ET
Koh tulahend itekogumik
ECLI:EU:T:2010 :539 1ÜLDKOHTU OT SUS (apellatsioonikoda)
16. detsember 2010
Kohtuasi T-364/09 P
Giorgio Lebedef
versus
Euroopa Komisjon
Apellatsioonkaebus — Avalik teenistus — Ametnikud — Põhipuhkus — Osalise ajaga lähetus 
ametiühingualase esindamise eesmärgil — Loata puudumine — Põhipuhkusest päevade 
mahaarvamine — Personalieeskirjade artikkel 60
Ese: Apellatsioonikaebus Avaliku T eenistuse Kohtu (esimene ko da) 7. juuli 2009 . aasta otsuse 
peale ko htuasjas F-39/08: Lebedef vs. ko misjon ( EKL AT 2009 , lk I-A-1-241 
ja II-A-1-1305 ), millega taotletakse nimetatud ko htuotsuse tühistamist.
Otsus: Jätta apellatsioonikaebus ra huldamata. Jätta G iorgio Lebedefi ko htukulud tema enda 
kanda n ing mõista temalt välja Euroopa Komisjoni käesoleva astme ko htukulud.
Kokkuvõte
1. Ametnikud — Esindamine — Töötajate esindaja kaitse — Ulatus
(Personalieeskirjad, II lisa artikli 1 kuues lõik)
2. Apellatsioonkaebus — Väited — Kohtuotsuse se llist põhjendust puudutav väide, mis ei ole vajalik 
resolutsiooni põhjendamiseks — Ainetu väide
(ELTL artikkel 257; Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa artikkel 9)
3. Apellatsioonkaebus — Väited — Õigusnormi väidetava rikkumise m ääratlemata jätmine — 
Vastuvõetamatus
(ELTL artikkel 257; Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa artikkel 11; Üldkohtu ko dukord, artikli 138 l õike 1 
esimese l õigu punkt c)
4. Apellatsioonkaebus — Väited — Põhjendamise ebapiisavus — Avaliku Teenistuse K ohtu tuletatav 
põhjendus — Lubatavus — Tingimused
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 36 ja I lisa artikli 7 lõige 1)
1. Personalieeskirjade II lisa artikli 6 kuu enda lõigu teise lause ee smärk on t agada pe rsonalikomitee 
liikme te ja pe rsonalieeskirjade alusel loodud organitesse või institutsioonide loodud organitesse 
komitee p oolt nimetatud ametnike õ igused, kai tstes neid pe rsonalieeskirjades ette nähtud töötajate 
esindamise ü lesannete täimisest tekkida v õiva ka hju ee st. N imetatud s ätte e simese lausega
2 ECLI:EU:T:2010 :539KOKKUVÕTE–KOHTUASIT-364/09
LEBEDEFVS. KOMISJON
 võimaldatakse ametnikel töötajate esindamise ülesandeid täita, lubades eelkõige neil selliseid ülesandeid 
täita tavalisel tööajal, mis on e tte nähtud teenistuseks institutsioonis, mille teenistuses nad on , mitte 
lisaks sellele tööajale.
Seevastu ei ole nimetatud sätte eesmärk ega tagajärg esiteks see, et ametnikud, kes selliseid töötajate 
esindamise ü lesandeid t äidavad n ing ke s e i ole s ellega s eoses lähetuses, ei pe a täitma 
personalieeskirjadest tulenevaid t eisi ko hustusi ja ee lkõige pe rsonalieeskirjade ar tikli 60 e simesest 
lõigust tulenevaid ko hustusi. Ametnik pe ab igal ajal olema institutsiooni käsutuses. Teiseks ei tähenda 
asjaolu, et pe rsonalieeskirjade järgse esindamise ülesandeid „loetakse teenistuseks” institutsioonis, et 
neid ülesandeid täitev ametnik on s eetõttu ko hal talituses, kus ta teenistuses on , ega ka s eda, et ei tule 
leida, et ta puudub sellest teenistusest. Selline tõlgendus ei nähtu ei personalieeskirjade II lisa artikli 1 
kuuenda lõigu sõnastusest ega eesmärgist.
