ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nõue tühistada komisjoni 18. mai 2005. aasta kiri, millega teavitati hagejat sellest, et komisjon on teinud otsuse, millega tuvastati, et hageja on mainitud erinevaid lepinguid tõsiselt rikkunud vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta (EÜ, Euratom) määruse nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74), artikli 93 lõike 1 punktile f.
65

Esimest tingimust vaadeldes täheldas nõukogu vaidlustatud määruses, et mitmed asjaolud viitasid sellele, et riik sekkub oluliselt hagejate tegevusse. Nimetatud asjaolud on esiteks see, et ühe hageja põhikiri lubab tema riigi kontrolli all oleval partneril, kellele ei kuulu mingisugust osa ettevõtja varast ja kes on ilmselt ainult ruumide üürileandja, nõuda kompensatsiooni, kui ettevõtja ei saavuta tootmise, müügi ja kasumi eesmärke; teiseks see, et oli vaja kohalike pädevate asutuste heakskiitu, et tunnistada hooned põhivaraks ja alustada maakasutusõiguse amortiseerimisega; kolmandaks see, et üks hagejatest ei olnud kunagi maksnud maakasutusõiguse maksu, ja neljandaks, et ta oli saanud kasu kolmandate isikute antud maksuvabadelt pangatagatistelt (vaidlustatud määruse põhjendus 16).
148

Hageja väidab, et vaidlustatud otsus ei sisalda ühtegi viidet, mis võimaldaks mõista komisjoni valikut seada kaevatud meetme kokkusobivus ühisturuga sõltuvusse Prantsuse Vabariigi poolt ette pandud võetavatest kohustustest. Vastupidi sellele, mida väidab komisjon, ei aja hageja segi põhjenduse kriitikat ja vaidlustatud otsuse põhjendatuse kriitikat, vaid piirdub väitega, et vaidlustatud otsus on konkreetselt võetavate kohustuste aspektist ebapiisavalt põhjendatud. Äärmisel juhul rõhutab hageja lisaks seda, et põhjenduse puudumine on veelgi kahetsusväärsem arvestades seda, et otsus tehti enam kui 10 aasta eest algatatud menetluse alusel. Hageja märgib, et käsitlemata nende põhjendatuse küsimust, piirdub ta vaidlustatud otsuses esitatud selgituste kesisusele viitamisega; pärast vaidlustatud otsuses 65 punkti pühendamist selle tuvastamisele, et maksukord ei anna piisavalt tagatisi selle ühisturuga kokkusobivuse tagamiseks, kiidetakse 7 punktis ühtegi teist põhjendust esitamata heaks Prantsuse Vabariigi võetud kohustused.
62

Ühelt poolt tunnistab komisjon oma konkurentsiabile kohaldatavat korda käsitlevas vastuses Esimese Astme Kohtu küsimustele, et „[direktiivi 90/684 artikli 4] kohaselt oli [Saksamaa territooriumil asuvatel laeva]tehastel võimalik saada [konkurentsi]abi olenemata sellest, kas asjaomane [laevaehitus]leping tõi kaasa kahjumi või mitte”, et „[t]eiste sõnadega ei olnud [konkurentsi]abi saamiseks vajalik [laevaehitus]lepinguga seotud kahjumi kandmine”, või lisaks – vastates kohtuistungil Esimese Astme Kohtu küsimustele – et „seda abi peaks saama mis tahes isik olenemata sellest, kas ta on kandnud kahjumit või mitte”. Seega möönab komisjon vähemalt kaudselt, et põhjuslikku seost ei esine konkurentsiabi andmise ja asjaolu vahel, kas lepingute sõlmimine tingis kahjumi või mitte. Niisiis tuleb selles osas lükata tulemusetuse tõttu tagasi komisjoni argument, mille kohaselt konkurentsiabi tuli kasutada lepingutega seotud kahjumi katmiseks põhjusel, et nimetatud abi arvutati iga sõlmitud laevaehituslepingu hinna alusel.
181

