ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Esimene väide, et alus, millele toetuslepingu lõpetamise tugineti, ei kuulu kohaldamisega ja seega on lepingu lõpetamine EASME poolt kehtetu: — EASME lõpetas toetuslepingu, viitamata ühelegi muule sättele kui sellele, mille kohaselt võib toetuslepingu lõpetada juhul, kui „toetusesaaja või füüsiline isik, kellel on volitus teda esindada või teha tema nimel otsuseid, on raskelt eksinud kutsealaste käitumisreeglite vastu ja see on mis tahes viisil tõendatud“. — Kuna ei toetusesaajat, s.t VERIGRAFT ega muud füüsilist isikut, kellel on volitus teda esindada või teha tema nimel tehinguid, ei ole süüdi mõistetud kutsealaste käitumisreeglite rikkumise eest, ei saa seda alust kohaldada ja seega on lepingu lõpetamine kehtetu.
—

Hageja väidab, et kostja on teinud vea, kuna esiteks määratles võrdlussüsteemi liiga kitsalt, piirdudes Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 osa 9A sätetega, selle asemel, et kasutada Ühendkuningriigi äriühingu maksu süsteemi laiemalt; teiseks ei mõistnud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 osa 9A 9. peatükk ei ole erand selle osa 5. peatükist, ning kolmandaks ei nõustunud, et isegi kui 9. peatükk on erand 5. peatükist, siis on see põhjendatud nimetatud seaduse osa 9A olemuse või üldise ülesehitusega.
C 423/62

ET

30. septembril 2019 esitatud hagi – Irish Wind Farmers’ Association versus komisjon

(kohtuasi T-680/19)

(2019/C 423/77)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Iirimaa), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Iirimaa), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Iirimaa), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Iirimaa) (esindajad: advokaadid M. Segura Catalán ja M. Clayton)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 9. juuli 2019. aasta otsus C(2019) 5257 final – SA.44671 (2019/NN) – Iirimaa, mis käsitleb ettevõttemaksu vähendatud määra kujul fossiilkütuste sektorile antud väidetavat ebaseaduslikku riigiabi;

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Oma hagi põhjenduseks esitavad hagejad ainult ühe väite, et olenemata kahtlustest riigiabi olemasolu suhtes, jättis komisjon algatamata ametliku uurimismenetluse ELTL artikli 108 lõike 2 ja menetlusmääruse (1) artikli 4 lõike 4 alusel, jättes hagejad seeläbi ilma oma menetlusõigustest.

(1) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).
2.

Teine väide, et rikutud on haldusjuhtide kogu 25. veebruari 2016. aasta järeldust tervisekontrolli kohta pärast töövõimtuks tunnistamist osas, milles selles on ette nähtud, et institutsiooni arst võib erandjuhtudel aktsepteerida raviarsti aruannet või loobuda kontrollist, kui töövõimetuse põhjustanud haiguse tõttu ei ole mõtet viia läbi kontrolli, mille eesmärk on hinnata tööle naasmise võimalikkust.
2.

Teine väide, et ei ole piisavalt põhjendatud järeldust, et vaidlustatud meetmed vastavad kõikidele riigiabi koosseisu elementidele, eelkõige selles osas, miks neid tuleb käsitada valikulistena, mistõttu rikuti ELTL artikli 107 lõiget 1, artikli 108 lõiget 2 ja artikli 296 lõiget 2, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõiget 1 ja sama artikli lõike 2 punkti c ning nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) nr 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks, artikli 6 lõiget 1.
1.

