KOHTUJURISTI ETTEPANEK

PAOLO MENGOZZI

esitatud 17. juulil 2008 ( 1 )

Liidetud kohtuasjad C-362/07 ja C-363/07

Kip Europe SA jt

ja

Hewlett Packard International SARL

versus

Administration des douanes – Direction générale des douanes et droits indirects

„Ühine tollitariifistik — Kombineeritud nomenklatuur — Tariifne klassifitseerimine — Mitmeotstarbelised seadmed — Laserprintermoodulist ja skannimismoodulist koosnevad seadmed, millel on ka koopiamasina funktsioon — Rubriik 8471 — Rubriik 9009”

I. Sissejuhatus

1. Käesolevas kohtuasjas palub eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtul tõlgendada tariifinomenklatuuri mõnda sätet. Konkreetsed tõstatatud küsimused käsitlevad nn „mitmeotstarbelisi” seadmeid; Euroopa Kohtult palutakse selles kontekstis siiski mõningaid üldisemaid täpsustusi.

II. Õiguslik raamistik

A. Kombineeritud nomenklatuuri sätted

2. Käesoleva vaidluse aluseks olevate faktiliste asjaolude suhtes kohaldatav kombineeritud nomenklatuur on 2006. aasta kombineeritud nomenklatuur, mis on oodud määruses nr 1719/2005 ( 2 ) (edaspidi „2006. aasta KN”).

3. 2006. aasta KNi esimese osa I jagu „Üldreeglid” näeb ette: „1. Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud. […] 3. Kui […] kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt: a) kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees […]; b) segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav; c) kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane. […]”.

4. 2006. aasta KNi XVI jaotisele, mis kannab pealkirja „Masinad ja mehaanilised seadmed; elektriseadmed; nende osad; helisalvestus- ja taasesitusseadmed, telepildi ja -heli salvestus- ja taasesitusseadmed, nende osad ja tarvikud”, eelnevad järgmised märkused: „1. Sellesse jaotisse ei kuulu: […] m) grupi 90 tooted; […] 3. Kui kontekst ei nõua teisiti, siis kahest või enamast omavahel tervikuks ühendatud masinast koosnevad liitmasinad ja muud kahe või enama üksteist täiendava või asendava funktsiooni täitmiseks konstrueeritud masinad klassifitseeritakse nii, nagu koosneksid nad ainult sellest komponendist või oleksid sellised masinad, mis täidavad põhifunktsiooni. […]”.

5. XVI jaotises on grupp 84 „Tuumareaktorid, katlad, masinad ja mehaanilised seadmed; nende osad”, millele eelnevad järgmised märkused: „[…] 5. […] B. Arvutid võivad olla süsteemide kujul, mis koosnevad erinevast hulgast omaette korpuses paiknevatest plokkidest. Plokki süsteemi osaks, kui ta vastab järgmistele tingimustele: [Automaatsed andmetöötlusseadmed (arvutid) võivad olla süsteemide kujul, mis koosnevad erinevast hulgast omaette korpuses paiknevatest plokkidest. Kui punktist E ei tulene teisiti, loetakse plokki automaatse andmetöötlussüsteemi osaks siis, kui ta vastab järgmistele tingimustele]: a) on üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi; b) on ühendatav keskseadmega kas vahetult või ühe või mitme muu ploki kaudu ning c) on suuteline võtma vastu või edastama andmeid selles süsteemis kasutataval kujul (koodi või signaalina). […] D. Printerid, klahvistikud, X–Y-koordinaadi sisestusseadmed ja ketassalvestusseadmed, mis vastavad punkti B alapunktides b ja c toodud tingimustele, klassifitseeritakse igal juhul plokkidena rubriiki 8471. E. Masinad, mis täidavad muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus ja mis sisaldavad automaatset andmetöötlusseadet või töötavad koos sellise seadmega, klassifitseeritakse nende funktsioonidele vastavatesse rubriikidesse või selliste puudumisel jääkrubriikidesse. […]”. [Tsitaati on parandatud Euroopa Kohtus, kuna määruse eestikeelne tõlge on ebatäpne.]

6. 2006. aasta KNi rubriik 8471 on üles ehitatud järgmiselt: „8471 Arvutid ja nende plokid; optilised ning magnetriiderid, seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele, mujal nimetamata seadmed nende andmete töötlemiseks. […] 847160 – – Sisend- või väljundseadmed, samas korpuses mäluseadet sisaldavad või mitte: 84716020 – – printerid 84716060 – – klahvistikud 84716080 – – muud […]”.

7. 2006. aasta KNi XVIII jaotises, mis kannab pealkirja „Optika-, foto-, kino-, mõõte-, kontroll-, täppis-, meditsiini- ja kirurgiainstrumendid ning -aparatuur; kellad; muusikariistad; nende osad ja tarvikud”, on grupp 90, milles on järgmised rubriigid: „9009 Optilise süsteemiga või kontakt-tüüpi valgus- ja termokopeerseadmed: — elektrostaatilised valguskopeerseadmed: […] 90091200 – – lähtekujutise ülekandmisega koopiale vahepealse kandja abil (kaudne protsess)”.

B. Määrus nr 400/2006

8. Määruses nr 400/2006 ( 3 ) teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris on siin asjakohase osas liigitatud rubriiki 90091200 toode, mida kirjeldatakse järgmiselt: „4. Mitmeotstarbeline seade, millel on järgmised funktsioonid: — skannimine, — laserprintimine, — laserkopeerimine (kaudne protsess). Seadmel on mitu paberisalve ja selle paljundamiskiirus on kuni 40 A4-formaadis lehte minutis. Seade töötab kas iseseisvalt (koopiamasinana), koos arvutiga või arvutivõrgus (printerina, skannerina ja koopiamasinana).”

9. Selle valiku puhul on esitatud järgmine põhjendus: „Klassifikatsioon määratakse kindlaks kaupade kombineeritud nomenklatuuri [tõlgendamise] üldreegliga 1, üldreegli 3 punktiga c ja üldreegliga 6, grupi 84 märkuse 5 punktiga E ning CN-koodide 9009 ja 90091200 sõnastusega. Seadmel on mitu erinevat funktsiooni, millest ühtki ei peeta toote põhifunktsiooniks.” [täpsustatud tõlge]

III. Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused

10. Nendest kahest põhikohtuasjast, milles kerkisid eelotsuse küsimused, millele Euroopa Kohus peab vastama, käsitleb üks seadet KIP 3000 ja teine Hewlett Packardi (edaspidi „HP”) kolme erinevat mitmeotstarbelise printeri mudelit (laserjet CM 1015 MFP, laserjet M 1017 MFP ja laserjet M 1005 MFP).

11. Tegemist on üsna erinevate toodetega. KIP 3000 on suuremõõtmeline printer-skanner, mis on mõeldud peamiselt niisuguse elukutse esindajatele nagu arhitektid ja insenerid ning mille sees on ka terve arvuti Windows. Seevastu HP tooted on mõeldud kasutamiseks peamiselt kodus või väikestes kontorites.

12. Äsja nimetatud tooteid ühendab see, et neil on nii printimis- kui ka skannimismoodul: niisugune printeri ja skanneri ühendamine võimaldab anda toodetele peale printimis- ja skannimisfunktsiooni ka kopeerimisfunktsioonid. Oluline on see, et kopeerimisfunktsioonid saab anda ilma, et arvutiga oleks vaja ühendada mingeid seadmeid.

