Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsused, 15.4.2010, Angelidis vs. parlament, F‑104/08 , EU:F:2010:23 , punkt 78 , ja 16.7.2015, Murariu vs. EIOPA, F‑116/14 , EU:F:2015:89 , punktid 74 ja 75 .

Üldkohus: kohtuotsused, 5.11.2003, Cougnon vs. Euroopa Kohus, T‑240/01 , EU:T:2003:290 , punktid 112 ja 113 , ja 21.1.2004, Robinson vs. parlament, T‑328/01 , EU:T:2004:13 , punkt 55 .

Isegi kui kirjalik katse oli ainult üks kandidaatide teenete hindamisel arvesse võetavatest teguritest nende motivatsioonikirja, elulookirjelduse ja suulise katse kõrval, ei saa selle kõrvaldamist mingil juhul käsitada asjaoluna, mis võib olla tingitud sellest, et seda ei olnud mainitud kandidaatidele saadetud kutses ega nende ärakuulamise alguses valikukomisjoni antud selgitustes, kui sellekohast teadet ei avaldatud aegsasti ehk piisavalt vara, et huvitatud isikutel oleks võimalik end katseteks ette valmistada ja vajaduse korral oma ettevalmistuse rõhuasetust muuta.

Kui valikukomisjonil ja teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutusel oleks võimalik ilma piisava aluseta eirata vaba ametikoha teadet ja seda täiendavaid dokumente, mis on nõuetekohaselt ja aegsasti avaldatud, võtaks see neilt dokumentidelt põhiülesande, mis neil töölevõtmismenetluses on, ehk ülesande teavitada huvitatud isikuid nii täpselt kui võimalik kõnealuse ametikoha täitmiseks nõutavatest tingimustest.

Ühelt poolt on vaba ametikoha teate ülesanne teavitada huvitatud isikuid nii täpselt kui võimalik täidetavale ametikohale asumisele esitatud tingimustest, võimaldamaks neil vajaduse korral kaaluda kandideerimist ning teisalt määrata kindlaks õiguslikud piirid, mille raames hakkab institutsioon võrdlema kandidaatide teeneid. Kuna teates vaba ametikoha kohta määratakse kindlaks kõnealusele ametikohale saamise tingimused, peab ametisse nimetav asutus seda ametnikke puudutavatel juhtudel järgima. Nii nagu vaba ametikoha teate eesmärk on määrata kindlaks õiguslikud piirid, mille raames viib ametisse nimetav asutus läbi personalieeskirjade artikli 45 lõikes 1 ette nähtud kandidaatide võrdleva hindamise, on ka teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutuse poolt konkursiteates kindlaks määratud tingimused sellele asutusele siduvad.

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtuotsus, 1.7.2010, Časta vs. komisjon, F‑40/09 , EU:F:2010:74 , punkt 89 .

Üldkohus: kohtuotsus, 11.9.2002, Pfizer Animal Health vs. nõukogu, T‑13/99 , EU:T:2002:209 , punkt 479 .

Sellega seoses peab meelde tuletama, et diskrimineerimiskeelu põhimõte ei anna alust õigusele kohaldada ebaseaduslikku kohtlemist mittediskrimineerivalt.

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei tekita töölevõtmise reservnimekirja koostamiseks korraldatud konkursi järel võetud otsused konkursi käigus toimunud rikkumise tõttu ebasoodsamalt koheldud kandidaadile hüvitamatut kahju, sest kui selgub, et üks niisuguse konkursi käigus toimunud katse oli ebaseaduslik, on kandidaadi õigused nõuetekohaselt kaitstud, kui konkursikomisjon ja ametisse nimetav asutus vaatavad oma otsused uuesti läbi ja otsivad tema puhul õiglase lahenduse, ilma et oleks tarvis konkursi kõiki tulemusi kahtluse alla seada või selle järel toimunud ametisse nimetamised tühistada.

See kohtupraktika puudutab siiski avalike konkursside järel toimunut, mitte piiratumate valikukatsete järgset tegevust. Lisaks, kui esmapilgul tuvastatud õigusvastasus puudutab mitte ainult hageja olukorda, vaid mõjutab kogu valikumenetlust tervikuna, ei ole see, proportsionaalsuse põhimõttest lähtuv kohtupraktika kohaldatav ja see ei vii kohaldamise peatamise taotluse rahuldamatajätmisele kiireloomulisuse puudumise tõttu.

Seetõttu ei või organid, kes peavad selle menetluse tulemusel toimunud ametissenimetamised tühistanud kohtuotsuse järel valikumenetlust uuesti alustama või seda jätkama, võtta kandidaatide kvalifikatsiooni ja teenete hindamisel arvesse tühistatud ametissenimetamise tõttu täidetud ülesandeid. Sellisel juhul loetakse kandidaatide, kelle ametisse nimetamine tühistatakse, selles ametis olnud aja jooksul omandatud töökogemus olematuks. Valikumenetluse jätkumisel on nimetatud organite ülesanne just tagada, et nad ei annaks kandidaatide teenete hindamisel neile põhjendamatut eelist.

(vt punktid 29–31)

Avaliku Teenistuse Kohus: kohtumäärus, 1.2.2007, Bligny vs. komisjon, F‑142/06 R, EU:F:2007:20, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika.