ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Teine väide, et ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel on õigusnormi rikutud seoses valikulisuse mõistega, on rikutud tõendamiskoormist ja puudub põhjendus. — Sellega seoses väidavad hagejad, et komisjon eksis valikulisuse „peamises“ analüüsis, kui ta väitis, et võrdlussüsteemiks on „tavapärased turutingimused, milles ettevõtjad peavad tegutsema“, hõlmates selle alla kõik ettevõtjad ja majandusharud. Komisjon eksis valikulisuse „teisejärgulises“ analüüsis, kui ta väitis maapealne ja satelliittehnolooogia on võrreldavates olukordades hetkel, kui signaali jõudis piirkonda, mida vaidlustatud otsuses nimetatakse II piirkonnaks.
1.

Esimene väide, et hagi on vastuvõetav. Hagejad viitavad sellega seoses oma õigusele hagi esitada, kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (1) (edaspidi „määrus nr 1049/2001“) artikli 8 lõike 3 tähenduses on neil õigus algatada institutsiooni vastu kohtumenetlus ja kuna nad on vaidlustatud akti adressaadid ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses. Hagejad märgivad ühtlasi, et neil on põhjendatud huvi, mis tekkis sellest, et komisjon oma 24. septembri 2021. aasta vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsuses ei võimaldanud neil tutvuda dokumentidega, ja asjaolust, et vaidlustatud otsus kahjustas nende õigusi.
—

rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 59 lõike 1 punkti a koostoimes artikli 7 lõikega 3 ja artikli 59 lõikega 2, kuna apellatsioonikoda leidis vääralt, et ELi kaubamärk nr 13 609 631 BIO-BEAUTÉ on omandanud eristusvõime seoses järgmiste klassi 3 kuuluvate kaupadega: „kosmeetikavahendid; deodorandid; kosmeetilised taimeekstraktid; seebid, puhastuspiim; kosmeetilised kreemid, geelid, piimad, veed, maskid, pumatid, puudrid, seerumid ja nahahooldusvahendid; kortsudevastased kosmeetikavahendid; kosmeetikavahendid huultele; kosmeetilised päevitusvahendid, päevitusjärgsed kosmeetikavahendid; salendavad kosmeetikavahendid; karvaeemaldusvahendid; juuksehooldusvahendid (juuste ja peanaha hooldamise vahendid); kosmeetilised vannipreparaadid; meigivahendid ja meigieemaldusvahendid; raseerimisained ja raseerimisjärgsed vahendid“.
—

Komisjon rikkus õigusnormi, kui ta tõlgendas kodakondsuse kriteeriumi nii, et see viitab ainult hagejast äriühingu omanikest füüsilistele isikutele. Seejuures käsitab komisjon mõistet „omand“ vääralt tähenduses „lõplik omand“. See sõnastus ei võimalda teha järeldust, et hageja liigitamisel Euroopa äriühinguks ei ole määrava tähtsusega mitte ainult otseste aktsionäride, vaid ka „lõppaktsionäride“ kodakondsus. Komisjoni kitsast tõlgendust mitte ainult ei toeta sõnastus, vaid see ei sobi ka kokku ja on vastuolus liidu õiguses üldise arusaamaga mõistetest „kodakondsus“, „Euroopa äriühing“ ja „Euroopa töö“.
2.

Teine väide, et rikuti personalieeskirjade artiklit 85, kuivõrd hageja ei olnud ei teadlik, et 1. novembrist 2019 kuni 31. oktoobrini 2020 tasutud ülalpeetava lapsega võrdsustatava isiku kohta makstaval toetusel puudus korrakohane alus, ning enammakstud summa ei olnud nii suur, et hagejale ei oleks saanud see märkamatuks jääda.
2.

Teine väide, et on rikutud menetlust ja pädevust käsitlevaid norme volituste jaotuse valdkonnas. Hageja väidab sellega seoses, et otsuse avada haldusmenetlus oleks pidanud tegema Euroopa välisteenistuse peasekretär.
5.

