Kohtuasi C‑224/10

Kriminaalasi

Leo Apelt’i

süüdistuses

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Baden–Baden)

Direktiiv 91/439/EMÜ – Juhilubade vastastikune tunnustamine – Elukoha liikmesriigis väljastatud siseriikliku juhiloa äravõtmine ja teise liikmesriigi poolt B ja D kategooria juhiloa väljastamine – Elukoha liikmesriigi poolt tunnustamisest keeldumine – Kohustus omada D kategooria juhiloa väljastamise hetkel kehtivat B kategooria juhiluba

Kohtuotsuse kokkuvõte

Transport – Maanteevedu – Juhiluba – Direktiiv 91/439 – Juhilubade vastastikune tunnustamine – Esimeses liikmesriigis B kategooria juhiloa kehtivuse peatamine, seejärel juhiloa äravõtmine – Teises liikmesriigis juhiloa väljastamine ajal, mil B kategooria juhiloa kehtivus on peatunud – Elukoha tingimuse rikkumine selle liikmesriigi poolt

(Nõukogu direktiiv 91/439, muudetud direktiiviga 2000/56, artikli 1 lõige 2, artikli 5 lõike 1 punkt a, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 8 lõiked 2 ja 4)

Direktiivi 91/439 juhilubade kohta (muudetud direktiiviga 2000/56) artikli 1 lõiget 2, artikli 5 lõike 1 punkti a, artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõikeid 2 ja 4 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub tunnustamast teise liikmesriigi poolt väljastatud B ja D kategooria juhiluba esiteks siis, kui nimetatud juhiloa omajale anti B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus alalise elukoha tingimust rikkudes ning pärast seda, kui esimese liikmesriigi poolt väljastatud juhiluba oli esimese liikmesriigi politsei poolt ära võetud, kuid enne, kui nimetatud esimene liikmesriik juhtimisõiguse kohtuotsusega ära võttis, ning teiseks siis, kui nimetatud juhiloa omaja sai D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse pärast nimetatud kohtuotsusega juhtimisõiguse äravõtmist ning pärast seda, kui uue juhiloa taotlemise keeluaeg oli möödunud.

Liikmesriigi poolt teise liikmesriigi poolt väljastatud juhiloa tunnustamisest keeldumist võib aga õigustada ka ainuüksi asjaolu, et alalise elukoha tingimus direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses ei ole täidetud. Lisaks, kuna see juhiluba omandati esimesena nimetatud liikmesriigi väljastatud loa kehtivuse peatumise ajal ning nii see meede kui ka juhiloa politsei poolt äravõtmise aluseks olnud põhjused esinesid ka teise juhiloa väljastamise kuupäeval, siis ei ole sama direktiivi artikli 1 lõikega 2 ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4 vastuolus see, kui esimene liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises sellisest juhiloast tulenevat juhtimisõigust.

Seega tuleneb direktiivi 91/439 sõnastusest ja ülesehitusest, et B kategooria juhiluba kujutab endast hädavajalikku eeltingimust D kategooria juhiloa saamiseks. Seetõttu oleks nimetatud direktiivi põhjendustes 1 ja 4 mainitud liiklusohutuse eesmärgiga vastuolus, kui vastuvõttev liikmesriik ei tohiks keelduda tunnustamast D kategooria juhiluba, mis on väljastatud B kategooria juhiloa alusel, mille puhul on rikutud õigusnorme, mis omakorda õigustab viimase loa tunnustamata jätmist.

(vt punktid 31, 34, 46, 47, 50 ja resolutsioon)

EUROOPA KOHTU OTSUS (teine koda)

13. oktoober 2011( )

Direktiiv 91/439/EMÜ – Juhilubade vastastikune tunnustamine – Elukoha liikmesriigis väljastatud siseriikliku juhiloa äravõtmine ja teise liikmesriigi poolt B ja D kategooria juhiloa väljastamine – Elukoha liikmesriigi poolt tunnustamisest keeldumine – Kohustus omada D kategooria juhiloa väljastamise hetkel kehtivat B kategooria juhiluba

Kohtuasjas C‑224/10,

mille ese on ELTL artikli 267 alusel Landgericht Baden‑Badeni (Saksamaa) 6. mai 2010. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 10. mail 2010, kriminaalasjas