13. Prantsuse toll klassifitseeris kõnesolevad seadmed KNi alamrubriiki 90091200, pidades neid sisuliselt tõelisteks koopiamasinateks. Selle kohta tuleb märkida, et niisugune klassifikatsioon toob kaasa 6-protsendilise tollimaksu. Seevastu klassifitseerimisega alamrubriiki 847160, mille pakkusid välja importivad äriühingud, ei kaasne mingit tollimaksu. Tollimaksud on „arvutikaupade” puhul kaotatud vastava lepingu tõttu, millega ühineti Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames ja mis tuleneb ministrite 13. detsembri 1996. aasta deklaratsioonist infotehnoloogiatoodetega kauplemise kohta. Nõukogu võttis selle lepingu üle 24. märtsi 1997. aasta otsusega 97/359/EÜ infotehnoloogiatoodete tollimaksude kaotamise kohta ( 4 ).

14. Seistes silmitsi selle probleemiga, esitas eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused ( 5 ): „1. Kas kopeerimisfunktsioon sellise mitmeotstarbelise seadme puhul nagu see, mida on kirjeldatud käesolevas menetluses ja mis on kavandatud kas otse- või võrguühenduse kaudu funktsioneerima koos ühe või mitme arvutiga, kuid mis võib ainult kopeerimisfunktsiooni osas funktsioneerida iseseisvalt, on „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus” KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E tähenduses? 2. Kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, võib sellise spetsiifilise funktsiooni olemasolu, mille puhul on otsesõnu mööndud, et see ei määra toote põhiomadust, välistada klassifitseerimise märkuse 5 punkti E alusel gruppi 84, vaatamata andmetöötlusega seotud printimis- ja skannimisfunktsiooni olemasolule? 3. Kui see on nii ning kui tegemist on seadmega, mis koosneb kolmest füüsiliselt eristatavast moodulist (printer, skanner ja arvuti), siis kas ei peaks klassifitseerimine toimuma üldreegli 3 punkti b järgi? 4. Kas üldisemalt peaks harmoneeritud süsteemi ja [KNi] õige tõlgendamise tulemusel klassifitseerima sellised printerid, mida on kirjeldatud käesolevas menetluses, alamrubriiki 847160 või hoopis alamrubriiki 90091200? 5. Kas komisjoni 8. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 400/2006 on kehtetu, eelkõige vastuolu tõttu harmoneeritud süsteemi, [KNi] ning harmoneeritud süsteemi ja kombineeritud nomenklatuuri tõlgendamise üldreegliga 1 ja üldreegli 3 punktiga b, kuna põhjendustes on viidatud mõistele „funktsioon, mis määrab seadme põhiomaduse” ja selle alusel tuleks sellised printerid, mida on kirjeldatud, klassifitseerida alamrubriiki 90091200?”

IV. Eelotsuse küsimused

A. Esialgsed märkused

15. Tuleb märkida, et konkreetselt niisuguste mitmeotstarbeliste seadmete tariifne klassifitseerimine, millega on tegemist käesolevas eelotsusemenetluses, ei peaks tulevikus enam probleeme põhjustama, sest KNi 2007. aasta redaktsioon ei sisalda enam rubriiki 9009 ja kõnesolevad tooted tuleks klassifitseerida rubriiki 8443, kuhu kuuluvad nüüd „[t]rükimasinad […]; muud printerid, kopeer-paljundusseadmed ja faksiaparaadid, ühitatud või ühitamata”. Eelkõige on oluline, et rubriiki 844331 kuuluvad selle praegu kehtivas 2008. aasta versioonis ( 6 )„kahte või enamat printimise, kopeerimise, paljundamise või faksimise funktsiooni täitvad seadmed, mis on ühendatavad automaatse andmetöötlusseadmega või arvutivõrku”.

16. Peab siiski märkima, et üks peaprobleem käesolevas kohtuasjas, nimelt KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E tõlgendamine on ikka aktuaalne, sest see säte on KNi tekstis endiselt olemas.

B. Esimesed neli küsimust, mis käsitlevad KNi tõlgendamist

1. Sissejuhatavad märkused

17. Leian, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimest nelja küsimust võib analüüsida koos. Nendes palub see kohus Euroopa Kohtul tõlgendada KNi sätteid, mis on käesoleval juhul asjakohased, nii et tema saaks klassifitseerida eespool kirjeldatud seadmed.

18. Täpsemalt seisneb probleem selles, et esiteks on vaja teha kindlaks, missuguseid KNi tõlgendamise norme tuleb käesoleval juhul kohaldada, ning teiseks, kuidas neid tuleb mõista.

2. Poolte argumendid

19. Äriühingud Kip Europe ja Hewlett Packard, kes on hagejad põhikohtuasjas ja keda esindavad samad advokaadid, esitasid täpselt samasugused märkused, mille eesmärk on näidata, et kõnesolevad seadmed tuleb klassifitseerida alamrubriiki 847160.

20. Hagejaks olevad äriühingud väidavad eelkõige, et klassifitseerimine alamrubriiki 847160 peab toimuma üldreegli 3 punkti b alusel, sest nende seadmete „põhiomaduse” määrab printimismoodul (või teise võimalusena määravad selle mõlemad moodulid: printimis- ja skannimismoodul).

21. Nende poolte arvates ei saa vastupidi arvesse võtta nende seadmete „funktsiooni”, sest seda elementi ei ole üldreegli 3 punkti b tekstis mainitud. „Põhifunktsiooni” kriteerium on nimelt ette nähtud ainult XVI jaotise märkuses 3 ja seda märkust ei saa kohaldada, kui tooted võib teoreetiliselt klassifitseerida ka muudesse rubriikidesse kui XVI jaotise omadesse (nagu käesoleval juhul). ( 7 )

22. Hagejaks olevad äriühingud arvavad selles küsimuses, et kohtuotsuses Xerox ( 8 ) tegi Euroopa Kohus vea, kasutades „materjali” või „komponendi” kriteeriumi asemel „funktsiooni” kriteeriumit, et kohaldada üldreeglit 3 punkti b. ( 9 )

23. Mis puudutab seejärel KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E, mis oli Prantsuse tolli arutluskäigu aluseks, siis seda kohaldati ekslikult. Nimetatud õigusnormi eesmärk on lihtsalt välistada see, et arvutikaupadeks klassifitseeritakse täiesti teistsugused seadmed, mis ei ole mõeldud andmetöötluseks, kuid mille sees on konstruktsiooni või otstarbe tõttu arvuti või mida saab arvutiga ühendada. ( 10 )

24. Selle märkuse 5 punkti E kohaldamine käesoleval juhul tähendaks, et määravaks peetakse üksnes kopeerimisfunktsiooni, jättes kõrvale printimis- ja skannimisfunktsiooni, mille puhul on selge, et need on andmetöötlusfunktsioonid. Põhikohtuasjas hagejaks olevate äriühingute arvates töötati märkuse 5 punkt E välja, pidades silmas ainult ühe funktsiooniga seadmeid. ( 11 )

25. Hagejaks olevate äriühingute meelest võib Prantsuse tolliasutuste loogika järgimine viia niisuguse absurdse tulemuseni, et arvuti liigitatakse ajanäitajaks, kui sellel on ka ajanäitamisfunktsioon. ( 12 )

26. Hagejaks olevad äriühingud märgivad lisaks, et sedasama kopeerimisfunktsiooni võib pidada andmetöötlusfunktsiooniks, välistades nii automaatselt võimaluse kohaldada grupi 84 märkuse 5 punkti E. ( 13 )

