttes eelkõige arvesse, et lapse Bulgaaria sünnitõendi väljastamisest keeldumine on takistuseks lapse isikut tõendava dokumendi väljastamisele [liidu] liikmesriigis ja võib seetõttu raskendada tema õiguste täielikku teostamist liidu kodanikuna? 4. Kas jaatava vastuse korral esimesele küsimusele kohustab liidu õigus ja eriti tõhususe põhimõte pädevaid liikmesriigi ametiasutusi kõrvale kalduma [riigisiseselt kehtivate perekonnaseisudokumentide vormide hulka kuuluvast sünnitõendi vormist]?“
39

Ent nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktides 25 ja 30 meenutatud kohtupraktikast, ei ole see, et haiguse tõttu tekib töövõimetus, põhimõtteliselt ette nähtav ega sõltu asjaomase töötaja tahtest, mistõttu tuleb õiguse tasustatud põhipuhkusele osas asuda seisukohale, et töötajad, kes on arvestusperioodil haiguspuhkuse tõttu töölt puudunud, on samastatavad töötajatega, kes sel ajavahemikul tegelikult töötasid. Järelikult tuleb õigus tasustatud põhipuhkusele niisugusel juhul põhimõtteliselt kindlaks määrata vastavalt töölepingu alusel tegelikult töötatud ajavahemikele, ilma et võetaks arvesse asjaolu, et selle töötasu suurust vähendati haigusest tingitud töövõimetuse tõttu.
38

Eeltoodut arvestades tuleb esimesele kuni kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 1215/2012 artikli 13 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kui kahjustatud isik esitab otsehagi kindlustusandja vastu vastavalt selle artikli 13 lõikele 2, ei saa selle isiku alalise elukoha liikmesriigi kohus otsustada, et nimetatud artikli 13 lõike 3 alusel on tal ühtlasi ka pädevus teha otsus hüvitisnõude kohta, mille kahjustatud isik on esitanud seotud nõudena sellise kindlustusvõtja või kindlustatu vastu, kelle alaline elukoht on teises liikmesriigis ja keda kindlustusandja ei ole kaasanud.
6

Sama direktiivi II jaotises „Tubakatooted“ on II peatükk „Märgistamine ja pakendamine“. Direktiivi 2014/40 selles peatüki artikli 8 „Üldsätted“ lõigetes 1, 3 ja 8 on sätestatud: „1. Tubakatoote igal tarbijapakendil ja igal välispakendil on käesolevas peatükis ette nähtud terviseohu hoiatused selle liikmesriigi ametlikus keeles või ametlikes keeltes, kus toode turule viiakse. […] 3. Liikmesriigid tagavad, et turuleviidavate tubakatoodete tarbijapakendil ja igal välispakendil esitatavad terviseohu hoiatused on trükitud nii, et neid ei ole võimalik eemaldada ega kustutada ja et need on täielikult nähtavad ega ole muul viisil varjatud või poolitatud maksumärgi, hinnasildi, turvaelemendi, pakkematerjali, ümbrise, kasti või muu esemega. Muude tubakatoodete kui sigarettide ja isevalmistatavate sigarettide tubaka tarbijapakenditel võib terviseohu hoiatused kinnitada kleebiste abil, tingimusel et nimetatud kleebiseid ei ole võimalik eemaldada. Terviseohu hoiatused jäävad muu kui kaaneklapiga tarbijapakendi avamisel puutumata, samal ajal kui kaaneklapiga pakendi avamisel võivad terviseohu hoiatused jaguneda kaheks, kuid ainult nii, et pakendi avamisel säilib teksti, fotode ja suitsetamisest loobumist käsitleva teabe graafiline terviklikkus ja nähtavus. […] 8. Liidu tarbijatele esitatavate tarbijapakendite ja mis tahes välispakendite kujutis peab vastama käesoleva peatüki sätetele.“
29

Mõiste „mets või metsamaa“ on omakorda määruse nr 1305/2013 artikli 2 lõike 1 punktis r määratletud selliselt, see on üle 0,5 hektari suurune maa-ala, millel on üle viie meetri kõrgused puud, mille võrade liitus on suurem kui 10%, või puud, mis suudavad in situ kõnealuste künnisteni jõuda, ning mis ei sisalda maad, mis on peamiselt kasutuses põllumajanduses või linnamaana. Selle artikli lõikes 2 on siiski ette nähtud, et liikmesriik võib otsustada kasutada muud määratlust, mis põhineb kehtival riigisisesel õigusel või inventuurisüsteemil, tingimusel et ta esitab vastava mõiste oma maaelu arengu programmis. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on vajaduse korral kontrollida, kas Läti Vabariik on käesoleval juhul sellise määratluse kehtestanud.
93