Esimene väide, et ELi institutsiooni õigusvastase akti osas kehtivat kaebeõigust reguleerivad õigusnormid on diskrimineerivad puude alusel koostoimes põhiõigusega tõhusale kohtulikule kaitsele. — Hagejad väidavad, et ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooniga sätestatakse kolmandate isikute kaebeõigus ja hagejad on piisavalt esindatud, et esitada hagi selliste isikute kaitseks, kes ei ole võimelised end kaitsma diskrimineerimise eest, mis tuleneb komisjoni otsusest, millega viimane keeldus kõnealuse projektikonkursiga seotud maksetähtaegu edasi lükkamast või makseid peatamast.
C 10/47

ET

4. novembril 2019 esitatud hagi – Clouds Sky versus EUIPO – The Cloud Networks (Wi-Fi Powered by The Cloud)

(kohtuasi T-738/19)

(2020/C 10/57)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Clouds Sky GmbH (Köln, Saksamaa) (esindaja: advokaat C. Weil)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses: The Cloud Networks Ltd (London, Ühendkuningriik)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi omanik: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk Wi-Fi Powered by The Cloud – ELi kaubamärk nr 9 436 817

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 2. septembri 2019. aasta otsus asjas R 696/2019-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— muuta vaidlustatud otsust;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti c rikkumine;
9.

Üheksas väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel õigusnormi, kui leidis vaidlustatud otsuse põhjenduses 176, et abisaajate kategooria on olemas (seal hulgas hagejad) ning et nad (hagejad) on saanud abi, mis tuleb vaidlustatud otsuse artikli 2 lõike 1 alusel tagastada.
2.

Teine väide, et väidetav nõue on aegunud ning et igal juhul on rikutud mõistliku aja nõuet, nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT 2002, L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74) (edaspidi „2002. aasta finantsmäärus“) artikli 73a lõiget 1, õigust heale haldusele niisugusena, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41, ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK“) artiklit 6. Hageja sõnul on nõue, mille komisjon väidab endal tema suhtes olevat, aegunud, sest on möödunud 2002. aasta finantsmääruse artiklis 73a ette nähtud viieaastane tähtaeg. Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 2002, L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145) (edaspidi „2002. aasta rakendusmäärus“), artikli 85b lõige 4, mis käsitleb aegumistähtaja katkestavaid põhjuseid, ei saa lisaks anda tulemusi. Kõikidel juhtudel ja isegi kui aegumistähtaja katkemine oli õiguspärane, on vaidlustatud otsuse ja sellele otsusele lisatud võlateate vastuvõtmiseks kulunud aeg ilmselgelt ebamõistlik ning sellega on rikutud põhiõiguste harta artiklit 41 ja EIÕK artikli 6 lõiget 1 (sest selles on sätestatud põhiõigus, mis kujutab endast ka õiguse üldpõhimõtet).
10.

Kümnes väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel õigusnormi, kui leidis vaidlustatud otsuse põhjenduses 176, et abisaajate kategooria on olemas (seal hulgas hagejad) ning et nad (hagejad) on saanud abi, mis tuleb vaidlustatud otsuse artikli 2 lõike 1 alusel tagastada.
3.

Kolmas väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ja/või on teinud ilmse hindamisvea, kui leidis vaidlustatud otsuses, et kontserni rahastamise maksuvabastus diskrimineerib ettevõtjaid.
—

Hageja kinnitab sellega seoses, et vaidlustatud otsuses on ekslikult jäetud tähelepanuta see, et tõe väljaselgitamine liikmesriigis menetletavas kriminaalasjas kujutab endast ilmselget üldist huvi.
1.

Esimene väide, et kostja on käitunud õigusvastaselt, tunnistades asjaomased arved kehtetuks, kuna pädevus, millele ta seda tehes tugines, ei ole ei aegunud ega ära võetud, võttes arvesse, et rakendusmäärused (EL) 1238/2013 ja nr 1239/2013 kaotasid oma kehtivuse 7. detsembril 2015. Samuti kaotasid 3. septembril 2018 oma kehtivuse rakendusmäärused (EL) 2017/367 ja 2017/366. Hageja väidab igal juhul, et rakendusmääruse (EL) 2017/367 artikli 2 ja 3 ning rakendusmääruse (EU) 2017/366 artiklid 2 ja 3 on juba asendatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2017/1570 artikli 1 lõikega 4 ja artikli 3 lõikega 3.
C 432/70

