ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/21

1. augustil 2008 esitatud hagi — Hoo Hing versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Tresplain Investments (Golden Elephant Brand)

(Kohtuasi T-300/08)

(2008/C 247/41)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Hoo Hing Ltd (Romford, Ühendkuningriik) (esindaja: barrister M. Edenborough)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Tresplain Investments Ltd (Hong Kong, Hiina)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsus asjas R 889/2007-1 osas, milles sellega kuulutati nõukogu määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktile a tuginev vastuväide vastuvõetamatuks;

— teise võimalusena muuta ühtlustamisameti esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsust asjas R 889/2007-1 nii, et nõukogu määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktile a tuginev vastuväide tunnistatakse vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— muuta ühtlustamisameti esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsust asjas R 889/2007-1 nii, et nõukogu määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktile b tuginev vastuväide tunnistatakse vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

— kui ühtlustamisameti esimese apellatsioonikoja 7. mai 2008. aasta otsust asjas R 889/2007-1 muudetakse vastavalt hageja nõuetele, muuta sama otsust veel nii, et ühenduse kaubamärk nr 241 810 tunnistatakse kehtetuks vastavalt kas ühe või mõlema lisapõhjuse alusel; ja

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt või teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas. Teise võimalusena mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt või teiselt menetluspoolelt apellatsioonikojas solidaarselt.

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: Kujutismärk Golden Elephant Brand kaupadele klassis 30 — ühenduse kaubamärk nr 241 810

Ühenduse kaubamärgi omanik:T eine menetluspool apellatsioonikojas

Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: Hageja

Kehtetuks tunnistamise taotleja õiguste aluseks olev kaubamärk: Registreerimata kujutismärk Golden Elephant Brand, mida kasutati Suurbritannias

Tühistamisosakonna otsus: Jätta kehtetuks tunnistamise taotlus rahuldamata.

Apellatsioonikoja otsus: Tühistada tühistamisosakonna otsus.

Väited: Apellatsioonikoda tegi vea, kui sedastas, et nõukogu määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktile a tuginev väide on vastuvõetamatu, ning jättes sedastamata, et nõukogu määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktile b tuginev vastuväide on vastuvõetav ja põhjendatud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/16

17. juulil 2008 esitatud hagi — Grazer Wechselseitige Versicherung versus komisjon

(Kohtuasi T-282/08)

(2008/C 247/31)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Grazer Wechselseitige Versicherung AG (Graz, Austria) (esindaja: advokaat H. Wollmann)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tunnistada EÜ artikli 231 lõike 1 alusel täies ulatuses tühiseks komisjoni 30. aprilli 2008. aasta otsus C (2008) 1625 lõplik (nr C 56/2006, ex NN 77/2006 — Bank Burgenland erastamine);

— mõista Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 § 2 alusel kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 30. aprilli 2008. aasta otsuse C (2008) 1625 lõplik, milles komisjon otsustas, et ühisturuga kokkusobimatu on riigiabi, mida Austria andis EÜ artikli 88 lõiget 3 rikkudes Versicherungsgesellschaft Grazer Wechselseitige Versicherung AG-le ja GW Beteiligungserwerbs- und -verwaltungs-GmbH-le seoses HYPO Bank Burgenland AG erastamisega.

Oma hagiavalduse põhjenduseks leiab hageja esiteks, et komisjon on kohaldanud mitmes mõttes vääralt EÜ artikli 87 lõiget 1. Eelkõige leitakse, et esineb mitmeid näitajaid, mille kohaselt oli erastatud panga turuväärtus selle müümise hetkel hageja pakutud ostuhinnast tunduvalt madalam, mistõttu ei ole teda müümisel soodustatud.

Lisaks leitakse, et kostja on vääralt kohaldanud private-vendor testi. Hageja leiab, et vale on komisjoni tees selle kohta, et erastatud panga teatud kohustustele antavat Land Burgenlandi garantiid ei tohtinud arvestada soodustuse otsuse tegemisel. Peale selle leiab hageja siinkohas, et komisjon lähtub mitte reaalse erasektori investori olemasolust, vaid ettekujutusest müüjast sajaprotsendilise riskivalmidusega.

Veel leiab hageja, et komisjon ei ole tõendanud, et hageja pakkumine oli ka pärast kõikide nõutud paranduste elluviimist ikka nominaalselt halvem kui konkureerinud pakkuja oma.

Alternatiivselt leiab hageja, et juhul, kui tegemist on riigiabiga, ei ole komisjon kontrollinud selle kokkusobivust ühisturuga EÜ artikli 87 lõike 3 punkti c alusel.