ELTL artikli 107 lõige 1 hõlmab nimelt kõiki rahalisi vahendeid, mida avaliku sektori asutused võivad reaalselt ettevõtjate toetamiseks kasutada, sõltumata sellest, kas need vahendid kuuluvad või ei kuulu püsivalt riigi vahendite hulka. Isegi juhul, kui asjaomasele abimeetmele vastavad summad ei ole kogu aeg riigikassa valduses, piisab asjaolust, et need on pidevalt avaliku kontrolli all ja seega pädevate riigiasutuste käsutuses, et kvalifitseerida need „riigi ressurssideks“ (15. mai 2019. aasta kohtuotsus Achema jt, C‑706/17, EU:C:2019:407, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
60

Mis puudutab Euroopa Kohtu poolt kirjalikuks vastamiseks esitatud küsimustele parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ja komisjoni antud vastustes esile toodud asjaolu, et direktiivi 2002/96 artikli 13 kohaselt on võimalik lisada päikesepaneelid selle direktiivi IB lisasse tehtavate muudatuste raames, mida on vaja eelkõige selleks, et kohandada teaduse ja tehnika arenguga selle direktiivi artikli 7 lõiget 3, mis käsitleb elektri- ja elektroonikaseadmetest tekkinud jäätmete sihtkoguste arvutamist, milleni tootjad pidid jõudma, siis ei saa see käesoleva kohtuotsuse punktides 47–59 esitatud arutluskäiku ümber lükata. On tõsi, et juba 2002. aastal märgiti selles sättes, et päikesepaneelide tootjalt võidakse nõuda, et nad kannaksid kulusid, mis on seotud turule lastud päikesepaneelidest pärinevate jäätmete käitlemisega, alates mingist kuupäevast tulevikus, mis nähakse vajaduse korral ette uues direktiivis. Siiski ei saa see põhjendada järeldust, et need tootjad pidid eeldama, et neile kehtestatakse niisugune kohustus rahastada elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete käitlemisega seotud kulusid, nagu see on ette nähtud direktiivi 2012/19 artikli 13 lõikes 1, päikesepaneelide puhul, mis on turule lastud ajavahemikus 13. augustist 2005 kuni 13. augustini 2012.
37

Selline eesmärk toetab direktiivi 2003/109 artikli 9 lõike 1 punkti c tõlgendust, mille kohaselt on need kolmandate riikide kodanikud, kes on juba asjaomase liikmesriigi territooriumil elamise kestuse tõttu andnud tunnistust sellest, et nad on end selles liikmesriigis püsivalt sisse seadnud, samamoodi liidu kodanikega põhimõtteliselt vabad liikuma ja elama – ka pikema aja jooksul – väljaspool liidu territooriumi, ilma et nad kaotaks seetõttu pikaajalise elaniku staatuse, tingimusel et nad ei ole kõnealuselt territooriumilt ära kogu 12 järjestikuse kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, millele selles sättes on osutatud.
51

Siinkohal tuleb silmas pidada, et sellele põhimõttele on õigus tugineda igaühel, kellele haldusasutus on konkreetseid kinnitusi andes tekitanud põhjendatud ootusi (15. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA, C‑846/19, EU:C:2021:277, punkt 90 ja seal viidatud kohtupraktika). Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 81 märkis, ei ole Euroopa Kohtu käsutuses olevas toimikus aga ühtegi viidet sellele, et Air Berlinile või pärast tema maksejõuetuks muutumist põhikohtuasja kaebajale oleks kauplemisperioodi mingil hetkel konkreetselt kinnitatud, et lennunduse lubatud heitkoguse ühikuid antakse välja kuni kauplemisperioodi lõpuni. Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 48 ja 49, ei saa lennunduse lubatud heitkoguse ühikute eraldamist kauplemisperioodiks kuidagi mõista nii, et see tagab igal juhul nende ühikute väljaandmise kuni selle perioodi lõpuni.
20

