ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 295/12

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 19. juuli 2012. aasta otsus (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Poola) eelotsusetaotlus) — Fortuna Sp z o.o. (C-213/11) Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) versus Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

(Liidetud kohtuasjad C-213/11, C-214/11 ja C-217/11) (1)

(Siseturg - Direktiiv 98/34/EÜ - Tehnilised standardid ja eeskirjad - Tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord - Piiratud võidusummadega mänguautomaadid - Tegevuslubade muutmise, pikendamise ja väljastamise keeld - Mõiste „tehniline eeskiri”)

2012/C 295/19

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Fortuna Sp z o.o. (C-213/11) Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)

Kostja: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Ese

Eelotsusetaotlus — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (EÜT L 204, lk 37; ELT eriväljaanne 13/20, lk 337), mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/96/EÜ, artikli 1 punkti 11 tõlgendamine — Mõiste „tehniline eeskiri” — Siseriiklik õigusnorm, mis keelab muuta mänguautomaatidel mängitavate piiratud võidusummadega õnnemängude korraldamise luba mängude korraldamise kohaga seoses

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/96/EÜ) artikli 1 punkti 11 tuleb tõlgendada nii, et sellised siseriiklikud õigusnormid nagu 19. novembri 2009. aasta hasartmänguseadus (ustawa o grach hazardowich), mis võivad piirata mänguautomaatidel mängitavate piiratud võidusummadega õnnemängude korraldamist mujal kui kasiinodes ja mängusaalides või muuta selle järk-järgult suisa võimatuks, kujutavad endast selle sättega silmas peetud „tehnilisi eeskirju”, mille eelnõud tuleb edastada vastavalt direktiivi artikli 8 lõike 1 esimesele lõigule, kui on kindlaks tehtud, et need õigusnormid sisaldavad tingimusi, mis võivad oluliselt mõjutada asjaomase toote olemust või turustamist; viimast peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 219, 23.7.2011.
2.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et ei ole välistatud, et siseriiklik õigusnorm, mille alusel võib määrata isikule, kes ei ole käibemaksukohustuslane, käibemaksukohustuslasena registreerimise kohustuse täitmata jätmise eest trahvi tarnitud kauba väärtuse pealt makstava maksu summaga samaväärses summas, on proportsionaalsuse põhimõttega vastuolus. Siseriikliku kohtu ülesanne on kontrollida, kas karistuse suurus ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik maksu täpse kogumise ja pettuse vältimise eesmärkide saavutamiseks, võttes arvesse käesoleva asja asjaolusid, eelkõige konkreetselt määratud summat ning võimalikku pettust või kohaldatavate õigusnormide rikkumist, mida võib omistada registreerimata jätmise eest karistatud maksumaksjale.
ET Euroopa Liidu Teataja C 295/16

Euroopa Kohtu (neljas koda) 19. juuli 2012. aasta otsus (Augstākās tiesas Senāts — Läti eelotsusetaotlus) — SIA Garkalns versus Rīgas Dome

(Kohtuasi C-470/11) (1)

(EÜ artikkel 49 - Teenuste osutamise vabaduse piirangud - Võrdne kohtlemine - Läbipaistvuskohustus - Hasartmängud - Kasiinod, mängu- ja bingosaalid - Kohustus saada eelnev luba asukohajärgselt omavalitsuselt - Kaalutlusõigus - Riigi ja asjaomase haldusüksuse elanike huvide oluline kahjustamine - Põhjendused - Proportsionaalsus)

2012/C 295/27

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Augstākās tiesas Senāts

Põhikohtuasja pooled

Hageja: SIA Garkalns

Kostja: Rīgas Dome

Ese

Eelotsusetaotlus — Augstākās tiesas Senāts — ELTL artikli 56 (EÜ artikkel 49) tõlgendamine — Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad hasartmängude piiramise eesmärgil ette kasiinode ning mängu- ja bingosaalide rajamiseks vajalike lubade väljastamise süsteemi — Mängusaali rajamiseks vajaliku loa väljastamisest keeldumine põhjendusel, et hasartmängude korraldamine kavandatud kohas kahjustab oluliselt vastava piirkonna elanike huve.

