Kohtuasi C‑272/15

Swiss International Air Lines AG

versus

The Secretary of State for Energy and Climate Change

ja

Environment Agency

(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division))

Eelotsusetaotlus – Direktiiv 2003/87/EÜ – Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem – Saastekvootide tagastamise kohustus Euroopa Liidu liikmesriikide ja enamiku kolmandate riikide vahelistelt lendudelt – Otsus 377/2013/EL – Artikkel 1 – Ajutine erand – Šveitsi lennuväljadele ja lennuväljadelt teostatud lendude väljajätmine – Kolmandate riikide erinev kohtlemine – Võrdse kohtlemise üldpõhimõte – Kohaldamatus

Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (neljas koda) 21. detsembri 2016. aasta otsus

Keskkond – Õhusaaste – Direktiiv 2003/87 – Kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem – Saastekvootide tagastamise kohustus Euroopa Liidu liikmesriikide ja enamiku kolmandate riikide vahelistelt lendudelt – Ajutine erand – Kolmandate riikide erinev kohtlemine – Lubatavus – Võrdse kohtlemise põhimõte – Kohaldamatus

(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87, muudetud direktiiviga 2008/101, artikli 12 lõige 2a ja artikkel 16; Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 377/2013, artikkel 1)

Otsuse nr 377/2013 ajutise erandi tegemise kohta direktiivist 2003/87, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem, kehtivuse kontrollimine võrdse kohtlemise põhimõtte seisukohast ei ole toonud esile ühtegi tegurit, mis võiks selle otsuse kehtivust mõjutada, kuivõrd ajutine erand, mis selle artiklis 1 on ette nähtud direktiivi 2003/87, muudetud direktiiviga 2008/101, artikli 12 lõikest 2a ja artiklist 16 tulenevatele nõuetele seoses kasvuhoonegaaside saastekvootide tagastamisega 2012. aastal Euroopa Liidu liikmesriikide ja enamiku kolmandate riikide vahel teostatud lendudelt, ei ole kohaldatav eeskätt Šveitsi lennuväljadele ja lennuväljadelt teostatud lendudele.

Nimelt kuulub otsus nr 377/2013 liidu välissuhtluspädevuse raames võetud meetmete hulka. Välissuhete korraldamine hõlmab laia valikut meetmeid, mis ei ole piiratud kõigi kolmandate riikide suhtes võetavate meetmetega, ning võib seega puudutada nii üht kui mitut kolmandat riiki.

Liidu institutsioonidel ja organitel on välissuhete korraldamisel laiaulatuslik poliitiline otsustusõigus. Kuna liidu institutsioonidel ja organitel on välissuhete korraldamisel laiaulatuslik poliitiline otsustusõigus, peab liit olema võimeline tegema poliitilisi otsuseid ja oma eesmärkidest lähtuvalt tegema vahet kolmandatel riikidel, ilma et ta peaks kõiki kolmandaid riike võrdselt kohtlema. Välispoliitiliste eelisõiguste teostamine liidu institutsioonide ja organite poolt võib seega tuua kaasa selle, et ühte kolmandat riiki koheldakse erinevalt võrreldes teiste kolmandate riikidega.

Liidu õigus ei sisalda ühtegi sõnaselget liidu kohustust, mis seisneks kõigi kolmandate riikide võrdses kohtlemises. Kuna rahvusvahelises avalikus õiguses puudub kolmandate riikide võrdse kohtlemise üldpõhimõte, siis võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine kolmandatele riikidele piiraks ühepoolselt liidu tegutsemisruumi rahvusvahelises plaanis. Seetõttu ei saa järeldada, et liit võiks tunnistada niisugust nõuet ilma aluslepingutes sisalduva sõnaselge viiteta kolmandate riikide võrdsele kohtlemisele.

Seega ei sisaldu EL toimimise lepingus üldpõhimõtet, mis kohustaks liitu välissuhete valdkonnas erinevaid kolmandaid riike igas suhtes võrdselt kohtlema ning ettevõtjatel ei ole igal juhul alust niisugusele põhimõttele tugineda. Seega otsuse nr 377/2013 artiklis 1 kehtestatud kolmandate riikide erinev kohtlemine liidu välissuhetes ei kuulu võrdse kohtlemise põhimõtte alla.

(vt punktid 22–26, 35, 37 ja resolutsioon)