Leo Apelti süüdistuses,

EUROOPA KOHUS (teine koda),

koosseisus: koja esimees J. N. Cunha Rodrigues, kohtunikud U. Lõhmus A. Rosas (ettekandja), A. Ó Caoimh ja A. Arabadjiev

kohtujurist: Y. Bot,

kohtusekretär: A. Calot Escobar,

arvestades kirjalikku menetlust,

arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:

– L. Apelt, esindaja: Rechtsanwalt B. Stege,

– Euroopa Komisjon, esindaja: G. Braun,

olles 30. juuni 2011. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,

on teinud järgmise

otsuse

1 Eelotsusetaotlus puudutab seda, kuidas tõlgendada nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ juhilubade kohta (EÜT L 237, lk 1; ELT eriväljaanne 07/01, lk 317) (muudetud komisjoni 14. septembri 2000. aasta direktiiviga 2000/56/EÜ (ELT L 237, lk 45; ELT eriväljaanne 07/05, lk 88)) (edaspidi „direktiiv 91/439”) artiklit 1, artikli 5 lõike 1 punkti a, artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõikeid 2 ja 4 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta (ELT L 403, lk 18 ja parandus ELT 2009, L 19, lk 67) artikli 11 lõiget 4.

2 See taotlus esitati L. Apelti vastu tahtliku juhiloata sõitmise tõttu algatatud kriminaalasjas.

Õiguslik raamistik

Liidu õigusnormid

3 Direktiivi 91/439 põhjenduses 1 on öeldud:

„ühise transpordipoliitika eesmärkide saavutamiseks ja maanteeliikluse turvalisuse parandamiseks ning selliste isikute liikumise hõlbustamiseks, kes asuvad elama muus liikmesriigis kui selles, kus nad sõidueksami sooritasid, võetakse kasutusele siseriikliku juhiloa ühenduse mudel, mida liikmesriigid vastastikku tunnustavad ja mille vahetus ei ole kohustuslik”.

4 Tulenevalt direktiivi 91/439 põhjendusest 4 tuleb liiklusohutust arvesse võttes ette näha juhilubade väljastamise miinimumnõuded.

5 Direktiivi 91/439 artikli 1 lõiked 1 ja 2 on sõnastatud järgmiselt:

„1. Liikmesriigid võtavad kasutusele I lisas või Ia lisas kirjeldatud ühenduse mudelil põhineva siseriikliku juhiloa vastavalt käesoleva direktiivi sätetele. [...]

2. Liikmesriikide väljastatud juhilubasid tunnustatakse vastastikku.”

6 Selle direktiivi artikkel 3 sätestab:

„1. Artiklis 1 sätestatud juhiluba lubab juhtida järgmiste kategooriate sõidukeid:

[...]

B kategooria:

– mootorveokid, mille lubatud täismass ei ületa 3500 kg ja millel on peale juhiistme kuni kaheksa istekohta; [...]

[...]

D kategooria:

– reisijateveoks ettenähtud mootorveokid, millel on lisaks juhiistmele rohkem kui kaheksa istekohta; [...]

2. A, B, B+E, C, C+E, D ja D+E kategooria raames võib väljastada erijuhiloa järgmiste alamkategooriate sõidukite juhtimiseks [...].”

7 Nimetatud direktiivi artikli 5 lõike 1 punkti a sõnastuse kohaselt:

„1. Juhiluba väljastatakse järgmistel tingimustel:

a) C ja D kategooria juhiluba väljastatakse ainult nendele sõidukijuhtidele, kellel on juba õigus juhtida B kategooria sõidukeid.”

8 Sama direktiivi artikli 7 lõige 1 sätestab:

„Lisaks väljastatakse juhiluba ainult neile juhiloa taotlejatele:

[...]

b) kelle peamine elukoht on juhiloa väljastava liikmesriigi territooriumil või kes suudab tõendada, et ta on seal õppinud vähemalt kuus kuud.”

9 Vastavalt direktiivi 91/439 artikli 7 lõikele 5 võib igal isikul olla ainult üks juhiluba.

10 Selle direktiivi artikli 8 lõikes 2 ja lõike 4 esimeses lõigus on ette nähtud:

„2. Kui kriminaalõiguse ja politsei tegevust käsitlevate õigusaktide territoriaalsuse põhimõttest ei tulene teisiti, võib teises liikmesriigis väljastatud juhiloa omaniku alalise elukoha liikmesriik tema suhtes kohaldada sõidukijuhtimise õiguse piiramist, peatamist, äravõtmist või tühistamist käsitlevaid siseriiklikke sätteid ja vajaduse korral selleks juhiloa vahetada.

