ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 209/6

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 26. juuni 2008. aasta otsus (Verwaltungsgericht Chemnitz'i (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Matthias Zerche (C-334/06), Manfred Seuke (C-336/06) versus Landkreis Mittweida ja Steffen Schubert (C-335/06) versus Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis

(Liidetud kohtuasjad C-334/06–C-336/06) (1)

(Direktiiv 91/439/EMÜ - Juhilubade vastastikune tunnustamine - Ühes liikmesriigis narkootikumide või alkoholi tarvitamise eest juhiloa äravõtmine - Teises liikmesriigis väljastatud uus juhiluba - Juhtimisõiguse tunnustamisest keeldumine esimeses liikmesriigis - Direktiivile 91/439/EMÜ mittevastav elukoht)

(2008/C 209/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Chemnitz (Saksamaa)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Matthias Zerche (C-334/06), Manfred Seuke (C-336/06), Steffen Schubert (C-335/06)

Kostjad: Landkreis Mittweida, Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Verwaltungsgericht Chemnitz — Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) artikli 1 lõike 2 ning artikli 8 lõigete 2 ja 4 tõlgendamine — Niisuguse juhiloa kehtivuse tunnustamisest keeldumine, mille teine liikmesriik on väljastanud pärast keeluaja lõppemist, mis määrati asjaomase juhiloa omanikule siis, kui temalt siseriiklik juhiluba joobes sõidukijuhtimise eest ära võeti, kuna ta ei olnud oma elukohaliikmesriigis võimeline esitama meditsiinilis-psühholoogilise kontrolli tõendit — Õiguse kuritarvitamine

Resolutiivosa

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1882/2003) artikli 1 lõiget 2, artikli 7 lõiget 1 ja artikli 8 lõikeid 2 ning 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriik niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas keeldub oma territooriumil tunnustamast juhtimisõigust, mis tuleneb niisugusest juhiloast, mille teine liikmesriik on väljastanud hiljem, pärast asjaomasele isikule uue juhiloa taotlemiseks määratud keeluaja möödumist, ja seetõttu keeldub tunnustamast ka nimetatud juhiloa kehtivust, kui selle loa omaniku puhul ei ole täidetud tingimused, mis on esimeses liikmesriigis ette nähtud niisugusteks juhtudeks — st pärast juhiloa äravõtmist uue juhiloa väljastamiseks, sh juhtimissobivuse kontroll, mis näitab, et juhiloa äravõtmist õigustanud asjaolusid enam ei ole.

Samadel asjaoludel ei ole nimetatud sätetega vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast niisugusest juhiloast tulenevat juhtimisõigust, mille teine liikmesriik on väljastanud hiljem, juhul kui juhiloale kantud märgete või muu väljastanud liikmesriigilt saadud vaieldamatu teabe alusel on võimalik kindlaks teha, et juhiloa väljastamise ajal ei olnud sellise juhiloa omaniku alaline elukoht, kellelt on esimeses liikmesriigis varasem juhiluba ära võetud, väljastava liikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 261, 28.10.2006.
2)

Direktiivi 89/104 artikli 5 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et registreeritud kaubamärgi omanikul ei ole õigust keelata kolmandal isikul kasutada võrdlevas reklaamis selle kaubamärgiga sarnast tähist kaupade või teenuste puhul, mis on identsed või sarnased nendega, mille jaoks nimetatud kaubamärk on registreeritud, kui sellisest kasutamisest tulenevalt ei ole tõenäoline, et avalikkus võib need tähised omavahel segi ajada; ja seda olenemata sellest, kas nimetatud võrdlev reklaam vastab kõigile direktiivi 84/450 (muudetud direktiiviga 97/55) artiklis 3a sätestatud lubatavuse tingimustele või mitte.
ET Euroopa Liidu Teataja C 183/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 3. juuni 2008. aasta otsus (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division'i (Administrative Court) (Suurbritannia) eelotsusetaotlus) — The Queen, International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, International Salvage Union versus The Secretary of State for Transport

