ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 32/10

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 23. novembri 2017. aasta määrus (Varhoven administrativen sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – „Geocycle Bulgaria“ EOOD versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Kohtuasi C-314/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Ühine käibemaksusüsteem - Neutraalse maksustamise ja tõhususe põhimõtted - Pöördmaksustamine - Sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse mittevõimaldamine arve saajale - Maksuhalduri otsus, mis näeb ette kauba saaja maksustamise))

(2018/C 032/14)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Varhoven administrativen sad

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja:„Geocycle Bulgaria“ EOOD

Vastustaja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Resolutsioon

Neutraalse maksustamise ja ühise käibemaksusüsteemi tõhususe põhimõtteid tuleb tõlgendada nii, et need ei luba liikmesriigil – juhtudel, mil riigisisesed õigusaktid ei näe ette tarnija märgitud käibemaksu korrigeerimise võimalust maksu ümberarvutamise otsuse korral – keelduda andmast kaubasaadetise saajale õigust arvata maha sisendkäibemaks, kui ühe ja sama saadetise osas on käibemaksu maksnud esimest korda tarnija, kuna ta on enda väljastatud arvele käibemaksu märkinud, ning pärast seda maksab käibemaksu teist korda kauba saaja.

(1) ELT C 256, 7.8.2017.
1)

ELTL artikliga 56 ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on vaatluse all põhikohtuasjas ja mille kohaselt on teistes liikmesriikides asuvatel ettevõtjatel keelatud pakkuda hasartmänge veebisaidi kaudu, samas kui nende õigusnormidega antakse hasartmängude käitamise ainuõigus ühele ettevõtjale, mis on otseselt avaliku võimu järelevalve all.
ET Euroopa Liidu Teataja C 190/3

Euroopa Kohtu (kuues koda) 22. märtsi 2018. aasta määrus (Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza eelotsusetaotlus – Hispaania) – Pilar Centeno Meléndez versus Universidad de Zaragoza

(Kohtuasi C-315/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 1999/70/EÜ - ETUC, UNICE ja CEEP raamkokkulepe tähtajalise töö kohta - Klausel 4 - Diskrimineerimiskeelu põhimõte - Horisontaalse ametialase karjääri süsteem - Lisatasu andmine - Liikmesriigi õigusnormid, millega välistatakse selle andmine ajutistele teenistujatele - Mõisted „töölevõtmise tingimused“ ja „objektiivsed põhjused“))

(2018/C 190/03)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Pilar Centeno Meléndez

Kostja: Universidad de Zaragoza

Resolutsioon

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, lisatud ja 18. märtsil 1999 sõlmitud tähtajalist tööd käsitleva raamkokkuleppe artikli 4 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas, milles osalemine horisontaalse ametialase karjääri süsteemis on piiratud Zaragoza ülikooli (Hispaania) haldus- ja tehniliste töötajatega ning seega on välistatud lisatasu, millele osalemine selles süsteemis ametnikele ja alalistele lepingulistele töötajatele õiguse annab, eelkõige isikute puhul, kes on tööle võetud ajutiste töötajatena.

(1) ELT C 269, 14.8.2017.
ET Euroopa Liidu Teataja C 190/3

Euroopa Kohtu (kuues koda) 16. jaanuari 2018. aasta määrus (Varhoven kasatsionen sadi eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – PM versus AH

(Kohtuasi C-604/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Õigusalane koostöö tsiviilasjades - Kohtualluvus vanemliku vastutusega seotud asjades - Määrus (EÜ) nr 2201/2003 - Liikmesriigi kohtu pädevus vanemliku vastutusega seotud asjades juhul, kui laps ei ela selle riigi territooriumil - Kohtualluvus ülalpidamiskohustuse puhul - Määrus (EÜ) nr 4/2009))

(2018/C 190/04)

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Varhoven kasatsionen sad

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: PM

Kostja: AH

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000, tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohus, kes on selle määruse artikli 2 lõike 1 punkti b kohaselt pädev lahendama selle riigi kodanikest abikaasade abielu lahutamise taotlust, ei ole pädev lahendama abikaasade lapse hooldusõiguse ja suhtlusõiguse küsimust, kui selle lapse harilik viibimiskoht selle kohtu poole pöördumise ajal on teises liikmesriigis ja kui sellele kohtule nimetatud määruse artikli 12 alusel pädevuse andmise tingimused ei ole täidetud, võttes sealjuures arvesse ka asjaolu, et põhikohtuasja asjaoludest ei ilmne, et see pädevus võiks põhineda sama määruse artiklitel 9, 10 või 15. Lisaks ei vasta see kohus nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes, artikli 3 punktis d ette nähtud tingimustele, et olla pädev lahendama elatise nõuet.