27. Prantsuse, Madalmaade ja Poola valitsus ning komisjon pooldavad vastupidi klassifitseerimist alamrubriiki 90091200.

28. Kuigi nad esitasid erinevaid argumente, võib nende poolte sisulise arutluskäigu taastada järgmiselt.

29. Klassifitseerimine alamrubriiki 90091200 tuleneb eelkõige KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E kohaldamisest. Asjaolust, et kõnesolevad mitmeotstarbelised seadmed võivad täita kopeerimisfunktsiooni iseseisvalt, ilma et nad oleksid ühendatud arvutiga, piisab viidatud õigusnormi kohaldamiseks ning seega toodete klassifitseerimiseks rubriiki, mis vastab sellele spetsiifilisele funktsioonile (nimelt 2006. aasta KNi rubriiki 90091200). ( 14 )

30. Teise võimalusena võib sama klassifikatsioon tuleneda üldreegli 3 punktist c, sest üldreegli 3 punkt b ei ole kohaldatav, kuna ei ole võimalik teha kindlaks elementi, mis annab toodetele nende „põhiomaduse”. ( 15 )

3. Õiguslik hinnang

a. Üldised märkused

31. Arvan, et eriline huvi, mida käesolev kohtuasi pakub, seisneb selles, et Euroopa Kohtul palutakse mitte ainult anda konkreetne juhis konkreetse toote klassifitseerimiseks, vaid ka teha otsus teatavate alusnormide tõlgendamise kohta tariifse klassifitseerimise valdkonnas. Nagu selgub järgnevatest argumentidest, pean ma eelkõige silmas KNi grupi 84 märkust 5 ning selle üldreeglit 3.

32. Märgin ka, et nagu teada, tuleneb käesoleval juhul kohaldatav õigus osaliselt rahvusvahelistest lepingutest, millele ühendus on alla kirjutanud.

33. Tegemist on eelkõige muidugi harmoneeritud süsteemiga, mis on välja töötatud Maailma Tolliorganisatsiooni raames ja millel KN põhineb. ( 16 ) Teisalt ei saa eirata ka WTO infotehnoloogiatoodetega kauplemise lepingu võimalikku asjakohasust käesoleval juhul. ( 17 ) Nende rahvusvaheliste õigusnormide võimalikku asjakohasust käsitleme tagapool. ( 18 )

34. Lisaks tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb kauba tariifne klassifitseerimine läbi viia, kasutades võimalikult objektiivseid kriteeriumeid ning lähtudes KNi rubriikide tekstist ja klassifitseeritava kauba objektiivsetest omadustest ja tunnustest. ( 19 ) Tõlgendamisel on väga tähtsad ka Tollikoostöö Nõukogu ja komisjoni selgitavad märkused, kuigi need ei ole õiguslikult siduvad. ( 20 )

35. Käesolevas kohtuasjas peab siseriiklik kohus otsustama, kas eespool kirjeldatud mitmeotstarbelised seadmed tuleb klassifitseerida KNi rubriiki 8471 (mis paikneb XVI jaotise grupis 84) või selle rubriiki 9009 (mis on paigutatud XVIII jaotise gruppi 90).

36. Üldiselt näitavad KNi sätted selgelt, et tõlgendaja on kohustatud analüüsima kõigepealt konkreetseid ja üksikasjalikke õigusnorme, otsides üldisematest abi ainult siis, kui klassifitseerimine esimeste alusel ei ole võimalik. See ilmneb eriti KNi tõlgendamise üldreeglist nr 1, mis näeb eelkõige ette, et neid üldreegleid kohaldatakse ainult vajadusel ja igal juhul piiramata KNi üksikute rubriikide ning jaotistele ja gruppidele eelnevate märkuste kohaldamist. Lisaks on üldreegli nr 3 punktis a ette nähtud, et „kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees”.

37. Selle loogika järgi arvan, et käesolevas kohtuasjas on seega tarvis analüüsida kõigepealt KNi grupile 84 eelnevat märkust 5, et teha kindlaks, missugune on selle ulatus ja kas see on käesoleval juhul kohaldatav. Seejärel tuleb vajadusel kasutada XVI jaotisele eelnevat märkust 3 ja lõpuks vajadusel üldreeglit nr 3.

b. KNi grupi 84 märkus 5

38. Nagu nägime, sätestab grupi 84 märkuse 5 punkt E, et „[m]asinad, mis täidavad muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus ja mis sisaldavad automaatset andmetöötlusseadet või töötavad koos sellise seadmega, klassifitseeritakse nende funktsioonidele vastavatesse rubriikidesse või selliste puudumisel jääkrubriikidesse”.

39. Käesolevas kohtuasjas olid need eelkõige Prantsusmaa ja Madalmaade valitsus, kes väitsid, et viidatud õigusnormi alusel ei kuulu kõnesolevad tooted grupi 84 kohaldamisalasse, sest seetõttu, et nendega saab teha fotokoopiaid, ühendamata neid arvutiga, võib need klassifitseerida gruppi 90.

40. Hinnang selle õigusnormi kohaldatavusele kõnesoleval juhul tuleb anda kolmes järjestikuses etapis. Esiteks tuleb küsida, kas viidatud märkuse 5 punkti E võib teoreetiliselt kasutada selleks, et klassifitseerida mingi konkreetne toode mingisse muusse gruppi kui see, millele nimetatud märkus eelneb, st kuhugi mujale kui gruppi 84. Jaatava vastuse korral tuleb seejärel kontrollida, kas siin vaadeldavate toodete fotokoopia tegemise funktsioon kujutab endast „muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus”. Kui vastus sellele küsimusele on samuti jaatav, on vaja lõpuks hinnata, kas seda märkust võib konkreetselt kohaldada käesoleval juhul.

i. Märkuse 5 punkti E teoreetiline kohaldatavus

41. Esiteks tuleb teha kindlaks, kas märkuse 5 punkti E saab kasutada selleks, et klassifitseerida mingi toode mingisse muusse gruppi kui grupp 84, millele nimetatud märkus eelneb.

42. Selles osas võib märkida, et üldiselt kohaldatakse KNi erinevatele alajaotustele eelnevaid märkusi üksnes selle osa raames, milles need asuvad. ( 21 )

43. Arvan siiski, et nimetatud argumentidest ei piisa, et välistada märkuse 5 punkti E teoreetiline kohaldatavus käesoleval juhtumil.

44. Esiteks ei ole niisuguse märkuse otstarve näidata konkreetsete toodete puhul ära spetsiifiline funktsioon, vaid ainult välistada konkreetne klassifikatsioon. Eelkõige on märkuse eesmärk välistada see, et toode klassifitseeritakse „arvutikaubaks” ainult seepärast, et selle sees on arvuti või see töötab koos arvutiga, kuigi selle enda funktsioonid on hoopis teistsugused. On ilmne, et „arvutikaubana” klassifitseerides klassifitseeritaks kõnealused tooted 2006. aasta KNi gruppi 84, sest sellesse gruppi kuuluvad arvutikaubad. Järelikult ei oleks märkust, mille eesmärk on niisugustel juhtudel välistada klassifitseerimine „arvutikaubana”, saanud paigutada muusse kohta kui see, mis valiti, nimelt grupi 84 algusesse. Et tooted, mille sees on arvuti või mis töötavad koos arvutiga, kuid mille funktsioonid on teistsugused kui „arvutiga seotud”, võib olla vaja klassifitseerida KNi mõnda muusse gruppi, oleks teine võimalus peale kõnesoleva märkuse kandmise gruppi 84 selle paigutamine klassifitseerimise üldreeglite hulka, mis viimaste väga suurt teoreetilisust arvestades oleks tõtt-öelda sobimatu.

