Keywords

Summary



Keywords

1. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Tagasimaksmise taotluse saatmine komisjonile – Siseriikliku ametiasutuse poolt antava teabe puudulikkus – Lisateabe nõue – Komisjoni otsuse tegemisele kohaldatav tähtaeg – Taotleja võimalus uskuda taotluse vastuvõtmist üksnes tähtaja lõppemise tõttu – Puudumine

(Komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 907)

2. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Tagasimaksmise taotluse saatmine komisjonile – Siseriikliku ametiasutuse poolt antava teabe puudulikkus – Lisateabe nõue – Komisjoni kohustus teavitada viivitamatult taotlejat – Puudumine

(Komisjoni määrus nr 2454/93, artikli 905 lõige 2 ja artikkel 906a)

3. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Tagasimaksmise taotluse saatmine komisjonile – Taotleja teavitamine vastuväidetest – Juurdepääs dokumentidele – Ulatus

(Komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 906a)

4. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Määruse nr 2454/93 artikliga 905 sätestatud õigluse klausel – Ulatus – Komisjoni otsustusõigus – Teostamise kord

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 905)

5. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Tagasimaksmise taotluse saatmine komisjonile – Komisjoni otsus, mis jätab arvestamata ettevõtjale põhjustatud majandusliku kahju osatähtsuse – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine

(Nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93)

6. Euroopa ühenduste omavahendid – Impordi- või eksporditollimaksu tagasimaksmine või vähendamine – Ühenduse tolliseadustiku artikkel 239 – Määruse nr 2454/93 artikliga 905 kehtestatud õigluse klausel – Ulatus – Komisjoni pädevus – Piirid – Tollialaste materiaalõigusnormide kohaldamine – Siseriiklike ametiasutuste ainupädevus

(EÜ artikkel 234; nõukogu määrus nr 2913/92, artikkel 239; komisjoni määrus nr 2454/93, artikkel 905)

Summary

1. Määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, teatud rakendussätted, teine lõik sätestab, et impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise menetluse raames peab komisjon tegema otsuse üheksa kuu jooksul alates tollimaksude vähendamise taotluse dokumentide kättesaamisest ning kui komisjon peab vajalikuks nõuda liikmesriigilt otsuse tegemiseks lisateavet, pikendatakse seda üheksakuulist tähtaega perioodi võrra, mis jääb komisjoni poolt lisateabe saamiseks nõude esitamise kuupäeva ja siseriiklike ametivõimude poolt saadetava teabe kättesaamise kuupäeva vahele.

Kuna komisjonile antud tähtaega võis pikendada, ei olnud hagejal alust arvata, et kuna möödus üheksakuuline tähtaeg, siis tollimaksude vähendamise taotlus tunnistati vastuvõetavaks, hoolimata sellest, et teda ei teavitatud nimetatud tähtaja pikendamisest.

(vt punktid 54 ja 55)

2. Tollieeskirjad ei näe ette, et impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise menetluse raames peab asjaomast isikut viivitamatult teavitama komisjoni poolt siseriiklikele ametivõimudele määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, teatud rakendussätted, artikli 905 lõike 2 kolmanda lõigu alusel esitatud lisateabe nõuetest ning nende ametivõimude antud vastustest või et teda tuleks viivitamatult teavitada sellise infovahetuse sisust.

Vastavalt rakendusmääruse artiklile 906a võib komisjon oma vastuväited koos kõigi neid põhistavate dokumentidega taotlejale teatavaks teha üksnes siis, kui olles tollimaksude vähendamise taotluse läbi vaadanud, on ta selle osas jõudnud esialgsele ebasoodsale järeldusele.

Samamoodi, rakendusmääruse artikli 905 lõike 2 esimese lõigu, mis sätestab, et siseriiklike ametivõimude poolt komisjonile saadetud dokumendid juhtumi kohta peavad eelkõige sisaldama kõiki esitatud juhtumi läbivaatamiseks vajalikke asjaolusid ning peab lisaks sellele sisaldama selgitust, mille on allkirjastanud taotleja, mis tõendab, et ta on juhtumiga tutvunud ning märgib, et tal pole midagi sellele lisada või ta loetleb kogu lisateabe, mis tema arvates tuleks dokumentidele lisada, eesmärk on üksnes tagada, et ettevõtja, kes vähendamist taotleb ning kes pole tingimata kaasatud pädevate siseriiklike ametivõimude dokumentide ettevalmistamisse, võiks tõhusalt kasutada ärakuulamisõigust siseriiklikul tasandil toimuva haldusmenetluse esimeses etapis.