(1) ELT C 22, 22.1.2018.
ET Euroopa Liidu Teataja C 166/17

Euroopa Kohtu (üheksas koda) 22. veebruari 2018. aasta määrus (Commissione tributaria provinciale di Roma eelotsusetaotlus – Itaalia) – Luigi Bisignani versus Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

(Kohtuasi C-125/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 ja artikkel 99 - Kapitali vaba liikumine - ELTL artiklid 64 ja 65 - Direktiiv 2011/16/EL - Maksustamisalane halduskoostöö - Rahaülekanded Vatikani Linnriiki - Kohustus deklareerida teise riiki või teisest riigist tehtud rahaülekanded - Kehtetuks tunnistamine))

(2018/C 166/22)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Commissione tributaria provinciale di Roma

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja: Luigi Bisignani

Vastustaja: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

Resolutsioon

ELTL artikli 64 lõiget 1 ja artikli 65 lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega kaotatakse õigusaktist lõplikult süüteokoosseis, mis seisnes teise riiki tehtud rahaülekande deklareerimata jätmises.

(1) ELT C 213, 3.7.2017.
2.

Direktiivi 93/13 artikleid 3-5 tuleb tõlgendada nii, et sellist laenulepingu tingimust, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega kursi kõikumiste kogu risk kantakse tarbijale ja mis ei ole koostatud läbipaistvalt, mistõttu laenuvõtja ei saa selgete ja arusaadavate kriteeriumide alusel hinnata lepingu sõlmimisega kaasnevaid majanduslikke tagajärgi, peaks liikmesriigi kohus tingimuse läbivaatamisel käsitama ebaõiglasena, kui on tuvastatud, et vaatamata hea usu nõudele toob see tingimus kaasa lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatuse tarbija kahjuks. Sellega seoses tuleb liikmesriigi kohtul hinnata, võttes arvesse põhikohtuasja kõiki asjaolusid ja eelkõige teenuseosutaja oskusteavet ja teadmisi võimalike kursikõikumiste ja välisvaluutas nomineeritud laenu sõlmimisega kaasnevate riskide kohta, esiteks, kas võis olla eiratud hea usu nõuet ja teiseks, kas võib esineda lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste oluline tasakaalustamatus direktiivi 93/13 artikli 3 lõike 1 mõttes.
ET Euroopa Liidu Teataja C 142/18

Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. veebruari 2018. aasta määrus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Manuela Maturi jt versus Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma versus Manuela Maturi jt (C-142/17), Catia Passeri versus Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)

(Liidetud kohtuasjad C-142/17 ja C-143/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Sotsiaalpoliitika - Meeste ja naiste võrdne kohtlemine tööhõive ja elukutse küsimustes - Direktiiv 2006/54/EÜ - Riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette vanaduspensioni ikka jõudnud artistist töötajatele ajutise võimaluse jätkata töötamist kuni varem kehtinud pensioniõiguse saamise vanuseni, mis naistel oli 47 aastat ja meestel 52 aastat))

(2018/C 142/23)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hagejad: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

Kostjad: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes artikli 14 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et selline riigisisene õigusnorm nagu 30. aprilli 2010. aasta dekreetseaduse nr 64 (kinnitati 29. juuni 2010. aasta seadusena nr 100) põhikohtuasja asjaolude ajal kehtinud redaktsiooni artikli 3 lõige 7 – mille kohaselt tantsijana tööle võetud töötajatel, kes on jõudnud vanaduspensioni ikka, mis selle õigusnormi kohaselt on nii naistele kui meestele 45 eluaastat, on õigus kasutada kaheaastasel üleminekuajal võimalust jätkata kutsealast tegevust kuni varem kehtinud õigusnormides ette nähtud tööle jäämise vanuse ülempiirini, mis oli naistel 47 ja meestel 52 aastat – näeb ette otsese soolise diskrimineerimise, mis on selle direktiiviga keelatud.