[...]

4. Liikmesriik võib keelduda ükskõik millise teises liikmesriigis väljastatud juhiloa kehtivuse tunnustamisest sellise isiku puhul, kelle suhtes tema territooriumil kohaldatakse mõnda lõikes 2 nimetatud meedet.”

11 Vastavalt direktiivi 91/439 II lisa I osa A alaosa punkti 1 teisele lõigule võidakse juhiloa taotleja, kes on sooritanud mõne teise kategooria teooriaeksami, vabastada eksami sooritamisest selle lisa punktide 2, 3 ja 4 ühiste sätete osas.

12 Nimetatud II lisa I osa A alaosa punkt 2 määrab kindlaks teooriaeksami sisu kõigi sõidukikategooriate puhu. Erisätted A ja A1 kategooriate kohta on sätestatud selle I osa A alaosa punktis 3 ning C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 ja D1+E kategooriate kohta nimetatud I osa A alaosa punktis 4.

13 Direktiivi 2006/126 artikli 11 lõiked 1 ja 4 sätestavad:

„1, Kui ühe liikmesriigi väljastatud kehtiva riigisisese juhiloa omanik on asunud alaliselt elama teises liikmesriigis, võib ta taotleda juhiloa vahetamist samaväärse juhiloa vastu. Luba vahetav liikmesriik peab kontrollima, millise kategooria jaoks esitatud juhiluba veel kehtib. [...]

[...]

4. Liikmesriik keeldub juhiloa väljastamisest taotlejale, kelle juhiluba on teises liikmesriigis piiratud, peatatud või ära võetud.

Liikmesriik keeldub tunnustamast ükskõik millise teises liikmesriigis väljastatud juhiloa kehtivust sellise isiku puhul, kelle juhiluba on nimetatud teise liikmesriigi territooriumil piiratud, peatatud või ära võetud.

Liikmesriik võib keelduda juhiloa väljastamisest ka taotlejale, kelle juhiluba on teises liikmesriigis kehtetuks tunnistatud.”

Siseriiklikud õigusnormid

14 18. augusti 1998. aasta määruse isikute liiklusesse lubamise kohta (juhiloa määrus) (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straßenverkehr (Fahrerlaubnis‑Verordnung); Bundesgesetzblatt, edaspidi „BGBl”. 1998 I, lk 2214) § 28 lõiked 1 ja 4 on põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal kehtinud redaktsioonis sõnastatud järgimiselt:

„1. Euroopa Liidu või Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigis väljastatud kehtivate juhilubade omajad, kelle alaline elukoht […] on Saksamaal, võivad oma õiguste piires juhtida sõidukit selles riigis, välja arvatud lõigetes 2–4 sätestatud juhtudel. [...]

4. Lõikes 1 viidatud õigus ei kehti Euroopa Liidu ega Euroopa Majanduspiirkonna juhilubade omajate suhtes,

[...]

3. kelle suhtes on kohus Saksamaa territooriumil kohaldanud juhiloa ajutise või lõpliku äravõtmise meedet või kelle suhtes ametiasutus on teinud otsuse kohaldada viivitamatult täitmisele kuuluvat või lõplikku juhiloa äravõtmise meedet […]”

15 Liiklusseaduse (Straβenverkehrsgesetz) § 21 lõike 1 punkt 1 sätestab põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal kehtinud redaktsioonis:

„1. Isikut, kes:

1) juhib sõidukit, ilma et tal oleks nõutav juhiluba, või kellele on sõiduki juhtimine keelatud karistusseadustiku § 44 või käesoleva seaduse § 25 alusel […]

karistatakse kuni üheaastase vangistuse või rahatrahviga.”

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused

16 Saksamaa kodanik L. Apeltile on 14. detsembril 1998 Landkreis Verdeni (Saksamaa) pädevate teenistuste poolt välja antud 1a, 1b, 3, 4 ja 5 kategooria juhiluba.

17 L. Apelt tabati 27. jaanuaril 2006 Saksamaal joobes juhtimiselt. Järgmisel päeval pärast seda kuupäeva võttis Saksamaa politsei (polizeiliche Verwahrung) temalt juhiloa ära.

18 Amtsgericht Osterholz‑Scharmbeck määras 31. mail 2006 L. Apeltile joobes juhtimise eest trahvi. L. Apeltilt võeti ära juhiluba ja juhtimisõigus ning talle seati uue juhiloa taotlemise keeluaeg, mis lõppes 29. novembril 2006.

19 1. märtsil 2006, seega enne L. Apeltile Saksamaa ametiasutuste väljastatud juhiloa kohtuotsusega äravõtmist, kuid pärast seda, kui Saksamaa politsei oli tema juhiloa ära võtnud, sai L. Apelt Tšehhi pädevatelt ametiasutustelt B kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse, mille kohta väljastati talle samal päeval juhiluba. Sellel loal on elukohana märgitud Saksamaa.

20 L. Apelt sai 30. aprillil 2007, seega alles pärast Amtsgericht Osterholz‑Scharmbecki poolt kehtestatud uue juhiloa taotlemise keeluaja lõppemist Tšehhi ametiasutustelt D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse. Selle kohta väljastati talle samal päeval juhiluba, millel on tema elukohana märgitud Tšehhi Vabariik ning B kategooria juhiloa väljastamise kuupäevana 1. märts 2006.

21 L. Apelt tabati 11. juulil 2009 Acherni piirkonnas (Saksamaa) autobussi juhtimast. Prokuratuur taotles Amtsgericht Achernilt L. Apelti suhtes käskotsuse tegemist sõiduki tahtliku juhtimisõiguseta juhtimise tõttu. Amtsgericht Achern jättis selle taotluse rahuldamata põhjendusel, et Tšehhi ametiasutuste poolt pärast keeluaja lõppemist antud D kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus oli Saksamaa territooriumil kehtiv.

22 Prokuratuur esitas selle määruse peale Landgericht Baden‑Badenile apellatsioonkaebuse, väites, et B kategooria juhtimisõiguse olemasolu, mis Saksamaal ei kehtinud, on D kategooria juhiloa hädavajalik tingimus.

23 Neil asjaoludel otsustas Landgericht Baden‑Baden menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:

„1. Kui võtta arvesse direktiivi 91/439[...] artikli 5 lõike 1 punkti a, mille kohaselt väljastatakse D kategooria juhiluba ainult nendele sõidukijuhtidele, kellel on juba õigus juhtida B kategooria sõidukeid, koostoimes sama direktiivi artikliga 1 ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4, kas siis liikmesriik võib keelduda tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud B ja D kategooria juhiluba, eriti D kategooria osas, kui selle juhiloa omajale anti B kategooria juhtimisõigus enne esimesena nimetatud liikmesriigis juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmist, kuid D kategooria juhtimisõigus anti siiski alles pärast juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmist ning sama otsusega määratud uue juhiloa taotlemise keeluaja möödumist?

2. Kui vastus esimesele küsimusele on eitav:

Kas esimesena nimetatud liikmesriik võib keelduda nimetatud juhiluba tunnustamast, eriti D kategooria osas, tuginedes direktiivi 2006/126[...] artikli 11 lõikele 4, mille kohaselt liikmesriik keeldub tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud juhiloa kehtivust sellise isiku puhul, kelle juhiluba on esimese liikmesriigi territooriumil ära võetud, kui B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus anti 1. märtsil 2006 ja D kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus 30. aprillil 2007 ning juhiluba väljastati viimati nimetatud päeval?”

Eelotsuse küsimused

Esimene küsimus

24 Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma esimese küsimusega teada, kas võttes arvesse direktiivi 91/439 artikli 5 lõike 1 punkti a, mille kohaselt väljastatakse D kategooria juhiluba ainult nendele sõidukijuhtidele, kellel on juba õigus juhtida B kategooria sõidukeid, võib liikmesriik keelduda vastavalt selle direktiivi artiklile 1 ja artikli 8 lõigetele 2 ja 4 tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud B ja D kategooria juhiluba, eriti D kategooria osas, kui selle juhiloa omajale anti B kategooria juhtimisõigus enne esimesena nimetatud liikmesriigis juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmist, kuid D kategooria juhtimisõigus anti siiski alles pärast juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmist ning sama otsusega määratud uue juhiloa taotlemise keeluaja möödumist.