Viies väide on esitatud teise võimalusena ja selle kohaselt on rikutud õigusnorme ja tehtud ilmselge hindamisviga, mistõttu on vääralt kohaldatud kohustust võimaldada dokumentidega tutvuda osaliselt (määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõige 6). — Hageja väidab lõpetuseks, et nõukogu ei kontrollinud taotletavate dokumentidega osalise tutvumise võimalust ega võimaldanud osalist tutvumist kooskõlas nõutava õigusliku standardiga. Ta kohaldas vääralt õiguslikku kriteeriumi, mille kohaselt nõukogu peab taotletava dokumendi osade kaupa hindama, kas vastav osa on hõlmatud (mõne) erandiga, millele ta tugineb.
25. oktoobril 2021 esitatud hagi – NJ versus komisjon

(Kohtuasi T-693/21)

(2022/C 37/52)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: NJ (esindaja: advokaat C. Maczkovics)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tuvastada vastavalt ELTL artiklile 265, et komisjon jättis õigusvastaselt reageerimata tema 19. aprilli 2018. aasta kaebusele, mis puudutas riigiabi SA.50952(2018FC);

— kohustada komisjoni võtma viivitamatult seisukoht numbriga SA.50952(2018FC) registreeritud kaebuse suhtes;

— mõista komisjonilt välja kõik kohtukulud, sealhulgas hageja kohtukulud, isegi siis, kui pärast käesoleva hagi esitamist võtab komisjon meetmeid, mis Üldkohtu hinnangul muudavad hagi esemetuks, või kui Üldkohus jätab hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitatud ühesainsas väites väidab hageja, et komisjon on rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevaid kohustusi. Eelkõige märgib ta, et rikutud on ELTL artiklit 265, määruse 2015/1589 (1) artikli 12 lõike 1 punkti 2, hoolsa ja erapooletu hindamise kohustust, hea halduse põhimõtet ja otsuste mõistliku aja jooksul tegemise põhimõtet, sest komisjon ei ole rohkem kui kolme aasta ja kuue kuu jooksul pärast seda, kui hageja esitas kaebuse seoses riigiabiga SA.50952(2018FC), võtnud vastu ühtegi otsust vastavalt määruse 2015/1589 artikli 4 lõigetele 2, 3 või 4. Hageja väidab, et komisjon oleks pidanud sellise otsuse tegema vastavalt oma parimate tavade juhendile riigiabi kontrollimenetluste teostamiseks (2) kaheteistkümne kuu või vähemalt mõistliku aja jooksul.

(1) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).

(2) Parimate tavade juhend riigiabi kontrollimenetluste teostamiseks (ELT 2009, C 136, lk 13).
1.

Esimene väide, et on rikutud õigusnormi ja et vaidlustatud menetlus on nõuetevastane: personalieeskirjade artiklite 12a ja 24 rikkumine koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 7, eelkõige hoolitsemiskohustuse ja harta artiklis 41 sisalduva õiguse heale haldusele rikkumine.
1.

Esimene väide, et komisjon on rikkunud määrust 2016/1036 (3) ja täpsemalt selle artikli 14 lõiget 4. Täpsemalt ei hinnanud komisjon kahju küsimust, mis on sätestatud määruse (EL) 2016/1036 artikli 3 lõikes 5, vaid analüüsis piiratud ja vähendatud arvu kahjunäitajaid. Peale selle ei hinnanud komisjon liidu huvi. Lisaks ei võtnud komisjon arvesse liidu CO2 heitkoguste vähendamise poliitikat ja kehtestas endale tähtaja, mis ei olnud seaduses sätestatud. Lõpuks tegi komisjon vea õiguslikus kriteeriumis, mida kohaldatakse kahju jätkumisele.
2.

Teine väide, et kulud, mille IMDEA Euroopa Komisjonile seoses projektis Compose3 osalenud uurijatega deklareeris, olid üldtingimuste artiklite II.14 ja II.15 kohaselt tegelikud. — Hageja esitab selle kohta arvukaid tõendeid, millest koostoimes nähtub, et need kulud olid tegelikud.
1.

Esimene väide, et otsus ei olnud õiguslikult piisavalt põhjendatud. Hageja väidab sellega seoses, et puudus nõuetekohane ja üksikasjalik kontroll olukorra ja edastatud järeldustes sisalduvate vastuolude üle. Ta väidab lisaks, et rikuti mõistet „kutsehaigus“ ja tehti ilmne hindamisviga.
1.