ET

4. novembril 2019 esitatud hagi – HA versus komisjon

(kohtuasi T-736/19)

(2019/C 432/80)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: HA (esindaja: advokaat S. Kreicher)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tunnistada käesolev hagi vastuvõetavaks;

— tunnistada see põhjendatuks;

— seetõttu tühistada ametisse nimetava 13. augusti 2019. aasta otsus, milles anti teada 24. augustil 2019 ja mis puudutab vastust hageja 14. aprilli 2019. aasta vaidele (nr R/249/19);

— mõista Euroopa Komisjonilt välja kõik kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et on rikutud kohaldatavaid õigus- ja haldusnorme, eelkõige komisjoni 2. juuli 2007. aasta otsust C(2007)3195, millega kehtestatakse ravikulude hüvitamise üldised rakendussätted, selles osas, milles vaidlustatud otsusega on ajavahemikul 1. märtsist 2019 kuni 29. veebruarini 2024 uneapnoe ravimise seadme rentimise ülempiiriks seatud 3 100 eurot, samas kui eespool viidatud komisjoni otsuses ei ole hüvitatavat maksimumsummat juhul, kui rentimine kestab kolm kuus või enam, kindlaks määratud.
5.

Viies väide, et isegi kui oletada, et kõnealused CFC meetmed kujutasid endast esmapilgul riigiabi ELTL artikli 107 lõike tähenduses, on vaidlustatud otsuses vääralt esitatud järeldus, et puudub igasugune põhjendus, mida saaks kohaldada kaitsmaks kõnealuste meetmete kokkusobivust riigiabi eeskirjadega. Lisaks, vaidlustatud otsus on ebamõistlik ja vasturääkiv, kuivõrd komisjon on õigesti nõustunud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) osa 9A 9. peatükk on põhjendatud juhtudel, mil ainus põhjus kohaldada CFC maksu Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel oleks „Ühendkuningriigiga seotud kapitali“ kriteerium, selle põhjal, et nimetatud kriteeriumi praktiline toimimine võib osutuda ülemäära keeruliseks, kuid samal ajal ja asjakohast põhjendust esitamata väidab komisjon, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A 9. peatükk ei ole kunagi põhjendatud juhtudel, mil võtmeisikute funktsioonide kriteerium toob Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A osa 5. peatüki alusel kaasa CFC maksu kohaldamise. Nimelt on võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi kohaldamine praktikas ülemäära keeruline, mistõttu oleks komisjon pidanud lugema Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A 9. peatüki põhjendatuks ka selle kriteeriumi kontekstis ning seetõttu leidma, et tegemist ei ole riigiabiga.
1.