(1) ELT C 249, 31.7.2017.
ET Euroopa Liidu Teataja C 142/19

Euroopa Kohtu 8. veebruari 2018. aasta määrus – HB jt versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-336/17 P) (1)

((Apellatsioonkaebus - Euroopa Kohtu põhikirja artikkel 181 - Institutsiooniõigus - Euroopa Kodanikualgatus „Ethics for Animals and Kids“ - Hulkuvate loomade kaitse - Psühholoogiline mõju täiskasvanutele ja lastele - Keeldumine algatuse registreerimisest seetõttu, et Euroopa Komisjonil puuduvad selles valdkonnas täielikult volitused - Määruse (EL) nr 211/2011 - Artikli 4 lõike 2 punkt b - Artikli 4 lõige 3))

(2018/C 142/25)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellandid: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge (esindaja: advokaat P. Brockmann)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindaja: H. Krämer)

Resolutsioon

1. Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2. Jätta HB, Robert Coates Smithi, Hans Joachim Richteri, Carmen Arsene’i, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanise ja Nathalie Louise Klinge kohtukulud nende endi kanda ning jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda.

(1) ELT C 283, 28.8.2017.
Kohtuasi C-491/17: Euroopa Kohtu kolmanda koja presidendi 28. mai 2018. aasta määrus (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court of the United Kingdom – Ühendkuningriik) – Hoteles Pinero Canarias SL versus Keefe, teovõimetu täisealine, keda menetluses esindab Eyton

Euroopa Kohtu kolmanda koja presidendi 28. mai 2018. aasta määrus (eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supreme Court of the United Kingdom – Ühendkuningriik) – Hoteles Pinero Canarias SL versus Keefe, teovõimetu täisealine, keda menetluses esindab Eyton

(Kohtuasi C-491/17) ( 1 )

Kolmanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

( 1 ) ELT C 347, 16.10.2017.
Kohtuasi C-481/17: Euroopa Kohtu (kuues koda) 30. mai 2018. aasta määrus (Administrativen sad Veliko Tarnovo eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – Nikolay Yanchev versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Euroopa Komisjoni heakskiidetud abikava — Investeerimisabi põllumajandussektoris — Maksuvabastus — Ettevõtja vabastamine tulumaksust — Tingimused — Selle abikava alusel üksikabi andmisest keeldumine)

Euroopa Kohtu (kuues koda) 30. mai 2018. aasta määrus (Administrativen sad Veliko Tarnovo eelotsusetaotlus – Bulgaaria) – Nikolay Yanchev versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

(Kohtuasi C-481/17) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Euroopa Komisjoni heakskiidetud abikava — Investeerimisabi põllumajandussektoris — Maksuvabastus — Ettevõtja vabastamine tulumaksust — Tingimused — Selle abikava alusel üksikabi andmisest keeldumine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Nikolay Yanchev

Kostja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Resolutsioon

Komisjoni 11. veebruari 2011. aasta otsust C (2011) 863, mis puudutab ELTL artiklite 107 ja 108 alusel riigiabi andmist ja millega kiidetakse heaks Bulgaaria Vabariigi riigiabi nr 546/201, mis seisneb põllumajandusettevõtetesse tehtud investeeringute vabastamises tulumaksust, tuleb tõlgendada nii, et see ei takista nimetatud liikmeriigil keelduda selle abikava alusel abi andmisest põhjusel, et taotleja ei vasta liikmesriigi õiguses kehtestatud tingimusele, mille kohaselt ei anta mingit abi riigile võlgu olevale maksumaksjale, ja seda sõltumata asjaolust, et nimetatud otsus ei näe sõnaselgelt ette sellist tingimust.