Esimene väide, et on tegemist vanuse alusel diskrimineerimisega, mis on vastuolus EL põhiõiguste harta artikli 21 lõikega 1, personalieeskirjade artikliga 1d ja muude teenistujate teenistustingimuste artikli 10 lõikega 1.
—

mõista komisjonilt hageja kasuks välja tekitatud mittevaralise ja varalise kahju eest kahjuhüvitis, mis on ex aequo et bono hinnatuna 100 000 eurot;
—

Sellega seoses osutab hageja, et väide tugineb sellele, et on rikutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse nr 966/2012 (1) artiklit 126; on kuritarvitatud privaatautonoomia põhimõtet: rikuti Belgia tsiviilseadustiku artiklit 1162 ning nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (2) artikleid 3 ja 5 ning jäeti need kohaldamata; on rikutud lepingu heas usus täitmise põhimõtet ja õigust on kuritarvitatud; on rikutud hea halduse põhimõtet; on rikutud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid ning on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet.
3.

Kolmandas väiteosas leiab hageja, et nõukogu on rikkunud kohustust täita Euroopa Kohtu otsust, kuna otsuse 2019/441 põhjenduses on jäetud tähelepanuta 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsuse Western Sahara Campaign UK (C-266/16, EU:C:2018:118) põhjendus.
4.

Neljas väide, et on rikutud hageja õigust heale haldusele, millele viitab harta artikkel 41 Komisjonil kulus umbes neli aastat pärast seda, kui hageja oli esitanud ametliku kartellivastase kaebuse, et teatada hagejale, et ta ei kavatse väidetavat rikkumist selle kaebuse tagajärjel lõpetada, ja ta ei ole ikka veel teinud kaebuse kohta lõplikku otsust. Kuid komisjoni esitatud toimiku materjalidest ei ole siiski võimalik leida põhjust selliseks kauakestvaks menetluseks. Seega on komisjon rikkunud harta artiklit 41.
2.

Teine väide, et on rikutud ELTL artiklit 266, seadusjõudu, tagasiulatuva jõu puudumise põhimõtet, menetlust on moonutatud, rikutud on menetlustagatisi ning õigust olla tõhusalt ja selle õiguse eesmärgiga kooskõlas ära kuulatud: — esimene osa, et on rikutud hageja kaitseõigusi, õigust olla ära kuulatud, puudus haldusuurimine ning rikutud on võistlevuse põhimõtet ja poolte võrdsuse põhimõtet, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, õigust heale haldusele ega ole järgitud mõistliku aja põhimõtet; — teine osa, et mööndi menetluseesmärgi täitmata jätmist ja on moonutatud menetlust, ei ole täidetud hoolitsemiskohustust ega ole tagatud informaatorile omistatav kaitse; — kolmas osa, et on rikutud tagasiulatuva jõu ja seda puudutava õiguskindlusega seotud põhimõtteid ja norme ning on rikutud erapooletuse (objektiivne ja subjektiivne) põhimõtet, tahet võtta vastu sama otsus sama ulatuse ja põhjustega, selle asemel, et hüvitada selle võimaluse kaotus, et õigeaegselt ja tõhusalt järgitakse hageja menetlusõigusi.
2.

Teine väide, et on rikutud isikuandmete töötlemise üldpõhimõtteid. See väide koosneb kahest osast. — Esimene väiteosa, et on rikutud isikuandmete töötlemise eesmärgi piiramise põhimõtet ja õiguspärasuse põhimõtet. Selleks, et hagejate ELi digitaalsetes COVID-tõendites sisalduvaid isikuandmeid saaks kasutada neile parlamendi hoonetesse sissepääsu võimaldamiseks, on seadusega ette nähtud, et need on kogutud sel eesmärgil. Kuna puudub õiguslik alus, mis selgesõnaliselt lubaks vaktsineerimise, testimise või taastumisega seotud meditsiiniliste andmete töötlemist töökohale ja parlamendi assambleedele pääsemise tingimusena, ei või parlamendi juhatus mingil juhul lubada sellist andmetöötlust, veel enam normi abil, mis ei ole seadus selle sõna formaalses tähenduses. — Teine väiteosa, et rikutud on õigluse, läbipaistvuse ja miinimumini viimise põhimõtteid, kuna hagejaid ei teavitatud nende isikuandmete kogumise ajal, et neid andmeid kasutatakse selleks, et võimaldada või keelata neile pääs töökohale.
2.