25 Tuleb lisada, et eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et ehkki Tšehhi ametiasutused väljastasid B kategooria mootorsõidukite juhiloa enne, kui L. Apeltilt Saksamaal juhtimisõigus kohtuotsusega ära võeti, toimus see väljastamine pärast seda, kui Saksamaa politsei temalt Saksamaa juhiloa ära võttis ning põhjused, mis olid nii politsei poolt juhiloa äravõtmise kui juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmise aluseks, eksisteerisid juba kuupäeval, mil Tšehhi ametiasutused B kategooria juhiloa väljastasid. Lisaks osutab eelotsusetaotluse esitanud kohus asjaolule, et viimasel juhiloal on L. Apelti elukohana märgitud Saksamaa.

26 Vastavalt direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punktile b on juhiloa väljastamise tingimuseks muu hulgas see, et taotleja alaline elukoht on juhiloa väljastava liikmesriigi territooriumil või et ta suudab tõendada, et ta on seal õppinud vähemalt kuus kuud.

27 Seega tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarviliku vastuse andmiseks mõista esitatud küsimust nii, et sellega soovitakse sisuliselt teada, kas direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2, artikli 5 lõike 1 punktiga a, artikli 7 lõike 1 punktiga b ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4 on vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub tunnustamast teise liikmesriigi poolt väljastatud B ja D kategooria juhiluba, kuna nimetatud juhiloa omajale anti B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus alalise elukoha tingimust rikkudes ning pärast seda, kui esimese liikmesriigi poolt väljastatud juhiluba oli selle esimese liikmesriigi politsei poolt ära võetud, kuid enne kui nimetatud esimene liikmesriik juhtimisõiguse kohtuotsusega ära võttis, ning teiseks, kuna nimetatud juhiloa omaja sai D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse pärast nimetatud kohtuotsusega juhtimisõiguse äravõtmist ning pärast seda, kui uue juhiloa taotlemise keeluaeg oli möödunud.

28 Selgelt väljakujunenud kohtupraktika kohaselt näeb direktiivi 91/439 artikli 1 lõige 2 ette liikmesriikide väljastatud juhilubade vastastikuse tunnustamise ilma ühegi formaalsuseta. See säte paneb liikmesriikidele selge ja täpse kohustuse, mis ei jäta selle kohustuse täitmiseks võetavate meetmete osas mingisugust kaalutlusruumi (19. mai 2011. aasta otsus kohtuasjas C‑184/10: Grasser, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika).

29 Väljastav liikmesriik peab kontrollima, kas liidu õigusega kehtestatud miinimumtingimused, eelkõige nimetatud direktiivi artikli 7 lõikega 1 kehtestatud nõuded seoses elukoha ja juhtimissobivusega on täidetud, ja sellest lähtudes, kas juhiloa väljastamine on õigustatud (eespool viidatud kohtuotsus Grasser, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).

30 Seega, kui ühe liikmesriigi ametiasutus on vastavalt direktiivi 91/439 artikli 1 lõikele 1 juhiloa väljastanud, ei ole teistel liikmesriikidel õigust kontrollida, kas nimetatud direktiivis ette nähtud juhiloa väljastamise tingimused on täidetud. Nimelt tuleb teise liikmesriigi väljastatud juhiloa omamist käsitada tõendina selle kohta, et nimetatud juhiloa omaja vastas nimetatud tingimustele juhiloa väljastamise päeval (eespool viidatud kohtuotsus Grasser, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).

31 Siiski tuleneb 20. novembri 2008. aasta otsusest kohtuasjas C‑1/07: Weber (EKL 2008, lk I‑8571), et direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2 ja artikli 8 lõigetega 2 ja 4 ei ole vastuolus see, kui liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud juhiloast tulenevat juhtimisõigust, kui selle juhiloa omajalt on esimesena nimetatud liikmesriigis juhtimisõigus ära võetud, kuigi otsus äravõtmise kohta on tehtud pärast nimetatud juhiloa väljastamist, kuna juhiluba omandati esimesena nimetatud liikmesriigi väljastatud loa kehtivuse peatumise ajal ning nii kehtivuse peatamise kui ka juhiloa äravõtmise aluseks olnud põhjused esinesid ka teise juhiloa väljastamise kuupäeval.

32 Põhikohtuasjas tehti kohtuotsus juhtimisõiguse äravõtmise kohta pärast seda, kui Tšehhi ametiasutused väljastasid L. Apeltile B kategooria juhiloa. Samas väljastati see juhiluba ajal, mil Saksamaa politsei oli L. Apeltile Saksamaal väljastatud juhiloa ära võtnud.