45. Teiseks märgin ka, et ainsal teadaoleval juhtumil, mil Euroopa Kohus arvas, et märkuse 5 punkti E kohaldamise tingimused on täidetud, oli teine võimalus peale toodete klassifitseerimise gruppi 84 nende liigitamine muusse gruppi, nimelt gruppi 85. ( 22 ) Kui Euroopa Kohus oleks leidnud, et märkuse 5 punkti E saab kohaldada üksnes selleks, et võimaldada klassifitseerimist „arvutiga mitte seotud” kaubana gruppi 84, oleks ta pidanud sel juhul hoiduma nimetatud märkuse kohaldamisest.

46. Seega on märkuse 5 punkt E minu arvates käesoleval juhul teoreetiliselt kohaldatav.

ii. „Muu spetsiifilise funktsiooni kui andmetöötlus” olemasolu

47. Nüüd tuleb kontrollida, kas käesoleva vaidluse aluseks olevate mitmeotstarbeliste toodete fotokoopia tegemise funktsiooni võib klassifitseerida „muuks spetsiifiliseks funktsiooniks kui andmetöötlus” viidatud märkuse 5 punkti E tähenduses.

48. Selles küsimuses arvan, et ei saa olla kahtlust, et sellele küsimusele peab vastama jaatavalt.

49. Vähemalt 2006. aasta KNis oli fotokoopiate tegemise funktsioon kahtlemata „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus”, sest see oli lisatud KNi muusse gruppi (ja muusse jaotisse). Ma pean mõistagi silmas gruppi 90, millesse komisjon ja menetlusse astunud liikmesriigid kõnesolevad tooted klassifitseerida soovivad.

iii. Märkuse 5 punkti E konkreetne kohaldatavus käesoleval juhul

50. Asjaolu, et märkuse 5 punkt E on potentsiaalselt kohaldatav ja et kopeerimisfunktsioon on „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus”, ei tähenda minu meelest siiski, et käesoleval juhul tuleb kohaldada märkuse 5 punkti E.

51. Arvan nimelt, et viidatud õigusnormi võib vaieldamatult, ilma et oleks vaja teha muid kontrollimisi, kohaldada juhul, kui „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus” on konkreetselt klassifitseeritavate toodete ainus funktsioon.

52. Juhul, kui samal tootel on ühitatud nii andmetöötluse kui ka teistsugused funktsioonid, tundub kõnesoleva õigusnormi kohaldamine vastupidi palju kaheldavam.

53. Käesoleval juhul ongi see nii.

54. Meil on nimelt tegemist seadmetega, mille puhul on ühitatud kindlasti KNi vastava grupi kohaldamisalasse kuuluvad andmetöötlusfunktsioonid (käesoleval juhul printimis- ja skaneerimisfunktsioonid) ning funktsioonid, mis ei kuulu vastupidi selle grupi kohaldamisalasse (käesoleval juhul fotokoopia tegemise funktsioonid).

55. Kui üheainsa andmetöötlusega mitte seotud funktsiooni olemasolust piisaks, et välistada kõnesolevate toodete puhul täielikult nende klassifitseerimine „arvutikaupadena” KNi gruppi 84, tekiks minu arvates paradoksaalne olukord, kus toode klassifitseeritakse funktsiooni põhjal, mis võib olla täiesti teisejärguline, kui mitte ebaoluline.

56. Muu hulgas oleks raske ka klassifitseerida tooteid, millel on muid funktsioone peale andmetöötluse rohkem kui üks: mõelgem olukorrale, mis on kõike muud kui teoreetiline ja kus mitmeotstarbelistel toodetel on peale printimis-, skannimis- ja kopeerimisfunktsiooni ka faksifunktsioonid.

57. Minu arvates ei ole Euroopa Kohtu praktika märkuse 5 punkti E osas vastuolus tõlgendusega, mille kavatsen välja pakkuda.

58. Esiteks on Euroopa Kohus kinnitanud, et märkuse 5 punkt E on muu „spetsiifilise funktsiooniga” kui andmetöötlus toodete puhul kohaldatav juhul, kui selle toote sees on küll arvuti, kuid see konfigureeriti ja seda esitletakse kui videokaamera abil töötavat valveseadet. Teiste sõnadega oli tegemist tootega, mille ainus praktiline funktsioon ei olnud andmetöötlus ( 23 ).

59. Teisalt on Euroopa Kohus erinevates kohtuotsustes leidnud, et tingimused, mis võimaldavad asuda seisukohale, et seadmel on muu „spetsiifiline funktsioon” kui andmetöötlus, ei ole täidetud. ( 24 )

60. Ühel juhul, mis oli eriti lähedane käesolevale ja mille puhul oli tegemist mitmeotstarbeliste seadmetega, millel olid ühitatud printimis-, skannimis- ja faksifunktsioon, ei palutud seevastu Euroopa Kohtul kahjuks teha otsust asjaomaste toodete täpse klassifikatsiooni kohta, sest talle esitatud eelotsuse küsimus käsitles üksnes ühe klassifitseerimismääruse kehtivust ( 25 ).

61. Käesoleval juhul on vastupidi selge, et kopeerimisfunktsioon on ainult üks funktsioonidest, mille kõnesolevatele seadmetele võib anda, ja tegelikult ei ole see ka domineeriv funktsioon: nende seadmete infotehnoloogiaseadmete hulka klassifitseerimise välistamine juba ette ja täielikult põhjendusel, et nendega saab teha ka fotokoopiaid, tooks kaasa ohu, et KNi moonutatakse tõsiselt.

62. Arvan seega, et vältimaks ilmseid moonutusi tariifses klassifitseerimises, tuleb KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E kohaldada ainult toote spetsiifilise funktsiooni korral, mis on selle toote ainus funktsioon. Muudel juhtudel võimaldavad klassifikatsiooni kindlaks määrata KNi teised sätted.

63. Märgin, et loomulikult ei too asjaolu, et konkreetsel juhul ei kohaldata märkuse 5 punkti E, tingimata kaasa liigitamist infotehnoloogiatoodete hulka, sest teiste klassifitseerimisnormide kohaldamine võib viia ka teistsuguste tulemusteni.

64. Et kopeerimisfunktsioonid ei ole kõnesolevate toodete ainsad ja isegi mitte põhifunktsioonid, ei saa siin seega kasutada grupi 84 märkuse 5 punkti E, mistõttu ei saa juba ette ja täielikult välistada võimalust klassifitseerida need tooted „infotehnoloogiaseadmete” hulka 2006. aasta KNi gruppi 84.

65. Eespool väljendatud seisukohti näib lisaks kinnitavat sama grupi 84 märkuse 5 punkt B, milles sätestatakse sõnaselgelt, piiramata märkuse 5 punkti E kohaldamist, et andmetöötlussüsteemi osaks tuleb pidada iga plokki, mis on muu hulgas „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi” (kohtujuristi kursiiv). Teiste sõnadega lähtub seadusandjagi eeldusest, et arvutisüsteemi osadeks võib pidada ka osi, millel võivad – kasvõi teisejärgulisena – olla muud funktsioonid kui andmetöötlus. Kui märkuse 5 punkti E tuleks tõlgendada – nagu panevad ette komisjon ja menetlusse astunud valitsused – nii, et ka toote minimaalne „arvutiga mitte seotud” funktsioon välistab eranditult selle toote klassifitseerimise „infotehnoloogiatoodeteks”, oleks määrsõna „peamiselt” kasutamine täiesti tarbetu, sest märkuse 5 punkti B kohaldataks ainult nende toodete suhtes, mis on mõeldud kasutamiseks eranditult koos arvutisüsteemiga.