Teine väide, et on rikutud põhjendamiskohustust. Välispoliitika vahendite talitus võttis vaidlustatud otsuse vastu põhjendamiskohustust rikkudes. See kohustus on esiteks sätestatud ELTL artikli 296 teises lõigus ja seda on kinnitatud harta artikli 41 lõike 2 punktis c. Vaidlustatud otsuse põhjenduses ei ole võimalik tuvastada põhjuseid, millele tugineb otsus jätta isik soovitamata ja kohaldada viie aasta pikkust välistamist.
—

tühistada komisjoni 14. septembri 2021. aasta rakendusmäärus (EL) (1) 2021/1474, millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit teatava alumiiniumfooliumi impordi suhtes rakendusmäärusega (EL) 2015/2384 ja rakendusmäärusega (EL) 2017/271 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Taist lähetatud teatava alumiiniumfooliumi impordile, olenemata sellest, kas see on deklareeritud Taist pärinevana või mitte, mis on avaldatud 15. septembri 2021. aasta Euroopa Liidu Teatajas L 325, osas, milles see puudutab äriühinguid Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd., Dingheng New Materials Co., Ltd., ja Thai Ding Li New Materials Co. Ltd; ja
1.

Esimene väide, et kuna komisjon hõlmas meetmete alla kõrge puhtuseastmega alumiiniumfooliumi, on ta teinud ilmse vea, hinnates uurimise käigus esitatud tõendeid, ja rikkunud proportsionaalsuse põhimõtet. Eelkõige väidab hageja, et esinevad kindlad tõendid, et liidus ei toodeta kõrge puhtuseastmega alumiiniumfooliumi.
2.

Teine väide: otsus on tühine, kuna EMA rikkus õigusnormi asudes seisukohale, et uuring C4591001 ei ole pediaatrilise näidustuse muutumise osas veel lõppenud ja et see on kooskõlas kliiniliste andmete avaldamise poliitikaga „EMA Policy(0070) on Clinical Data Publication“ (EMA/144064/2019).
—

tühistada Euroopa Komisjoni 8. veebruari 2021. aasta otsus, kuna sellega jäeti osaliselt rahuldamata hageja 2. oktoobri 2020. aasta taotlused, mis põhinesid psühholoogilisel ahistamisel, mille eest on vastutav Euroopa Komisjon personalieeskirjade artikli 12a lõigete 1–3 alusel, ning eelkõige kuna komisjon ei tunnistanud ahistamist alates 2014. aasta novembrist, hindas väidetavaid fakte ilmselgelt valesti, ei teinud neist vajalikke järeldusi ning rikkus oma abistamiskohustust, keeldus pärast töövõimetuks tunnistamist alustamast menetlust hageja nähtamatu ajukahjustuse tunnistamiseks enne tööle ennistamise menetlust ning keeldus tegemast kindlaks mõistlikke abinõusid, et oleks võimalik täita hageja ametikoha põhiülesandeid ning milleks on meditsiinilise osaline tööaeg, kaugtöö ning täienduskoolitused vastavalt personalieeskirjade artikli 1d lõikele 4, artiklile 33 ja VIII lisa artiklile 15 ning komisjoni 7. aprilli 2004. aasta otsusele C(2004) 1318;
—

Selle kohta väidab hageja, et seoses Ernst & Young (EY) läbi viidud auditiga on rikutud hea halduse ja hoolsuse põhimõtet haldusmenetluses; EY läbi viidud auditiga on rikutud kaitseõigusi; on rikutud hea halduse põhimõtet, kuna haldusmenetluses ei järgitud erapooletuse nõuet, ning EY aruandes on lepingut vääralt tõlgendatud.
—

muuta vaidlustatud otsust nii, et otsuses tuvastatakse, et seoses kaubamärgiga „VITA-MIN MULTIPLE SPORT“ taotluses hõlmatud kaupadele Nizza klassifikatsiooni klassis 5 puudub määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punktide b ja c tähenduses absoluutne keeldumispõhjus kaubamärgi eristusvõime puudumise ja kirjeldava laadi alusel;
1.