(vt punktid 23 ja 24)
Viited:
Üldkohus: 13. detsember 2000 , liidetud ko htuasjad T-110/99 ja T-160/99: F v s. parlament (EKL AT 2000 , lk I-A-291 
ja II-1333 , punkt 64).
2. Väide, mis on e sitatud apellatsioonimenetlus ja mis on s uunatud Avaliku T eenistuse Kohtu otsuse 
põhjenduste vastu, mis apellatsioonkaebuse aluseks o levat otsust vajalikul määral ei toeta, on ai netu 
ning tuleb tagasi lükata.
(vt punkt 31)
Viited:
Üldkohus: 19. jaanuar 2010 , kohtuasi T-355/08 P: De Fays vs. komisjon (punkt 56 ja seal viidatud ko htupraktika).
3. Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artiklist 11 ja Üldkohtu ko dukorra ar tikli 138 l õike 1 punktist c 
tuleneb, et apellatsioonkaebuses näidatakse täpselt selle ko htuotsuse kri tiseeritavad o sad, m ille 
tühistamist nõ utakse, s amuti s eda nõ uet kon kreetselt t oetavad õ iguslikud ar gumendid. 
Apellatsioonkaebus ei vasta nimetatud nõ udele, ku i see e i sisalda ar gumentatsiooni, milles on 
konkreetselt näidatud, millist õigusnormi on v aidlustatud ko htuotsuses või kohtumääruses väidetavalt 
rikutud.
Lisaks tuleb liiga üldiseid või ebatäpseid väiteid, mille ko hta ei ole võimalik õiguslikku h innangut anda, 
pidada i lmselgelt vastuvõetamatuks.
(vt punkt 32)
Viited:
Euroopa Kohus: 10. veebruar 2009 , kohtuasi C-290/08 P: Correia de M atos vs. komisjon ( kohtulahendite ko gumikus 
ei avaldata, punkt 18 ja seal viidatud ko htupraktika).
Üldkohus, 6. mai 2010 , kohtuasi T-100/08 P: Kerelov vs. komisjon (punkt 39 ja seal viidatud ko htupraktika).
4. Kohtuotsuste põhjendamise ko hustus tuleneb Euroopa Kohtu põhikirja ar tiklist 36, mis sama 
põhikirja I lisa artikli 7 ko haselt on ko haldatav Avaliku T eenistuse Kohtu suhtes. Avaliku T eenistuse 
Kohtu otsused pe avad o lema piisavalt põhjendatud selleks, et Üldkohus saaks teostada ko htulikku 
kontrolli. Siiski ei saa seda ko hustust tõlgendada n ii, et Avaliku T eenistuse Kohtul tuleb üksikasjalikult 
vastata hageja igale ar gumendile, eriti ku i argument ei ole piisavalt selge ja täpne ega põhine
ECLI:EU:T:2010 :539 3KOKKUVÕTE–KOHTUASIT-364/09
LEBEDEFVS. KOMISJON
 üksikasjalikul tõendil. Põhjendus võib olla tuletatav tingimusel, et huvitatud isikud teavad p õhjusi, miks 
esimese astme ko hus nende ar gumentidega ei nõ ustunud, ning et apellatsioonikohtul on p iisavalt 
tõendeid oma kon trolli teostamiseks.
(vt punktid 71–73)
Viited:
Üldkohus: 2. märts 2010 , ko htuasi T-248/08 P: Doktor vs. nõ ukogu (punkt 64 j a seal viidatud ko htupraktika); 
1. september 2010 , kohtuasi T-91/09 P: Skareby vs. komisjon (punkt 36 ja seal viidatud ko htupraktika).