Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kriteeriumid – Rikkumise raskus

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03)

2. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine

(EÜ artikli 81 lõige 1; nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03, punkt 1 A)

3. Konkurents – Ühenduse eeskirjad – Tütarettevõtja poolt toime pandud rikkumine

(EÜ artikli 81 lõige 1)

4. Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguse tagamine – Vastuväiteteatis – Vajalik sisu

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 19 lõige 1)

5. Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus

(EÜ artikkel 81 ja EÜ artikkel 253)

6. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Hoiatav mõju

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2)

7. Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine

(Nõukogu määrus nr 17, artikli 15 lõige 2; komisjoni teatis 98/C 9/03)

8. Konkurents – Trahvid – Summa – Komisjoni kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll

(EÜ artikkel 229)

9. Menetlus – Kohtukulud – Hüvitamisele kuuluvad kulud – Mõiste

(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 91 punkt b)

Summary

1. Määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 kohaselt määratakse trahvisumma rikkumise raskusastme ja kestuse alusel. Vastavalt suunistele määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta määrab komisjon lähtesumma kindlaks rikkumise raskusastme põhjal, võttes arvesse rikkumise laadi, tegelikku mõju turule ja geograafilise turu suurust.

Seega ei pane see õiguslik raamistik iseenesest komisjonile kohustust võtta arvesse toodete turu väiksust.

Siiski on komisjon kohustatud rikkumise raskuse hindamisel arvestama suure hulga selliste teguritega, mille laad ja tähtsus erinevad sõltuvalt asjaomase rikkumise liigist ja selle erilistest asjaoludest. Ei saa välistada, et rikkumise raskusest tunnistust andvate tegurite hulka võib olenevalt olukorrast kuuluda ka asjaomase toote turu suurus.

Järelikult, kuigi turu suurus võib olla tegur, mida tuleb rikkumise raskusastme kindlakstegemisel arvesse võtta, erineb selle tähtsus sõltuvalt asjaomase rikkumise erilistest asjaoludest.

(vt punktid 35–38)

2. Vastavalt suunistele määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta võib komisjon juhul, kui rikkumine hõlmab mitut ettevõtjat, kasutada lähtesummade puhul kaalutegureid, et võtta arvesse iga ettevõtja osatähtsust, jagades kartelliosalised rühmadesse, „eeskätt juhul, kui samalaadseid rikkumisi toimepanevate ettevõtjate suurus erineb üksteisest oluliselt” (suuniste punkti 1 A kuues lõik). Suunistes on muu hulgas täpsustatud, et „sama tegevuse eest [võib] võrdse karistamise põhimõtte alusel sõltuvalt asjaoludest määrata asjaomastele ettevõtjatele erineva trahvisumma, ilma et see eristamine põhineks aritmeetilisel arvutusel” (suuniste punkti 1 A seitsmes lõik).

Komisjonil ei ole rikkumise raskusastme kindlakstegemise staadiumis juhul, kui trahve määratakse mitmele sama rikkumisega seotud ettevõtjale, kohustust tagada, et tema arvutuste tulemusel ettevõtjatele määratavad lõplikud trahvisummad väljendaksid väikseimatki erinevust nende ettevõtjate kogukäibes, vaid ta võib ettevõtjaid rühmitada.

Siiski peab juhul, kui komisjon jagab asjaomased ettevõtjad trahvisumma määramiseks rühmadesse, olema iga nii määratletud rühma künnise kindlaksmääramine süsteemne ja objektiivselt õigustatud.

(vt punktid 56–58)

3. Konkurentsi valdkonnas ei välista asjaolu, et tütarettevõtjal on õigusvõime, võimalust, et tema rikkumine pannakse süüks emaettevõtjale, eriti kui tütarettevõtja ei otsusta oma tegutsemise üle turul sõltumatult, vaid rakendab enamjaolt talle emaettevõtja poolt antud juhiseid.

Sellisel juhul võib komisjon mõistlikult eeldada, et emaettevõtja 100‑protsendilise osalusega tütarettevõtja rakendab enamjaolt emaettevõtja antud juhiseid. See eeldus tähendab, et komisjon ei ole kohustatud kontrollima, kas emaettevõtja tegelikult oma õigusi teostas. Sellises olukorras, kui nimetatud eeldusele viidates teatab komisjon vastuväiteteatises oma kavatsusest panna emaettevõtja 100‑protsendilise osalusega tütarettevõtja rikkumine süüks emaettevõtjale, on asjaomaste poolte ülesanne haldusmenetluses komisjonile piisavaid tõendeid esitades see eeldus ümber lükata, kui nad leiavad, et vaatamata kõnealusele osalusele määrab tütarettevõtja oma tegevuse turul kindlaks sõltumatult.