Lisaks ei olnud vaidlustatud direktiivis sätestatud HCB piirnorm teaduslikust seisukohast vajalik ja on ebaproportsionaalne. Hageja märgib, et lühikest aega pärast vaidlustatud direktiivi vastuvõtmist õnnestus tal saavutada see, et muudeti FAO määratlust nii, et uue HCB piirnormina kehtestati 0,04 g/kg. Referentliikmesriigi poolt pärast vaidlustatud direktiivi vastuvõtmist läbiviidud hindamine tõendas, et klorotaloniil, mille HCB sisalduse piirnorm on 0,04 g/kg on sama ohutu kui klorotaloniil, mille HCB sisaldus on 0,01 g/kg.
141

Mis puutub vastuväitesse, et esialgse rikkumise ja korduvuse vahel peab olema ajaline seos ja et värvainete otsus, millega määrati EÜ artikli 81 rikkumise eest trahv, käsitleb kas aegunud või liiga vana rikkumist, selleks et selle otsusega saaks õigustada karistuse raskendamist käesoleval juhul, siis tuleb meenutada, et korduvuse üksikasjade tuvastamine ja hindamine on komisjoni kaalutlusõiguse osa ja et komisjon ei ole selliste asjaolude tuvastamisel aegumisega seotud. Seega on korduvus oluline asjaolu, mida komisjonil on õigus hinnata, kuna see kutsub üles muutma nende ettevõtjate käitumist, kellel on kalduvus rikkuda konkurentsieeskirju (Euroopa Kohtu 8. veebruari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-3/06 P: Groupe Danone vs. komisjon, EKL 2007, lk I-1331, punktid 38 ja 39).
Esimese Astme Kohtu (seitsmes koda) 30. septembri 2009. aasta otsus – Akzo Nobel jt vs. komisjon

(kohtuasi T‑175/05)

Konkurents – Keelatud kokkulepped – Monokloroäädikhappe turg – Otsus EÜ artikli 81 rikkumise tuvastamise kohta – Tühistamishagi – Vastuvõetavus – Turu jaotamine ja hindade kindlaksmääramine – Rikkumise süüks panemine – Trahvid – Põhjendamiskohustus – Rikkumise raskus ja kestus – Hoiatav mõju

1. Tühistamishagi – Vastuvõetavuse tingimused – Hagi, mille äriühingute kontserni mitu ettevõtjat on esitanud komisjoni otsuse peale, millega neile määrati solidaarselt trahv – Hagi, mis on vastuvõetav ainult teatavate ettevõtjate osas nimetatutest – Otsuse tegemise vajaduse äralangemine juhul, kui niisuguste ülejäänud ettevõtjate nõude puhul, kelle kasuks ei ole võimalik tühistamisotsust teha, väidetakse, et esineb oluline asja läbivaatamist takistav asjaolu (EÜ artikkel 230) (vt punktid 46 ja 47)

2. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Rikkumised – Süüks panemine – Emaettevõtja ja tütarettevõtjad – Majandusüksus – Hindamiskriteeriumid – Emaettevõtja poolt tütarettevõtjatele avaldatava otsustava mõju eeldamine juhul, kui talle kuulub 100% osalus nimetatud tütarettevõtjate osa- või aktsiakapitalis – Emaettevõtja kohustus ümber lükata eeldus, et tal on reaalne võim tütarettevõtja juhtimise üle (EÜ artiklid 81 ja 82) (vt punktid 91–93 ja 96)

3. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Ülempiir – Väljaarvutamine – Arvesse võetav käive – Ettevõtjana tegutseva majandusüksuse moodustavate ettevõtjate summaarne käive (EÜ artikkel 81; nõukogu määrus nr 17, artikkel 15, ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23) (vt punktid 114, 132 ja 133)

4. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Arvessevõetud käive – Vaatlusaasta – Rikkumise viimane täisaasta (nõukogu määrus nr 17, artikkel 15, ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23) (vt punktid 142 ja 143)

5. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Hoiatav mõju – Karistatud ettevõtja suuruse ja koguvahendite arvestamine (nõukogu määrus nr 17, artikkel 15, ja nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23; komisjoni teadaanne 98/C 9/03, punkt 1 A) (vt punktid 154 ja 155)

Ese

Esimese võimalusena nõue tühistada komisjoni 19. jaanuari 2005. aasta otsus K(2004) 4876 (lõplik) [EÜ] artiklis 81 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum COMP/E‑1/37.773‑AMCA) ning teise võimalusena nõue vähendada hagejatele määratud trahvi.