Seda täpsustust arvestades toob nimetatud kohus siiski välja 13 juhtumit, mil Apcoa kogub kontrollikulusid ebaseadusliku parkimise eest, nimelt kui: „1. Makstud tasu ei ole piisav. 2. Kehtiv parkimispilet ei ole tuuleklaasil nähtav. 3. Piletit ei saa kontrollida, näiteks kui parkimispilet ei ole nõuetekohaselt paigutatud. Juhtumeid 1–3 kohaldatakse tasuliste parklate puhul. 4. Kehtiv parkimispilet puudub, näiteks elamurajoonis parkimise korral, mille jaoks on nõutav eriparkimiskohtade kasutamise luba. 5. Parkimine puuetega inimestele mõeldud kohas. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus eeldab, et puuetega inimestele mõeldud parkimiskoht on märgistatud olenemata sellest, kas parkimine on tasuta või tasuline. Nendes kohtades parkimiseks peab autojuht olema pannud oma sõiduki tuuleklaasile tõendi oma liikumispuude kohta. 6. Parkimine väljaspool tähistatud parkimiskohti. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab igat liiki parkimiskohti, kui märgil on kirjas, et parkida tuleb parkimiskohtade sisse. 7. Parkimine keelatud. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab näiteks parkimist juurdepääsuteel, mis on mõeldud kasutamiseks tuletõrjesõidukitele. 8. Reserveeritud parkimisala. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab igat liiki parkimiskohti, mille puhul on nõutav parkimine konkreetsetes kohtades. 9. Nähtaval oleva parkimiskella puudumine. 10. Parkimiskell ei ole õigesti reguleeritud või näidatud parkimisaeg on ületatud. 11. Parkimiskell ei ole loetav. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab näiteks juhtumit, kui parkimiskella osutid on kella küljest lahti või kui elektroonilises kellas on viga. 12. Mitu parkimiskella. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab juhtumeid, kus asjaomane autojuht on pannud sõiduki tuuleklaasile mitu parkimiskella selleks, et pikendada oma parkimisaega. Juhtumeid 9–12 kohaldatakse juhtudel, kus parkimine on piiratud ajal tasuta, kuid kus on sõiduki parkimise aja alguse tõendina nõutav parkimiskell. 13. Muu. See ebaseaduslikul parkimisel kontrollikulude kohaldamise põhjendus puudutab asjaomaste parklate kasutamise üldeeskirju, mis ei vasta ühelegi 12 eelnevale juhtumile. Seda põhjendust kohaldatakse näiteks juhul, kui parkimine selgelt takistab liiklust. Kui seda põhjendust kasutatakse kontrollikulude sissenõudmise õigustamiseks, siis tuleb seda täiendada rikkumist kirjeldava tekstiga.“
103

Viimaseks tuleb sedastada, et kõnealuse liikmesriigi õigusvastane käitumine riigiabi valdkonnas on olnud korduv. Nimelt on Kreeka Vabariik tunnistatud süüdi ühelt poolt ELTL artikli 108 lõike 2 alusel algatatud menetluses abi tagasinõudmise otsuste täitmata jätmise eest kohtuasjades, milles tehti 1. märtsi 2012. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑354/10, ei avaldata, EU:C:2012:109), 28. juuni 2012. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑485/10, ei avaldata, EU:C:2012:395), 17. oktoobri 2013. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑263/12, ei avaldata, EU:C:2013:673), 9. novembri 2017. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑481/16, ei avaldata, EU:C:2017:845) ja 17. jaanuari 2018. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑363/16, EU:C:2018:12), ning teiselt poolt EÜ artikli 228 lõike 2 kolmanda lõigu alusel algatatud menetluses kohtuasjas, milles tehti 7. juuli 2009. aasta otsus komisjon vs. Kreeka (C‑369/07, EU:C:2009:428).
46

Käesoleval juhul tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on juba otsustanud, et Saksamaa Liitvabariik on rikkunud direktiivi 2006/123 artikli 15 lõikest 1, lõike 2 punktist g ja lõikest 3 tulenevaid kohustusi, sest ta jättis kehtima HOAI §‑s 7 ette nähtud kohustuslikud hinnad arhitektide ja inseneride osutatavatele projekteerimisteenustele (vt selle kohta 4. juuli 2019. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑377/17, EU:C:2019:562), ning et selle sättega on niisugused riigisisesed õigusnormid vastuolus osas, milles need keelavad leppida arhitektide või inseneridega sõlmitavates lepingutes kokku tasus, mis on väiksem nende hindade kohaselt kindlaks määratud minimaalsest tasust (vt selle kohta 6. veebruari 2020. aasta kohtumäärus hapeg dresden, C‑137/18, ei avaldata, EU:C:2020:84, punkt 21).
70

Käesoleval juhul tuleb märkida, et arvestades käesoleva kohtuotsuse punktis 66 mainitud kahe haldusrikkumise laadi ja raskust ning nõuet, et mõisteid „avalik kord“ ja „avalik julgeolek“ tuleb tõlgendada kitsalt, ei ilmne, et JY kujutaks endast tõelist, vahetut ja piisavalt tõsist ohtu, mis kahjustaks mõnd ühiskonna põhihuvi või Austria Vabariigi avalikku julgeolekut. On tõsi, et nende rikkumiste näol on tegemist liiklusreeglite rikkumisega, mis ohustavad liiklusohutust. Nii JYi esitatud kirjalikest seisukohtadest kui ka Austria valitsuse vastusest Euroopa Kohtu poolt kohtuistungil esitatud küsimusele nähtub siiski, et need kaks haldusrikkumist, mille eest pealegi määrati suhteliselt väikesed trahvid – vastavalt 112 eurot ja 300 eurot –, ei toonud kaasa JYilt juhiloa äravõtmist ja seega tal avalikul teel mootorsõiduki juhtimise keelamist.
81

