ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Kohtu (esimene koda) 17. novembri 2022. aasta otsus (First-tier Tribunali (Tax Chamber) eelotsusetaotlus – Ühendkuningriik) – GE Aircraft Engine Services Ltd versus The Commissioners for His Majesty’s Revenue & Customs

(Kohtuasi C-607/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artikli 26 lõike 1 punkt b - Tasuta teenuste osutamine - Tunnustamis- ja premeerimisprogrammi raames maksukohustuslase ettevõtte töötajatele ostukupongide andmine tasuta - Tehingute käsitamine teenuste osutamisena tasu eest - Ulatus - Neutraalse maksustamise põhimõte)

(2023/C 15/08)

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: GE Aircraft Engine Services Ltd

Vastustaja: The Commissioners for His Majesty’s Revenue & Customs

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 26 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selle kohaldamisalasse ei kuulu niisugune teenuste osutamine, mille käigus ettevõtja annab oma töötajatele tema enda loodud programmi raames ostukuponge eesmärgiga premeerida ja tunnustada kõige enam väärtustatud ning tulemuslikemaid töötajaid.

(1) ELT C 28, 25.1.2021.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 15. novembri 2022. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht versus TB

(Kohtuasi C-646/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega - Abielulahutus - Määrus (EÜ) nr 2201/2003 - Artikli 2 punkt 4 ja artikkel 21 - Mõiste „kohtuotsus“ - Ühes liikmesriigis abielu sellise lõpetamise tunnustamine, mis on toimunud abikaasade kokkuleppel ja mille on välja kuulutanud teise liikmesriigi perekonnaseisuametnik - Kriteerium, mille põhjal määratakse kindlaks, kas on tegemist „kohtuotsusega“)

(2023/C 15/09)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht

Kostja: TB

Menetluses osalesid: Standesamt Mitte von Berlin, RD

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, artikli 2 punkti 4

tuleb eelkõige määruse artikli 21 lõike 1 kohaldamisel tõlgendada nii, et

päritoluliikmesriigi perekonnaseisuametniku koostatud abielulahutusakt, mis sisaldab abikaasade vahel sõlmitud ja nende poolt perekonnaseisuametniku juures liikmesriigi õigusnormide kohaselt kinnitatud abielulahutuse kokkulepet, on määruse artikli 2 punkti 4 tähenduses „kohtuotsus“.

(1) ELT C 44, 8.2.2021.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ, artikli 18 lõikeid 1 ja 3 koostoimes selle direktiivi artikliga 5 ja III lisa punkti 3 alapunktiga b tuleb tõlgendada nii, et need ei nõua, et kohustatud isik loeks klienti automaatselt suure riskiga kliendiks ja võtaks sellest tulenevalt kliendi suhtes tugevdatud hoolsusmeetmeid ainuüksi põhjusel, et see klient on valitsusväline organisatsioon, et selle kliendi juures töötav isik on suure korruptsiooniriskiga kolmanda riigi kodanik või et sellesama kliendi äripartner – kuid mitte klient ise – on mingil viisil seotud sellise kolmanda riigiga. Liikmesriik võib siiski riigisiseses õiguses määratleda selliseid asjaolusid kui tegureid, mis viitavad rahapesu ja terrorismi rahastamise võimalikule suuremale ohule, mida kohustatud isikud peavad oma klientidega seotud riskide hindamisel arvesse võtma, tingimusel et need tegurid on kooskõlas liidu õigusega ning eelkõige proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtetega.
Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. oktoobri 2022. aasta otsus (Kammergericht Berlini eelotsusetaotlus – Saksamaa) – DB Station & Service AG versus ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

(Kohtuasi C-721/20) (1)

(Eelotsusetaotlus - Raudteetransport - ELTL artikkel 102 - Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine - Direktiiv 2001/14/EÜ - Juurdepääs raudteetaristule - Artikkel 30 - Raudtee reguleeriv asutus - Taristu kasutustasude kontroll - Liikmesriigi kohtud - Tasude kontrollimine konkurentsiõiguse seisukohast - Pädevuse jaotus reguleeriva asutuse ja liikmesriigi kohtute vahel)

(2022/C 472/08)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Kammergericht Berlin