(Kohtuasi C-308/06) (1)

(Meretransport - Laevade põhjustatud merereostus - Direktiiv 2005/35/EÜ - Kehtivus - Montego Bay konventsioon - Marpoli konventsioon 73/78 - Õiguslikud tagajärjed - Tuginemisvõimalus - Raske hooletus - Õiguskindluse põhimõte)

(2008/C 183/03)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: The Queen, International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, International Salvage Union

Kostja: The Secretary of State for Transport

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest (ELT L 255, lk 11) artikli 4 ning artikli 5 lõigete 1 ja 2 kehtivus — Ühenduse õigusnormid, mille tulemusena piiratakse teatavaid rahvusvahelises konventsioonis (Rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta, nn MARPOLi konventsioon) sätestatud erandeid — Õigusnormid, mis kehtestavad kriminaalkaristused olukordades, milles rahvusvaheline konventsioon (Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (UNCLOS)) neid ei kehtesta

Resolutiivosa

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest, kehtivust ei saa hinnata: — ei lähtudes 2. novembril 1973 Londonis allakirjutatud rahvusvahelisest konventsioonist laevadelt pärineva merereostuse vältimise kohta, mida on täiendatud 17. veebruari 1978. aasta protokolliga, — ega 10. detsembril 1982 Montego Bay's allakirjutatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni alusel.

2. Neljanda küsimuse uurimisel ei ilmnenud midagi, mis võiks mõjutada direktiivi 2005/35 artikli 4 kehtivust, pidades silmas õiguskindluse üldpõhimõtet.

(1) ELT C 261, 28.10.2006.
2.

EÜ artiklitega 56 ja 58 on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on asjassepuutuvad põhikohtuasjas, mis näevad ette selle liikmesriigi territooriumil asutatud fiskaalsetele investeerimisfondidele maksusoodustuse, mis antakse fondi saadud dividendidelt teises liikmesriigis või kolmandas riigis kinni peetud maksu tasakaalustamiseks, kuid piiravad seda maksusoodustust, juhul kui ning niivõrd, kui fondi aktsionäride hulgas on teistes liikmesriikides või kolmandates riikides elavaid või asutatud füüsilisi või juriidilisi isikuid, kuna selline vähendamine seab vahet tegemata halvemasse olukorda kõik nimetatud fondide aktsionärid. Selles osas ei oma tähtsust asjaolu, et fiskaalse investeerimisfondi välismaised aktsionärid elavad või on asutatud riigis, millega fondi asukohajärgne liikmesriik on sõlminud lepingu, mis näeb vastastikkuse põhimõttel ette dividendidelt kinnipeetud maksu mahaarvamise.
ET Euroopa Liidu Teataja C 313/3

Euroopa Kohtu (suurkoda) 14. oktoobri 2008. aasta otsus (Amtsgericht Flensburgi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Menetlus, mille algatasid Stefan Grunkin, Dorothee Regina Paul

(Kohtuasi C-353/06) (1)

(Õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil - Rahvusvaheline eraõigus sünnijärgse perekonnanime valdkonnas - Kohaldatava seaduse kindlaksmääramine ainult kodakondsusest lähtudes - Liikmesriigis sündinud ja seal elav alaealine laps, kellel on teise liikmesriigi kodakondsus - Sünni- ja elukohaliikmesriigis antud nime mittetunnustamine kodakondsusliikmesriigis)

(2008/C 313/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Amtsgericht Flensburg

Põhikohtuasjas toimuva menetluse pooled

Stefan Grunkin, Dorothee Regina Paul

menetluses osalesid:

