Kohtuasi C‑150/17 P

Euroopa Liit

versus

Kendrion NV

Apellatsioonkaebus – Kahju hüvitamise nõue – ELTL artikli 340 teine lõik – Kohtumenetluse ülemäärane kestus Euroopa Liidu Üldkohtu kohtuasjas – Hageja poolt väidetavalt kantud kahju hüvitamine – Varaline kahju – Pangagarantii kulud – Põhjuslik seos – Viivis – Mittevaraline kahju

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (esimene koda) 13. detsembri 2018. aasta otsus

Euroopa Liit – Esindamine liidu kohtutes – Kahju hüvitamise hagi, mis on esitatud liidu vastu ja milles palutakse hüvitada kahju, mis väidetavalt tekkis Euroopa Liidu Üldkohtu menetluse ebamõistliku kestuse tõttu – Liidu esindamine Euroopa Liidu Kohtu poolt – Apellatsioonkaebus, mille liit on Euroopa Kohtule esitanud esimeses kohtuastmes Üldkohtu tehtud otsuse vaidlustamiseks – Euroopa Kohtu presidendi pädevus otsustada apellatsioonkaebuse esitamine

Euroopa Liit – Esindamine liidu kohtutes – Kahju hüvitamise hagi, mis on esitatud liidu vastu ja milles palutakse hüvitada kahju, mis väidetavalt tekkis Euroopa Liidu Üldkohtu menetluse ebamõistliku kestuse tõttu – Liidu esindamine Euroopa Liidu Kohtu poolt – Apellatsioonkaebus, mille liit on Euroopa Kohtule esitanud, et vaidlustada Üldkohtu poolt esimeses kohtuastmes tehtud otsus –Õiguse sõltumatule ja erapooletule kohtumõistmisele rikkumine – Puudumine

Kahju hüvitamise nõude raames, millega soovitakse ELTL artikli 340 teise lõigu alusel saavutada niisuguse kahju hüvitamine, mille Üldkohus põhjustas lahendi tegemise mõistliku aja ületamisega, tuleb teha vahet ühelt poolt institutsioonil „Euroopa Liidu Kohus“, kes liidu institutsioonina väidetavalt kahju põhjustas ja on seega esimeses kohtuastmes vastustaja ja teatud juhul ka apellant, ja teiselt poolt Üldkohtul ja Euroopa Kohtul, kes on eespool nimetatud institutsiooni kuuluvad kohtuinstantsid, kes on vastavalt pädevad sellist hagi ja apellatsioonkaebust läbi vaatama. Asjaolu, et apellatsioonkaebuse on kõnesoleval juhul esitanud Euroopa Liit, keda esindab institutsioon Euroopa Liidu Kohus, ja et samal ajal on see apellatsioonkaebus lahendamiseks esitatud kohtuinstantsile Euroopa Kohus, ei tulene mitte apellandi valikust, vaid on liidu õigusnormide range kohaldamise tagajärg. Neil asjaoludel ei saa kehtivalt väita, et Euroopa Liidu Kohus otsustas kohtuasjas iseendale apellatsioonkaebuse esitada, vastuolus õigusega sõltumatule ja erapooletule kohtumõistmisele, nagu see on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõiguga. (vt punktid 27, 34 ja 35)

Euroopa Liidu, keda esindab Euroopa Liidu Kohus, otsuse esitada apellatsioonkaebus Üldkohtu otsuse peale kahju hüvitamise asjas, teeb üksnes selle institutsiooni president, kes liitu esindab. Lisaks, kuivõrd selle institutsiooni president on ühtlasi Euroopa Kohtu kui apellatsioonkaebuse saanud kohtuinstantsi president, ei sekku ta käesolevas kohtuasjas toimuvasse menetlusse, ja teda asendab vajalikes ülesannetes asepresident. (vt punkt 38)