66. Kuigi see ei ole määrav, ei saa jätta tähelepanuta ka asjaolu, et KNi hilisemates redaktsioonides kuuluvad niisugused mitmeotstarbelised seadmed nagu need, millega on tegemist käesolevas vaidluses, grupi 84 kohaldamisalasse ja täpsemalt alamrubriiki 844331. ( 26 )

67. Lõpuks arvan, et kitsendav tõlgendus, mille grupi 84 märkuse 5 punkti E puhul välja pakun, leiab veelgi kinnitust, kui võtta arvesse WTO infotehnoloogiatoodetega kauplemise lepingut.

68. Kui jätta kõrvale küsimused, mis käsitlevad selle lepingu – millele pooled ei ole tuginenud – kohaldatavust käesoleval juhul, ( 27 ) siis on selge, et kui arvestada kooskõlalise tõlgenduse kohustust ( 28 ), ei näi see olevat kooskõlas tõlgendustega, millega püütakse nagu komisjoni ja menetlusse astunud valitsuste tõlgendusega piirata maksimaalselt tollimaksuvabastuse kohaldamisala.

69. Viidatud lepingus soositakse silmnähtavalt infotehnoloogiatoodete vaba liikumist, mille puhul ei ole tollimakse ja millel leitakse olevat esmajärguline „tähtsus infotööstuse arengule ja maailmamajanduse dünaamilisele laienemisele”.

c. XVI jaotise märkus 3

70. Seega on võimalus kohaldada grupi 84 märkuse 5 punkti E välistatud ja järgides loogikat, mille tõin eespool välja kui KNi tõlgendamissätete omaduse ( 29 ), tuleb teha kindlaks, kas kõnesolevate toodete tariifsel klassifitseerimisel saab kohaldada XVI jaotise märkust 3, mille kohaselt „kahest või enamast […] masinast koosnevad liitmasinad ja muud kahe või enama […] funktsiooni täitmiseks konstrueeritud masinad klassifitseeritakse nii, nagu koosneksid nad ainult sellest komponendist või oleksid sellised masinad, mis täidavad põhifunktsiooni” (kohtujuristi kursiiv).

71. Mulle tundub siiski ilmne, et niisugusel juhul ei ole viidatud õigusnorm kohaldatav.

72. Nagu mul oli juba võimalus näidata, on kõnesolevad seadmed võimalik klassifitseerida gruppi 84 või gruppi 90. Et need kaks gruppi paiknevad erinevates jaotistes (vastavalt XVI ja XVIII jaotis), ei saa kohaldada märkust, mis on toodud ainult ühes nendest ( 30 ). Ka pooled näitasid kohtuistungil, et on kõik sellega nõus.

73. Märgin lisaks, et XVI jaotise märkuses 1 on näidatud peaaegu selget erinevust KNi nende kahe osa vahel, nähes ette, et „[s]ellesse jaotisse ei kuulu: […] m) grupi 90 tooted; […]” ( 31 ).

d. Üldreegel nr 3

i. Üldised märkused

74. Äsja esitatud põhjendustest lähtudes on käesoleval juhul seega vaja kasutada KNi tõlgendamise üldreegleid, mis on toodud I jaos. Eelkõige kohaldatakse toodete suhtes, mis võivad kuuluda kahte või enamasse rubriiki, üldreeglit nr 3.

75. Esimene nendest kolmest punktist, milleks see reegel jaguneb, näeb ette, et kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Sellest põhimõttest, mis on kooskõlas KNi klassifitseerimise süsteemi üldiste omadustega, ei ole meie juhtumil siiski kasu, sest kõnesolevate toodete erinevad klassifitseerimisvõimalused on mõlemad ühtviisi täpselt kirjeldavad ning paiknevad erinevates gruppides ja jaotistes.

76. Üldreegli nr 3 punkt b näeb vastupidi ette, et „segatooted” klassifitseeritakse „materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav”.

77. Nagu nägime poolte seisukohtade kokkuvõttest, arvavad menetlusse astunud valitsused ja komisjon, et äsja viidatud õigusnorm ei ole kohaldatav, sest käesoleval juhul ei ole võimalik teha kindlaks elementi, mis annab vaidlusalustele mitmeotstarbelistele seadmetele spetsiifilise põhiomaduse. ( 32 ) Järelikult tuleb kohaldada sama üldreegli järgmist punkti, nimelt punkti c.

78. Põhikohtuasjas hagejaks olevad äriühingud omakorda rõhutavad erinevust üldreegli nr 3 punkti b ja XVI jaotise märkuse 3 vahel. Eelkõige tuleb korralikult eristada viimases sisalduvat mõistet „põhifunktsioon” ning toodet iseloomustavaid mõisteid „materjal” ja „komponent” üldreegli nr 3 punkti b tähenduses.

79. Hagejaks olevate äriühingute seisukoht on seletatav, kui uskuda, et võimalus teha kõnesolevate seadmetega arvutist sõltumatult fotokoopiaid võib kujutada endast „funktsiooni”, kuid seda ei saa kindlasti pidada nende toodete materiaalseks komponendiks. Kõnesolevate mitmeotstarbeliste seadmete puhul on ühitatud printimis- ja skannimismoodul – kaks elementi, mis on ainsana füüsiliselt identifitseeritavad. Fotokoopiate tegemise võimalus on nii-öelda lihtsalt kahe nimetatud mooduli kombinatsiooniga „kaasnev tulem”.

80. Hagejaks olevate äriühingute argumentide järgi ei saa fotokoopiate tegemise võimalust kui lihtsalt „funktsiooni” seega üldreegli 3 punkti b alusel klassifitseerimisel arvesse võtta. Et arutluskäik peab põhinema ainult toote materiaalsetel komponentidel ja need on klassifitseeritavad ainult KNi gruppi 84, on neid võimatu klassifitseerida gruppi 90.

81. Mulle ei tundu siiski, et selle seisukohaga saab nõustuda. Täpselt samuti nagu menetlusse astunud valitsuste ja komisjoni arutluskäik võimalusest kohaldada käesoleval juhul XVI jaotise märkuse 5 punkti E viiks KNi õigusliku ülesehituse moonutamiseni, nii võib ka üldreegli 3 punkti b rangelt sõnasõnaline tõlgendus, mille pakuvad välja hagejaks olevad äriühingud, anda sama vastuvõetamatuid tulemusi.

82. Mulle näib, et ainult nende materiaalsete elementide arvessevõtmine, millest koosneb niisugune polüvalentne toode nagu kõnesolevad mitmeotstarbelised seadmed käesolevas kohtuasjas, ja nende toodete funktsioonide täielik eiramine kujutab endast üsna lühinägelikku tõlgendamist. Seda enam, et ajastul, mil elektroonikaseadmeid tekib aina juurde, need muutuvad miniatuurseks ja valitseb suund teha tooteid, mille puhul on ühitatud erinevaid funktsioone, ning seda kõike nn „tehnoloogilise ühilduvuse” nimel, tundub see, kui arvesse võetakse ainult klassifitseeritava toote väliseid ja materiaalseid elemente, alati ebarahuldav.

83. Seetõttu näib mulle, et kaugel sellest, et see oleks redigeerimisvea tulemus, nagu arvasid põhikohtuasja hagejad kohtuistungil, jääb Euroopa Kohtu tõlgendus kohtuasjas Xerox täiesti kehtima ning selle kohta tehtud kriitikaga ( 33 ) ei saa nõustuda.

