7.

Üldkohus kirjeldas nõukogu 2011. aasta juuli aktide kuni 2014. aasta juuli aktide põhjenduste sisu järgmiselt: „94. Nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli aktide põhjendused algavad lõiguga, milles nõukogu kirjeldab hagejat järgmiselt: „terroriaktides osalev rühmitus, mis on alates 1988. aastast regulaarselt toime pannud Iisraeli sihtmärkide vastu suunatud rünnakuid, eeskätt inimröövid, tsiviilisikute ründed külm‑ või tulirelvaga, ning pommi abil ühistranspordis ja avalikes kohtades toimepandud enesetapurünnakud, ja võtnud endale nende eest vastutuse“. Nõukogu märgib, et „Hamas on korraldanud rünnakuid nii „Rohelise liini“ Iisraeli poolel kui ka okupeeritud aladel“ ning et „2005. aasta märtsis kuulutas Hamas välja „tahdia“ (vaikus), mille tagajärjel tema tegevus on vähenenud“. Nõukogu jätkab, et „sellegipoolest röövis ja tappis üks Hamasi allüksus 21. septembril 2005 Iisraeli kodaniku [ning] Hamas väitis videosalvestises, et ta oli selle mehe röövinud eesmärgiga pidada läbirääkimisi Iisraeli käes olevate Palestiina vangide vabastamise kohta“. Nõukogu teatab, et „Hamasi aktivistid osalesid raketilaskudes Gaza tsoonist Lõuna-Iisraelisse [ning] varem on Hamas Iisraelis tsiviilisikute vastu suunatud rünnakute toimepanemiseks värvanud enesetaputerroriste lubadusega aidata nende perekonda“. Nõukogu märkis lisaks, et „2006. aasta juunis osales Hamas (sealhulgas Hamas-lzz al‑Din-al‑Qassem) operatsioonis, mis päädis Iisraeli sõjaväelase Gilad Shalit’i rööviga“ (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste esimene lõik). Alates […] rakendusmääruse nr 1375/2011 põhjendustest märgib nõukogu, et „pärast viieaastast vangistust vabastas Hamas 11. oktoobril 2011 [sõjaväelase Gilad Shaliti] vangide vahetuse raames Iisraeliga“. 95. Järgmiseks loetleb nõukogu „terroriaktid“, mis Hamas oli tema arvates hiljuti toime pannud, st alates 2010. aasta jaanuarist (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste teine lõik). 96. Olles asunud seisukohale, et „need teod kuuluvad ühise seisukoha 2001/931 artikli 1 lõike 3 [punktide] a, b, c, d, f ja g kohaldamisalasse ning need pandi toime eesmärgiga saavutada ühise seisukoha artikli 1 lõike 3 [punktides] i, ii ja iii nimetatud eesmärgid“ ning et „Hamas (kaasa arvatud Hamas-Izz al-Din-al-Qassem) kuulub määruse nr 2580/2001 artikli 2 lõike 3 [punkti] ii kohaldamisalasse“ (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste kolmas ja neljas lõik), viitas nõukogu otsustele, mille Ameerika Ühendriikide ja Ühendkuningriigi asutused olevat hageja kohta võtnud 2001. aastal, nagu see tuleneb põhjendustest ja toimikust (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste viies kuni seitsmes lõik). [R]akendusmääruse nr 790/2014 põhjendustes viitas komisjon esimest korda Ameerika Ühendriikide 18. juuni 2012. aasta otsusele. 97. Otsused, millele nõukogu viitas, on esiteks Secretary of State for the Home Department’i (siseminister, Ühendkuningriik) 29. märtsi 2001. aasta otsus ja teiseks Ameerika Ühendriikide valitsuse otsused, mis võeti vastu US Immigration and Nationality Act’i (Ameerika Ühendriikide sisserände ja kodakondsuse seadus, edaspidi „INA“) jaotise 219 ning rakendusdekreedi 13224 alusel. 98. Neid otsuseid puudutavas osas viitab nõukogu asjaolule, et Ühendkuningriigi otsust vaatab riigisisene valitsuse komisjon korrapäraselt läbi ning Ameerika Ühendriikide otsuste üle on võimalik teostada haldus‑ ja kohtulikku kontrolli. 99. Nõukogu järeldas neist kaalutlustest, et „Hamasi (kaasa arvatud Hamas-Izz al‑Din-al‑Qassem) suhtes võetud otsused võtsid seega vastu pädevad asutused ühise seisukoha 2001/931 artikli 1 lõike 4 tähenduses“ (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste kaheksas lõik). 100. Lõpetuseks nõukogu „tuvasta[b], et eespool nimetatud otsused […] on endiselt jõus ning […] leiab, et põhjused, mis õigustasid Hamasi (kaasa arvatud Hamas-Izz al-Din-al-Qassem) kandmist [rahaliste vahendite külmutamise] loetellu, on endiselt olemas“ (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste üheksas lõik). Nõukogu järeldas sellest, et hageja peab jääma sellesse loetellu edasi (iga nõukogu 2011. aasta juuli kuni 2014. aasta juuli akti põhjenduste kümnes lõik).“