Poola valitsus kahtleb esimese küsimuse vastuvõetavuses, kuna direktiiv 2006/123 ei ole põhikohtuasjas kohaldatav. Sellega seoses väidab Poola valitsus esimesena, et põhikohtuasjas käsitletav olukord on puhtalt riigisisene, teisena, et direktiiv 98/5 on erinorm, mis on ülimuslik direktiivi 2006/123 suhtes, kolmandana, et selles direktiivis ette nähtud autoriseerimisskeemi kohaldatakse üksnes advokaatide nimekirja kandmisele ja sellesse nimekirja kandmine või nimekirjast kustutamine ei ole põhikohtuasjas kõne all, ja neljandana, et kuna distsiplinaarmenetlused on kriminaalmenetlustega sarnased, peavad need seega nagu viimased välja jääma selle direktiivi kohaldamisalast, nagu see on ette nähtud nimetatud direktiivi artikli 1 lõikes 5.
67

Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 2009/138 artiklit 292 tuleb tõlgendada nii, et selle liikmesriigi õigus, kus kohtumenetlus on pooleli selle artikli tähenduses, reguleerib kõiki lõpetamismenetluse mõjusid sellele kohtumenetlusele. Täpsemalt tuleb kohaldada selle liikmesriigi õigusnorme, milles esiteks on ette nähtud, et lõpetamismenetluse algatamine toob kaasa poolelioleva menetluse katkemise, teiseks on neis sätestatud, et menetluse jätkamiseks peab võlausaldaja kandma kindlustusandja passivasse oma kindlustushüvitise nõude ning kaasama asutused, kelle ülesanne on lõpetamismenetlus teostada, ja kolmandaks on neis keelatud igasuguse hüvitise väljamõistmine, kuna nende alusel on võimalik üksnes tuvastada hüvitise olemasolu ja määrata kindlaks selle suurus, kui niisugused sätted põhimõtteliselt ei sekku päritoluliikmesriigi õigusele direktiivi artikli 274 lõike 2 kohaselt antud pädevusse.
11

Lisaks on MTV järgi ületunnitöö eest lisatasu maksmise eesmärk kompenseerida erilist töökoormust, mis tasustatud põhipuhkuse ajal ei teki, nii et lisatasu eesmärk on maksta hüvitist töötajale, kes töötab rohkem, kui on tema lepingulised kohustused. Seega on see lisatasu õigus, mis omandatakse töö tegemisega, ilma et saaks võtta arvesse puhkuseperioode.
39

Seda sertifikaati käsitlevates selgitavates märkustes, mis on samuti rakendusmääruse nr 282/2011 II lisas esitatud, on täpsustatud, et see sertifikaat, mis koostatakse kahes eksemplaris, millest üks jääb vastavalt tema liikmesriigis kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele aktsiisivabastuse tõendina maksukohustuslasele või laopidajale, tuleb täita loetavalt ja nii, et kandeid ei saaks kustutada, ning ilma, et oleks võimalik seda täiendada, kustutada või üle kirjutada. Vajaduse korral tuleb esitada asjaomaseid kaupu või teenuseid käsitlevate andmete ja võimaliku tellimuse vormi tõlge maksukohustuslase või laopidaja liikmesriigis tunnustatud keeles. Samuti nähtub nende märkuste punktist 4, et eelmises punktis mainitud templi lisamisega tõendile kinnitab diplomaatiline- või konsulaaresindus või asjasse puutuv rahvusvaheline organisatsioon, et maksuvabastuse tingimustele vastav isik on tema töötaja ja et asjaomased kaubad ja teenused on mõeldud selle isiku isiklikuks kasutuseks.
43

Võttes arvesse neid erinevusi, mis on riigiasutuste ja ettevõtjate, eelkõige VKEde vahel, ning seda, et esimesed teevad märkimisväärse hulga viimastele suunatud makseid – nagu on märgitud direktiivi 2011/7 põhjenduses 9 –, pidas liidu seadusandja asjakohaseks kehtestada direktiivi 2011/7 artiklis 4 sätted, mis on kohaldatavad üksnes ettevõtjatele, kes on nende riigiasutuste võlausaldajad, kellele nad on tarninud kaupu või osutanud teenuseid, jättes reguleerimata olukorra, kus need riigiasutused on ettevõtjate võlausaldajad.