Keywords

Summary



Keywords

1. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Kohustus – Kohustus täita komisjoni otsus koheselt ja efektiivselt

(EÜ artikkel 88, lõige 2 ja artikkel 249)

2. Liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmise kohustuse rikkumine – Vastuväited – Täitmise täielik võimatus

(EÜ artikkel 10, artikli 88 lõige 2 ja artikkel 249)

3. Riigiabi – Ebaseadusliku abi tagasinõudmine – Siseriikliku õiguse kohaldamine – Tingimused ja piirid – Siseriiklike kohtute kohustused

(Nõukogu määrus nr 659/1999, artikli 14 lõige 3)

Summary

1. Liikmesriik, kes on sellise otsuse adressaat, mis kohustab tagasi nõudma ebaseadusliku abi, on EÜ artikli 249 kohaselt kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada nimetatud otsuse täitmine, ning ta peab võlgnetavad summad reaalselt tagasi saama. Pärast kehtestatud tähtaegu hilinenult toimunud tagasimaksmine ning samuti hilinenud või ebatõhusaks osutunud seadusandlikud katsed tagada siseriiklikes kohtutes komisjoni niisuguse otsuse täitmine, millega liikmesriiki kohustatakse ebaseaduslikku abi tagasi nõudma, ei vasta asutamislepingu nõuetele.

Olukord, kus pärast kõikide komisjoni otsuses antud tähtaegade lõppu ei ole liikmesriik teatavat osa ebaseaduslikust abist ikka veel tagasi nõudnud, on selgelt ühitamatu liikmesriigi kohustusega võlgnetavad summad reaalselt tagasi saada ja see kujutab endast komisjoni otsuse kohese ja tõhusa täitmise kohustuse rikkumist. Seda järeldust ei sea kahtluse alla asjaolu, et käesolevas kohtuasjas oli Euroopa Kohtus kohtuistungi toimumise päevaks tagasi saadud ligikaudu 90% ebaseadusliku abina makstud summadest.

(vt punktid 26, 27, 29, 30 ja 40)

2. Ainus alus, millele liikmesriik võib komisjoni poolt EÜ artikli 88 lõike 2 alusel esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi vastu tugineda, on kõnealuse otsuse nõuetekohase täitmise täielik võimatus. Täitmise täieliku võimatuse tingimus ei ole täidetud, kui kostjaks olev liikmesriik ainult teavitab komisjoni otsuse elluviimisel esinevatest õiguslikest, poliitilistest või praktilistest raskustest, üritamata tegelikult asjaomastelt ettevõtjatelt abi tagasi saada ja esitamata komisjonile alternatiivseid võimalusi otsuse elluviimiseks, mis võimaldaksid neist raskustest üle saada.

Asjaolu, et kõnealusel liikmesriigil on komisjoni otsuses käsitletud soodustuste saajate väljaselgitamiseks vaja kontrollida iga puudutatud ettevõtja konkreetset olukorda, ei õigusta niisuguse otsuse täitmata jätmist.

Liikmesriik, kes komisjoni otsust riigiabi kohta täites põrkub raskustega, mida ta ei näinud ega saanud ette näha, või saab teadlikuks tagajärgedest, mida komisjon ei ole silmas pidanud, peab jätma need raskused komisjoni hinnata, tehes ettepanekuid asjakohaste muudatuste tegemiseks kõnealuses otsuses. Sellisel juhul peavad komisjon ja liikmesriik vastavalt EÜ artikli 10 aluseks olevale põhimõttele, mis paneb liikmesriikidele ja liidu institutsioonidele vastastikused kohustused teha lojaalset koostööd, niisuguste raskuste ületamiseks heas usus koostööd tegema, järgides rangelt asutamislepingu sätteid ja eelkõige neid, mis puudutavad riigiabi.

(vt punktid 32–34 ja 37)

3. Olgugi et ebaseaduslikku abi tagasinõudva siseriikliku otsuse vormilise õiguspära kontrolli liikmesriigi kohtu poolt tuleb pidada liidu õiguses kehtiva tõhusa kohtuliku kaitse üldpõhimõtte väljenduseks, on liikmesriigi kohtud vastavalt EÜ artikli 88 kohaldamist käsitleva määruse nr 659/1999 artikli 14 lõikele 3 siiski kohustatud tagama ebaseadusliku abi tagasinõudmise kohustuse ette nägeva otsuse täieliku tõhususe ning jõudma lahenduseni, mis vastab selle otsuse lõppeesmärgile. Niisuguse siseriikliku akti tühistamine, millega rakendatakse ebaseadusliku abi tagasinõudmiseks kohustavat komisjoni otsust, takistaks nimetatud otsuse viivitamatut ja tõhusat täitmist ning ei oleks kooskõlas sama määruse artikli 14 lõikest 3 tulenevate nõuetega.

(vt punktid 46 ja 47)