Lõpuks leiab hageja, et vaidlustatud otsuse põhjendustes on terve rida puudusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 236/16

21. juulil 2008 esitatud hagi — Iraani rahva mudžahiidlik organisatsioon versus nõukogu

(Kohtuasi T-284/08)

(2008/C 236/27)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Iraani rahva mudžahiidlik organisatsioon (Auvers sur Oise, Prantsusmaa) (esindajad: advokaat J.-P. Spitzer ja D. Vaughan, QC)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Tühistada nõukogu otsus 2008/583/EÜ hagejat puudutavas osas;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab EÜ artiklite 230 ja 231 alusel nõukogu 15. juuli 2008. aasta otsuse 2008/583/EÜ (1) (edaspidi „vaidlustatud otsus”), millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ning tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/868/EÜ, tühistamist teda puudutavas osas.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et vaidlustatud nõukogu otsus tuleb tühistada, kuna selle vastuvõtmise ajal ei õigusta pädeva siseriikliku asutuse ükski asjakohane otsus hageja lisamist terroristlike organisatsioonide nimekirja. Lisaks väidab hageja, et otsus tuleb tühistada, kuna, hoolimata sellest, et see väidetavalt põhineb „uutel asjaoludel” ja väljaspool Ühendkuningriiki asuva pädeva asutuse otsusel, nõukogu ei avaldanud hagejale tõendeid, mille põhjal see otsus vastu võeti. Veel väidab hageja, et nõukogu ei ole millegagi põhjendanud uute asjaolude käsitlemist uute või asjakohastena.

Hageja sõnul võeti vaidlustatud otsus vastu ilma, et oleks põhjalikult hinnatud uusi asjaolusid ja seda, kas see kujutas endast konkreetset ja usaldusväärset tõendusmaterjali selle kohta, et hageja oli seotud terrorismiga.

Hageja lisab, et vaidlustatud otsus võeti vastu rikkudes hageja õigust ärakuulamisele ning teisi põhiõigusi. Hageja väidab viimaseks, et vaidlustatud otsus võeti vastu asjaoludel, mis kujutavad endast võimu kuritarvitamist.

(1) ELT 2008, L 188, lk 21.
ET Euroopa Liidu Teataja C 236/15

15. juulil 2008 esitatud hagi — Al-Aqsa versus nõukogu

(Kohtuasi T-276/08)

(2008/C 236/25)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Al-Aqsa (Heerlen, Madalmaad) (esindajad: advokaadid J. Pauw ja M. Uiterwaal)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— Tuvastada, et nõukogu on kohustatud hüvitama hagejale talle tekkinud kahju 10 600 000 euro ulatuses, millele lisanduvad intressid kuni selles kohtuasjas otsuse kuulutamiseni, või aga kahju kohtu poolt määratud suuruses;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja taotleb kahju hüvitamist, mis on talle tekkinud seoses sellega, et ta lisati nõukogu 27. juuni 2003. aasta otsusega 2003/480/EÜ (1) nende isikute loetellu, kellele kohaldatakse määrust nr 2001/2580/EÜ (2). Hiljem muudeti seda loetelu, kuid hagejat sellest ei kustutatud.

Hageja väidab, et need otsused on mitmel põhjusel õigusvastased. Esiteks viitab ta sellele, et 29. mai 2006. aasta otsus 2006/379/EÜ (3) tunnistati Esimese Astme Kohtus kehtetuks, kuna sellega oli rikutud korrakohase põhjendamise nõuet (4). Hageja lisab, et otsustes on mitmeid sisulisi vigu. Seejuures viitab ta kohtuasjades T-327/03 ja T-348/07: Al-Aqsa vs. nõukogu (5) esitatud väidetele.

Tegemist on üksikisikutest paremusäärmuslaste poolt toimepandud piisavalt kvalifitseeritud rikkumistega, mis õigustavad seega hüvitisnõude rahuldamist. Hagejale tekkinud kahju hõlmab mainekahjustust ja mittevaralist kahju, mille eest vastutab nõukogu alates Euroopa Liidu meetmete jõustumistest 28. juunil 2003.

(1) Nõukogu 27. juuni 2003. aasta otsus, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2002/974/EÜ (EÜT L 160, lk 81).

(2) Nõukogu 27. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks (EÜT L 344, lk 70; ELT eriväljaanne 18/01, lk 207).

(3) Nõukogu 29. mai 2006. aasta otsus, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2005/930/EÜ (ELT L 144, lk 21).

(4) Esimese Astme Kohtu 11. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T-327/03: Al-Aqsa vs. nõukogu (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata).