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.
Esimese võimalusena nõue tühistada komisjoni 19. jaanuari 2005. aasta otsuse K(2004)4876 (lõplik) [EÜ] artiklis 81 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum COMP/E 1/37.773 AMCA) artikli 1 punkt d, artikli 2 punkt c, artikkel 3 ja artikli 4 lõige 9; teise võimalusena nõue tühistada selle otsuse artikli 2 punkt c, ning kolmanda võimalusena nõue muuta selle otsuse artikli 2 punkti c.
356

Sellega seoses olgu märgitud, et kuna komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus, kui ta teostab volitusi, mis nõukogu või ühinemisakti autorid on talle ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas andnud nende poolt kehtestatud eeskirjade rakendamiseks, siis saab sellises valdkonnas võetud meetme õiguspärasust mõjutada vaid selle meetme ilmselge ebasobivus võrreldes pädeva institutsiooni püstitatud eesmärgiga (vt eespool punktis 118 viidatud Weidacheri kohtuotsus, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika). Järelikult tuleb asuda seisukohale, et selle ulatusliku kaalutlusõiguse teostamisel on komisjonil õigus kohaldada lihtsustatud arvutusmeetodit, millest võib vahetult tuleneda kõrvaldamisele kuuluv ülemäärane kogus. Läti Vabariigi ülesanne oli tõendada, et komisjoni valitud meetod on ilmselgelt ebasobiv. Kuid argumendid, mis Läti Vabariik sellega seoses esitab, ei ole sellised, et need seaksid kahtluse alla komisjoni valitud meetodi põhjendatuse. Läti Vabariik piirdub kinnitamisega, ilma et ta seda kuidagi põhjendaks, et kui komisjon oleks kohaldanud sobivat meetodit, oleks ta saanud paremini tagada, et varude moodustamise asjaolusid on asjakohaselt analüüsitud, ning et komisjon on seda tehes rikkunud õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet, viitamata seejuures ühelegi komisjoni konkreetsele kinnitusele Läti Vabariigi poolt sobivaks peetud meetodi kasutamise kohta.
Kuigi kollektiivse turgu valitseva seisundi tekkimise ohu tõendamiseks on vaja tuvastada suure kollektiivse turuosa olemasolu, ei ole see iseenesest piisav, et sellise seisundi olemasolu tõendada, sest lisaks on vaja, et turutingimused oleksid selle teostumiseks soodsad. Turgu valitseva seisundi olemasolu peab seega kontrollima igas asjas eraldi, lähtudes antud asjaoludest. Komisjoni vastu võetud horisontaalsete ühinemiste hindamise suuniste punkti 21 teine lause täpsustab, et suuniste punktides 19–21 ettenähtud koondumise künniste ületamise põhjal ei saa eeldada, et esinevad konkurentsiprobleemid. Siiski, mida rohkem neid künniseid ületatakse, seda rohkem viitavad need väärtused konkurentsiprobleemidele.

(vt punktid 126, 136 ja 138)
Staff case summary



Staff case summary

Kokkuvõte

Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne

(Personalieeskirjad, artikkel 43)

Võrdse kohtlemise põhimõtet on rikutud, kui kahte isikute rühma, kelle õiguslik ja faktiline olukord üksteisest oluliselt ei erine, koheldakse erinevalt või kui erinevaid olukordi käsitletakse ühtemoodi.

Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumiseks ei saa pidada seda, kui karjääriarengu aruande eri rubriikide alusel antud punktide kaalumist sätestava reegli kohaldamise tõttu saavad kaks ametnikku, kellel on aruande ühes rubriigis täpselt sama arv punkte, pärast teiste rubriikide alusel punktide lisamist erineva punktide koguarvu, kuna niisugune erinevus kajastab seda, et need ametnikud ei ole teiste rubriikide osas ühesuguses olukorras. Sama järeldus kehtib siis, kui ühe rubriigi alusel erineva arvu punkte saanud kaks ametnikku saavad pärast teiste rubriikide alusel punktide lisamist ühesuguse punktide koguarvu.

(vt punktid 36 ja 37)

Viited: 7. veebruar 1991, liidetud kohtuasjad T‑18/89 ja T‑24/89: Tagaras vs . Euroopa Kohus (EKL 1991, lk II‑53, punkt 68); 28. oktoober 2004, liidetud kohtuasjad T‑219/02 ja T‑337/02: Lutz Herrera vs . komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑319 ja II‑1407, punkt 93); 25. oktoober 2005, kohtuasi T‑43/04: Fardoom ja Reinard vs . komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑329 ja II‑1465, punkt 42); 28. november 2006, kohtuasi T‑47/04: Milbert jt vs . komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 53).
Kohtuasi T-182/06

Madalmaade Kuningriik

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon

„Õigusaktide ühtlustamine — Siseriiklikud erandnormid — Komisjoni poolt sellise dekreedi eelnõu tagasilükkamine, millega ennetatakse teatavate uute diiselmootoriga sõidukite tekitatud tahkete osakeste heitkoguste ühenduse piirtaseme vähendamist — Hoolsus- ja põhjendamiskohustus — Teavitava liikmesriigi poolt tahkete osakeste sisaldusele välisõhus kehtestatud ühenduse piirtasemete järgimise probleemi ainuomasus”

Esimese Astme Kohtu otsus (neljas koda), 27. juuni 2007 II - 1985

Kohtuotsuse kokkuvõte

Õigusaktide ühtlustamine – EÜ artikkel 95 – Siseriiklike erandnormide heakskiitmise menetlus

(EÜ artikli 95 lõige 5)

Siseriiklike erandsätete kehtestamiseks valdkondades, kus on juba vastu võetud ühenduse ühtlustamismeede, peab liikmesriik vastavalt EÜ artikli 95 lõikele 5 olema võimeline põhjendama seda, et need siseriiklikud sätted põhinevad uutel teaduslikel tõenditel ja lahendavad talle ainuomase probleemi, mis ilmnes pärast ühtlustamismeetme vastuvõtmist. Seda sätet kohaldatakse eelkõige juhtudel, mil liikmesriigi kogu territooriumil või osal sellest esineb uus nähtus, mis kahjustab keskkonda või töökeskkonda ning mida ei olnud võimalik arvesse võtta ühtlustatud õigusnormide väljatöötamisel ja millele tuleb kõigepealt leida vastumeede siseriiklikul tasandil, ootamata ühenduse õigusaktide muudatust. Nimelt võib viimane olla sobimatu tuvastatud probleemi lahendamiseks kas nähtuse selgelt lokaalse tähtsuse tõttu eriliste omaduste tõttu, mis ilmnevad lokaalsel tasemel ning mille puhul ei ole uue ühtlustatud õigusnormi arutamise ja jõustumise tähtajad sobivad.

Nähes ette ainuomaselt ühes liikmesriigis pärast ühenduse ühtlustamismeetme vastuvõtmist ilmnenud probleemi juhtumi, välistab EÜ artikli 95 lõige 5 järelikult võimaluse, et selle alusel kehtestataks ühtlustatud õigusnormist erandit tegevad siseriiklikud sätted selleks, et võidelda keskkonnaohuga, mis on üldiselt levinud kogu ühenduses. Selline üldiselt levinud probleem, mis ei ole seega ainuomane EÜ artikli 95 lõike 5 tähenduses, on iga probleem, mis esineb üldiselt analoogsetel tingimustel kõigis liikmesriikides ning on seega lahendatav ühenduse tasandil ühtlustatud vahenditega.

