Keywords

Summary



Keywords

1. Õigusaktide ühtlustamine – Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel – Direktiiv 95/46 – Täielik ühtlustamine – Isikuandmete seadusliku töötlemise juhtude ammendav loetelu

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46, artikkel 7)

2. Õigusaktide ühtlustamine – Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel – Direktiiv 95/46 – Isikuandmete töötlemise seaduslikkuse tingimused

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 7 ja 8; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46, artikkel 5 ja artikli 7 punkt f)

3. Õigusaktide ühtlustamine – Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel – Direktiiv 95/46 – Liikmesriikide kaalutlusruum – Ulatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46, artikkel 5)

4. Õigusaktide ühtlustamine – Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel – Direktiiv 95/46 – Isikuandmete töötlemise seaduslikkuse tingimused

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 7 ja 8; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46, artikli 7 punkt f)

5. Põhiõigused – Eraelu austamine – Isikuandmete kaitse – Euroopa Liidu põhiõiguste harta alusel aktsepteeritud piirangud

(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 7, 8 ja artikli 52 lõige 1)

6. Institutsioonide aktid – Direktiivid – Vahetu õigusmõju – Tingimused

(EÜ artikli 249 kolmas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46, artikli 7 punkt f)

Summary

1. Direktiivis 95/46 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta sätestatud siseriiklike õigusaktide ühtlustamine ei piirdu minimaalse ühtlustamisega, vaid viib põhimõtteliselt täieliku ühtlustamiseni. Just seda silmas pidades püütakse selle direktiiviga kindlustada isikuandmete vaba liikumine, tagades ühtlasi andmesubjektide õiguste ja huvide kõrgetasemelise kaitse. Seega tuleneb sellest, et nimetatud direktiivi artikkel 7 näeb ette ammendava ja piirava loetelu juhtudest, millal isikuandmete töötlemist võib pidada seaduslikuks. Sellest järeldub, et liikmesriigid ei saa lisada selle direktiivi artiklile 7 uusi isikuandmete töötlemise seaduslikkust puudutavaid kriteeriume ega kehtestada täiendavaid nõudeid, mis muudavad selles artiklis sätestatud kriteeriumidest mõne kriteeriumi ulatust.

Eeltoodud tõlgendust ei sea kahtluse alla liikmesriikidele direktiivi 95/46 artiklist 5 tulenev õigus määrata täpsemalt kindlaks tingimused, mille puhul isikuandmete töötlemine on seaduslik. Nimelt ei saa liikmesriigid neil direktiivi artikli 5 kohaselt oleva kaalutlusruumi alusel kehtestada ka muid isikuandmete töötlemise seaduslikkust puudutavaid kriteeriume, kui neid, mis on sätestatud selle direktiivi artiklis 7, ega muuta täiendavate nõuetega nimetatud artiklis 7 sätestatud kriteeriumide ulatust.

(vt punktid 29 ja 30, 32 ja 33, 35 ja 36)

2. Direktiivi 95/46 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta artikli 7 punkti f tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis nõuavad selleks, et ilma andmesubjekti nõusolekut küsimata võiks tema isikuandmeid töödelda, mis on vajalik vastutava töötleja või andmeid saava kolmanda isiku või kolmandate isikute õigustatud huvide elluviimiseks, lisaks sellele, et ei tohi rikkuda andmesubjekti põhiõigusi ja ‑vabadusi, ka seda, et kõnealused andmed oleksid avalikkusele kättesaadavates allikates, välistades seega kategooriliselt ja üldiselt kõikide nende andmete töötlemise, mis ei sisaldu sellistes allikates.

Nimelt tuleneb ühelt poolt selle direktiivi eesmärgist kindlustada isikuandmete vaba liikumine, tagades ühtlasi andmesubjektide õiguste ja huvide kõrgetasemelise kaitse, et selle artikkel 7 näeb ette ammendava ja piirava loetelu juhtudest, millal isikuandmete töötlemist võib pidada seaduslikuks. Järelikult ei saa liikmesriigid lisada uusi isikuandmete töötlemise seaduslikkust puudutavaid kriteeriume ega kehtestada täiendavaid nõudeid, mis muudavad selles artiklis 7 sätestatud kriteeriumidest mõne kriteeriumi ulatust. Lisaks ei saa liikmesriigid nimetatud direktiivi artikli 5 alusel kehtestada ka muid isikuandmete töötlemise seaduslikkust puudutavaid kriteeriume, kui neid, mis on sätestatud artiklis 7, ega muuta täiendavate nõuetega nimetatud artiklis 7 sätestatud kriteeriumide ulatust.