(5) EÜT 2003, C 289, lk 30 ja ELT 2007, C 269, lk 61.
ET Euroopa Liidu Teataja C 223/45

6. juunil 2008 esitatud hagi — Strack versus komisjon

(Kohtuasi T-221/08)

(2008/C 223/79)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Guido Strack (Köln, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt H. Tettenborn)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

— Tühistada dokumentidele juurdepääsu puudutavate hageja 18. ja 19. jaanuari 2008. aasta taotluste ning tema 22. veebruari 2008. aasta, 18. aprilli 2008. aasta ning iseäranis 21. aprilli 2008. aasta korduvtaotluste läbivaatamise raames tegelikult või määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 8 lõike 3 kohaselt vaikimisi Euroopa Komisjoni tehtud otsused, iseäranis 19. mai 2008. aasta otsus, niivõrd kui sellega jäeti täielikult või osaliselt rahuldamata hageja nõuded;

— mõista Euroopa Ühenduste Kohtult hagejale välja hüvitis hagejale tema taotluse läbivaatamisega tekitatud mittevaralise ja moraalse kahju eest sobivas summas, kuid vähemalt sümboolne hüvitis summas 1 eurot;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palus 18. ja 19. jaanuaril 2008 komisjonilt juurdepääsu teatavatele dokumentidele. Hageja esitab käesoleva hagi, kuna talle ei ole selleks ettenähtud tähtaja jooksul nendele dokumentidele vähemalt osaliselt juurdepääsu võimaldatud.

Oma hagi toetuseks väidab hageja eeskätt, et kostja on rikkunud EÜ artiklit 255 ning määrust (EÜ) nr 1049/2001 (1). Lisaks väidab hageja, et on rikutud hea halduse põhimõtteid, põhiõiguste harta artikleid 41 ja 42 ning põhimõtteid, mis puudutavad vajadust põhjendada eitavaid otsuseid vastavalt EÜ artiklile 253.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).
ET Euroopa Liidu Teataja C 272/39

14. augustil 2008 esitatud hagi — BNP Paribas ja BNL versus komisjon

(Kohtuasi T-335/08)

(2008/C 272/79)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hagejad: BNP Paribas ja Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (esindajad: advokaadid R. Silvestri, G. Escalar ja M. Todino)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Tühistada hagis esitatud põhjustel terves ulatuses Euroopa Ühenduste Komisjoni 11. märtsi 2008. aasta otsus nr C(2008)869 lõplik Itaalia antud riigiabi kohta C–15/2007 (ex NN 20/2007), „mis puudutab teatud ümberkorraldatavatele krediidiasutustele võimaldatud maksusoodustusi”.

Väited ja peamised argumendid

Käesolevas asjas vaidlustavad hagejad akti, millega tunnistati Itaalia seaduse nr 350/2003 see osa, milles oli kehtestatud 30. juuli 1990. aasta seaduse nr 218 (edaspidi „Amato seadus”) tähenduses ümberkorraldatud krediidiasutuste vara maksustamise erikord („erikord”), riigiabi puudutava EÜ artikliga 87 vastuolus olevaks. Komisjoni hinnangul seisneb erikorra vastuolu EÜ artikliga 87 selles, et Itaalia seadusandja andis selle korra alusel maksusoodustusi „valikuliselt” vaid nendele krediidiasutustele, keda loeti ümberkorraldatuteks Amato seaduse tähenduses, kuid ei näinud samu soodustusi ette teistele krediidiasutustele või ettevõtjatele üldisemalt.

Hagiavalduses väidab hageja, et komisjon on vääralt leidnud, et maksustamise erikord andis teatud ettevõtjatele majanduslikke eeliseid ja järelikult õigusvastast riigiabi. Tegelikult ei antud erikorraga maksueeliseid; see oli vaid fakultatiivselt kohaldatav kord, mida ettevõtjad võisid kohaldada, kui nad tasusid maksu asendusmääraga.

Isegi kui eeldada, et vaidlusalune kord ettevõtjatele mis tahes vormis eeliseid tekitas, ei need käsitletavad riigiabina, sest neid ei antud valikuliselt. Vaidlusalune maksustamiskord on kooskõlas üldise maksustamiskorraga, see põhineb objektiivsetel kriteeriumitel, et nimelt võimaldada erastamisega seotud krediidiasutustel maksu maksta Amato seaduse kohaselt maksumäära alusel, milles arvestatakse nii juba kajastatud väärtuse kasvu eelnevat osalist maksustamist kui ka muid maksu tasumisega seotud muutumatuid tegureid; erinevalt asjassepuutuvatest pankadest, kes pidid maksma maksu seaduse nr 350/2003 alusel, ei puudutanud need ebamugavused kõiki ülejäänud ettevõtjaid, kes said eeliseid sellest seadusest erinevas kontekstis ja kelle osas oli täielikult õigustatud erinevalt toimiv maksustamiskord.