( 1 ) ELT C 369, 30.10.2017.
Kohtuasi C-640/17: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 17. aprilli 2018. aasta määrus (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra eelotsusetaotlus – Portugal) – Luís Manuel dos Santos versus Fazenda Pública (Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Riigimaks — Diskrimineerivate maksude keeld — ELTL artikkel 110 — Ühtne mootorsõidukite liiklusmaks — Maksumäära kehtestamine olenevalt sõiduki maksustamise liikmesriigis esmase registreerimise kuupäevast — Teistest liikmesriikidest imporditud kasutatud mootorsõidukid — Teises liikmesriigis esmase registreerimise kuupäeva arvestamata jätmine)

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 17. aprilli 2018. aasta määrus (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra eelotsusetaotlus – Portugal) – Luís Manuel dos Santos versus Fazenda Pública

(Kohtuasi C-640/17) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 — Riigimaks — Diskrimineerivate maksude keeld — ELTL artikkel 110 — Ühtne mootorsõidukite liiklusmaks — Maksumäära kehtestamine olenevalt sõiduki maksustamise liikmesriigis esmase registreerimise kuupäevast — Teistest liikmesriikidest imporditud kasutatud mootorsõidukid — Teises liikmesriigis esmase registreerimise kuupäeva arvestamata jätmine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Luís Manuel dos Santos

Kostja: Fazenda Pública

Resolutsioon

ELTL artiklit 110 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt võetakse ühtset liiklusmaksu sõiduautodelt, mis on registreeritud või registrisse kantud nimetatud liikmesriigis, ilma et võetaks arvesse sõiduki esmase registreerimise kuupäeva, kui registreerimine toimus teises liikmesriigis ja selle tulemusel on teisest liikmesriigist imporditud sõidukite maksumäär kõrgem kui samasugustel sõidukitel, mida ei ole imporditud.

( 1 ) ELT C 42, 5.2.2018.
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 6. septembri 2018. aasta määrus (Landesverwaltungsgericht Oberösterreichi eelotsusetaotlus – Austria) – Menetlused, mille on algatanud Gmalieva s.r.o. jt

(Kohtuasi C-79/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Teenuste osutamise vabadus - Hasartmängud - Hasartmängumonopol liikmesriigis - Liikmesriigi õigusnormid, mis keelavad pädeva haldusasutuse antud eelneva loata mänguautomaatide käitamise))

(2018/C 399/15)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebajad: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH, Haydar Demir

Menetluses osales: Landespolizeidirektion Oberösterreich

Resolutsioon

Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tuleb Euroopa Liidu Kohtu antud juhiseid ja eeskätt 30. aprilli 2014. aasta kohtuotsust Pfleger jt (C-390/12, EU:C:2014:281) arvestades kindlaks teha, kas sellist riigisisest hasartmängude suhtes kehtivat korda, nagu on kõne all põhikohtuasjas, saab ELTL artikli 56 ja sellele järgnevate artiklite seisukohalt sidusaks pidada, juhul kui riigisiseses kohtumenetluses on kindlaks tehtud, et:

— hasartmängusõltuvus ei kujuta endast sellist ühiskondlikku probleemi, mis nõuaks riiklikku sekkumist;

— keelatud hasartmäng ei ole kuritegu, vaid selle puhul on tegemist üksnes väärteoga;

— riigikassasse laekub hasartmängudest aastas rohkem kui 500 miljonit eurot (ehk 0,4 % kogu aastaeelarvest); ja

— kontsessionääride reklaam on suunatud peamiselt sellele, et õhutada hasartmänge mängima ka neid, kes ei ole neid seni mänginud.

(1) ELT C 178, 6.6.2017.
Euroopa Kohtu (kuues koda) 14. juuni 2018. aasta määrus (Finanzgericht Kölni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – GS versus Bundeszentralamt für Steuern

(Kohtuasi C-440/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Otsene maksustamine - Asutamisvabadus - Direktiiv 2011/96/EL - Artikli 1 lõige 2 - Emaettevõtja - Valdusühing - Mitteresidendist emaettevõtjale kui valdusühingule jaotatud kasumilt maksu kinnipidamine - Maksuvabastus - Maksudest kõrvalehoidumine, maksustamise vältimine ja muud kuritarvitused - Eeldus))

