ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 26/8

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 20. novembri 2014. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Prantsusmaa) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon versus Utopia SARL

(Kohtuasi C-40/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tolliliit ja ühine tollitariifistik - Imporditollimaksust vabastamine - Loomad, kes on ette valmistatud kasutamiseks laboratooriumis - Avalik või avalikes huvides tegutsev asutus või loa saanud eraasutus - Importija, kelle klientideks on sellised asutused - Pakkematerjalid ja pakendid - Loomade transportimiseks mõeldud puurid))

(2015/C 026/10)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

Kostja: Utopia SARL

Resolutsioon

1. Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, mida on muudetud aktiga Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta, artiklit 60 tuleb tõlgendada nii, et kui laboratooriumis kasutamiseks ette valmistatud loomad, kelle importija toob liidu territooriumile, on mõeldud avalikule või avalikes huvides tegutsevale asutusele või loa saanud eraasutusele, kes tegeleb peamiselt hariduse või teadusuuringutega, on importijal õigus selles artiklis sedalaadi kaubale ette nähtud tollimaksuvabastusele, isegi kui ta ise ei ole eelnimetatud asutus.

2. Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, mida on muudetud komisjoni 11. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) 1789/2003, I lisas sisalduvas kombineeritud nomenklatuuri üldreegli 5 punkti b tuleb tõlgendada nii, et laboratooriumiuuringuteks ette nähtud elusloomade transportimiseks kasutatavad puurid ei kuulu selle reegli tähenduses nende pakkematerjalide või pakendite kategooriasse, mida tuleb klassifitseerida koos neid sisaldava kaubaga.

(1) ELT C 102, 7.4.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/25

Euroopa Kohtu (esimene koda) 17. juuli 2014. aasta otsus (Audiencia Provincial de Castellóni eelotsusetaotlus – Hispaania) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García versus Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

(Kohtuasi C-169/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 93/13/EMÜ - Artikkel 7 - Euroopa Liidu põhiõiguste harta - Artikkel 47 - Tarbijalepingud - Hüpoteeklaenu leping - Ebaõiglased tingimused - Hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlus - Kaebeõigus))

2014/C 315/38

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Castellón

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

Kostja: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

Resolutsioon

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 7 lõiget 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune täitmissüsteem nagu põhikohtuasjas kõne all olev, mis näeb ette, et hüpoteegiga tagatud nõude täitemenetlust ei saa peatada asja sisuliselt arutav kohus, kes võib oma lõppotsuses kõigest mõista välja hüvitise tarbija kantud kahju eest, tingimusel et tarbija kui võlgnik, kelle suhtes on algatatud täitemenetlus, ei saa edasi kaevata otsust, mille jäeti rahuldamata tema vastuväide täitemenetlusele, samas kui müüja või teenuste osutaja, kes on täitmisnõude esitanud võlausaldaja, saab edasi kaevata otsuse, millega lõpetatakse menetlus või jäetakse ebaõiglane tingimus kohaldamata.

(1) ELT C 175, 10.6.2014.
4.

Direktiivi 2008/115 artikli 15 lõike 6 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kolmanda riigi kodaniku puhul, kellel sellises olukorras nagu põhikohtuasjas puudub isikut tõendav dokument, mis oleks võimaldanud teda asjaomasest liikmesriigist välja saata, on tegemist „koostöö puudumisega” selle sätte tähenduses üksnes juhul, kui nimetatud kodaniku käitumise uurimisest kinnipidamise ajavahemikul ilmneb, et viimane ei ole väljasaatmisel teinud koostööd ja on tõenäoline, et tema käitumise tõttu kestab see toiming ettenähtust kauem, mida peab hindama eelotsusetaotluse esitanud kohus.
1.

Schengenis 19. juunil 1990 alla kirjutatud ja 26. märtsil 1995 jõustunud konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta, artikkel 54, mis seab ne bis in idem põhimõtte kohaldamise tingimuseks, et isik on pärast süüdimõistvat kohtuotsust karistuse „ära kandnud” või „kannab seda”, on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 50, mis seda põhimõtet tagab.
3.