Teiseks on komisjoni otsuse põhjendus ilmselgelt väär ja see tuleneb valest arusaamast, et seaduses nr 350/2003 ei ole ette nähtud mingit üldist uut maksude tasumise süsteemi. Lähtudes väärast eeldusest, et mingit üldist uut maksude tasumise süsteemi ei eksisteeri, mida vaidlustatud erikorraga võrrelda, on komisjon jätnud need kaks korda võrdlemata, et hinnata kõiki neid elemente, millel võib olla mõju mõlema korra maksukoormusele tervikuna.

Hageja hinnangul ei anna isegi siis, kui viidatud elemente arvestades viidaks läbi nende kahe korra võrdlus, erikord võrreldes üldise korraga maksumäära osas mingit maksueelist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 272/38

12. augustil 2008 esitatud hagi — Ligny Pesca di Guaiana Francesco jt versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-330/08)

(2008/C 272/78)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hagejad: Ligny Pesca di Guaiana Francesco ja C. Snc (Trapani, Itaalia), Macaluso Gaetano (Palermo, Itaalia), Gallo (Salerno, Itaalia), Severino Pesca (Salerno, Itaalia), Gallo Pesca (Salerno, Itaalia), Fulvia di Pappalardo Luigi Matteo (Cetara, Itaalia), Federazione Nazionale delle Imprese di Pesca (Rooma, Itaalia) (esindaja: advokaadid A. Clarizia ja P. Ziotti)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejate nõuded

— Rahuldada hagejate nõuded ja sellest tulenevalt tühistada määrus, mis keelab Itaalia lipu all sõitvatel või nendes riikides registreeritud seineritel hariliku tuuni püügi Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahemeres alates 16. juunist 2008 (määruse artikkel 1), ja ei luba alates 16. juunist 2008 ühenduse ettevõtjatel Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahemeres seinerite püütud harilikku tuuni ühenduse vetes või sadamates lossida, kasvatamiseks või nuumamiseks sumpadesse paigutada ega ümber laadida (määruse artikli 3 lõige 1);

— mõista Euroopa Ühenduste Komisjonilt Esimese Astme Kohus artikli 87 alusel välja kohtukulud, sh hagejate kaitsega seonduvad kulud.

Väited ja peamised argumendid

Väited ja peamised argumendid on samad, mis esitati kohtuasjas T 313/08: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. vs. komisjon. Hagejad rõhutavad eelkõige seda, vaidlustatud määruse õiguslik alus on valesti valitud, kuna nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (EÜT L 358, lk 59; ELT eriväljaanne 04/05, lk 460), artikkel 7 ei ole vaidlustatud määruses sisalduvate meetmete vastuvõtmiseks sobiv, need meetmed oleksid eeldanud hoopis määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 26 lõigetele 2 ja 3 tuginemist.
—

tuvastada, et need vead on loonud aluse ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimisele,
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/17

18. augustil 2008 esitatud hagi — Chocoladenfabriken Lindt & Spüngli AG versus Siseturu Ühtlustamise Amet

(Kohtuasi T-336/08)

(2008/C 260/31)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Chocoladenfabriken Lindt & Spüngli AG (Kilchberg, Šveits) (esindajad: advokaadid R. Lange, E. Schalast ja G. Hild)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) neljanda apellatsioonikoja 11. juuni 2008. aasta otsus (asi R 1332/2005-4);

— mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: šokolaadist lihavõttejänest kujutav ruumiline kaubamärk kaupadele klassis 30 (taotlus 3 844 446).

Kontrollija otsus: lükata taotlus tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine, kuna taotletav kaubamärk on eristusvõimeline ja seda ei ole vaja jätta vabalt kasutatavaks. Lisaks on taotletav kaubamärk muutunud kasutamise käigus eristusvõimeliseks määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 3 tähenduses.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).
ET Euroopa Liidu Teataja C 260/15

5. augustil 2008 esitatud hagi — Parfums Christian Dior versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Consolidated Artists (MANGO adorably)

(Kohtuasi T-308/08)

(2008/C 260/28)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Parfums Christian Dior SA (Pariis, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid E. Cornu, D. Moreau ja F. de Visscher)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Consolidated Artists B.V. (Rotterdam, Madalmaad)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 23. mai 2008. aasta otsus (asi R 1162/2007-2) ja;

— mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: teine menetluspool apellatsioonikojas.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „MANGO adorably” kaupadele klassis 3.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Prantsuse sõnamärk nr 33 209 849 „ADIORABLE” kaupadele klassis 3; Prantsuse sõnamärk nr 94 536 564 „J'ADORE” erinevatele kaupadele, sh kaupadele klassis 3; rahvusvaheline sõnamärk nr 811 001 „ADIORABLE” erinevatele kaupadele, sh kaupadele klassis 3; rahvusvaheline sõnamärk nr 687 422 „J'ADORE” erinevatele kaupadele, sh kaupadele klassis 3.