Leonhard Matthias Grunkin-Paul, Standesamt Niebüll

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Amtsgericht Flensburg — EÜ artiklite 12 ja 18 tõlgendamine — Siseriikliku kollisiooniõiguse säte, mis seob isiku perekonnanime määramist reguleeriva õiguse üksnes kodakondsusega — Liikmesriigi keeldumine tunnustada tema kodakondsuses oleva lapse perekonnanime, mis koosneb tema vanemate vastavatest perekonnanimedest, kusjuures laps on sündinud ja on alalise elukohaga teises liikmesriigis, kus ta on registreeritud sellise topeltnimega

Resolutiivosa

EÜ artikliga 18 on sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas vastuolus see, kui liikmesriigi pädevad ametiasutused keelduvad tunnustamast lapse sünnijärgset perekonnanime, mis on antud ja registreeritud teises liikmesriigis, kus laps on sündinud ja sünnist alates elanud, ning kui lapsel on samamoodi nagu vanematel ainult esimese liikmesriigi kodakondsus.

(1) ELT C 281, 18.11.2006.
ET Euroopa Liidu Teataja C 301/6

Euroopa Kohtu (suurkoda) 16. septembri 2008. aasta otsus Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE jt (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE jt (C-478/06)/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton, varem Glaxowellcome AEVE

(Liidetud kohtuasjad C-468/06–C-478/06) (1)

(EÜ artikkel 82 - Valitseva seisundi kuritarvitamine - Farmaatsiatooted - Paralleelekspordiga tegelevate hulgimüüjate varustamisest keeldumine - Tavalised tellimused)

(2008/C 301/11)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Efeteio Athinon

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Sot. Lélos kai Sia EE (C-468/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-469/06), Konstantinos Xydias kai Sia OE (C-470/06), Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton (C-471/06), Ionas Stroumsas EPE (C-472/06), Ionas Stroumsas EPE (C-473/06), Pharmakapothiki Pharma-Group Messinias AE (C-474/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-475/06), K. P. Marinopoulos AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïonton (C-476/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE jt (C-477/06), Kokkoris D. Tsánas K. EPE jt (C-478/06)

Vastustaja: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Efeteio Athinon — EÜ artikli 82 tõlgendamine — Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine — Turgu valitseva seisundiga ettevõtja keeldumine täita täies mahus ravimi hulgimüüjate tellimusi, et piirata viimaste eksportitegevust ja sedasi vähendada paralleelkaubandusega tekitatavat kahju

Resolutiivosa

EÜ artiklit 82 tuleb tõlgendada nii, et asjaomasel ravimiturul turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja, kes keeldub täitmast teatud hulgimüüjate tavalisi tellimusi, et takistada paralleeleksporti, mida need hulgimüüjad teostavad ühest liikmesriigist teistesse liikmesriikidesse, kuritarvitab oma turgu valitsevat seisundit. Eelotsusetaotlused esitanud kohus peab välja selgitama, kas sellised tellimused on tavalised, arvestades tellimuste suurusega asjaomase liikmesriigi turu vajaduste taustal ning samuti nimetatud ettevõtja ja asjaomaste hulgimüüjate varasemate ärisuhetega.

(1) ELT C 20, 27.1.2007.
3.

Määruse nr 1984/83 (muudetud määrusega nr 1582/97) artikleid 10–13 tuleb tõlgendada nii, et need välistavad grupierandi kohaldamise ainuõigusliku tarnelepingu suhtes, milles on ette nähtud, et tarnija määrab kindlaks jaemüügihinna. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas siseriikliku õiguse alusel võib müügihinda puudutavat lepingutingimust muuta tarnija sellise ühepoolse loaga, nagu on põhikohtuasjas kõne all, ning kas algusest peale tühine leping võib muutuda kehtivaks selle lepingutingimuse muutmise tulemusel, mille tagajärjel viiakse kõnealune tingimus EÜ artikli 81 lõikega 1 kooskõlla.
1.