Esimene väide, et vaidlustatud otsuse artikkel 1 on õigusvastane järgmistel põhjustel: a. komisjon on rikkunud õigusnormi ja teinud ilmseid hindamisvigu selle kindlaks määramisel, et kontsernisisese rahastamise maksuvabastus kujutab endast (majanduslikku) eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, eelkõige kuna ta: i. ei võtnud arvesse: Ühendkuningriigi äriühingumaksu süsteemis CFC eeskirjade kehtestamise ajaloolist tausta; Ühendkuningriigile läbi ELi õiguse kohaldamise kehtestatud piiranguid, eelkõige asutamisvabadust, territoriaalsust ja muid Ühendkuningriigi Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) sätestatud CFC eeskirjade ülesehitust käsitleva korraga seotud põhjuseid alates 1. jaanuarist 2013; ning liikmesriikide, seal hulgas Ühendkuningriigi maksualase pädevuse ulatust CFC eeskirjade koostamisel; ii. kinnitas, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 osa 9A 9. peatüki valikuline olemus kujutab endast sooduskohtlemist, mille tulemuseks on eelise andmine. b. komisjon on rikkunud õigusnormi ja teinud ilmseid hindamisvigu selle kindlaks määramisel, et kontsernisisese rahastamise maksuvabastus kujutab endast valikulist eelist ELTL artikli 107 lõike 1 tähendus, eelkõige kuna ta: i. Asjaomase võrdlussüsteemi osas: 1. on vääralt tuvastanud, et võrdlussüsteemi moodustasid üksnes Taxation (International and Other Provisions) Acti CFC eeskirjad ja/või osa 9A 9. peatükk; 2. on vääralt leidnud, et võrdlussüsteemi eesmärk on üksnes maksutulu, mis saadakse Ühendkuningriigis toimuvast tegevusest ja varadest, mida on kunstlikult Ühendkuningriigist välja suunatud, jättes nõuetekohaselt uurimata, kas asjaomaste tehingutega võib ka tegelikult kaasneda Ühendkuningriigi maksubaasi vähenemise oht. ii. Võrdlussüsteemist erandi kindlaks määramise osas: 1. on vääralt hinnanud võtmeisikute funktsiooni asjakohasust ja olulisust; 2. on vääralt hinnanud „kvalifitseeruvate laenusuhete“ võrreldavust esiteks Ühendkuningriigi residendiga seotud isikutele antavate laenudega ja teiseks kolmandatele isikute antavate laenudega; 3. on õigusvastaselt tuginenud nõukogu direktiivile (EL) 2016/1164 (1); 4. on ekslikult hinnanud maksust vabastatud ja maksustatavate CFC kategooria puhul asutamisvabaduse rikkumise võrreldavaid riske. iii. Väidetava erandi põhjendamise osas, 1. on vääralt otsustanud, et süsteemi juhtimise ja hallatavuse vajadusega seotud põhjendus ei laiene võtmeisikute funktsioonile; 2. on vääralt otsustanud, et kontserni rahastamise maksuvabastus ei ole põhjendatav sellega, et see on asutamisvabadusega kooskõlas.
13.

Kolmeteistkümnes väide, et vaidlustatud otsuses on rikutud menetlusnormi, sest see põhineb EKP läbiviidud hindamisel ning EKP ei võtnud sobivaid meetmeid, et kõrvaldada huvide konfliktiga ametnike mõju.
1.

Esimene väide, et rikutud on hagejate menetlusõigusi ELTL artikli 108 lõike 2 seisukohast, kuna vaidlustatud otsuse vastuvõtmise asjaoludest ja sisust nähtub, et komisjonil olid objektiivsed kahtlused, mille tõttu oleks ta pidanud algatama ametliku uurimismenetluse.
2.

Teine väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel ja/või on teinud ilmse hindamisvea, kuna asus CFC korra analüüsi suhtes väärale seisukohale. Komisjon käsitles vaidlustatud otsuse põhjendustes 124–126 Ühendkuningriigi Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A.osa 9. peatüki sätteid vääralt kui üht erandi vormi selle seaduse 5. peatükis ette nähtud üldisest maksustamiskorrast.
4.

Neljas väide, et vaidlustatud otsuses on rikutud menetlusnormi, sest see põhineb õigusvastase kohapealse kontrolli läbiviimisel.
9.

Üheksas väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel õigusnormi, kui leidis vaidlustatud otsuse põhjenduses 176, et abisaajate kategooria on olemas (kellest üks on hageja) ning et ta on saanud abi, mis tuleb vaidlustatud otsuse artikli 2 lõike 1 alusel tagastada.
—

Sellega seoses juhib hageja tähelepanu teatavatele aspektidele ja tagajärgedele, mis kaasnevad võimsusturu avamisega uutele tootmisüksustele, kellele ei ole väljastatud luba, mida aga komisjon ei ole nõuetekohaselt hinnanud, ning ta toob esile, et on muudetud kehtivate eeskirjade muid aspekte, mida komisjon siiski ei ole uurinud või mille kohta ta on andnud eksliku hinnangu.
1.