33 Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus märkis, saab sellist juhiloa äravõtmist pidada direktiivi 91/439 artikli 8 lõigetes 2 ja 4 osutatud juhtimisõiguse peatamiseks. Niisiis ei ole nimetatud direktiiviga vastuolus see, et Saksamaa ametiasutused keelduvad tunnustamast oma territooriumil L. Apeltile Tšehhi ametiasutuste poolt väljastatud B kategooria juhiluba, kuna põhjused, mis olid nii politsei poolt juhiloa äravõtmise kui juhtimisõiguse kohtuotsusega äravõtmise aluseks, eksisteerisid juba selle juhiloa väljastamise kuupäeval.

34 Igal juhul tuleb meenutada, et eelotsusetaotlusest nähtub, et nimetatud juhiloal oli elukohana märgitud Saksamaa. Liikmesriigi poolt teise liikmesriigi poolt väljastatud juhiloa tunnustamisest keeldumist võib aga õigustada ka ainuüksi asjaolu, et alalise elukoha tingimus direktiivi 91/439 artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses ei ole täidetud.

35 Nimelt nähtub Euroopa Kohtu praktikast, et direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2, artikli 7 lõike 1 punktiga b ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub oma territooriumil tunnustamast teises liikmesriigis väljastatud juhiluba, kui sellele juhiloale kantud märgete alusel on tõendatud, et selle direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis b ette nähtud alalise elukoha tingimus ei ole täidetud (eespool viidatud kohtuotsus Grasser, punkt 33).

36 Seetõttu oli Saksamaa ametiasutustel õigus keelduda tunnustamast sellist B kategooria juhiluba, nagu Tšehhi ametiasutused L. Apeltile väljastasid.

37 Mis puudutab küsimust, kas liikmesriik võib keelduda tunnustamast sellist D kategooria juhiluba, nagu Tšehhi ametiasutused L. Apeltile väljastasid, siis tuleb märkida, et direktiivi 91/439 artikli 5 lõike 1 punktist a tuleneb, et D kategooria juhiluba väljastatakse ainult nendele sõidukijuhtidele, kellel on juba õigus juhtida B kategooria sõidukeid.

38 Komisjon väidab, et kuna D kategooria juhiloa omandamiseks kehtestatud nõuded on rangemad kui need, mis on nõutavad B kategooria juhiloa omandamiseks, ning L. Apeltile väljastati D kategooria juhiluba pärast uue juhiloa taotlemise keeluaja möödumist, siis nimetatud D kategooria juhiloal esinev kuupäev B kategooria juhiloa omandamise kohta ei mõjuta direktiivis 91/439 sätestatud juhilubade vastastikuse tunnustamise kohustust.

39 Selle argumentatsiooniga ei saa nõustuda.

40 Nimelt lubab vastavalt direktiivi 91/439 artikli 3 lõikele 1 artiklis 1 sätestatud juhiluba juhtida erinevate kategooriate sõidukeid. Vastavalt nimetatud direktiivi artikli 3 lõikele 2 võib nende kategooriate raames väljastada erijuhiloa erinevate alamkategooriate sõidukite juhtimiseks.

41 B kategooria juhiluba võimaldab juhtida mootorveokeid, mille lubatud täismass ei ületa 3500 kg ja millel on peale juhiistme kuni kaheksa istekohta. D kategooria juhiluba võimaldab seevastu juhtida reisijateveoks mõeldud sõidukeid, kus on peale juhiistme rohkem kui kaheksa istekohta.

42 Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 33 märkis, võimaldab niisugune kategooriatesse ja alamkategooriatesse jaotamine iga kategooria puhul kohandada miinimumnõuded, mis peavad olema juhiloa väljaandmiseks täidetud.

43 Täpsemalt on direktiivi 91/439 II ja III lisas sätestatud kõikide juhiloa kategooriate ühisosa. Mis tahes juhiloa väljaandmiseks peavad olema täidetud selle ühisosa moodustavad miinimumnõuded. Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 37 märkis, on tegemist näiteks oskusega valitseda sõidukit, et mitte tekitada ohtlikke olukordi ja et selliste olukordade tekkimisel õigesti reageerida, või siis sõidukitevahelise ohutu pikivahe, pidurdusteekonna ja teel püsimise kõige tähtsamate põhimõtete tundmisega.

44 Peale nende miinimumnõuete on iga kategooria jaoks olemas selle kategooria konkreetsed eksamid ja seda eelkõige D kategooria puhul.