Käibemaksu neutraalsuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus siseriiklik säte, mis lubab maksuhalduril keelduda juba tasutud käibemaksu tagastamisest teenuse osutajale, olgugi et teenuse saajal, kes on samuti teenuse eest käibemaksu tasunud, ei lubatud maksu maha arvata põhjusel, et tal puudub vastav maksudokument, võttes arvesse, et siseriiklik seadus ei luba maksudokumente korrigeerida, kui asjas on tehtud lõplik maksuotsus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/8

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 23. aprilli 2015. aasta otsus (Hof van Beroep te Gent’i (Belgia) eelotsusetaotlus) – Property Development Company NV versus Belgische Staat

(Kohtuasi C-16/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 11 A osa - Kauba kasutamine, mida käsitatakse tarnena tasu eest - Kinnisasja kasutamine käibemaksust vabastatud majandustegevuse eesmärgil - Selle kasutamisega seotud maksustatav summa - Kinnisasja ehitamise käigus tasutavad vaheintressid))

(2015/C 205/10)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van Beroep te Gent

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Property Development Company NV

Kostja: Belgische Staat

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 11 A osa lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellisel juhtumil, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on käibemaksu arvutamisel maksustatavaks summaks maksukohustuslase poolt ehitada lastud hoone kasutamiselt selle direktiivi artikli 5 lõike 7 punkti b tähenduses niisuguse kasutamise ajal kehtinud selliste hoonete ostuhind, mis oma mõõtmete ja muude oluliste tunnuste poolest on asjaomase hoonega sarnased. Siinjuures ei ole asjassepuutuv see, kas osa ostuhinnast tuleneb hoone ehitamise käigus tasutud vaheintressidest.

(1) ELT C 102, 7.4.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 205/8

Euroopa Kohtu (neljas koda) 23. aprilli 2015. aasta otsus (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Hispaania eelotsusetaotlus) – Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa – Extranjeria versus Samir Zaizoune

(Kohtuasi C-38/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Direktiiv 2008/115/EÜ - Ühised nõuded ja kord liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel - Artikli 6 lõige 1 ja artikli 8 lõige 1 - Siseriiklikud õigusnormid, mis näevad ebaseadusliku riigis viibimise eest karistuseks ette vastavalt asjaoludele kas trahvi või väljasaatmise))

(2015/C 205/11)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa – Extranjeria

Vastustaja: Samir Zaizoune

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel, eelkõige selle artikli 6 lõiget 1 ja artikli 8 lõiget 1 koostoimes artikli 4 lõigetega 2 ja 3 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused nagu põhikohtuasjas vaidlusalused liikmesriigi õigusnormid, mis sätestavad, et kolmanda riigi kodaniku ebaseadusliku viibimise eest liikmesriigi territooriumil on karistuseks vastavalt asjaoludele kas rahatrahv või väljasaatmine, kusjuures need kaks meedet on vastastikku teineteist välistavad.

(1) ELT C 93, 29.3.2014.
2.

Seda direktiivi tuleb tõlgendada nii, et hoone üürileandmist ning vee, elektrienergia ja kütte tarnimist ning prügivedu, mis üürileandmisega kaasnevad, tuleb põhimõtteliselt pidada mitmeks eraldiseisvaks ja sõltumatuks teenuseks, mida peab käibemaksuga maksustamisel eraldi hindama, välja arvatud juhul, kui tehingu osad või sellega seotud toimingud, sealhulgas need, mis viitavad lepingu sõlmimise majanduslikele põhjustele, on omavahel nii tihedalt seotud, et need moodustavad objektiivselt ühe lahutamatu majandustehingu, mille osadeks jagamine oleks kunstlik.
2.

Direktiivi 2002/21 artikli 7 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et meede, mille riigi reguleeriv asutus võtab, et tagada lõppkasutajatele juurdepääs mittegeograafilistele numbritele kooskõlas direktiivi 2002/22 artikliga 28, mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust selle sätte tähenduses, kui see võib mõjutada – kusjuures see mõju ei tohi olla väike – seda kaubandust otseselt või kaudselt, tegelikult või tõenäoliselt, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
—

sellega on vastuolus, kui liikmesriik vabastab nimetatud tasust juba registreeritud sõidukid, millelt on makstud varem kehtinud tasu, mille Euroopa Kohus on tunnistanud liidu õigusega vastuolus olevaks.
ET Euroopa Liidu Teataja C 138/19