Resolutsioon

EÜ artiklit 49 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis annavad kohalikele ametiasutustele ulatusliku kaalutlusõiguse, mis lubab neil „riigi ja asjaomase haldusüksuse elanike huvide olulist kahjustamise” põhjendusel keelduda loa andmisest avada kasiino, mängu- või bingosaal tingimusel, et nende eesmärk on tegelikult vähendada hasartmängu võimalusi ja piirata selle valdkonna tegevust ühtselt ja süstemaatiliselt või tagada avalik kord ning tingimusel, et pädevad ametiasutused teostavad oma kaalutlusõigust läbipaistvalt, nii et see võimaldab kontrollida loamenetluse erapooletust, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.

(1) ELT C 331, 12.11.2011.
1.

Selline väärtpaberite valitsemise teenus, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille korral maksukohustuslane otsustab tasu eest omal äranägemisel väärtpaberite ostu ja müügi üle ja viib need otsused täide väärtpaberite ostmise ja müümise teel, koosneb kahest osast, mis on omavahel sedavõrd tihedalt seotud, et moodustavad objektiivselt ühe majandustehingu.
ET Euroopa Liidu Teataja C 366/13

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 4. oktoobri 2012. aasta otsus (Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña — Hispaania eelotsusetaotlus) — Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor versus Iberia, Líneas Aéreas de España SA

(Kohtuasi C-321/11) (1)

(Õhutransport - Määrus (EÜ) nr 261/2004 - Reisijatele lennureisist mahajätmise korral antav hüvitis - Mõiste „lennureisist mahajätmine” - Olukord, kus vedaja tühistab reisija pardakaardi, kuna eelnev lend, millele asjaomase lennuga samal ajal registreeruti ja mida teostab sama ettevõtja, arvatavasti hilineb)

2012/C 366/21

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Juzgado de lo Mercantil no 2 de A Coruña

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Germán Rodríguez Cachafeiro, María de los Reyes Martínez-Reboredo Varela-Villamor

Kostja: Iberia, Líneas Aéreas de España SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Juzgado de lo Mercantil nr 2 de A Coruña — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10), artikli 2 punkti j, artikli 3 lõike 2, artikli 4 lõike 3, artikli 5 ja artikli 7 tõlgendamine — Mõiste „lennureisist mahajätmine” — Ümberistumisega lennureisist mahajätmine, kuna esimene lend hilineb lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel — Ümberistumisega lennule broneeritud kohtade andmine teistele reisijatele, arvestades väidetavat, kuid tõendamata eeldust, et reisijad ei jõua õigeaegselt teisele lennule

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 2 punkti j, koostoimes määruse nr 261/2004 artikli 3 lõikega 2, tuleb tõlgendada nii, et mõiste „lennureisist mahajätmine” hõlmab olukorda, kus üheainsa veolepingu raames, mis katab mitut broneeringut vahetult järgnevatele lendudele, millele reisija on ennast samal ajal registreerinud, jätab lennuettevõtja teatavad reisijad lennureisist maha seetõttu, et nende broneeritud lennu esimene osa hilines lennuettevõtjast tulenevatel põhjustel ning viimane eeldas ekslikult, et reisijad ei jõua õigeaegselt teisele lennule.

(1) ELT C 282, 24.9.2011.
1.

Kuna Austria Vabariik on põhimõtteliselt kehtestanud ühistranspordi sõidusoodustused üksnes üliõpilastele, kelle vanemad saavad Austria peretoetusi, siis on see liikmesriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad ELTL artiklitest 18, 20 ja 21 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ, artiklist 24.
ET Euroopa Liidu Teataja C 366/11

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 4. oktoobri 2012. aasta otsus (Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poola) eelotsusetaotlus) — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o. versus Zakład Ubezpieczeń Społecznych

(Kohtuasi C-115/11) (1)

(Sotsiaalkindlustus - Kohaldatava õiguse kindlaksmääramine - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artikli 14 lõike 2 punkt b - Tavaliselt kahe või enama liikmesriigi territooriumil töötav isik - Järjestikused töölepingud - Tööandja, kelle asukoht on töötaja alalise elukoha liikmesriigis - Töötamine üksnes teistes liikmesriikides)

2012/C 366/17

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe Sp. z o.o.

Kostja: Zakład Ubezpieczeń Społecznych

Ese

Eelotsusetaotlus — Sąd Apelacyjny w Warszawie — Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne 05/01, lk 35) muudetud redaktsiooni artikli 14 lõike 2 punkti b tõlgendamine — Mõistete „tavaliselt kahe või enama liikmesriigi territooriumil töötav isik” ja „lähetatud töötaja” eristamine — Töötaja, kelle tööandja on tema päritoluliikmesriigis asuv äriühing ning kes täidab töökohustusi ainult teistes Euroopa Liidu liikmesriikides, säilitades seejuures elukoha ja huvide keskuse oma päritoluliikmesriigis.