84. Kohtuasjas, milles selle otsusega tehti lõplik kohtuotsus, pidi Euroopa Kohus võtma seisukoha faksi- ja kopeerimisfunktsiooni täitva mitmeotstarbelise seadme tariifse klassifitseerimise kohta. Euroopa Kohus välistas oma arutluskäigus võimaluse kohaldada üldreegli 3 punkti b, „sest kõnesolevatel seadmetel ei ole ühtegi funktsiooni, mis võimaldaks määrata nende põhiomaduse” ( 34 ) (kohtujuristi kursiiv). Teiste sõnadega on ka üldreegli nr 3 kohaldamisel Euroopa Kohtu meelest võimalik arvesse võtta toote funktsiooni, kui see osutub konkreetse toote tehnilisi omadusi arvestades vajalikuks, kuigi nimetatud õigusnormi tekstis ei kõnelda „funktsioonist”, vaid ainult „materjalist” ja „komponendist”.

ii. Üldreegli nr 3 kohaldamine käesoleval juhul

85. Analüüsides nüüd üldreegli nr 3 kohaldamist käesoleva kohtuasja aluseks olevate toodete suhtes, märgin eelkõige, et põhimõtteliselt saab selle üldreegli punkti b või vastupidi punkti c kasutamine sõltuda ainult hindamisest igal üksikjuhul eraldi.

86. See toob siiski kaasa uue probleemi.

87. Leides nimelt – nagu mulle tundub tõenäoline –, et kõnesolevate mitmeotstarbeliste seadmete põhifunktsioonid on printimis- ja skannimisfunktsioon ning et kopeerimisfunktsioon on teisejärguline, kerkib probleem, mis seisneb selles, et tuleb teha kindlaks, kas tooted tuleb klassifitseerida punkti b või punkti c alusel.

88. Kuid isegi nõustudes, et printimis-, skannimis- ja kopeerimisfunktsioonil on kõigil ühesugune tähtsus, on siiski tõsi, et koos moodustavad printimis- ja skannimisfunktsioon, mis on mõlemad kvalifitseeritavad „arvutiga seotud” funktsioonideks 2006. aasta KNi tähenduses, kõnesolevate seadmete funktsioonide põhiosa (kaks kolmandikku funktsioonidest).

89. Kui põhifunktsiooniks oleks ainult üks, ei oleks kahtlust, et tuleks kohaldada punktis b sätestatud õigusnormi. Kui iseloomustavat elementi ei oleks vastupidi võimalik kindlaks teha, tuleks kasutada punktis c ette nähtud normi. Käesoleval juhul on meil siiski tegemist kahekordse „põhifunktsiooni” (printimine ja skannimine – mõlemad funktsioonid, mis kuuluvad gruppi 84) ja ühe „teisejärgulise” funktsiooniga (kopeerimisfunktsioon, mis kuulub gruppi 90). Kas juhul, kui ei ole võimalik teha kindlaks ühte põhifunktsiooni, peaks seega kohaldama punktis c sätestatud õigusnormi ja klassifitseerima kõnesolevad tooted selle põhjal gruppi 90?

90. See ei tundu mulle vastuvõetav, sest viiks klassifikatsioonini, mis määratakse kindlaks klassifitseeritava toote teisejärgulise ja üsna kõrvalise tähtsusega aspekti põhjal. Arvan vastupidi, et kui ühel tootel on mitu „põhifunktsiooni” (või materiaalsest seisukohast rohkem eristavaid tunnuseid), mis kuuluvad siiski KNi ühe grupi või jaotise kohaldamisalasse, on kõnesolev toode tarvis klassifitseerida sellesse gruppi või sellesse jaotisesse, kohaldades vajadusel ühe või teise sissejuhatavaid märkusi, et määrata täpselt kindlaks rubriik, kuhu see tuleb klassifitseerida.

91. Seepärast arvan, et teabe põhjal, mis esitati muu hulgas kohtuistungi jooksul, asub kõnesolevate toodete klassifitseerimiseks kõige sobivam KNi rubriik grupis 84 ja see on alamrubriik 847160, mille toob ära ka eelotsusetaotluse esitanud kohus.

e. Osalised järeldused

92. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata neljale esimesele eelotsuse küsimusele järgmiselt: 1. Niisuguste mitmeotstarbeliste seadmete kopeerimisfunktsioon, mida on kirjeldatud käesolevas menetluses, on „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus” KNi grupi 84 märkuse 5 punkti E tähenduses. 2. Selle spetsiifilise funktsiooni olemasolu välistab märkuse 5 punkti E alusel toodete klassifitseerimise gruppi 84 kuuluvateks infotehnoloogiatoodeteks ainult siis, kui see funktsioon on ainuke funktsioon, mis klassifitseeritaval seadmel on. 3. 2006. aasta KNi raames tuleb mitmeotstarbelised seadmed, millel on printimis-, skannimis- ja kopeerimisfunktsioon, klassifitseerida üldreegli nr 3 alusel. Kui on võimalik teha kindlaks üks domineeriv funktsioon või KNi sama jaotise või sama grupi kohaldamisalasse kuuluvate funktsioonide kogum, tuleb tooted klassifitseerida nimetatud üldreegli punkti b alusel, kohaldades vajadusel asjaomasele jaotisele või grupile eelnevaid märkusi. Vastasel juhul tuleb kohaldada punkti c. 4. Niisugused mitmeotstarbelised seadmed, millega on tegemist käesolevas menetluses, tuleb klassifitseerida 2006. aasta KNi alamrubriiki 847160.

C. Määruse nr 400/2006 kehtivus

1. Poolte argumendid

93. Hagejaks olevad äriühingud rõhutavad vajadust tunnistada määrus nr 400/2006 kehtetuks. Nagu nägime, klassifitseeris komisjon selles määruses alamrubriiki 90091200 mitmeotstarbelise seadme, millel on skannimis-, laserprintimis- ja kopeerimisfunktsioonid. Eelkõige otsustati see klassifikatsioon, kohaldades eespool nimetatud õigusnorme, sest „[s]eadmel on mitu erinevat funktsiooni, millest ühtki ei peeta toote põhifunktsiooniks”.

94. Nende äriühingute arvates tuleks toode, mida komisjon käsitleb viidatud määruses, klassifitseerida vastupidi KNi gruppi 84, samuti nagu tuleks nende poolte meelest klassifitseerida käesolevas kohtuasjas vaadeldavad tooted. See tuleneks samast loogikast ja samast tõlgendavast arutluskäigust, mis on esitatud eespool.

95. Komisjon arvab seevastu, et võttes arvesse lahendust, mille ta pakub välja neljale esimesele küsimusele, ei ole viiendale tarvis vastata ( 35 ).

96. Prantsusmaa ja Madalmaade valitsus teevad omakorda ettepaneku, et Euroopa Kohus tunnistaks sisuliselt samasugustel põhjustel määruse nr 400/2006 kehtivaks. ( 36 )Poola valitsus, kes analüüsib seda küsimust põhjalikumalt, pooldab samuti seda lahendust ( 37 ), rõhutades lisaks, et kui Euroopa Kohus otsustab vastupidi kõnesoleva määruse kehtetuks tunnistada, peab ta võtma vajalikud meetmed selleks, et piirata oma otsuse mõju ajas. ( 38 )

2. Õiguslik hinnang

97. Kuigi erinevad pooled selles kohtuasjas näivad pidavat enesestmõistetavaks, et Euroopa Kohtu kõnesolevate mitmeotstarbeliste seadmete klassifitseerimist käsitleva otsuse ja määruse nr 400/2006 kehtivuse vahel on seos, tundub mulle, et neid kahte küsimust tuleb pidada täiesti eraldi küsimusteks.

98. Nagu Euroopa Kohus on selgelt kinnitanud, kohaldatakse klassifitseerimismäärust üksnes siis, kui konkreetsel juhul klassifitseeritavad tooted vastavad tõesti nendele, mida on käsitletud selles määruses. See eeldab eelkõige, et neil ei ole mitte üksnes samad funktsioonid, vaid ka seda, et juhul, kui neil on mitu erinevat funktsiooni, oleks nende põhifunktsioon sama ( 39 ).

99. Selles osas tuleb eriline tähtsus omistada põhjendustele, mis on esitatud selles klassifitseerimismääruses ( 40 ).

100. Mulle ei tundu aga, et käesolevas kohtuasjas vaadeldavaid mitmeotstarbelisi seadmeid võiks pidada analoogilisteks seadmega, mida käsitletakse määruses nr 400/2006.

101. Märgin esiteks, et määruse nr 400/2006 põhjendustes omistas komisjon põhjuste hulgas, mis kallutasid klassifitseerima selles määruses vaadeldava toote KNi alamrubriiki 90091200, ülekaaluka rolli asjaolule, et ühtki selle toote funktsioonidest ei saa pidada domineerivaks. Seevastu meie juhtumil – nagu nägime – näivad printimis- ja skannimisfunktsioon olevat domineerivad.

102. Seejärel tuleb ka märkida, et määruses nr 400/2006 käsitletava seadme tehniliste omaduste seas on toodud asjaolu, et „[s]eadmel on mitu paberisalve ja selle paljundamiskiirus on kuni 40 A4-formaadis lehte minutis”. Tegemist on seega ilmselgelt tootega, mille fotokoopiate tegemise funktsioonid on eriti täiuslikud, suure tõenäosusega ühitatud kopeeritavate lehtede automaatsöötjaga. Käesolevas kohtuasjas käsitletavad seadmed tunduvad sellest seisukohast vastupidi täiesti teistsugused, vähemalt seetõttu, et võrdlemisel selgub, et nende kopeerimisfunktsioonid on täiesti algelised ( 41 ).

103. Ainus kriitiline märkus, mille võib nimetatud määruse kohta teha, lähtudes 2006. aasta KNi grupi 84 märkuse 5 tõlgendusest, mille eespool välja pakkusin, käsitleb asjaolu, et nimetatud määruses on toote klassifitseerimisel kasutatud õigusnormide hulgas ära toodud märkuse 5 punkt E. Nagu nägime, näib see märkus nimelt raskesti kohaldatav mitmeotstarbelise seadme korral, millel on printimis-, skannimis- ja fotokoopiate tegemise funktsioon. Teisalt näib mulle ilmne, et isegi siis, kui jätta kõrvale viide sellele õigusnormile, võib määruses nr 400/2006 välja pakutud klassifikatsiooni rajada probleemideta teistele viidatud õigusnormidele ja eelkõige üldreegli nr 3 punktile c.

104. Seepärast arvan, et ei ole midagi, mis võimaldaks pidada määrust nr 400/2006 kehtetuks.

V. Ettepanek

105. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunal d’instance du VIIe arrondissement de Paris’ (Pariisi VII linnajao alama astme kohus) esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt: 1. Niisuguste mitmeotstarbeliste seadmete kopeerimisfunktsioon, mida on kirjeldatud käesolevas menetluses, on „muu spetsiifiline funktsioon kui andmetöötlus” kombineeritud nomenklatuuri grupi 84 märkuse 5 punkti E tähenduses. 2. Selle spetsiifilise funktsiooni olemasolu välistab märkuse 5 punkti E alusel toodete klassifitseerimise gruppi 84 kuuluvateks infotehnoloogiatoodeteks ainult siis, kui see funktsioon on ainuke funktsioon, mis klassifitseeritaval seadmel on. 3. 2006. aasta kombineeritud nomenklatuuri raames tuleb mitmeotstarbelised seadmed, millel on printimis-, skannimis- ja kopeerimisfunktsioon, klassifitseerida üldreegli nr 3 alusel. Kui on võimalik teha kindlaks üks domineeriv funktsioon või kombineeritud nomenklatuuri sama jaotise või sama grupi kohaldamisalasse kuuluvate funktsioonide kogum, tuleb tooted klassifitseerida nimetatud üldreegli punkti b alusel, kohaldades vajadusel asjaomasele jaotisele või grupile eelnevaid märkusi. Vastasel juhul tuleb kohaldada punkti c. 4. Niisugused mitmeotstarbelised seadmed, millega on tegemist käesolevas menetluses, tuleb klassifitseerida 2006. aasta kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 847160. 5. Esitatud küsimuse analüüs näitas, et ei ole midagi, mis võiks mõjutada komisjoni 8. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 400/2006 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris kehtivust.

( 1 ) Algkeel: itaalia.

( 2 ) Komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1719/2005, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 286, lk 1).

( 3 ) Komisjoni 8. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 400/2006 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris (ELT L 70, lk 9).

( 4 ) EÜT L 155, lk 1; ELT eriväljaanne 11/26, lk 3. 2008. aasta mais pöördusid Ameerika Ühendriigid ametlikult WTO poole, vaidlustades ühenduse tollipraktika muu hulgas niisuguste mitmeotstarbeliste seadmete osas, millega on tegemist käesolevas kohtuasjas. Käesoleva ettepaneku koostamise ajal on selle kohta kättesaadavad ainult üldised ülevaated ajakirjanduses, nii et küsimuse täpne hindamine pole veel võimalik.

( 5 ) Ära on toodud nende küsimuste tekst, mis esitati kohtuasjas C-362/07. Kohtuasjas C-363/07 esitatud küsimuste tekst on sisuliselt sama, välja arvatud väike erinevus kolmandas küsimuses, milles on jäetud mainimata arvuti kui kõnesolevate seadmete täiendav komponent; neil on seega ainult kaks ja mitte kolm moodulit.

( 6 ) See on toodud komisjoni 20. septembri 2007. aasta määruses nr 1214/2007, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 286, lk 1).

( 7 ) Hagejaks olevate äriühingute kirjalikud märkused, punktid 37–38.

( 8 ) Euroopa Kohtu 9. oktoobri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-67/95: Rank Xerox Manufacturing (EKL 1997, lk I-5401).

( 9 ) Ibidem, punkt 30. Esimese Astme Kohus vältis niisugust viga aga oma 30. septembri 2003. aasta otsuses kohtuasjas T-243/01: Sony Computer Entertainment Europe vs. komisjon (EKL 2003, lk II-4189, punkt 124): vt hagejaks olevate äriühingute kirjalikud märkused, punktid 41–43.

( 10 ) Hagejaks olevate äriühingute kirjalikud märkused, punkt 48.

( 11 ) Ibidem, punkt 66 jj.

( 12 ) Ibidem, punkt 71.

( 13 ) Ibidem, punkt 56 jj.

( 14 ) Komisjoni märkused, punktid 32–37, Prantsuse valitsuse märkused, punktid 23–27, Madalmaade valitsuse märkused, punktid 27 ja 28 ja Poola valitsuse märkused, punkt 25.

( 15 ) Vt komisjoni märkused, punkt 43 jj, Prantsuse valitsuse märkused, punktid 51–56, Madalmaade valitsuse märkused, punktid 31–39 ja Poola valitsuse märkused, punktid 22–24.