Põhikohtuasja pooled

Hageja: DB Station & Service AG

Kostja: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ja tasude kehtestamise kohta raudtee infrastruktuuri kasutamise eest (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta direktiiviga 2007/58/EÜ) artiklit 30

tuleb tõlgendada nii, et

sellega ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi kohtud kohaldavad ELTL artiklit 102 ja samal ajal riigisisest konkurentsiõigust selleks, et lahendada nõue tagastada taristu kasutustasud, kuid seda siiski tingimusel, et pädev reguleeriv asutus on enne teinud otsuse kõnealuste kasutustasude õiguspärasuse kohta. Sellega seoses on kohtutel lojaalse koostöö kohustus ning nad on kohustatud selle asutuse otsuseid hindamiselemendina arvesse võtma ja põhjendama oma otsuseid lähtuvalt kõigist neile esitatud toimiku materjalidest.

(1) ELT C 88, 15.3.2021.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiviga 2014/91/EL, artiklit 72 tuleb tõlgendada nii, et selle direktiivi I lisa A loendis ette nähtud teave fondivalitseja kohta, mida prospekt peab direktiivi artikli 69 lõike 2 kohaselt vähemalt sisaldama, on hõlmatud mõistega „prospekti olulised andmed“ kõnealuse artikli 72 tähenduses, mistõttu peab see olema ajakohastatud.
—

kriminaalmenetluse läbiviimiseks tehtud Euroopa vahistamismääruse raames see asutus tuvastab, et konkreetse juhtumi asjaoludel on põhjendatult alust arvata, et lähtudes eelkõige puudutatud isiku esitatud andmetest, mis on seotud tema isikliku olukorraga, kuriteo laadiga, mille tõttu tema suhtes menetlus toimub, ja faktilise kontekstiga, milles see Euroopa vahistamismäärus tehti, või lähtudes muudest asjaoludest, mis on olulised selle kohtukoosseisu sõltumatuse ja erapooletuse hindamisel, kes tõenäoliselt peab seda isikut puudutavat kriminaalasja lahendama, on sellel isikul tema üleandmise korral tegelik oht, et seda põhiõigust rikutakse.
2.

ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 ning artikli 4 lõigetega 2 ja 3, ELTL artikliga 267 ja liidu õiguse esimuse põhimõttega tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid või praktika, mis võimaldavad võtta liikmesriigi kohtuniku distsiplinaarvastutusele põhjusel, et ta on kohaldanud liidu õigust, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus, ja kaldunud seejuures kõrvale kõnealuse liikmesriigi konstitutsioonikohtu praktikast, mis on vastuolus liidu õiguse esimuse põhimõttega.
C 165/20

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 24. veebruari 2022. aasta otsus (Cour d’appel de Liège’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL versus État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL versus État belge (C-53/21)

(Liidetud kohtuasjad C-52/21 ja C-53/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Teenuste osutamise vabadus - ELTL artikkel 56 - Piirangud - Maksuõigusnormid - Äriühingu tulumaks - Teenuste ostja kohustus koostada ja edastada maksuhaldurile tõendavad dokumendid teises liikmesriigis asuvate teenuseosutajate poolt esitatud arvetele märgitud summade kohta - Niisuguse kohustuse puudumine puhtalt riigisiseste teenuste osutamise korral - Põhjendatus - Maksukontrolli tõhusus - Proportsionaalsus)

(2022/C 165/23)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour d’appel de Liège

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitajad: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL (C-53/21)

Vastustaja apellatsioonimenetluses: État belge (C-52/21 ja C-53/21)

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis kohustavad kõiki esimese liikmesriigi territooriumil asuvaid äriühinguid esitama maksuhaldurile aruandeid maksete kohta teenuste eest, mida nad on ostnud teenuseosutajatelt, kes asuvad teises liikmesriigis, kus viimaste suhtes kehtivad nii ettevõtjate raamatupidamist reguleerivad õigusnormid kui ka vastavalt käibemaksualastele õigusnormidele kohustus esitada arveid, mille täitmata jätmise korral tuleb tasuda äriühingu tulumaksu 50 % või 100 % nende teenuste väärtusest, samas kui halduspraktika kohaselt ei ole esimeses liikmesriigis ühtki samaväärset kohustust ette nähtud juhul, kui neid teenuseid osutavad tema territooriumil asuvad teenuseosutajad.