Kuna Iirimaa ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid tagamaks, et: — nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta, nii enne kui ka pärast nõukogu 3. märtsi 1997. aasta direktiiviga 97/11/EÜ muutmist kehtinud versioonis, kohaldamisalasse kuuluvate projektide osas kaalutaks enne projektide täielikku või osalist teostamist, kas on vaja läbi viia keskkonnamõju hindamine, ning et oma laadi, mahu või asukoha tõttu keskkonda oluliselt mõjutada võivate projektide osas viidaks läbi keskkonnamõju hindamine vastavalt direktiivi 85/337 artiklitetele 5–10, ja — enne teostuslubade andmist Derrybrien'is Galway krahvkonnas tuuleelektrijaama ehitamiseks ja sellega seotud tegevuseks ning samuti enne tööde teostamist oleks läbi viidud projekti keskkonnamõju hindamine vastavalt direktiivi 85/337, nii enne kui ka pärast direktiiviga 97/11 muutmist kehtinud versioonis, artiklitele 5–10, siis on Iirimaa rikkunud nimetatud direktiivi artiklitest 2, 4 ja 5–10 tulenevaid kohustusi.
1.

Kuna antud valdkonnas ühenduse õigusnormid puuduvad, on liikmesriikide ülesanne kindlaks määrata käibemaksusummade ümardamise eeskirjad ja meetodid, samas on need liikmesriigid kohustatud kindlaksmääramisel järgima ühenduse põhimõtteid, millel ühine maksusüsteem põhineb, eelkõige neutraalse maksustamise ja proportsionaalsuse põhimõtet.
1.

Kuna 27. detsembri 2002. aasta seaduse nr 289 ühe ja mitme aasta riigieelarve koostamise kohta (2003. aasta riigieelarveseadus) (legge nr 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) artiklites 8 ja 9 on sätestatud üldine ja diferentseerimata loobumine rea maksustamisperioodide vältel teostatud maksustatavate tehingute kontrollimisest, on Itaalia Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artiklitest 2 ja 22 ning EÜ artiklist 10.
1.

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, eelkõige selle artiklit 1 ning artikli 2 lõiget 1 ja lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et neis sätetes ette nähtud otsese diskrimineerimise keeld ei ole piiratud üksnes nende isikutega, kes ise on puudega. Kui tööandja kohtleb puudeta töötajat halvemini, kui on koheldud, koheldakse või võidakse kohelda teist töötajat samalaadses olukorras ning kui on tõendatud, et asjaomase töötaja halvema kohtlemise aluseks on see, et puue on tema lapsel, kellele ta tagab vajaliku hoolduse põhiosas ise, rikutakse sellise kohtlemisega kõnealuse direktiivi artikli 2 lõike 2 punktis a sätestatud otsese diskrimineerimise keeldu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/10

Euroopa Kohtu (teine koda) 17. juuli 2008. aasta otsus (Giudice di pace di Genova (Itaalia) eelotsusetaotlus) — Corporación Dermoestética SA versus To Me Group Advertising Media

(Kohtuasi C-500/06) (1)

(EÜ artikli 3 punkt g, EÜ artiklid 4, 10, 43, 49, 81, 86 ja 98 - Siseriiklikud õigusnormid, mis keelavad edastada esteetilise ravi valdkonnas osutatavate meditsiinilis-kirurgiliste raviteenuste reklaami)

(2008/C 223/14)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Giudice di pace di Genova

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Corporación Dermoestética SA

Kostja: To Me Group Advertising Media

Menetluses osales: Cliniche Futura Srl

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus — Giudice di pace di Genova — EÜ artiklite 43, 49, 81, 86 ja 98 tõlgendamine — Sellise siseriikliku õigusnormi kooskõla [ühenduse õigusega], millega keelatakse litsentseeritud eraõiguslikes raviasutustes osutatavate meditsiinilis-kirurgiliste raviteenuste reklaamimise üleriigilise levikuga telekanalites ja millega reklaamikulusid piiratakse 5 %-ni eelneva aasta tulust

Resolutiivosa

EÜ artikleid 43 ja 49, loetuna koos EÜ artiklitega 48 ja 55, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised õigusnormid, nagu on põhikohtuasjas vaidluse all, mis keelavad eraõiguslikes raviasutustes osutatavate meditsiiniliste ja kirurgiliste raviteenuste reklaamimise üleriigilise levikuga telekanalites, samas kui see reklaam on teatud tingimustel lubatud kohalikes telekanalites.