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes nõukogu 2. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 118/97 muudetud ja ajakohastatud redaktsioonis, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1992/2006, artikli 14 lõike 2 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel, millega on tegemist põhikohtuasjas, ei ole mõistega „tavaliselt kahe või enama liikmesriigi territooriumil töötav isik” selle sätte tähenduses hõlmatud isik, kes töökohana mitut eri liikmesriiki nimetavate järjestikuste töölepingute alusel töötab ühe konkreetse lepingu kehtivuse ajal tegelikult korraga ainult ühes mainitud liikmesriikidest.

(1) ELT C 152, 21.5.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 366/16

Euroopa Kohtu (kuues koda) 4. oktoobri 2012. aasta otsus (Administrativen sad — Varna (Bulgaaria) eelotsusetaotlus) — PIGI — Pavleta Dimova ET versus Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia

(Kohtuasi C-550/11) (1)

(Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Mahaarvamisõigus - Korrigeerimine - Kaupade vargus)

2012/C 366/26

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad — Varna

Põhikohtuasja pooled

Hageja: PIGI — Pavleta Dimova ET

Kostja: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia

Ese

Eelotsusetaotlus — Administrativen sad — Varna — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) artikli 185 lõike 2 tõlgendamine — Siseriiklik maksustamistava, mille kohaselt tuleb hiljem varastatud kauba soetamisel mahaarvatud sisendkäibemaksu summat tingimata korrigeerida — Mõiste „vara nõuetekohaselt tõendatud või kinnitatud vargus”

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 185 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised siseriiklikud maksuõigusnormid, mis on sätestatud käibemaksuseaduse (Zakon za danak varhu dobavenata stoynost) artiklites 79 ja 80 ja mille kohaselt on nõutav käibemaksuga maksustatavate kaupade puudujäägi korral nende kaupade ostmisel tasutud sisendkäibemaksu mahaarvamise korrigeerimine juhul, kui need kaubad on maksukohustuslaselt varastatud ja teo toimepanijat ei ole tuvastatud.

(1) ELT C 13, 14.1.2012.
1.

Kuna Hispaania Kuningriik: — ei võtnud 22. detsembriks 2009 vastu vesikondade majandamiskavasid (välja arvatud Kataloonia vesikonna valgalapiirkonna majandamiskava) ega saatnud ei Euroopa Komisjonile ega asjaomastele liikmesriikidele 22. märtsiks 2010 ühtegi koopiat nendest majandamiskavadest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2008. aasta direktiiviga 2008/32/EÜ), artikli 13 lõigetele 1, 2, 3 ja 6 ja artikli 15 lõikele 1, ning — ei algatanud hiljemalt 22. detsembriks 2008 avalikkuse teavitamise ja konsulteerimise menetlust seoses vesikondade majandamiskavade projektidega (välja arvatud järgmistes valgalapiirkondades: Baleaarid, Tenerife, Guadiana, Guadalquivir, Vahemere-Andaluusia, Tinto-Odiel-Piedras, Guadalete-Barbate, Galiitsia rannik, Miño-Sil, Duero, Lääne-Kantaabria ja Ida-Kantaabria) vastavalt selle direktiivi artikli 14 lõike 1 punktile c, siis on Hispaania Kuningriik rikkunud neist sätteist tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 366/11

Euroopa Kohtu (neljas koda) 27. septembri 2012. aasta otsus (Cour du travail de Bruxelles — Belgia eelotsusetaotlus) — Partena ASBL versus Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA

(Kohtuasi C-137/11) (1)

(Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus - Määrus (EMÜ) nr 1408/71 - Artiklid 13 ja 14c - Kohaldatav õigus - Füüsilisest isikust ettevõtjad - Sotsiaalkindlustussüsteem - Kuulumine teatava sotisaalkindlustuskeemi alla - Isik, kes tegutseb liikmesriigis füüsilisest isikust ettevõtjana või ei tegele kutsealase tegevusega - Tegutsemine füüsilisest isikust ettevõtjana teises liikmesriigis - Äriühingu esindaja - Elukoht äriühingu asukohajärgsest liikmesriigist erinevas liikmesriigis - Äriühingu juhtimine elukohaliikmesriigist - Siseriiklik õigusnorm, mis kehtestab ümberlükkamatu eelduse, et füüsilisest isikust ettevõtjana kutsealal tegutsemine toimub äriühingu asukoha liikmesriigis - Kohustuslik kuulumine selle liikmesriigi füüsilisest isikust ettevõtjate sotsiaalkindlustuskeemi alla)