Järelikult tuleb EÜ artikli 95 lõike 5 korrektseks tõlgendamiseks vaadelda probleemi siseriikliku ainuomasuse nõuet peamiselt sellest aspektist lähtuvalt, kas selle suhtes kohaldatavate õigusnormide ühtlustamisega ühenduse tasemel on või ei ole võimalik leida lahendusi raskustele, mis ilmnevad lokaalselt, ning juhul, kui see ei ole võimalik, on siseriiklike meetmete kehtestamine õigustatud.

(vt punktid 59, 61–64)
Tähis EUROPIG, mille registreerimist on taotletud järgmiste kaupade jaoks: „liha, linnuliha; ulukiliha; lihaekstraktid; konservitud toidud (lihast ja/või köögiviljadest), konservitud liha; vorstid; vorstitooted; sink; seapekk; rillettes”, mis kuuluvad Nizza kokkuleppe klassi 29, ning „lihapirukad; pirukad (lehttaignast)”, mis kuuluvad nimetatud kokkuleppe klassi 30, on inglise keelt kõneleva keskmise tarbija arvates määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses asjaomaseid kaupu kirjeldav.

Kõnealune tähis koosneb ainult sellistest osadest, mis tähistavad asjaomase kauba omadusi. Nimetatud omadustega seoses võib asjaomane avalikkus kõnealust tähist tajuda sealihast toodetud ning Euroopa päritolu kaupade tähisena.

Lisaks ei ole neologism „europig” ebatavaline, vaid inglise keele sõnamoodustusreegleid silmas pidades tavalise struktuuriga. Seega ei loo taotletav kaubamärk asjaomase avalikkuse jaoks muljet, mis oleks piisavalt erinev sellest, mis tuleneb sõnaliste osade lihtsast kõrvutamisest ja mis muudaks selle tähendust ja ulatust.

(vt punktid 31, 34–36)
Kohtuasi T-223/06 P

Euroopa Parlament

versus

Ole Eistrup

„Apellatsioonkaebus — Advokaadi allkirjatempliga kinnitatud hagiavaldus — Hagi vastuvõetamatus”

Esimese Astme Kohtu otsus (apellatsioonikoda), 23. mai 2007 II - 1584

Kohtuotsuse kokkuvõte

Menetlus – Hagiavaldus – Vorminõuded

(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 teine lõik; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 43 lõike 1 esimene lõik ja artikli 44 lõige 6; kohtusekretäri ametijuhend, artikli 6 lõiked 1, 3, 4 ja 5)

Ühenduse kohtumenetluse õiguses on praegusel hetkel advokaadi omakäeline allkiri hagiavalduse originaalil ainus viis, mis võimaldab tagada, et vastutuse menetlusdokumendi koostamise ja sisu eest võtab endale hagejat ühenduse kohtus esindama volitatud isik. Niisiis on Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 43 lõike 1 esimese lõigu tähenduses omakäelise allkirja ülesanne tagada õiguskindluse eesmärki silmas pidades hagiavalduse autentsus ja välistada oht, et see tegelikult ei olegi selleks volitatud isiku koostatud. Seega tuleb seda nõuet käsitleda kui sisulist vorminõuet, mida tuleb kohaldada rangelt, mille järgimata jätmine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse ning mida ei saa Euroopa Kohtu põhikirja artikli 21 teise lõigu, Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 6 ja kohtusekretäri ametijuhendi artikli 6 lõigete 1, 4 ja 5 alusel kõrvaldada.

Sellest järeldub, et hagiavaldusele poole volitatud advokaadi allkirjatempli panemine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse, kuna see kaudne ja mehaaniline „allkirjastamise” viis ei võimalda iseenesest tuvastada, et see oli just advokaat ise, kes kõnealuse menetlusdokumendi allkirjastas. Niisugust sisulist viga ei saa muuta õiguspäraseks advokaadi hiljem esitatud selgitused, mis ei jäta ühtegi kahtlust selles, et ta on ise hagiavalduse allkirjastanud, hageja poolt selle kohta antud kinnitus, hagiavalduse kostjale kätte toimetamine ega ka see, kui kohus saab hiljem hagiavalduse omakäeliselt allkirjastanud versiooni. Nimetatud puuduse kõrvaldamiseks ei saa tugineda ka asjaolule, et kostja ei ole tõendanud, et hagi vastuvõetavaks tunnistamisega kahjustataks kaitseõigusi, kuna sisulise vorminõude rikkumine toob kaasa hagi vastuvõetamatuse, ilma et oleks vaja uurida niisuguse rikkumise mõju, ja eelkõige kontrollida, kas omakäelise allkirja puudumine hagiavaldusel põhjustas vastaspoolele kahju.