Esimene väide, et on rikutud hageja menetluslikke õigusi, mis tulenevad ELTL artikli 108 lõikest 2, kuna tal ei palutud esitada ametliku uurimismenetluse käigus, mida käesoleval juhul ei algatatudki, seisukohti kavatsuse kohta laiendada võimsusturul osalejate ringi, arvates mõiste „uus võimsus“ sisu hulka uute tootmisüksuste kõrval, kellele on juba väljastatud kõik rajatiste ehitamiseks ja käitamiseks vajalikud load, ka uued tootmisüksused, kelle suhtes nende dokumentide väljastamisega seotud haldusmenetlusi on üksnes alustatud. — Sellega seoses väidab hageja, et otsus on seega vastu võetud ilmselgelt puuduliku uurimise tulemusena ja on vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega, kuna komisjon ei ole nõuetekohaselt hinnanud tagajärgi, mis kaasnevad olemasolevate rajatiste tegevuse kohta 2018. aastal heaks kiidetud kava muutmisega.
1.

Esimene väide, et on rikutud ELTL artiklit 266. Hageja väidab sellega seoses, et komisjon oleks pidanud ta 10. jaanuari 2019. aasta kohtuotsuse RY vs. komisjon (T-160/17, EU:T:2019:1) tulemusel teenistusse ennistama.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna ta leidis, et väidetav abimeede annab valikulise eelise: a) äriühingutele, kes kasutavad väikese riskiga kvalifitseeruvate laenusuhete puhul 75 % maksuvabastust, kuna komisjon on: — võrdlussüsteemina vääralt määratlenud Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid eeskirju; — rikkunud õigusnormi, kui leidis, et 75 %-line maksuvabastus kujutab endast erandit võrdlussüsteemist seetõttu, et: (i) erandi tuvastamine põhineb ekslikult seadusandlikul meetodil; (ii) võtmetöötajate funktsioonide kriteerium ei ole Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul keskne kriteerium; ja (iii) kvalifitseeruvad ja mittekvalifitseeruvad laenusuhted ei ole samas õiguslikus ja faktilises olukorras, ning igal juhul on rikkunud õigusnormi kui kohaldas analoogia alusel nõukogu direktiivi (EL) 2016/1164 (1) tingimusi või tugines neile põhjendamatult. — hinnanud vääralt asjaolusid ja rikkunud õigusnormi, kui järeldas, et 75 %-line maksuvabastus ei ole põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega samamoodi nagu kontsernisisese rahastamise maksuvabastus, mida kohaldatakse kauplemisega mitteseotud finantstulule, mis kuulub Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) paragrahvi 371EC (Ühendkuningriigist pärinevad kapitaliinvesteeringud) kohaldamisalasse. b) Äriühingutele, mis kasutavad vastavusse viidud intresside ja kvalifitseeruvate ressursside maksuvabastusi, kuna ta on — võrdlussüsteemina vääralt määratlenud Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid eeskirju; — rikkunud õigusnormi, kui leidis, et vastavusse viidud intresside ja kvalifitseeruvate ressursside maksuvabastused kujutavad endast erandit maksu võrdlussüsteemist seetõttu, et: (i) erandi tuvastamine põhineb ekslikul seadusandlikul meetodil ja võtmetöötajate funktsioonide kriteerium ei ole Ühendkuningriigi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul keskne kriteerium; (ii) maksumaksjad, kes kvalifitseeruvad vastavusse viidud intresside ja kvalifitseeruvate ressursside maksuvabastuste saamiseks, ei ole samasuguses faktilises ja õiguslikus olukorras nende maksumaksjatega, kes ei selliselt ei kvalifitseeru. — hinnanud vääralt asjaolusid ja rikkunud õigusnormi, kui järeldas, et vastavusse viidud intresside ja kvalifitseeruvate ressursside maksuvabastused ei ole põhjendatud maksusüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega.
9.