(1) ELT C 42, 24.2.2007.
4.

Ühenduse õigusega ei ole vastuolus siseriiklik regulatsioon, mille kohaselt ei saa üksikisik nõuda kahju hüvitamist, kui ta on tahtlikult või hooletuse tõttu loobunud kahju ärahoidmisest õiguskaitsevahendi kasutamise teel, tingimusel et õiguskaitsevahendi kasutamist saab kahjustatud isikult mõistlikult eeldada; viimasele asjaolule hinnangu andmine kõiki põhikohtuasja asjaolusid arvestades on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne. Tõenäosus, et siseriiklik kohus esitab EÜ artikli 234 alusel eelotsusetaotluse ega ka asjaolu, et Euroopa Kohtu menetluses on liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi, ei anna iseenesest piisavat alust järelduseks, et õiguskaitsevahendi kasutamist ei saa mõistlikult eeldada.
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/2

Euroopa Kohtu (esimene koda) 19. veebruari 2009. aasta otsus (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg’i eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-228/06) (1)

(EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping - Teenuste osutamise vabadus - Kohustus omada liikmesriigi territooriumile lubamiseks viisat)

2009/C 90/02

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

Põhikohtuasja pooled

Apellandid: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

Vastustaja: Saksamaa Liitvabariik

Menetluses osales: Bundesagentur für Arbeit

Kohtuasja ese

Eelotsusetaotlus – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Lepingule assotsiatsiooni loomiseks Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel lisatud 23. novembril 1970 allkirjastatud lisaprotokolli (EÜT L 293, lk 1; ELT eriväljaanne 11/11, lk 41) artikli 41 lõike1 tõlgendamine – Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 65) artikli 1 kehtivus – Teenuste osutamise vabaduse uued piirangud – Türgi transpordiettevõttes veoauto juhina töötava Türgi kodaniku kohustus omada liikmesriigi territooriumile sisenemiseks viisat, samas kui sellist kohustust ei olnud ette nähtud lisaprotokolli jõustumise ajal

Resolutiivosa

23. novembril 1970 Brüsselis allkirjastatud lisaprotokolli, mis sõlmiti, kiideti heaks ja kinnitati ühenduse nimel nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrusega (EMÜ) nr 2760/72, artikli 41 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui pärast nimetatud protokolli jõustumist kehtestatakse viisa omamise nõue selleks, et niisugused Türgi kodanikud nagu põhikohtuasja apellandid saaksid siseneda liikmesriigi territooriumile, et osutada seal Türgis asutatud ettevõtte nimel teenuseid, kui protokolli jõustumise kuupäeval selleks viisat ei nõutud.

(1) ELT C 190, 12.8.2006.
ET Euroopa Liidu Teataja C 82/2

Euroopa Kohtu (suurkoda) 10. veebruari 2009. aasta otsus — Iirimaa versus Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-301/06) (1)

(Tühistamishagi - Direktiiv 2006/24/EÜ - Elektrooniliste sideteenuste pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamine - Õigusliku aluse valik)

(2009/C 82/03)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Iirimaa (esindajad: D. O'Hagan, E. Fitzsimons, D. Barniville ja A. Collins, SC)

Hageja toetuseks menetlusse astuja: Slovaki Vabariik (esindaja: J. Čorba)

Kostjad: Euroopa Parlament (esindajad: H. Duintjer Tebbens, M. Dean ja A. Auersperger Matić), Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: J.-C. Piris, J. Schutte ja S. Kyriakopoulou)