( 16 ) KNi sätete paigutamiseks Maailma Tolliorganisatsioonis välja töötatud harmoneeritud süsteemi raamistikku vt Euroopa Kohtu 12. augusti 2006. aasta otsus kohtuasjas C-311/04: ASAD (EKL 2006, lk I-609, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).

( 17 ) Vt eespool punkt 13.

( 18 ) Vt tagapool punkt 67 jj.

( 19 ) Vt näiteks Euroopa Kohtu 18. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-382/95: Techex (EKL 1997, lk I-7363, punkt 11); eespool 16. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ASAD, punkt 26; Euroopa Kohtu 4. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas C-130/02: Krings (EKL 2004, lk I-2121, punkt 28) ja Euroopa Kohtu 17. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C-467/03: Ikegami (EKL 2005, lk I-2389, punkt 17).

( 20 ) Vt Euroopa Kohtu 10. oktoobri 1985. aasta otsus kohtuasjas 200/84: Daiber (EKL 1985, lk 3363, punktid 13–14); Euroopa Kohtu 19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-11/93: Siemens Nixdorf (EKL 1994, lk I-1945, punktid 11–12); eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Techex, punkt 12; Euroopa Kohtu 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-142/06: Olicom (EKL 2007, lk I-6675, punkt 17) ja Euroopa Kohtu 5. juuni 2008. aasta otsus kohtuasjas C-312/07: JVC France (EKL 2008, lk I-4165, punkt 34).

( 21 ) Seda me näeme eelkõige tagapool seoses 2006. aasta KNi XVI jaotisele eelneva märkusega 3: vt käesoleva ettepaneku punkt 70 jj.

( 22 ) Eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Ikegami. Vt eelkõige punkt 12.

( 23 ) Eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Ikegami. Toote turustamise ja esitlemise viiside ning selle sihtgruppide kohta vt eelkõige kohtuotsuse punktid 21, 23 ja 24. Vt selle kohta ka kohtujurist Kokott’i märkused samas kohtuasjas 20. jaanuaril 2005 esitatud ettepanekus, punkt 55. Vt ka eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Olicom, punkt 18 ja seal viidatud kohtupraktika.

( 24 ) Eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Olicom, punkt 30 (kombineeritud võrgukaartide/modemi osas); eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Techex, punkt 21 (graafikakaardid arvutile); Euroopa Kohtu 19. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-339/98: Peacock (EKL 2000, lk I-8947, punktid 16 ja 17) (võrgukaardid); eespool 20. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Siemens Nixdorf, punkt 16 (arvutimonitorid); Euroopa Kohtu 10. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-463/98: Cabletron (EKL 2001, lk I-3495, punkt 27) (erinevad võrguseadmed) ja Euroopa Kohtu 7. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas C-479/99: CBA (EKL 2001, lk I-4391, punkt 27) (helikaardid arvutile).

( 25 ) Euroopa Kohtu 17. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-119/99: Hewlett Packard (EKL 2001, lk I-3981). Vt kindlasti kohtujurist Mischo 18. jaanuaril 2001 esitatud ettepanek selles kohtuasjas (eelkõige punktid 13–18), milles oletati, et määrus, millega nähti kõikide faksifunktsiooniga mitmeotstarbeliste seadmete puhul ette nende klassifitseerimine automaatselt faksifunktsiooni alusel, on kehtetu.

( 26 ) Seda vaatamata sellele, et nagu Euroopa Kohus on meenutanud, nõuab tehnoloogia areng ühenduse institutsioonidelt KNi kohandamist, kuid ei võimalda tõlgendada seda viimast enne selle muutmist nii, et selle sisu moonutatakse (Euroopa Kohtu 19. novembri 1981. aasta otsus kohtuasjas 122/80: Analog Devices EKL 1981, lk 2781, punkt 12 ja eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Rank Xerox Manufacturing, punkt 22).

( 27 ) On teada, et Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et võimalus võtta ühenduse õigusakti seaduspärasuse hindamisel aluseks mõni WTO leping sõltub väga rangetest tingimustest: vt eelkõige 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-94/02 P: Biret & Cie vs. nõukogu (EKL 2003, lk I-10565, punktid 55–56 ja seal viidatud kohtupraktika). Euroopa Kohus kinnitas selles, et hindamaks ühenduse õigusakti seaduspärasust mõne WTO lepingu põhjal, on tarvis, et „ühendus on soovinud täita WTO raames võetud teatud kohustust või […] ühenduse õigusakt viitab sõnaselgelt WTO lepingute konkreetsetele sätetele”. KNi puhul ei näi kumbki nendest tingimustest olevat täidetud.

( 28 ) Vt selle kohustuse kohta üldiselt Euroopa Kohtu 24. novembri 1992. aasta otsus kohtuasjas C-286/90: Poulsen (EKL 1992, lk I-6019, punkt 9); Euroopa Kohtu 10. septembri 1996. aasta otsus kohtuasjas C-61/94: komisjon vs. Saksamaa (EKL 1996, lk I-3989, punkt 52) ja Euroopa Kohtu 14. juuli 1998. aasta otsus kohtuasjas C-341/95: Bettati (EKL 1998, lk I-4355, punkt 20). Konkreetselt lepingu TRIPS kohta, mis asetub WTO süsteemi ja millel on samad omadused, vt Euroopa Kohtu 16. juuni 1998. aasta otsus kohtuasjas C-53/96: Hermès International (EKL 1998, lk I-3603, punkt 28); Euroopa Kohtu 14. detsembri 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-300/98 ja C-392/98: Dior jt (EKL 2000, lk I-11307, punkt 47) ja Euroopa Kohtu 16. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-245/02: Anheuser-Busch (EKL 2004, lk I-10989, punkt 55).

( 29 ) Punkt 36.

( 30 ) Vt eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Rank Xerox Manufacturing, punktid 28–29.

( 31 ) Ma ei pea lisaks põhjendatuks argumenti, mille esitas eelkõige komisjon ja mille kohaselt välistab XVI jaotise märkuse 1 punkt m võimaluse klassifitseerida siin vaadeldavad tooted sellesse jaotisesse seepärast, et need võib klassifitseerida ka gruppi 90. Märgin, et märkuse 1 punkt m näitab erinevust nende kahe jaotise vahel, kuid ei ütle, et kui kaheldakse grupi 90 ja XVI jaotise mõne grupi vahel, tuleb eelistada esimest.

( 32 ) Vt eespool punkt 30.

( 33 ) Vt eespool punkt 22.

( 34 ) Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Rank Xerox Manufacturing, punkt 30.

( 35 ) Komisjoni märkused, punkt 51.

( 36 ) Prantsuse valitsuse märkused, punkt 58; Madalmaade valitsuse märkused, punkt 40.

( 37 ) Poola valitsuse märkused, punktid 28–34.

( 38 ) Ibidem, punkt 35 jj.

( 39 ) Eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Hewlett Packard, punktid 21–22. Ehkki Euroopa Kohus on üldiselt nõustunud klassifitseerimismääruse analoogia põhjal kohaldamise võimalusega (eespool 19. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Krings, punkt 35), tundub mulle, et käesoleval juhul ei ole selle tingimused täidetud.

( 40 ) Eespool 25. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Hewlett Packard, punkt 20.

( 41 ) Tasub võib-olla märkida, et KNi hilisemates versioonides on alamrubriigis 844331 mitmeotstarbeliste seadmete klassifitseerimisel ja tollimaksu võimalikul kohaldamisel määrava tähtsusega nende kopeerimiskiirus.