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti c ja artikli 8 lõike 5 rikkumine, kuna apellatsioonikoda eksis järeldades, et vastandatud kaubamärkide puhul ei esine segiajamise tõenäosust ja, et taotletava kaubamärgi kasutamine ei tähenda varasema kaubamärgi maine ärakasutamist, põhjendades valesti, et mõlemale õiguslikule alusele tuginedes ei ole vaidlusalused kaubamärgid selles osas piisavalt sarnased.
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/17

25. juulil 2008. aastal esitatud hagi — Cadila Healthcare Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Laboratorios Inibsa (ZYDUS)

(Kohtuasi T-287/08)

(2008/C 247/34)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (esindajad: advokaadid S. Bailey, A. Juaristi ja F. Potin)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Laboratorios Inibsa, SA (Llissa de Vall, Hispaania)

Hageja nõuded

— Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) teise apellatsioonikoja 5. mai 2008. aasta otsus asjas R 1322/2007-2 ja

— mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Hageja

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „ZYDUS” kaupadele klassides 3, 5 ja 10 — taotlus nr 3 277 662

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Teine menetluspool apellatsioonikojas

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Hispaania registreering nr 2 360 938 märk „CIBUS” kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 5; Hispaania registreering nr 2 360 939 märk „CIBUS” kaupade jaoks, mis kuuluvad klassi 3

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause seoses kõigi vaidlusaluste kaupadega.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Apellatsioonikoda eksis, kui leidis, et vastulausete osakond põhjendas oma otsust, ja seega, et nõukogu määruse nr 40/94 artiklit 73 ei ole rikutud; apellatsioonikoda tegi oma otsuses vea, kui leidis kaubamärgiõiguse üldpõhimõtteid ja eelkõige nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkudes, et on tõenäoline, et varasemad kaubamärgid ja taotletav kaubamärk aetakse segi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 247/22

1. augustil 2008 esitatud Kurt-Wolfgang Braun-Neumanni apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtu 23. mai 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-79/07: Braun-Neumann versus parlament

(Kohtuasi T-306/08 P)

(2008/C 247/43)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Lohr am Main, Saksamaa) (esindaja: Rechtsanwalt P. Ames)

Teine menetluspool: Euroopa Parlament

Apellatsioonkaebuse esitaja nõuded

— Tühistada Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtu 23. mai 2008. aasta otsus kohtuasjas F-79/07;

— teha asjas uus otsus, rahuldada apellandi kaebus ning kohustada parlamenti maksma talle tagasiulatuvalt 1. augustist 2004 teine pool toitjakaotuspensionist Gisela Mandti surma alusel suurusega 1 670,84 eurot kuus, millele lisanduvad intressid vastavalt Euroopa Keskpanga laenamise püsivõimaluse intressimäärale, mida on suurendatud 3 % võrra;

— teise võimalusena saata asi uue otsuse tegemiseks tagasi Euroopa Ühenduste Avaliku Teenistuse Kohtule.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebus on esitatud Avaliku Teenistuse Kohtu 23. mai 2008. aasta otsuse peale kohtuasjas F-79/07: Braun-Neumann vs. parlament, millega jäeti apellandi kaebus vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata.

Apellatsioonkaebuse põhjenduseks väidab apellant, et Avaliku Teenistuse Kohus on teinud vea Euroopa Ühenduse ametnike personalieeskirjade artikli 90 lõike 2 tõlgendamisel, kuna kohtu tõlgendus rikub ühenduse õiguse üldpõhimõtteid. Apellandi arvates on väär kohtu tõlgendus, mille kohaselt ühte dokumenti peeti kahjustavaks meetmeks. Pealegi on õiguskindluse põhimõtet järgitud üksnes siis, kui õiguskaitsevahenditest teavitamata jätmine takistab tähtaja kulgema hakkamist, sest vastasel korral oleks õiguskaitset vajava isiku õigusi rikutud. Lisaks on Avaliku Teenistuse Kohtu tõlgendus apellandile sellest tulenevaid tagajärgi silmas pidades ebaproportsionaalne.