Nimelt, kuna Euroopa Liidu Kohtu esindatava Euroopa Liidu nõuded jäeti esimeses kohtuastmes rahuldamata, siis on tal vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklile 56 õigus esitada vaidlustatud kohtuotsuse peale apellatsioonkaebus. Ükski liidu õiguse säte ei piira nimelt poolte õigust esitada apellatsioonkaebus, kui viidatud sättes sisalduvad nõuded on täidetud ja seda ka juhul, kui puudutatud pool on Euroopa Liit ja kui teda esindab Euroopa Liidu Kohus liidu institutsioonina. Niisugune piirang oleks lisaks vastuolus poolte võrdsuse põhimõttega. Tõik, et Euroopa Kohus on mitmes kohtuotsuses käsitanud kahju hüvitamise hagi kahju hüvitamise tegeliku vahendina, ei takista kuidagi Euroopa Liidu Kohtul kui institutsioonil, kes esindab Euroopa Liitu, kelle vastu on esitatud kahju hüvitamise nõue, esitamast asjaomast kohtuasja lahendava Üldkohtu otsuse peale apellatsioonkaebust, kui Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklis 56 sätestatud nõuded on täidetud; samuti ei muuda see tõsiasi seega apellatsioonkaebust vastuvõetamatuks. Ükski liidu õigusnorm ei luba asuda seisukohale, et kontroll, mida Euroopa Kohtul tuleb teostada apellatsioonkaebuse raames, mille Euroopa Liit on esitanud Üldkohtu lahendi peale ELTL artikli 340 teise lõigu alusel esitatud kahju hüvitamise nõudega seoses, oleks kas laiem või kitsam sõltuvalt sellest, milline institutsioon liitu esindab. (vt punktid 39, 41 ja 43)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 52)

Asjaolu, et liidu kohus ületas lahendi tegemise mõistlikku aega kohtuasjas, mis käsitles komisjoni määratud trahvi õiguspärasust, ei saa olla otsustav põhjus, mille tõttu tekkis kahju ettevõtjale, kes esitas hagi pangagarantii kulude kandmise tõttu selle tähtaja ületamisele vastaval ajavahemikul. See saaks olla nii vaid siis, kui pangagarantii jõussejätmine oleks kohustuslik, see tähendab kui komisjoni trahviotsuse peale hagi esitanud ettevõtjal, kes otsustab seada pangagarantii, et mitte seda otsust viivitamatult täita, ei oleks õigust enne hagi kohta lahendi kuulutamist trahvi ära maksta ja seatud pangagarantiid lõpetada. Ettevõtja on vaba tegema nii pangagarantii seadmise kui ka selle säilitamise otsuse, arvestades oma finantshuvisid. Nimelt ei takista miski liidu õiguses ettevõtjal mis tahes ajahetkel lõpetamast iseenda seatud pangagarantiid ja maksmast ära talle määratud trahvi, kui ettevõtja leiab, arvestades asjaolude arengut garantii seadmise kuupäeva asjaoludega võrreldes, et niisugune toimimisviis on talle soodsam. Nii võib see olla muu hulgas juhul, kui liidu kohtus toimuva menetluse käik loob ettevõtjas mulje, et kohtuotsus tehakse algselt kavandatust hilisemal kuupäeval, ning et sellest tulenevalt on pangagarantii kulud suuremad, kui selle garantii seadmise hetkel algselt ette sai nähtud. (vt punktid 58, 59 ja 61)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 79 ja 94)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 80)

Kahju, mille hüvitamist liidu lepinguvälise vastutuse kohaldamise hagiga ELTL artikli 340 teise lõigu alusel nõutakse, peab olema tegelik ja kindel. Niisuguses kontekstis tuleb tõdeda, et kuivõrd ELi institutsiooni tegu või tegevusetus võib küll tuua ettevõtjale kaasa kulusid, kuid samas ka teatavat kasu, saab ainult siis, kui institutsiooni käitumisest tulenev netosaldo on negatiivne, asuda seisukohale, et on tekkinud kahju ELTL artikli 340 mõttes. Kahju hüvitamise hagi raames, kus paluti hüvitada kahju, mis tekkis trahvisummalt viivise maksmisest, sest Üldkohus ületas lahendi tegemise mõistlikku aega kohtuasjas, mis puudutab komisjoni otsust, millega trahv määrati, võib ainult niisugusel juhul leida, et oli tekkinud tegelik ja kindel kahju, kui vastaval ajavahemikul arvestatud viivis on suurem kui eelis, mille apellatsioonkaebuse esitaja sai seoses sellega, et kõnesoleval ajavahemikul oli tema käsutuses trahvisummale vastav summa koos viivistele vastava summaga. (vt punktid 86–88)

Vt otsuse tekst. (vt punkt 89)

Vt otsuse tekst. (vt punktid 100, 117 ja 118)