15

Olles pooled ära kuulanud ja leidnud, et eelotsusetaotluse esitamine on vajalik, otsustas Supremo Tribunal Administrativo menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1. Kas EÜ artiklite 73, 87 ja 88 ning määruse […] nr 1191/69 alusel võivad siseriiklikud ametiasutused panna avaliku teenindamise kohustuse riigi osalusega ettevõtjale, kes osutab teatud omavalitsusüksuses ühistransporditeenust? 2. Kas jaatava vastuse korral peavad siseriiklikud ametiasutused nende kohustuse täitmise eest hüvitist maksma? 3. Kas juhul, kui siseriiklikud ametiasutused ei ole kohustatud transpordivõrgu käitamise kontsessiooni andmiseks avalikku hanget korraldama, peavad need ametiasutused maksma hüvitist kõigile ettevõtjatele, keda siseriikliku õiguse alusel ja samal territoriaalüksusel loetakse ühistransporditeenuse osutajaks? 4. Mis on jaatava vastuse korral hüvituste maksmise kriteerium? 5. Kas olukorras, kus bussidega ühistransporditeenust pakkuvad ettevõtjad, kellel on avaliku teenuse kontsessiooni alusel ainuõigus tegutseda kindlates linnapiirkondades, kuid kes tegutsevad samas valdkonnas konkurentsis erakapitalil põhinevate ettevõtjatega väljaspool ainuõigusega hõlmatud piirkonda ja kellele riik annab aasta-aastalt abi, et katta nende ettevõtjate pidevat käitamiskahju, on tegemist EÜ artikli 87 lõike 1 alusel keelatud riigiabiga, kui: a) nende raamatupidamise usaldusväärsete andmete põhjal ei ole võimalik kindlaks teha, millised on ettevõtjate need tegevuskulud, mis on tekkinud kontsessiooni esemeks olevas piirkonnas, ja milline on sellele vastav tulu, ning seega ei ole võimalik välja arvutada avaliku teenindamise kohustuse täitmisega seotud täiendavaid kulusid, mille suhtes võib kontsessioonilepingu kohaselt riigiabi anda; b) transporditeenuste pakkumist nende ettevõtjate poolt võib selle tulemusel säilitada või suurendada, mille tagajärjel võib väheneda selles või teistes liikmesriikides asutatud muude ettevõtjate võimalus pakkuda oma transporditeenuseid, c) ja seda kõike vaatamata EÜ artiklis 73 sätestatule? 6. Võttes arvesse Euroopa Kohtu poolt 24. juuli 2003. aasta otsuses kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH [ja Regierungspräsidium Magdeburg] [(EKL 2003, lk I-7747)] märgitud tingimusi, mille korral tuleb abi EÜ artikli 87 lõike 1 […] kohaselt lugeda riigiabiks („Esiteks peab esinema sekkumine riigi poolt või riigi vahenditest. Teiseks peab see sekkumine potentsiaalselt kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust. Kolmandaks peab see soodustama abisaajat. Neljandaks peab see kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi”), siis mis on väljendite i) antav abi, mis ii) kahjustab konkurentsi, tähendus ja ulatus olukorras, kus abisaajatele on antud ainuõiguslik kontsessioon ühistranspordi avaliku teenuse pakkumiseks Lissabonis ning Portos, kuid kes tegutsevad ka neid linnu teiste sihtkohtadega ühendavatel liinidel piirkondades, kus tegutsevad ka teised ettevõtjad? Teisisõnu, milliseid kriteeriume tuleb kohaldada järeldamaks, et antav abi kahjustab konkurentsi? Kas sellega seoses on oluline teha kindlaks protsent ettevõtjate kuludest, mida võib omistada nendele transpordiliinidele, millel nad tegutsevad väljaspool ainuõigusega hõlmatud piirkonda? Lühidalt, kas on vaja, et abi kajastuks oluliselt tegevuses, mida teostatakse väljaspool ainuõigusega hõlmatud piirkonda (Lissabon ja Porto)? 7. Kas EÜ artiklites 76 ja 88 sätestatud [Euroopa Ühenduste] Komisjoni sekkumine on ainus õiguslik vahend [EÜ] asutamislepingu riigiabialaste normide täitmise tagamiseks või kas tuleneb ka ühenduse õiguse kasuliku mõju nõudest see, et isikute nõudel, kes arvavad, et konkurentsieeskirjadega vastuolus oleva abi andmine on neile kahju tekitanud, saavad liikmesriigi kohtud asjassepuutuvaid norme ise vahetult kohaldada?”