Sissejuhatuseks tuleb märkida, et Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et maksud ei kuulu aluslepingu riigiabi käsitlevate sätete kohaldamisalasse, välja arvatud juhul, kui nende näol on tegemist abi rahastamise vahendiga nii, et need on abi lahutamatu osa. Kui abi maksu abil rahastamise viis on abi lahutamatu osa, laienevad ELTL artikli 108 lõike 3 viimases lauses kehtestatud rakendamiskeelu liikmesriigi asutuste poolt rikkumise tagajärjed ka abi sellele aspektile, nii et põhimõtteliselt peavad liikmesriigi ametiasutused maksma liidu õigust rikkudes sisse nõutud maksud tagasi (vt selle kohta 13. jaanuari 2005. aasta kohtuotsus Streekgewest, C‑174/02 , EU:C:2005:10 , punktid 16 , 24 ja 25 ; 27. oktoobri 2005. aasta kohtuotsus Distribution Casino France jt, C‑266/04–C‑270/04, C‑276/04 ja C‑321/04–C‑325/04 , EU:C:2005:657 , punkt 35 ; 7. septembri 2006. aasta kohtuotsus Laboratoires Boiron, C‑526/04 , EU:C:2006:528 , punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus DTS Distribuidora de Televisión Digital vs. komisjon, C‑449/14 P , EU:C:2016:848 , punkt 65 ja seal viidatud kohtupraktika).

Tuleb juhtida tähelepanu asjaolule, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab selleks, et maksu saaks pidada abi lahutamatuks osaks, asjasse puutuvate riigisiseste õigusnormide alusel maksu ja abi vahel olema selline kohustuslik sihtotstarbeline seos, et maksutulu on tingimata määratud abi rahastamiseks ja mõjutab otseselt abi suurust ning järelikult ka selle abi siseturuga kokkusobivuse hindamist (22. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Régie Networks, C‑333/07, EU:C:2008:764, punkt 99 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus DTS Distribuidora de Televisión Digital vs. komisjon, C‑449/14 P, EU:C:2016:848, punkt 68).

Euroopa Kohus on lisaks juba sedastanud, et juhul, kui maksu abil rahastatava abi andmise ülesandega organil on kaalutlusõigus küsimuses, kas määrata selle maksu tulu muudele meetmetele kui need, millel on kõik abi tunnused ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, võib see asjaolu välistada maksu ja abi vahelise kohustusliku sihtotstarbelise seose. Nimelt ei saa maksutulu sellise kaalutlusõiguse esinemise korral mõjutada otseselt asjaomase abi saajatele antud eelise suurust. Seevastu võib selline kohustuslik sihtotstarbeline seos esineda juhul, kui maksutulu on täies ulatuses määratud ainult abi andmiseks; seda isegi siis, kui antakse eri liiki abi (vt selle kohta 13. jaanuari 2005. aasta kohtuotsus Pape, C‑175/02, EU:C:2005:11, punkt 16; 27. oktoobri 2005. aasta kohtuotsus Distribution Casino France jt, C‑266/04–C‑270/04, C‑276/04 ja C‑321/04–C‑325/04, EU:C:2005:657, punkt 55, ning 22. detsembri 2008. aasta kohtuotsus Régie Networks, C‑333/07, EU:C:2008:764, punktid 102 ja 104).

Euroopa Kohtu praktikast nähtub lisaks, et selline kohustuslik sihtotstarbeline seos võib puududa siis, kui antud abi summa määratakse kindlaks üksnes objektiivsete kriteeriumide alusel, millel puudub seos abi rahastamiseks määratud maksutuluga, ning õigusnormides on sellele kehtestatud absoluutne ülemmäär (vt selle kohta 27. oktoobri 2005. aasta kohtuotsus Distribution Casino France jt, C‑266/04–C‑270/04, C‑276/04 ja C‑321/04–C‑325/04, EU:C:2005:657, punkt 52).

Nii asus Euroopa Kohus eeskätt seisukohale, et kohustuslik sihtotstarbeline seos maksu ja abi vahel puudub olukorras, kus antud abi summa määratakse kindlaks kriteeriumide alusel, millel puudub seos abi rahastamiseks määratud maksutuluga; riigisisesed õigusnormid näevad ette kohustuse kanda võimalik antava abi summat ületav maksutulu vastavalt olukorrale kas reservfondi või riigikassasse, ja kõnealuse tulu osas on lisaks ette nähtud absoluutne ülempiir, nii et ka kõik seda ületavad summad kantakse riigi üldeelarvesse (vt selle kohta 10. novembri 2016. aasta kohtuotsus DTS Distribuidora de Televisión Digital vs. komisjon, C‑449/14 P, EU:C:2016:848, punktid 70–72).

Käesoleval juhul on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne kontrollida, kas peab paika tema eeldus, et kolm maksu olid kõnealusel ajavahemikul põhikohtuasjas käsitletavate abikavade lahutamatu osa, võttes arvesse käesoleva kohtuotsuse punktides 16–22 nimetatud asjaolusid. Sellega seoses peab eelotsusetaotluse esitanud kohus analüüsima eeskätt seda, kas asjaolu, et osa CNC eelarvevahenditest paigutati reservi, tõi kaasa selle, et asjaomane summa määrati muule meetmele kui need, millel on kõik ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses abi tunnused, ja hindama, milline võib olla kõnealusel ajavahemikul osa sellistest eelarvevahenditest riigi üldeelarvesse kandmise mõju nende maksude ja abikavade vahelise kohustusliku sihtotstarbelise seose olemasolule.

(vt punktid 19–23)