Esimene väide, et on tehtud ilmne sisuline viga, mis tuleneb sellest, et arvesse ei ole võetud CIMV välja pakutud ajakava ja vaidlustatud otsust ei ole piisavalt põhjendatud.
6.

Kuues väide, et rikuti personalieeskirjade IX lisa artikli 10 punkti c, sest (i) rikkumine ei hõlmanud tahtlikke tegusid, vaid pigem hooletust; (ii) vaidlustatud otsuse põhistus on puudulik; (iii) vaidlustatud otsuses ei ole arvestatud süütuse presumptsiooniga; ning (iv) vaidlustatud otsus on tehtud ilmselge hindamisvea tõttu ning sellega on rikutud personalieeskirjade artiklit 85, sest puudus tahe administratsiooni eksitada.
—

juhul, kui Üldkohus jätab käesoleva hagi rahuldamata – kui võtta arvesse individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO) aja jooksul toime pandud arvukaid rikkumisi, asjaolu, et „maksuoodustust ei ole töötasu teatiselt lihtne tuvastada“, hagejale PMO antud kinnitusi, hageja head tahet, mida administratsiooni möönis, ja asjaolu, et hageja (kellel ei olnud mingit põhjust kahelda oma palgatasemes) võttis finantskohustusi, mis olid nende aastate jooksul sellise tasemega proportsionaalsed (nagu hüpoteeklaenu võtmine oma perele maja ostmiseks) – on hageja seisukohal, et võrdsuse tagamiseks peaks Üldkohus mõistma komisjonilt välja vähemalt tema enda kohtukulud ning samuti hageja kohtukulud vastavalt kodukorra artiklile 135.
—

tühistada vaidlustatud otsus ja suunata asi tagasi apellatsioonikojale, et see teeks kaubamärgiomaniku esitatud tõendite alusel selge otsuse, millistes riikides on hageja ELi kaubamärk nr 11 686 482 kehtiv ja/või on omandanud eristusvõime, ning samuti, millistes riikides ei ole see kaubamärk omandanud eristusvõimet; igal juhul:
C 95/44

ET

17. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Canai Technology versus EUIPO – WE Brand (HE&ME)

(Kohtuasi T-25/22)

(2022/C 95/62)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Canai Technology Co. Ltd (Guangzhou, Hiina) (esindajad: advokaadid J. Gallego Jiménez, E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez, Y. Hernández Viñes ja C. Marí Aguilar)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: WE Brand Sàrl (Luxembourg, Luksemburg)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: kujutismärgi HE&ME ELi nimetav rahvusvaheline registreering – ELi nimetav rahvusvaheline registreering nr 1 426 777

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 16. novembri 2021. aasta otsus asjas R 1390/2020-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt (ja kui EUIPO menetluse teine pool menetlusse astub, siis ka temalt).

Väide
2.

Teine väide, et komisjon on rikkunud õigusnormi ja teinud faktivigu, kui tõlgendas, kohaldas ja põhjendas õiguslikke nõudeid otsuse vastuvõtmiseks ühinemismääruse artikli 8 lõike 5 punkti a alusel. — Otsus on väär, kuna eiras asjaolu, et tegevuse lahususe kohustused, mille Illumina võttis ja mille ta tegi komisjonile teatavaks pärast GRAIL Inc aktsiate omandamist, takistasid pooltel koondumist ühinemismääruse artikli 7 tähenduses ellu viia. — Otsus ei sisalda ühtki tõsist analüüsi selle vastuvõtmise ajal olemasolevate konkurentsitingimuste üle ning selles ei ole näidatud, kuidas GRAIL Inc. aktsiate omandamine Illumina poolt on vähendanud tõhusat konkurentsi või vähendaks tõhusat konkurentsi enne, kui komisjon võtab vastu sisulise lõpliku otsuse. — Otsuses ei ole selgitatud kiireloomulisust, mis põhjendaks ajutiste meetmete võtmist, kuna mõne kuu vältel, mis jäävad otsuse vastuvõtmise ja koondumise kohta tehtava sisulise otsuse vastuvõtmise vahele, ei saaks mõjutatud turgudel konkurentsimõjude osas midagi tõsist juhtuda. — Otsus rikub õigusnormi, kuna eeldab, et ühinemismääruse artikli 8 lõike 5 punkti a alusel on komisjonil õigus võtta ajutisi meetmeid eesmärgiga tagada ühinemismääruse artikli 8 lõike 4 alusel tulevikus tehtava hüpoteetilise otsuse tõhusus. — GRAILile konkreetse kohustuse panemine on vastuolus ühinemismääruse artikli 8 lõike 5 punktiga a, see ei ole vajalik ega proportsionaalne.
1.