Samuti ei ole niisugusel juhul alust viidata vabandatava vea mõistele, kuna sellega ei saaks saavutada ilma omakäelise allkirjata hagiavalduse muutumist vastuvõetavaks, vaid takistada hagi esitamise tähtaja kulgemist huvitatud isiku kahjuks, mis võimaldaks hagiavalduse õiguspäraselt allkirjastatud versiooni esitada hiljem, ilma et see oleks hilinenud. Kui ei esine ühtegi erakorralist asjaolu, mis on advokaati takistanud omakäeliselt hagiavaldust allkirjastamast, siis ei ole ta hagiavaldusel allkirjatemplit kasutades ilmutanud vajalikku hoolsust, mida mõistlikult informeeritud isikult eeldatakse, kuigi asjakohaste dokumentide — eelkõige kohtusekretäri ametijuhendi artikli 6 lõike 3 — lugemine oleks pannud hoolsa ja informeeritud ametiisiku hagiavalduse omakäeliselt allkirjastama.

(vt punktid 48, 50–54, 58–60, 64–66)
Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punkti a kohaldatavus teenuste kaubamärkidele on selline eelnev küsimus, mille lahendamine on määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumisel põhinevat väidet arvestades määruse nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta nõuetekohaseks kohaldamiseks hädavajalik. Tegemaks kindlaks, kas taotletud kaubamärk kujutab teenuseid puudutavas osas endast kaubamärki, mille puhul on võimalik, et selle registreerimine on Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punktiga a vastuolus, tuleb teha kindlaks, kas see säte on kohaldatav teenuste kaubamärkidele. Vastasel korral on Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) keeldumine registreerida see kaubamärk teenuste jaoks tõesti määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumine, ilma et oleks vaja kontrollida, kas taotletud kaubamärk sisaldab Pariisi konventsiooni artikli 6 ter lõike 1 punktis a sätestatud osi.

Seega kuulub nimetatud küsimus apellatsioonikojale esitatud vaidluse õiguslike asjaolude hulka, isegi kui kaubamärgi taotleja ei ole selles osas oma seisukohta väljendanud ja apellatsioonikoda ei ole seda aspekti käsitlenud. See küsimus kuulub ka Esimese Astme Kohtule esitatud vaidluse õiguslike asjaolude hulka ning viimasel tuleb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti h rikkumisel põhinevale väitele vastamiseks seda kontrollida. Kuigi otsus tuleb teha üksnes poolte nõuete kohta, mis moodustavad vaidluse raamistiku, ei pea kohus piirduma üksnes argumentidega, mille pooled on esitanud väidete toetuseks; vastasel korral võib ta sattuda olukorda, kus ta on sunnitud oma otsuses tuginema vääratele õiguslikele kaalutlustele.

(vt punktid 22–25)
Prantsuse tarbija jaoks eksisteerib segiajamise tõenäosus ühelt poolt sõnamärgi PAGESJAUNES.COM, mille registreerimist ühenduse sõnamärgina taotleti Nizza kokkuleppe klassi 16 „trükised, ajalehed, perioodikaväljaanded, kataloogid” kuuluvale kaubale, ja teiselt poolt varem Prantsusmaal sama kauba jaoks registreeritud kujutismärgi LES PAGES JAUNES vahel, sest kõnesolev kaup on identne ja vaidlusalused tähised sarnased nii visuaalselt ja foneetiliselt kui ka kontseptuaalselt. Prantsuse tarbija võib arvata, et taotletud kaubamärk PAGESJAUNES.COM on Interneti-versioon paberil telefonikataloogist, mis kannab kaubamärki LES PAGES JAUNES, ning et järelikult pakub neid kaupu sama ettevõtja.