Euroopa Kohtu (teine koda) 26. veebruari 2015. aasta otsus (Nejvyšší správní soud’i eelotsusetaotlus – Tšehhi Vabariik) – ŠKO-ENERGO s. r. o. versus Odvolací finanční ředitelství

(Kohtuasi C-43/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Osoonikihi kaitse - Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem Euroopa Liidus - Saastekvootide eraldamise meetod - Saastekvootide tasuta eraldamine - Tasuta eraldatud saastekvootide omandamise maksustamine kinkemaksuga))

(2015/C 138/25)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Nejvyšší správní soud

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: ŠKO-ENERGO s. r. o.

Vastustaja: Odvolací finanční ředitelství

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellise kinkemaksu kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kui see maks ei järgi nimetatud artiklis ette nähtud tasu eest eraldatavate saastekvootide 10-protsendilist piirmäära; seda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 142, 12.5.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 138/21

Euroopa Kohtu (kuues koda) 26. veebruari 2015. aasta otsus (Verwaltungsgerichtshof’i eelotsusetaotlus – Austria) – Ralph Prankl

(Kohtuasi C-175/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Maksustamine - Direktiiv 92/12/EMÜ - Aktsiisikauba üldine korraldus - Salakauba maksustamine - Kaup, mis on ühes liikmesriigis tarbimiseks ringlusse lubatud ja mis on toimetatud teise liikmesriiki - Pädeva liikmesriigi kindlaksmääramine - Transiidiliikmesriigi õigus seda kaupa maksustada))

(2015/C 138/27)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgerichtshof

Põhikohtuasja pool

Ralph Prankl

Resolutsioon

Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta, mida on muudetud nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiiviga 92/108/EMÜ, artikli 7 lõikeid 1 ja 2, ning artikli 9 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et juhul kui salaja liikmesriigi territooriumile toimetatud aktsiisikaup veetakse ilma selle direktiivi artikli 7 lõikes 4 ette nähtud saatedokumendita sihtkohta teises liikmesriigis, mille territooriumil avastavad kauba pädevad ametivõimud, ei ole täiendavalt transiidiliikmesriikidel lubatud nõuda aktsiisi tasumist kauba veoks kasutatud veoauto juhilt seetõttu, et veoauto juht valdas nimetatud kaupa kaubanduslikul eesmärgil transiidiliikmesriigi territooriumil.

(1) ELT C 235, 21.7.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 138/20

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 26. veebruari 2015. aasta otsus (Corte suprema di cassazione eelotsusetaotlus – Itaalia) – Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali versus Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi, kompromissimenetluses, Liquidazione giudiziale dei beni ceduti ai creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi

(Kohtuasi C-104/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - ELTL artikli 288 kolmas lõik - Hilinenud maksmisega võitlemine äritehingute puhul - Direktiiv 2000/35/EÜ - Artiklid 2, 3 ja 6 - Direktiiv 2011/7/EL - Artiklid 2, 7 ja 12 - Liikmesriigi õigusnormid, mis võivad riigi võlausaldaja kahjuks muuta neist direktiividest varasema nõudega seotud intressi))

(2015/C 138/26)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Corte suprema di cassazione

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali

Vastustajad: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi, kompromissimenetluses, Liquidazione giudiziale dei beni ceduti ai creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl – Federconsorzi

Resolutsioon

ELTL artikli 288 kolmandat lõiku, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul artikli 3 lõiget 3 ja artiklit 6 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul artikleid 7 ja 12 tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus see, et liikmesriik, kes on kasutanud esimesena nimetatud direktiivi artikli 6 lõike 3 punktis b ette nähtud võimalust, võiks teisena nimetatud direktiivi ülevõtmise tähtaja jooksul vastu võtta selliseid seadusesätteid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis võivad riigi võlausaldaja kahjuks muuta enne 8. augustit 2002 sõlmitud lepingu täitmisest tuleneva nõudega seotud intressi.

(1) ELT C 184, 16.6.2014.
1.

Kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik jättis kehtima erandid meetmetest, mille eesmärk on vältida vahelduva tööajaga meelelahutustöötajatega järjestikuste tähtajaliste lepingute sõlmimise kuritarvitamist, siis on Luksemburgi Suurhertsogiriik rikkunud kohustusi, mis tal on 18. märtsil 1999. aastal sõlmitud raamkokkuleppe tähtajalise töö kohta – mis on lisatud nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta – klausli 5 alusel.
Kohtuasi C-272/14: Euroopa Kohtu (seitsmenda koja) 11. juuni 2015. aasta otsus (Vestre Landsreti eelotsusetaotlus – Taani) – Skatteministeriet versus Baby Dan A/S (Eelotsusetaotlus — Tolliliit ja ühine tollitariifistik — Kombineeritud nomenklatuur — Tariifne klassifitseerimine — Rubriigid 7318 ja 8302 — Spetsiaalselt laste turvaväravate kinnitamiseks mõeldud toode)

Euroopa Kohtu (seitsmenda koja) 11. juuni 2015. aasta otsus (Vestre Landsreti eelotsusetaotlus – Taani) – Skatteministeriet versus Baby Dan A/S

(Kohtuasi C-272/14) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Tolliliit ja ühine tollitariifistik — Kombineeritud nomenklatuur — Tariifne klassifitseerimine — Rubriigid 7318 ja 8302 — Spetsiaalselt laste turvaväravate kinnitamiseks mõeldud toode)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vestre Landsret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Skatteministeriet

Kostja: Baby Dan A/S

Ese

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, mida on muudetud komisjoni 20. septembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1214/2007 ja komisjoni 19. septembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1031/2008, I lisas esitatud kombineeritud nomenklatuuri tuleb tõlgendada nii, et selline toode, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis võimaldab kinnitada teisaldatavad laste turvaväravad seina või uksepiida külge, tuleb klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 7318.

( 1 ) ELT C 253, 4.8.2014.
Kohtuasi C-1/14: Euroopa Kohtu (kolmas koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (Grondwettelijk Hofi eelotsusetaotlus – Belgia) – Base Company NV, varem KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV versus Ministerraad (Eelotsusetaotlus — Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused — Direktiiv 2002/22/EÜ — Artiklid 4, 9, 13 ja 32 — Universaalteenuse osutamise kohustused ja sotsiaalsed kohustused — Juurdepääsu pakkumine määratletud piirkonnas ja telefoniteenuste osutamine — Tariifi vastuvõetavus — Eritariifide võimalused — Universaalteenuse osutamise kohustuste rahastamine — Kohustuslikud lisateenused — Mobiiltelefoniteenuste ja/või Interneti-ühenduse pakkumine)

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (Grondwettelijk Hofi eelotsusetaotlus – Belgia) – Base Company NV, varem KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV versus Ministerraad

(Kohtuasi C-1/14) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Elektroonilised sidevõrgud ja -teenused — Direktiiv 2002/22/EÜ — Artiklid 4, 9, 13 ja 32 — Universaalteenuse osutamise kohustused ja sotsiaalsed kohustused — Juurdepääsu pakkumine määratletud piirkonnas ja telefoniteenuste osutamine — Tariifi vastuvõetavus — Eritariifide võimalused — Universaalteenuse osutamise kohustuste rahastamine — Kohustuslikud lisateenused — Mobiiltelefoniteenuste ja/või Interneti-ühenduse pakkumine)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Grondwettelijk Hof

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Base Company NV, varem KPN Group Belgium NV ja Mobistar NV

Kostja: Ministerraad

Menetluses osales: Belgacom NV

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ, tuleb tõlgendada nii, et vastavalt direktiivi artiklis 9 ja artikli 13 lõike 1 punktis b ette nähtud eritariifid ja rahastamismehhanism on kohaldatavad Interneti-ühenduse pakkumisele, mis eeldab Interneti-ühendust määratletud piirkonnas, kuid ei ole kohaldatavad mobiiltelefoniteenuste, sealhulgas mobiiltelefoniteenuste teel pakutava Interneti-ühenduse puhul. Kui mobiiltelefoniteenused ja Interneti-ühendus on teatava riigi territooriumil tehtud üldsusele kättesaadavaks „kohustuslike lisateenustena” direktiivi 2002/22, mida on muudetud direktiiviga 2009/136, artikli 32 tähenduses, ei või siseriiklikus õiguses kehtestada nende teenuste rahastamiseks teatavaid ettevõtjaid hõlmavat mehhanismi.