Kostjate toetuseks menetlusse astujad: Hispaania Kuningriik (esindajad: M. A. Sampol Pucurull ja J. Rodríguez Cárcamo), Madalmaade Kuningriik (esindajad: C. ten Dam ja C. Wissels), Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: C. Docksey, R. Troosters ja C. O'Reilly), Euroopa andmekaitseinspektor (esindaja: H. Hijmans)

Kohtuasja ese

Nõue tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiv 2006/24/EÜ, mis käsitleb üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamist ja millega muudetakse direktiivi 2002/58/EÜ (ELT L 105, lk 54) — Õigusliku aluse valik

Resolutiivosa

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Iirimaalt.

3. Jätta Hispaania Kuningriigi, Madalamaade Kuningriigi, Slovaki Vabariigi, Euroopa Ühenduste Komisjoni ja Euroopa andmekaitseinspektori kohtukulud nende endi kanda.

(1) ELT C 237, 30.9.2006.
—

Kui niisuguse meretranspordi kestus, mis toimub veeremilaevaga regulaarse otseühendusena kahe ühenduses asuva geograafilise punkti vahel ja milleks kasutatakse sõidukeid, mis laaditakse laevadele ilma loomi maha laadimata, on maksimaalselt lubatud 28-tunnisest kestusest lühem, võib maanteeveo periood alata vahetult pärast mahalaadimist sihtkoha sadamas. Nimetatud perioodi arvutamiseks tuleb võtta arvesse selle maanteeveo kestust, mis eelnes veeremilaevaga transportimisele, välja arvatud siis, kui loomadele direktiivi 91/628 lisa punkti 48 alapunktis 5 ette nähtud vähemalt 24-tunnine puhkus neutraliseerib enne sellele laevale laadimist mereveole eelnenud maanteeveo perioodi. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas põhikohtuasjas käsitletava teekonna puhul on eelnimetatud tingimused täidetud.
2.

Direktiivi 2003/88 artikli 7 lõiget 1 tuleks tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid ja tavad, mille kohaselt õigus tasulisele põhipuhkusele lõppeb puhkuseaasta lõppemisel või siseriikliku õiguse alusel kehtestatud puhkuse üleviimise tähtaja möödumisel, seda ka juhul, kui töötaja on haiguspuhkusel viibinud terve või osa puhkuseaastast ja tema töövõimetus püsib kuni töösuhte lõpetamiseni, mille tõttu kõnealune töötaja ei saanud kasutada oma õigust tasulisele põhipuhkusele.
1.

Komisjoni 18. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 615/98, millega kehtestatakse eksporditoetuste korra üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses elusveiste heaoluga vedamise ajal, artiklit 1 ja artikli 5 lõikeid 3 ja 7 tuleb tõlgendada nii, et eksporditoetuste valdkonnas pädevust omav liikmesriigi ametiasutus võib otsustada, et loomade vedamine ei toimunud kooskõlas nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiivi 91/628/EMÜ, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ajal ja millega muudetakse direktiive 90/425/EMÜ ja 91/496/EMÜ (muudetud nõukogu 29. juuni 1995. aasta direktiiviga 95/29/EÜ), sätetega, isegi kui riiklik veterinaararst on vastavalt selle määruse artikli 2 lõikele 3 kinnitanud, et kõnealune vedu oli nimetatud direktiivi sätetega kooskõlas. Niisuguse järelduse tegemiseks peab ametiasutus tuginema loomade heaolu puudutavatele objektiivsetele asjaoludele, mis võivad seada kahtluse alla eksportija esitatud dokumendid, samas — juhul, kui see on asjakohane — on eksportija kohustatud tõendama seda, miks ei ole asjakohased need tõendid, millele pädev ametiasutus tugines, kui tegi järelduse direktiivi 91/628 (muudetud direktiiviga 95/29) järgimata jätmise kohta.