Teisalt võivad liikmesriigid kehtestada sama direktiivi artikli 7 punktis f sätestatud kõnealuste vastandlike õiguste ja huvide vajalikuks kaalumiseks suuniseid. Nad võivad võtta ka arvesse asjaolu, et nimetatud töötlemisega andmesubjekti põhiõigustele kaasneva riive raskus võib sõltuda sellest, kas asjaomased andmed on juba esitatud avalikkusele kättesaadavates allikates või ei ole seda tehtud. Viimasel juhul oleks tegemist raskema riivega.

Tegemist ei ole enam aga pelgalt täpsustamisega, vaid selle direktiivi artikli 7 punktiga f keelatud täiendava nõudega, kui siseriiklikud õigusnormid välistavad teatavate isikuandmete kategooriate osas nende töötlemise võimaluse, nähes nende kategooriate suhtes lõplikult ette vastanduvate õiguste ja huvide kaalumise tulemuse, ilma et lubatud oleks konkreetse juhtumi erilistest asjaoludest lähtuv teistsugune tulemus.

(vt punktid 29 ja 30, 32, 36, 44–49, resolutsiooni punkt 1)

3. Direktiivi 95/46 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta norme iseloomustab teatav paindlikkus ning üksikasjade üle otsustamine või mitme võimaluse hulgast valiku tegemine on paljudel juhtudel jäetud liikmesriikide hooleks. Seega tuleb vahet teha ühelt poolt siseriiklike meetmete vahel, mis näevad ette täiendavaid nõudeid ja muudavad mõne selle direktiivi artiklis 7 sätestatud kriteeriumi ulatust ning teiselt poolt siseriiklike meetmete vahel, mis üksnes täpsustavad ühte neist kriteeriumidest. Esimest tüüpi siseriiklik meede on keelatud. Liikmesriikidel on nimetatud direktiivi artikli 5 alusel kaalutlusruum üksnes teist tüüpi siseriiklike meetmete osas.

(vt punkt 35)

4. Direktiivi 95/46 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta artikli 7 punkt f näeb ette selleks, et isikuandmete töötlemine oleks seaduslik, kaks kumulatiivset tingimust, milleks on ühelt poolt, et isikuandmete töötlemine peab olema vajalik vastutava töötleja või andmeid saava kolmanda isiku või kolmandate isikute õigustatud huvide elluviimiseks, ning teiselt poolt, et andmesubjekti põhiõigused ja ‑vabadused ei kaalu neid huve üles. Neist tingimustest teise puhul on vajalik asjaomaste vastanduvate õiguste ja huvide kaalumine, mis sõltub põhimõtteliselt asjaomase üksikjuhtumi konkreetsetest asjaoludest ning mille raames peab kaalumist teostav isik või institutsioon võtma arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitest 7 ja 8 tulenevate andmesubjekti õiguste olulisust.

(vt punktid 38, 40)

5. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7 ja 8 tunnustatud õigus eraelu austamisele isikuandmete töötlemisel puudutab igasugust teavet tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku kohta. Siiski tuleneb harta artikli 8 lõikest 2 ja artikli 52 lõikest 1, et teatavatel tingimustel võib seda õigust piirata.

(vt punkt 42)

6. Alati kui direktiivi sätted näivad olevat sisu poolest tingimusteta ja piisavalt täpsed, võivad isikud neile siseriiklikus kohtus vaidluses riigi vastu tugineda, muu hulgas juhul, kui riik on jätnud direktiivi tähtaegselt siseriiklikku õigusesse üle võtmata või on selle valesti üle võtnud. See on nii ka direktiivi 95/46 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta artikli 7 punkti f puhul. Kuigi liikmesriikidel on direktiivi kohaselt teatavate selle sätete rakendamisel suurem või väiksem kaalutlusruum, näeb artikli 7 punkt f ette tingimusteta kohustuse.

(vt punktid 51 ja 52, 55, resolutsiooni punkt 2)