(1) ELT C 128, 12.4.2021.
Euroopa Kohtu (üheksas koda) 3. veebruari 2022. aasta otsus (Landgericht Frankfurt am Maini eelotsusetaotlus – Saksamaa) – JW, HD, XS versus LOT Polish Airlines

(Kohtuasi C-20/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades - Määrus (EL) nr 1215/2012 - Artikli 7 punkti 1 alapunkti b teine taane - Valikuline kohtualluvus lepinguid puudutavates asjades - Mõiste „asjaomase kohustuse täitmise koht“ - Teenuste osutamise leping - Lennutransport - Ühtse kinnitatud broneeringuga lend, mille erinevaid segmente teostasid kaks erinevat lennuettevõtjat - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta - Artikkel 7 - Õigus hüvitisele - Esimese lennu hilinemine - Esimest lendu teostanud lennuettevõtja vastu lennu saabumiskoha järgsesse kohtusse esitatud hüvitise maksmise hagi)

(2022/C 128/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Frankfurt am Main

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: JW, HD, XS

Kostja: LOT Polish Airlines

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 7 punkti 1 alapunkti b teist taanet tuleb tõlgendada nii, et lennu korral, mida iseloomustab ühtne kinnitatud broneering tervele reisile ja mis on jagatud kaheks või enamaks lennusegmendiks, mida teostavad erinevad lennuettevõtjad, ning kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, alusel esitatud hüvitise maksmise hagi põhineb üksnes hilisest õhkutõusust tingitud hilinemisel esimeses lennusegmendis ja see on esitatud esimest lendu teostanud lennuettevõtja vastu, ei või esimese lennu saabumiskohta pidada „kohustuse täitmise kohaks“ nimetatud sätte tähenduses.

(1) ELT C 98, 22.3.2021.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 26. oktoobri 2021. aasta otsus (Rechtbank Amsterdam eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlustes järgmiste isikute suhtes: HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU)

(Liidetud kohtuasjad C-428/21 PPU ja C-429/21 PPU) (1)

(Eelotsusetaotlus - Eelotsuse kiirmenetlus - Õigusalane koostöö kriminaalasjades - Euroopa vahistamismäärus - Raamotsus 2002/584/JSK - Artikli 27 lõike 3 punkt g ja lõige 4 - Nõustumistaotlus kriminaalmenetluseks seoses muude süütegudega kui need, mis olid üleandmise aluseks - Artikli 28 lõige 3 - Nõustumistaotlus puudutatud isiku järgnevaks üleandmiseks teisele liikmesriigile - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 - Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele - Puudutatud isiku õigus sellele, et vahistamismäärust täitev õigusasutus ta ära kuulaks - Kord)

(2022/C 2/15)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank Amsterdam

Põhikohtuasja pooled

HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU)

Menetluses osales: Openbaar Ministerie

Resolutsioon

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK, artikli 27 lõike 3 punkti g ja lõiget 4 ning artikli 28 lõiget 3 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tagatud õigusega tõhusale kohtulikule kaitsele tuleb tõlgendada nii, et vahistamismääruse teinud õigusasutusele Euroopa vahistamismääruse täitmisel üle antud isikul on õigus olla vahistamismäärust täitva õigusasutuse poolt ära kuulatud, kui see asutus on saanud vahistamismääruse teinud õigusasutuselt nimetatud raamotsuse sätete kohase nõustumistaotluse, ning see ärakuulamine võib toimuda vahistamismääruse teinud liikmesriigis ja sellisel juhul on selle riigi õigusasutusel kohustus tagada, et puudutatud isik kuulataks ilma vahistamismäärust täitva õigusasutuse otsese osalemiseta tegelikult ja tõhusalt ära. Vahistamismäärust täitev õigusasutus peab siiski jälgima, et tema käsutuses oleks piisavalt teavet, muu hulgas puudutatud isiku seisukoha kohta, et ta saaks kõiki asjaolusid teades – ja isiku kaitseõigusi täielikult järgides – teha otsuse raamotsuse 2002/584 artikli 27 lõike 4 või artikli 28 lõike 3 alusel esitatud nõustumistaotluse kohta ja vajaduse korral paluda vahistamismääruse teinud õigusasutusel anda talle viivitamatult lisateavet.