Esimene väide, et on rikutud põhjendamiskohustust — OLAF ei ole täitnud oma põhjendamiskohustust, keeldudes ilma, et ta oleks seda õiguspäraselt põhjendanud, lubamast tutvuda dokumendiga, mille pealkiri on „Rapport final de l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) OF/2015/0034/B4 relatif aux activités d’éclairage public de Élios Innovatív Zrt.“.
10. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Motel One versus EUIPO – Apartment One (APART MENT ONE SLEEP CLEVER.)

(Kohtuasi T-15/22)

(2022/C 84/73)

Hagiavalduse keel: saksa

Pooled

Hageja: Motel One GmbH (München, Saksamaa) (esindajad: advokaadid M. Hartmann, S. Fröhlich ja H. Lerchl)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses: Apartment One GbR (Grasbrunn, Saksamaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärgi APART MENT ONE SLEEP CLEVER. taotlus – registreerimistaotlus nr 18 009 642

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO viienda apellatsioonikoja 20. oktoobri 2021. aasta otsus asjas R 564/2021-5

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada vaidlustatud otsus;

— mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide
5.

Hageja väidab veel, et ELTL artikli 277 alusel on õigusvastane komisjoni 1. detsembri 2021. aasta teatis parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide komiteele ning komisjoni ja terviseohutuse komitee 10. detsembri 2021. aasta kooskõlastatud lähenemisviis. Ta väidab, et kuna eelnimetatud õigusaktid koostati ja avaldati vaidlusaluste ECDC riskihinnangute alusel, siis on need õigusvastased.
5.

Viies väide, et apellatsiooninõukogu on vääralt leidnud, et ECHA veebisaidil kättesaadav juhend tootmise lõpetamise tagajärgede kohta ei andnud hagejale kindlaid tagatisi ning et ECHA ei ole rikkunud õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtteid.
28. jaanuaril 2022 esitatud hagi – Ungari versus komisjon

(Kohtuasi T-57/22)

(2022/C 119/80)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari (esindajad: M. Z. Fehér ja G. Koós)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

— tühistada komisjoni 17. novembri 2021. aasta rakendusotsus (EL) 2021/2020, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, (1) Ungarit puudutavas osas, milles välistatakse liidu rahastamise alt rahaline abi eelarveaastatel 2018–2019, kuna esinesid puudused põhikontrollides „Kontrollid taotletavatele toetustele juurdepääsu üle“ ja „Toetussumma korrektne arvutamine, arvestades vähendamisi ja halduskaristusi“.

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Ungari valitsus väidab, et Ungari ei ole rikkunud kontrolle puudutavaid sätteid, et määrata kindlaks juurdepääsu taotletud abile, ja et ei ole valesti arvutatud tootmisväärtust, mida iga tootjate organisatsioon turustas. Ungari praktika on kooskõlas määruse 543/2011 (2) artikliga 42 ja artikli 50 lõikega 7. Samuti ei tule hinnata puuduste olemasolu seoses programmide rahastamiskõlblikkuse kontrolliga ning Ungari ametiasutus tegutses kooskõlas määruse nr 543/2011 artikli 104 lõikega 2.

Ungari kohaldas sobivaid korrektsioonimeetmeid seoses teises põhikontrollis esinevas puuduses viidatud hinnangutega („Toetussumma korrektne arvutamine, arvestades vähendamisi ja halduskaristusi“) ja seetõttu ei ole põhjendatud kohaldada finantskorrektsiooni seoses eelarveaastate 2018 ja 2019 kuludega.

(1) ELT 2021, L 413, lk 10.

(2) Komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 543/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga (ELT 2011, L 157, lk 1).