2012/C 366/18

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour du travail de Bruxelles

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Partena ASBL

Kostja: Les Tartes de Chaumont-Gistoux SA

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour du travail — ELTL artikli 21 ja 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71, sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes (EÜT L 149, lk 2; ELT eriväljaanne: 05/01, lk 35) artikli 13 ja artikli 14c tõlgendamine — Isik, kes samaaegselt töötab ühes liikmesriigis ja tegutseb füüsilisest isikust ettevõtjana teises liikmesriigis — Füüsiliste isikute sotsiaalkindlustusskeemist tuleneva maksukohustuse kohaldamine teise liikmesriigi residendist isikule, kes juhib sealt äriühingut, mida maksustatakse esimeses liikmesriigis — Diskrimineerimiskeeld ja liidu kodakondsus

Resolutsioon

Liidu õigusega, täpsemalt nõukogu 14. juuni 1971. aasta määruse (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes, muudetud nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 1606/98, artikli 13 lõike 2 punktiga b ja artikli 14c punktiga b ning sama määruse VII lisaga on vastuolus niisugused siseriiklikud õigusnormid, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas, kui need võimaldavad liikmesriigil ümberlükkamatult eeldada, et kui selles liikmesriigis maksustatavat äriühingut juhitakse välismaalt, siis toimub juhtimistegevus selle esimese liikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 179, 18.6.2011.
1.

Nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/9/EÜ, millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded, tuleb tõlgendada nii, et liikmesriik, kellele on esitatud varjupaigataotlus, on kohustatud tagama direktiiviga 2003/9 kehtestatud varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumtingimused ka niisugusele varjupaigataotlejale, kelle osas ta otsustab paluda nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest, alusel teiselt liikmesriigilt, et viimane võtaks varjupaigataotleja vastu või tagasi kui varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutav liikmesriik
ET Euroopa Liidu Teataja C 366/15

Euroopa Kohtu (kuues koda) 27. septembri 2012. aasta otsus (First-tier Tribunali (Tax Chamber) (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Field Fisher Waterhouse LLP versus Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Kohtuasi C-392/11) (1)

(Käibemaks - Kinnisvara üürileandmise maksuvabastus - Äriruumide üürileandmine - Sellise üürileandmisega seotud teenused - Tehingu liigitamine käibemaksuga maksustamisel - Tehing, mis koosneb ühest või mitmest iseseisvast sooritusest)

2012/C 366/24

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Field Fisher Waterhouse LLP

Kostja: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EMÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, lk 1) tõlgendamine — Maksuvabastuse andmine muule tegevusele — Kinnisasjade üürileandmise käibemaksust vabastamise ulatus — Kinnisasja ja üldruumidega seotud teatud teenustasude ja hooldustasude hõlmamine — Tehingu kvalifitseerimine käibemaksuga maksustamise mõttes ühe või mitme iseseisva sooritusena — Euroopa Kohtu 11. juuni 2009. aasta otsuse kohtuasjas C-572/07: RLRE Tellmer Property tõlgendamine

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, tuleb tõlgendada nii, et kinnisasjade üürileandmine ja sellega seotud teenused, mis on kõne all põhikohtuasjas, võivad endast kujutada ühte tehingut käibemaksu mõttes. Üürilepingus üürileandjale antud õigus lõpetada leping juhul, kui üürnik ei tasu üürimakseid, toetab käsitlust, mille kohaselt on tegemist ühe tehinguga, kuigi see ei ole tingimata niisuguse tehingu olemasolu hindamisel määrav. Seevastu asjaolu, et põhikohtuasjas kõne all olevaid teenuseid võib põhimõtteliselt osutada kolmas isik, ei luba asuda seisukohale, et need teenused ei või põhikohtuasja asjaoludel endast kujutada ühte tehingut. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on, lähtudes käesolevas kohtuotsuses Euroopa Kohtu antud tõlgendamissuunistest ja võttes arvesse nimetatud kohtuasja konkreetseid asjaolusid, teha kindlaks, kas kõnealused teenused on omavahel sedavõrd seotud, et neid tuleb pidada üheks kinnisasja üürileandmise tehinguks.