Üheksas väide, et komisjoni tegevus rikub ELTL artikli 108 lõiget 2, nõukogu määruse (EL) 2015/1589 (2) artiklit 6 ja põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud hea halduse põhimõtet. Konkreetsemalt ei ole komisjon menetluse algatamise otsuses välja toonud, et tal oli kahtlusi Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 paragrahvis 371ID sätestatud „75%-lise maksuvabastuse“ põhjendatuse osas, et hoida ära praktilisi raskusi võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi analüüsimisel kontsernisisese laenutegevusega seoses, millega anda huvitatud pooltele piisav võimalus esitada selle kohta märkusi; oma menetluse käigus ei andnud ta huvitatud pooltele võimalust esitada selle kohta märkusi; ja ta otsustas vaidlustatud otsuses jätta tähelepanuta niisugused märkused, mida huvitatud pooled selle kohta tegelikult olid esitanud. Kokkuvõttes on vaidlustatud otsus kehtetu.
3.

Kolmas väide, et kontsernisisese rahastamise maksuvabastus ei anna eelist teatavatele ettevõtjatele ega soodusta teatavate kaupade tootmist. Hageja sõnul on kostja teinud vea, kuna ta: (i) määratles võrdlussüsteemi liiga kitsalt, piirdudes Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 osa 9A sätetega, selle asemel, et kasutada Ühendkuningriigi äriühingu maksu süsteemi laiemalt; (ii) ei mõistnud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 osa 9A 9. peatükk ei ole erand selle seaduse 5. peatükist; (iii) ei nõustunud, et isegi kui Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9. peatükk on erand selle seaduse 5. peatükist, siis on see põhjendatud nimetatud seaduse osa 9A olemuse või üldise ülesehitusega.
3.

Kolmas väide, et kontsernisisese rahastamise maksuvabastus ei anna eelist teatavatele ettevõtjatele ega soodusta teatavate kaupade tootmist. Hageja väidab, et kostja on teinud vea, kuna esiteks määratles ta võrdlussüsteemi liiga kitsalt, piirdudes Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Ühendkuningriigi 2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa sätetega, selle asemel, et kasutada Ühendkuningriigi äriühingu maksu süsteemi laiemalt; teiseks ta ei mõistnud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A. osa 9. peatükk ei ole erand selle osa 5. peatükist, ning kolmandaks ei nõustunud, et isegi kui 9. peatükk on erand 5. peatükist, siis on see põhjendatud nimetatud seaduse 9A. osa olemuse või üldise ülesehitusega.
5.

Viies väide, et isegi kui oletada, et kõnealused välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad meetmed kujutasid endast esmapilgul riigiabi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, on vaidlustatud otsuses vääralt esitatud järeldus, et puudub igasugune põhjendus, mida saaks kohaldada kaitsmaks kõnealuste meetmete kokkusobivust ELi riigiabi eeskirjadega. Lisaks ei ole vaidlustatud otsus mõistlikult seletatav ning on vasturääkiv, kuivõrd komisjon on õigesti nõustunud, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010. aasta maksuseadus (rahvusvahelised ja muud sätted)) 9A. osa 9. peatükk on põhjendatud juhtudel, mil ainus põhjus kohaldada välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 5. peatüki alusel oleks „Ühendkuningriigiga seotud kapitali“ kriteerium, selle põhjal, et nimetatud kriteeriumi praktiline toimimine võib osutuda ülemäära keeruliseks, kuid samal ajal ja asjakohast põhjendust esitamata väidab komisjon, et Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A. osa 9. peatükk ei ole kunagi põhjendatud juhtudel, mil võtmeisikute funktsioonide kriteerium toob Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A. osa 5. peatüki alusel kaasa välismaiste kontrollitavate äriühingute maksu kohaldamise. Nimelt on võtmetöötajate funktsioonide kriteeriumi kohaldamine praktikas ülemäära keeruline, mistõttu oleks komisjon pidanud lugema Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9A. osa 9. peatüki põhjendatuks ka selle kriteeriumi kontekstis ning seetõttu leidma, et tegemist ei ole riigiabiga.