(2018/C 328/30)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Köln

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: GS

Kostja: Bundeszentralamt für Steuern

Resolutsioon

Nõukogu 30. novembri 2011. aasta direktiivi 2011/96/EL eri liikmesriikide ema- ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta, mida on muudetud nõukogu 13. mai 2013. aasta direktiiviga 2013/13/EL, artikli 1 lõiget 2 ning ELTL artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus liikmesriigi sellised maksuõigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas ning mille kohaselt peetakse maks kinni residendist tütarettevõtja poolt mitteresidendist emaettevõtjale makstavalt dividendilt, kuid mille alusel ei ole viimasel õigust saada nimetud maks tagasi või saada maksuvabastus, kui esiteks kuulub kõnealuses emaettevõtjas osalus isikutele, kellel puudub õigus saada kinnipeetud maks tagasi või saada maksuvabastus juhul, kui nad oleksid dividendi saanud otse selliselt tütarettevõtjalt, ja kõnealune emaettevõtja ei saanud asjaomasel majandusaastal oma brutotulu iseenda majandustegevusest ning kui teiseks üks kahest kõnealuste õigusnormidega kindlaks määratud tingimustest on täidetud, nimelt kas selle emaettevõtja kaasamiseks puuduvad majanduslikud või muud kaalukad põhjused või viimane ei osale oma tegevusalale vastava loodud ettevõttega üldises majandustegevuses, võtmata arvesse kõnealuse emaettevõtjaga seotud ettevõtjate korralduslikke, majanduslikke või muid olulisi tunnuseid.

(1) ELT C 374, 6.11.2017.
Euroopa Kohtu (kümnes koda) 13. novembri 2019. aasta määrus (Bundesverwaltungsgerichti eelotsusetaotlus - Saksamaa) – Saksamaa Liitvabariik versus Adel Hamed (C-540/17), Amar Omar (C-541/17)

(liidetud kohtuasjad C-540/17 ja C-541/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala - Rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded - Direktiiv 2013/32/EL - Artikli 33 lõike 2 punkt 2 - Rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätmine põhjendusega, et teine liikmesriik on taotlejale juba andnud pagulasseisundi - Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 4 - Reaalne ja tõendatud ebainimliku ja alandava kohtlemise oht - Pagulasseisundi saajate elutingimused selles teises liikmesriigis)

(2020/C 45/04)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja menetluse pooled

Kaebaja: Saksamaa Liitvabariik

Vastustajad: Adel Hamed (C-540/17), Amar Omar (C-541/17)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 33 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik kasutab selle sättega antud võimalust jätta rahvusvahelise kaitse taotlus vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata põhjendusega, et teine liikmesriik on taotlejale juba andnud pagulasseisundi, kui neid elutingimusi arvestades, mis kõnealusel taotlejal selles teises liikmesriigis selle seisundi saajana eeldatavasti on, ähvardab teda reaalne oht, et talle saab osaks Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 4 tähenduses ebainimlik või alandav kohtlemine.

(1) ELT C 402, 27.11.2017.
C 54/2

ET

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 28. novembri 2018. aasta määrus (Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich’i eelotsusetaotlus – Poola) – Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A. versus Jacek Michalski

(Kohtuasi C-632/17) (1)

((Eelotsusetaotlus - Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 - Tarbijakaitse - Direktiiv 93/13/EMÜ - Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes - Direktiiv 2008/48/EÜ - Panga raamatupidamisdokumentide väljavõttel põhinev maksekäsumenetlus - Tarbija hagi puudumise korral kohtu võimetus hinnata lepingutingimuste võimalikku ebaõiglast olemust))

(2019/C 54/02)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

Põhikohtuasja menetluse pooled

Hageja: Powszechna Kasa Oszczędności (PKO) Bank Polski S.A.

Kostja: Jacek Michalski

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 7 lõiget 1 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ, artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et niisugused riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis võimaldavad teha maksekäsu määruse panga raamatupidamisdokumentide väljavõtte kui tarbijakrediidilepingust tuleneva nõude olemasolu tõendava tõendi alusel, kui maksekäsu avaldust lahendaval kohtul ei ole pädevust hinnata selle lepingu tingimuste võimalikku ebaõiglast olemust, ega kontrollida, kas lepingus on esitatud eespool nimetatud artiklis 10 sätestatud teave, on nendega vastuolus, kuna sellisele määrusele vastuväite esitamise kord ei võimalda tagada neist direktiividest tarbijale tulenevate õiguste järgimist.

(1) ELT C 104, 19.3.2018.