(1) ELT C 282, 24.9.2011.
2.

Direktiivi 2001/83 (muudetud direktiiviga 2004/27) artikli 1 punkti 2 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et selle tuvastamiseks, et ainel on „farmakoloogiline toime” nimetatud sätte tähenduses, ei pea esinema aine molekulide ja kasutaja keha rakulise osise vastastikust toimet, vaid piisab vastastikusest toimest asjaomase aine ja kasutaja kehas leiduva mis tahes rakulise osise vahel.
C 331/11

ET

Euroopa Kohtu (teine koda) 6. septembri 2012. aasta otsus (Administratīvā rajona tiesa — Läti eelotsusetaotlus) — Laimonis Treimanis versus Valsts ieņēmumu dienests

(Kohtuasi C-487/11) (1)

(Määrus (EMÜ) nr 918/83 - Artikli 1 lõike 2 punkt c, artikkel 2 ja artikli 7 lõige 1 - Isiklike asjade imporditollimaksuvabastus - Mõiste „majapidamisvajaduste rahuldamiseks ette nähtud asjad” - Liidu territooriumile imporditud mootorsõiduk - Sõiduk, mida kasutab selle importija pereliige)

(2012/C 331/17)

Kohtumenetluse keel: läti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administratīvā rajona tiesa

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Laimonis Treimanis

Kostja: Valsts ieņēmumu dienests

Ese

Eelotsusetaotlus — Administratīvā rajona tiesa Rīgas tiesu nams — Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem (EÜT L 105, lk 1; ELT eriväljaanne 02/01, lk 419) artikli 7 lõike 1 tõlgendamine — Maksuvabastus isiklike asjade importimisel — Mõiste „ühine majapidamine” — Mootorsõiduk, mida kasutati ühise majapidamise vajadusteks kolmandas riigis — Nimetatud mootorsõiduki importimine peamiselt kolmandas riigis elava omaniku Euroopa Liidu liikmesriiki, et seda saaks tasuta kasutada omaniku pereliige, kes on elama asunud sellesse liikmesriiki ja kellel enne asjaomase mootorsõiduki importimist oli selle omanikuga ühine majapidamine

Resolutsioon

1. Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, artiklit 2 ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et imporditollimaksuvabalt võib kolmandast riigist Euroopa Liidu tolliterritooriumile importida eramootorsõiduki siis, kui importija on tegelikult asunud alaliselt elama Euroopa Liidu territooriumile, millise tingimuse täitmist peab kontrollima liikmesriigi kohus. Mootorsõidukit, mida tasuta kasutab selle importija pereliige, ehk isik, kes elab importijaga koos või on peamiselt tema ülalpidamisel — millise tingimuse täitmist peab kontrollima liikmesriigi kohus —, käsitatakse importija majapidamisvajaduste rahuldamiseks ettenähtuna ja sellise kasutamise tõttu ei minetata õigust asjaomasele maksuvabastusele.

(1) ELT C 347, 26.11.2011.
ET Euroopa Liidu Teataja C 355/6

Euroopa Kohtu (neljas koda) 6. septembri 2012. aasta otsus (Oberster Gerichtshof — Austria eelotsusetaotlus) — Daniela Mühlleitner versus Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi

(Kohtuasi C-190/11) (1)

(Kohtualluvus tsiviil- ja kaubandusasjades - Kohtualluvus tarbijalepingute puhul - Määrus (EÜ) nr 44/2001 - Artikli 15 lõike 1 punkt c - Selle kohtualluvuse võimalik piiramine sidevahendite teel sõlmitud tarbijalepingutega)

2012/C 355/08

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Daniela Mühlleitner

Kostjad: Ahmad Yusufi, Wadat Yusufi

Ese

Eelotsusetaotlus — Oberster Gerichtshof — Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1, ELT eriväljaanne 19/04, lk 42) artikli 15 lõike 1 punkti c tõlgendamine — Kohtualluvus tarbijalepingute puhul — Kohtualluvuse piiramise võimalus sidevahendi abil sõlmitud lepingute puhul.

Resolutsioon

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 15 lõike 1 punkti c tuleb tõlgendada nii, et see ei nõua, et tarbija ja kutseala esindaja vaheline leping peab olema sõlmitud sidevahendite teel.

(1) ELT C 204, 9.7.2011.