(vt punktid 61–63)

3. Kaitseõiguse tagamise põhimõtte alusel ei saa üksnes komisjon otsustada impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise menetluse raames, millised dokumendid on asjaomasele isikule nimetatud menetluses vajalikud ja millele on tal määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, teatud rakendussätted, artikli 906a kohaselt juurdepääs, kui komisjon kavatseb vastu võtta otsuse, mis on selle poole suhtes ebasoodus, ja teha talle teatavaks oma kirjalikud vastuväited.

Komisjon peab seega andma hagejale oma vastuväidete üleandmise hetkel võimaluse uurida kõiki dokumente, mis oleksid vähendamise või tagasimaksmise taotluse huvides asjakohased ning selleks, et seda teha, peab ta talle hankima vähemalt ammendava nimekirja toimiku mittekonfidentsiaalsetest dokumentidest, mis sisaldavad piisavalt täpset informatsiooni, et hageja saaks asjaolusid teades kindlaks määrata, kas kirjeldatud dokumendid on temale vajalikud või mitte.

(vt punktid 72 ja 74)

4. Määruse nr 2454/93, millega kehtestatakse määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, teatud rakendussätted, artikkel 905 ehk säte, mis täpsustab ja arendab tolliseadustiku artiklis 239 sisalduvat impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamisega seotud normi, kujutab endast üldist õigluse erandit, mis on mõeldud eelkõige erandlike olukordade reguleerimiseks, mis iseenesest ei kuulu ühe rakendusmääruse artiklites 900–904 ettenähtud juhtumi alla. Imporditollimaksude tagasimaksmine sõltub kahe kumulatiivse tingimuse ühitamisest, nimelt esiteks eriolukorra olemasolu ning teiseks asjaomase isiku poolse ilmse hooletuse ning pettuse puudumine. Lisaks peavad ettevõtjale süüks pandud hooletus ja konkreetselt tuvastatud olukord olema seotud. Samal ajal aga ei ole vajalik, et eriolukord oleks asjaomase isiku otsese ja vahetu hooletuse tagajärg. Selle kohta piisab tõdemusest, et hooletuse olemasolu aitas kaasa või lihtsustas kauba tollijärelevalve alt välja viimist.

Kui komisjon teeb otsuse ühenduse tollieeskirjadega ettenähtud üldise õigluse klauslit kohaldades, kasutab ta kaalutlusõigust. Lisaks, kuna imporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise näol, mida lubatakse üksnes teatud tingimustel ja konkreetsetel juhtudel, on tegemist impordi- ja ekspordiprotseduuridele kohaldatava erandiga, tuleb tagasimaksmist või vähendamist lubavaid sätteid tõlgendada kitsendavalt.

(vt punktid 103, 150, 154)

5. Impordi- või eksporditollimaksude tagasimaksmise või vähendamise menetluse raames ei riku komisjon proportsionaalsuse põhimõtet, kui ta jätab antud asjas kõnealuse tollimaksude vähendamise taotluse läbivaatamisel arvesse võtmata majandusliku kahju osatähtsuse, mida eitav otsus ettevõtjale kaasa võiks tuua. Ettevõtjale määratud tollivõla suurus on tegelikult seotud kõnealustele ühenduse transiidiprotseduuridele suunatud kaupade majandusliku tähtsusega, mis iseäranis puudutab makse ja lõivusid, millega neid kaupu koormatakse. Asjaolu, et nõutav imporditollimaksude suurus on oluline, kuulub ettevõtja ametialase riski kategooriasse. Järelikult ei ole sellise tollivõla olulisus, mille vähendamist taotletakse, iseenesest faktor, mis mõjutaks nende tingimuste hindamist, mille alusel vähendamist lubatakse.

(vt punkt 161)

6. Määruse nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artikli 239 ja määruse nr 2454/93, mis kehtestab tolliseadustiku teatud rakendussätted, artikli 905 sätete ainus eesmärk, kui on täidetud teatud tingimused ning puuduvad viited ilmsele hooletusele või pettusele, on vähendada ettevõtjate tollimakse, mida nad on kohustatud tasuma ning mitte lubada vaidlustada seda, kas tollivõlg üldse on tekkinud. Niisiis on täpse tollivõla suuruse kindlaksmääramine siseriiklike ametivõimude pädevuses. Eespool viidatud sätete alusel komisjonile saadetud taotlused ei puuduta küsimust, kas siseriiklik toll on materiaalõiguslikke tollialaseid sätteid õigesti kohaldanud. Nende ametivõimude tehtud otsuseid võib vaidlustada siseriiklikes kohtutes, viimased võivad EÜ artikli 234 alusel pöörduda Euroopa Kohtu poole.

(vt punkt 165)