(1) ELT C 368, 13.9.2021.
Euroopa Kohtu (esimene koda) 2. augusti 2021. aasta otsus (Korkein oikeuse eelotsusetaotlus – Soome) – A versus B

(Kohtuasi C-262/21 PPU) (1)

(Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega - Määrus (EÜ) nr 2201/2003 - Kohaldamisala - Artikli 2 punkt 11 - Mõiste „lapse ebaseaduslik äraviimine või kinnihoidmine“ - Haagi 25. oktoobri 1980. aasta konventsioon - Nõue, et toodaks tagasi väikelaps, kelle suhtes on vanematel ühine hooldusõigus - Kolmandate riikide kodanikud - Lapse ja tema ema üleandmine liikmesriigile, kes vastutab rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest vastavalt määrusele (EL) nr 604/2013 (Dublin III))

(2021/C 382/04)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein oikeus

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: A

Vastustaja: B

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2201/2003 (mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000) artikli 2 punkti 11 tuleb tõlgendada nii, et ebaseaduslik äraviimine või kinnihoidmine selle sätte tähenduses ei või seisneda olukorras, kus üks vanematest ilma teise vanema nõusolekuta peab viima oma lapse tema hariliku viibimiskoha liikmesriigist teise liikmesriiki, et täita esimese liikmesriigi poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) alusel tehtud üleandmisotsust, ning seejärel jääma teise liikmesriiki pärast seda, kui see üleandmisotsus on tühistatud, ilma et esimese liikmesriigi ametiasutused oleksid sealjuures otsustanud üleantud isikud tagasi võtta või lubada neil riigis viibida.

(1) ELT C 252, 28.6.2021.
Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 5. mai 2022. aasta otsus (Nejvyšší správní soudi eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – HJ versus Ministerstvo práce a sociálních věcí

(Kohtuasi C-101/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Sotsiaalpoliitika - Direktiiv 2008/94/EÜ - Töötajate kaitse tööandja maksejõuetuse korral - Artikli 2 lõige 2 - Mõiste „töötaja“ - Artikli 12 punktid a ja c - Garantiiasutuste vastutuse piirangud - Isik, kes täidab äriühinguga sõlmitud töölepingu alusel äriühingu juhatuse liikme ja äriühingu direktori ülesandeid - Ülesannete kattumine - Riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt see isik ei saa tugineda direktiivis ette nähtud tagatistele)

(2022/C 257/14)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: HJ

Vastustaja: Ministerstvo práce a sociálních věcí

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/94/EÜ töötajate kaitse kohta tööandja maksejõuetuse korral, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2015. aasta direktiiviga (EL) 2015/1794, artikli 2 lõiget 2 ja artikli 12 punkte a ja c tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt isikut, kes täidab riigisisese õiguse alusel kehtiva töölepingu alusel korraga äriühingu direktori ja põhikirjajärgse juhtimisorgani liikme ülesandeid, ei saa käsitada töötajana selle direktiivi tähenduses ja seega ei saa ta tugineda selles direktiivis ette nähtud tagatistele.

(1) ELT C 148, 26.4.2021.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 549/2013 Euroopa Liidus kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta A lisa punkti 20.309 alapunkti h koostoimes selle lisa punkti 2.39 alapunktiga b ja punkti 20.15 alapunktiga b tuleb tõlgendada nii, et mõiste „liigne reguleerimine“ hõlmab liikmesriigi õigusnorme, mille adressaatideks on haridusvaldkonnas tegutsevad kasumitaotluseta institutsioonid (KTId), keda küll liikmesriigi pädev valitsemissektor subsideerib, kuid kellele on põhiseadusega tagatud haridusvabadus, kui need õigusnormid annavad pädevale valitsemissektorile ülesande või õiguse: — kiita heaks õppekavad; — reguleerida nii õpingute struktuuri kui ka prioriteetseid ja spetsiifilisi ülesandeid, korraldada õpilaste nimekirja kandmise ja väljaheitmise tingimuste, klassinõukogude otsuste, rahalise osaluse otsuste kontrollimist, korraldada haridusasutuste rühmitamist struktureeritud võrgustikku ning nõuda haridus-, õppe- ja asutuseprojektide väljatöötamist ning tegevusaruande esitamist; — korraldada kontrolli ja inspekteerimist, mis puudutab konkreetselt õppeharusid, haridustaset ja keeleseaduste kohaldamist, välja arvatud pedagoogilised meetodid, ning — kehtestada minimaalse õpilaste arvu klasside, jagude, astmete või muude alajaotuste kaupa, välja arvatud ministri tehtud erandi korral, kui need ülesanded ja õigused on niivõrd ulatuslikud, et nende abil määratakse tegelikult kindlaks asjasse puutuvate KTIde üldine poliitika või programm, võimaldades avaldada jätkuvalt ja püsivalt tegelikku ja olulist mõju nende KTIde eesmärkide ja tegevuse ning nende rakendusaspektide määratlemisele ja elluviimisele, nagu ka tegevuse strateegiale ja põhisuundadele, mida need KTId kavatsevad oma tegevuses järgida, mida tuleb aga kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul.
2.