(vt punktid 82 ja 83)

4. Vastuväiteteatis, mille komisjon saadab ettevõtjale, kellele ta kavatseb konkurentsieeskirjade rikkumise eest karistuse määrata, peab sisaldama põhilisi asjaolusid, mida selle ettevõtja vastu arvesse võetakse, s.o etteheidetavad asjaolud, nende kvalifikatsioon ja tõendid, millele komisjon tugineb, selleks et nimetatud ettevõtjal oleks võimalik tema suhtes algatatud haldusmenetluse raames oma argumente tõhusalt esitada. Samamoodi tuleb vastuväiteteatises selle olulisust arvesse võttes üheselt täpsustada õigussubjekt, kellele võidakse trahv määrata, ning vastuväiteteatis talle edastada.

(vt punkt 87)

5. Juhul kui EÜ artikli 81 kohaldamise otsus puudutab mitut adressaati ja tekitab probleemi rikkumise süükspanemise seisukohalt, peab see sisaldama piisavat põhjendust iga adressaadi osas, eriti nende osas, kes vastavalt otsusele peavad rikkumise tagajärgi kandma.

(vt punkt 93)

6. Rikkumise raskusastme hindamisel on komisjon kohustatud arvestama suure hulga teguritega, mille hulka kuulub ka trahvi hoiatava mõjuga suuruse vajadus. Hoiatava mõju saavutamiseks on komisjonil täielikult õigus määrata trahvisumma vastavalt rikkumise eest vastutava ettevõtja spetsiifilistele omadustele.

Määrates trahvi lähtesumma kõrgemale tasemele nende ettevõtjate puhul, kellel on asjaomasel turul suhteliselt suurem turuosa kui teistel, võtab komisjon arvesse ettevõtja konkreetset vastutust vaba konkurentsi säilitamise nõude järgimise seisukohalt. Tegemist on subjektiivse asjaoluga, mis võimaldab iseloomustada asjaomaste ettevõtjate tegevuse raskusastet. Kartellikokkuleppe puhul kajastab nimetatud asjaolu konkurentsile tekitatud kahju seisukohalt vastutuse kõrgemat taset, mis on nendel ettevõtjatel, kellel on asjaomasel turul suhteliselt suurem turuosa kui teistel. Selles kontekstis võib komisjon mõistlikult arvesse võtta seda, et väga suurtel ettevõtjatel on olemas õigus‑ ja majandusteadmised ja vastavad infrastruktuurid, mis võimaldavad neil hõlpsamini kindlaks teha, et nende tegevus kujutab endast rikkumist, ja olla teadlikud rikkumise tagajärgedest, mis tulenevad konkurentsiõigusest.

Pealegi võib komisjon ettevõtjale määratava trahvisumma arvutamisel muu hulgas arvesse võtta ettevõtja suurust ja majanduslikku võimsust. Kartelliosaliste rahalise võimsuse mõõtmisel on kogukäive asjakohane.

Järelikult võib komisjon määratava trahvi hoiatava mõju hindamise väljendusena kohaldada koefitsienti, võttes arvesse asjaomase ettevõtja suurust ja majanduslikku võimsust.

(vt punktid 114–117)

7. Trahvisummade arvutamine toimub vastavalt suunistes määruse nr 17 artikli 15 lõike 2 ja ESTÜ asutamislepingu artikli 65 lõike 5 kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta kirjeldatud meetodile määruse nr 17 artikli 15 lõikes 2 sätestatud kahe kriteeriumi, nimelt rikkumise raskusastme ja kestuse alusel, arvestades samas sättes kehtestatud ülempiiri, mis lähtub iga ettevõtja käibest. Järelikult ei välju suunised karistuste õiguslikust raamistikust, mis on määratletud nimetatud sättes.

(vt punkt 119)

8. Kuna nende väidete uurimisel, mille ettevõtja on esitanud talle ühenduse konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahvi määrava komisjoni otsuse õiguspärasuse vaidlustamiseks, ei ilmnenud mingit õigusvastasust, ei saa Esimese Astme Kohus oma täielikku pädevust kasutada selle trahvi summa vähendamiseks.

(vt punkt 130)

9. Kulud, mis ettevõtjal tekivad seoses sellise pangagarantii võtmise ja kehtivana hoidmisega, mis on mõeldud tema suhtes komisjoni otsuse sundtäitmise vältimiseks, ei kujuta endast menetlusega seotud kulusid Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 91 punkti b tähenduses. Samamoodi tuleb jätta rahuldamata ettevõtja nõue mõista komisjonilt välja kulud, mida ettevõtja kandis konkurentsialases haldusmenetluses. Kuigi kodukorra artikli 91 kohaselt „kuuluvad hüvitamisele […] menetlusega seotud poolte vältimatud kulud”, viitab see säte sõnaga „menetlus” üksnes menetlusele Esimese Astme Kohtus, jättes välja kohtueelse menetluse.

(vt punkt 133)