(vt punktid 64 ja 72)
Ühenduse õigusakti osaline tühistamine on võimalik vaid juhul, kui need osad, mille tühistamist on nõutud, on ülejäänud aktist eraldatavad. See eraldatavust puudutav nõue ei ole täidetud, kui õigusakti osalise tühistamisega muudetakse akti sisu.

Määruse nr 1572/2006 (millega muudetakse määrust nr 824/2000, millega kehtestatakse teravilja ülevõtmise kord sekkumisametite poolt ja sätestatakse teravilja kvaliteedi määramise analüüsimeetodid) sisu on tõsta sekkumiseks vastuvõetava maisi kvaliteeti. Selleks näeb nimetatud määrus ette kahte liiki meetmeid, milleks ühelt poolt on varem määruse nr 824/2000 I lisas osutatud maisi kvaliteedinõuete karmistamine, mille tühistamist hageja ei nõua, ning teisalt uue mahukaalu nõude kehtestamine maisi suhtes, mis lähtub sarnasusest teiste sekkumiskõlblike teraviljadega. Kuna need kaks meedet ei ole lahutamatult seotud, siis ei muuda määruse nr 1572/2006 võimalik osaline tühistamine niivõrd, kuivõrd sellega kehtestatakse maisile uus mahukaalu nõue, nende sätete, mis ei ole tühistamise objekt, tegelikku sisu. Erinevalt maisi uuest mahukaalu nõudest kehtisid need maisi kvaliteedinõuded, mida määrusega karmistatakse (nimelt maksimaalne niiskusesisaldus ning katkiste ja kuivatamise käigus ülekuumenenud terade maksimumprotsent) juba varasema õigusakti kohaselt ka ilma mahukaalu nõudeta.

(vt punktid 39–41)
Kohtuasi T-28/06

RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG

versus

Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

„Ühenduse kaubamärk — Ühenduse sõnamärgi VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN taotlus — Absoluutsed keeldumispõhjused — Kirjeldav kaubamärk — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c”

Esimese Astme Kohtu otsus (esimene koda), 6. november 2007 II - 4415

Kohtuotsuse kokkuvõte

Ühenduse kaubamärk – Ühenduse kaubamärgi mõiste ja ühenduse kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba omadusi

(Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c)

Sõnaline tähis VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN, mille registreerimist taotletakse vastavalt Nizza kokkuleppe klassidesse 32 ja 33 kuuluvatele kaupadele „õlu; mineraal- ja gaseervesi ning muud alkoholivabad joogid; puuviljajoogid ja puuviljamahlad; siirupid ja teised joogivalmistusained” ning „alkoholjoogid (v.a õlu)”, on keskmise saksakeelse tarbija seisukohast määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses ühenduse kaubamärgi taotluses nimetatud kaupu kirjeldav.

Hüüdlause on täpselt seotud jookide lähteainete, eelkõige kasutatud vee puhtuse ja perfektsusega. Samas on lähteainete puhtus ja perfektsus klassi 32 ja 33 kuuluvate kaupade osas eriliselt tähtis. Mineraalvete puhul on kasutatava lähteallika vee perfektsus joogi kvaliteedi määramisel määrav tegur nii maitse kui tervislikkuse seisukohalt. Ka puuviljamahlade, õlle ja muude alkoholjookide lähteaine päritoluallikas on nende kaupade kvaliteedi määramisel väga tähtis.

Nii viitavad kõnealused sõnad üksikult või kombineerituna otse ja täpselt asjaomaste kaupade omadustele. Võib põhjendatult möönda, et jookide lähteainete allika puhtus ja perfektsus on omadused, mida tarbija võtab kaupade valimisel arvesse. Seetõttu on asjaomase avalikkuse seisukohast vaadatuna asjaomase sõnalise kombinatsiooni ning klassi 32 ja 33 kuuluvate kaupade vaheline seos piisavalt otsene ja tegelik.

(vt punktid 37–40)