( 1 ) ELT C 102, 7.4.2014.
Kohtuasi C-256/14: Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal eelotsusetaotlus) – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, S.A. versus Autoridade Tributária e Aduaneira (Eelotsusetaotlus — Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artiklid 9 ja 73, artikli 78 esimese lõigu punkt a ning artikli 79 esimese lõigu punkt c — Maksustatav väärtus — Maa-aluse ruumi kasutamiselt võetava kohaliku maksu, mida tasub maagaasi jaotusvõrgu kontsessiooni omav äriühing, arvamine selle äriühingu poolt maagaasi turustamisega tegelevale äriühingule osutatava teenuse käibemaksuga maksustatava väärtuse hulka)

Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 11. juuni 2015. aasta otsus (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal eelotsusetaotlus) – Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, S.A. versus Autoridade Tributária e Aduaneira

(Kohtuasi C-256/14) ( 1 )

„(Eelotsusetaotlus — Käibemaks — Direktiiv 2006/112/EÜ — Artiklid 9 ja 73, artikli 78 esimese lõigu punkt a ning artikli 79 esimese lõigu punkt c — Maksustatav väärtus — Maa-aluse ruumi kasutamiselt võetava kohaliku maksu, mida tasub maagaasi jaotusvõrgu kontsessiooni omav äriühing, arvamine selle äriühingu poolt maagaasi turustamisega tegelevale äriühingule osutatava teenuse käibemaksuga maksustatava väärtuse hulka)”

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa, SA

Kostja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 9 lõiget 1, artiklit 73, artikli 78 esimese lõigu punkti a ja artikli 79 esimese lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et põhikohtuasjas kõnesolevad maksusummad, mida tasub omavalitsustele maagaasi jaotusvõrgu kontsessiooni omav äriühing nende omavalitsuste üldkasutatava omandi kasutamise eest ja mida see äriühing kannab seejärel edasi teisele äriühingule, kes vastutab maagaasi turustamise eest, kes omakorda kannab selle edasi lõpptarbijale, tuleb arvata esimesena nimetatud äriühingu poolt teisena nimetatud äriühingule osutatavale teenusele kohaldatava käibemaksu maksustatava väärtuse hulka.

( 1 ) ELT C 303, 8.9.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 236/18

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 21. mai 2015. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeus’e eelotsusetaotlus – Soome) – Kansaneläkelaitos’e algatatud menetlus

(Kohtuasi C-269/14) (1)

((Eelotsusetaotlus - Riigihanked - Direktiiv 2004/18/EÜ - Artikli 1 lõige 4 - Teenuste kontsessioon - Mõiste - Sotsiaalkindlustusasutuse ja taksoettevõtjate vaheline tervikkokkulepe, mis näeb ette kindlustatud isikute sõidukulude hüvitamise elektroonilise otsearvelduse menetluse ja transpordivahendi tellimuste süsteemi))

(2015/C 236/24)

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pool

Kansaneläkelaitos

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta artikli 1 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et sellist tervikkokkulepet nagu põhikohtuasjas võib käsitada teenuste kontsessioonina nimetatud sätte tähenduses, tingimusel, et hankija on enda majandustegevuse riski kas täielikult või olulises osas üle andnud, millise asjaolu paikapidavust peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus, arvestades seejuures kõiki sellest tervikkokkuleppest tulenevaid toiminguid iseloomustavate asjaoludega.

(1) ELT C 261, 11.8.2014.
1.

ELTL artiklit 267 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohus, kellel on kahtlusi, kas riigi seadus on kooskõlas liidu õigusega ja liikmesriigi põhiseadusega, ei ole asjaolu tõttu, et sama seaduse põhiseaduslikkuse järelevalve vahemenetlus on liikmesriigi põhiseaduslikkuse järelevalve kohtus pooleli, ilma jäetud õigusest ega teatud olukorras vabastatud kohustusest esitada Euroopa Kohtule küsimusi liidu õiguse tõlgendamise või kehtivuse kohta.