Komisjoni 25. juuni 2014. aasta määrust (EL) nr 702/2014 [ELTL] artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi põllumajandus- ja metsandussektoris ja maapiirkondades tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks, tuleb tõlgendada nii, et on välistatud, et selle määruse alusel tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks abi, mida määruse nr 1305/2013 alusel on taotlenud määruse nr 702/2014 artikli 2 punkti 14 tähenduses raskustes olev ettevõtja metsas direktiivi 2009/147 eesmärkide saavutamiseks moodustatud mikrokaitseala eest.
2.

Raamotsuse 2002/584 (muudetud raamotsusega 2009/299) artikli 23 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise nõue ei ole täidetud, kui vahistamismäärust täitev liikmesriik teeb politseiasutusele ülesandeks kontrollida, kas esineb vääramatu jõud ja kas on täidetud tingimused isiku, kelle suhtes on tehtud vahistamismäärus, vahi all pidamiseks, ning vajaduse korral kindlaks määrata uus üleandmiskuupäev, ning seda ka juhul, kui sellel isikul on õigus igal ajal pöörduda vahistamismäärust täitva õigusasutuse poole, et viimane teeks otsuse nimetatud tegurite kohta. Raamotsuse 2002/584 (muudetud raamotsusega 2009/299) artikli 23 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et artikli 23 lõigetes 2–4 ette nähtud tähtaegu tuleb pidada möödunuks, mille tagajärjel tuleb see isik vahi alt vabastada, kui raamotsuse artikli 23 lõikes 3 toodud vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise nõuet ei ole täidetud.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 28. aprilli 2022. aasta otsus (Augstākā tiesa (Senāts) eelotsusetaotlus – Läti) – SIA „PRODEX“ versus Valsts ieņēmumu dienests

(Kohtuasi C-72/21) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Ühine tollitariifistik - Kombineeritud nomenklatuur - Tariifirubriigid - Alamrubriik 4418 20 - Ulatus - Uksed, ukseraamid, uksepiidad ja lävepakud - Puitkiudplaadid (MDF) ja raamliistud - Kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreegli 2 punkti a esimene osa - Mittekomplektsel või lõpetamata kujul toode - Mõiste)

(2022/C 237/18)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākā tiesa (Senāts)

Põhikohtuasja pooled

Kaebja: SIA „PRODEX“

Vastustaja: Valsts ieņēmumu dienests

Resolutsioon

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tolli- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas (komisjoni 4. oktoobri 2013. aasta rakendusmäärusest (EL) nr 1001/2013 tulenevas redaktsioonis) sisalduva kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 4418 20 koostoimes selle nomenklatuuri klassifitseerimise üldreegli 2 punkti a esimese osaga tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab eraldi toodetena sellist kaupa, mida kirjeldatakse puitpaneelide ja -raamliistudena, mille iluprofiil ja -viimistlus tõendavad objektiivselt nende eeldatavat kasutamist ukseraamide, uksepiitade ja lävepakkude valmistamiseks ka mittekomplektsel või lõpetamata kujul, tingimusel et neid tooteid on töödeldud nii, et neid saab kasutada üksnes nimetatud viisil ning et neil on seega valmistoote põhiomadused.

(1) ELT C 138, 19.4.2021.