45 Sellega seoses tuleb märkida, et direktiivi 91/439 II lisa I osa A alaosa punkti 1 teisest lõigust nähtub, et kui isik taotleb juhiluba ühes kategoorias ning tal on olemas mõne teise kategooria juhiluba, võib ta vabastada teooriaeksamist, eelkõige liikluseeskirjade osas.

46 Seega tuleneb direktiivi 91/439 sõnastusest ja ülesehitusest, et B kategooria juhiluba kujutab endast hädavajalikku eeltingimust D kategooria juhiloa saamiseks.

47 Seetõttu oleks direktiivi 91/439 põhjendustes 1 ja 4 mainitud liiklusohutuse eesmärgiga vastuolus, kui vastuvõttev liikmesriik ei tohiks keelduda tunnustamast D kategooria juhiluba, mis on väljastatud B kategooria juhiloa alusel, mille puhul on rikutud õigusnorme, mis omakorda õigustab viimase loa tunnustamata jätmist.

48 Järelikult tuleb nentida, et kui liikmesriigil on õigus direktiivi 91/439 alusel keelduda tunnustamast B kategooria mootorsõidukite juhtimiseks teises liikmesriigis välja antud juhiloa kehtivust, siis on tal ka õigus jätta tunnustamata ka nimetatud B kategooria juhiloa alusel välja antud D kategooria juhiloa kehtivus.

49 Kuna L. Apeltile Tšehhi ametiasutuste poolt B kategooria juhiloa väljastamisel on rikutud õigusnorme, mis õigustavad selle tunnustamata jätmist, siis ei ole direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2, artikli 5 lõike 1 punktiga a, artikli 7 lõike 1 punktiga b ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 vastuolus see, kui Saksamaa ametiasutused keelduvad tunnustamast ka Tšehhi ametiasutuste poolt L. Apeltile tema B kategooria juhiloa alusel väljastatud D kategooria juhiluba.

50 Pidades silmas eespool esitatud hinnangut, tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 91/439 artikli 1 lõikega 2, artikli 5 lõike 1 punktiga a, artikli 7 lõike 1 punktiga b ning artikli 8 lõigetega 2 ja 4 ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub tunnustamast teise liikmesriigi poolt väljastatud B ja D kategooria juhiluba esiteks siis, kui nimetatud juhiloa omajale anti B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus alalise elukoha tingimust rikkudes ning pärast seda, kui esimese liikmesriigi poolt väljastatud juhiluba oli esimese liikmesriigi politsei poolt ära võetud, kuid enne kui nimetatud esimene liikmesriik juhtimisõiguse kohtuotsusega ära võttis, ning teiseks siis, kui nimetatud juhiloa omaja sai D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse pärast nimetatud kohtuotsusega juhtimisõiguse äravõtmist ning pärast seda, kui uue juhiloa taotlemise keeluaeg oli möödunud.

Teine küsimus

51 Kuna põhikohtuasja asjaolud leidsid aset aastatel 2006 ja 2007 ning seega enne, kui direktiivi 2006/126 artikli 11 lõige 4 kohaldatavaks muutus, siis ei ole teisele küsimusele vaja vastata.

Kohtukulud

52 Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:

Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiivi 91/439/EMÜ (juhilubade kohta) artikli 1 lõiget 2, artikli 5 lõike 1 punkti a, artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõikeid 2 ja 4 (muudetud komisjoni 14. septembri 2000. aasta direktiiviga 2000/56/EÜ) tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, kui vastuvõttev liikmesriik keeldub tunnustamast teise liikmesriigi poolt väljastatud B ja D kategooria juhiluba esiteks siis, kui nimetatud juhiloa omajale anti B kategooria mootorsõidukite juhtimisõigus alalise elukoha tingimust rikkudes ning pärast seda, kui esimese liikmesriigi poolt väljastatud juhiluba oli esimese liikmesriigi politsei poolt ära võetud, kuid enne, kui nimetatud esimene liikmesriik juhtimisõiguse kohtuotsusega ära võttis, ning teiseks siis, kui nimetatud juhiloa omaja sai D kategooria mootorsõidukite juhtimisõiguse pärast nimetatud kohtuotsusega juhtimisõiguse äravõtmist ning pärast seda, kui uue juhiloa taotlemise keeluaeg oli möödunud.

Allkirjad