35

Neil asjaoludel otsustas Riigikohus menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused: „1) Kas Leader-meetme raames määratud projektitoetuse tagasinõudmisel, kui toetus määrati 6. septembril 2011, viimane osa maksti välja 19. novembril 2013, rikkumine tuvastati 4. detsembril 2014 ja tagasinõudmise otsus tehti 27. jaanuaril 2015, tuleb tegevuse kestvuse nõude osas kohaldada nõukogu määruse […] nr 1698/2005 artiklit 72 või […] määruse […] nr 1303/2013 artikli 71 lõiget 1? Kas samadel asjaoludel on tagasinõude aluseks nõukogu määruse […] nr 1290/2005 artikli 33 lõige 1 või […] määruse […] nr 1306/2013 artikkel 56? 2) [a)] Juhul kui vastus esimesele küsimusele on, et kohaldub määrus nr 1698/2005, siis kas Leader‑meetme raames antud projektitoetuse eest soetatud investeeringuobjekti (purjeka) üürile andmine toetuse saanud mittetulundusühingu poolt teisele mittetulundusühingule, kes kasutab purjekat samaks tegevuseks, milleks toetuse saajale toetust anti, on käsitatav olulise muutusena määruse nr 1698/2005 artikli 72 lõike 1 punkti a mõttes, mis mõjutab investeeringu laadi või rakendamistingimusi või annab alusetu eelise mõnele ettevõtjale? Kas alusetu eelise tingimuse täitmiseks peaks liikmesriigi makseasutus tuvastama, milles konkreetselt eelis seisnes? Kui vastus on jaatav, siis kas alusetu eelis võib seisneda selles, et investeeringuobjekti tegelik kasutaja poleks ise samasisulist taotlust esitades projektitoetust saanud? [b)] Juhul kui vastus esimesele küsimusele on, et kohaldub määrus nr 1303/2013, siis kas Leader-meetme raames antud projektitoetuse eest soetatud investeeringuobjekti (purjeka) üürile andmine toetuse saanud mittetulundusühingu poolt teisele mittetulundusühingule, kes kasutab purjekat samal viisil, milleks toetuse saajale toetust anti, on käsitatav olulise muutusena investeeringu iseloomus, eesmärkides või rakendustingimustes määruse nr 1303/2013 artikli 71 lõike 1 punkti c mõttes, mille tulemusena kahjustataks selle algseid eesmärke? 3) [a)] Juhul kui vastus esimesele küsimusele on, et kohaldub määrus nr 1698/2005, siis kas Leader-meetme raames antud projektitoetuse eest soetatud investeeringuobjekti (purjeka) üürile andmine toetuse saaja poolt teisele mittetulundusühingule, kes kasutab purjekat samaks tegevuseks, milleks toetuse saajale toetust anti, on käsitatav olulise muutusena määruse nr 1698/2005 artikli 72 lõike 1 punkti b mõttes, mis tuleneb kas infrastruktuuriüksuse omandi laadi muutusest või tootliku tegevuse lakkamisest või ümberpaigutamisest, arvestades, et purjeka omand jäi samaks, kuid toetuse saaja ei ole enam purjeka otsene, vaid kaudne valdaja ning teenib üüritulu, mitte tulu taotluses kirjeldatud teenuse osutamisest? [b)] Juhul kui vastus esimesele küsimusele on, et kohaldub määrus nr 1303/2013, siis kas Leader-meetme raames antud projektitoetuse eest soetatud investeeringuobjekti (purjeka) üürile andmine toetuse saanud mittetulundusühingu poolt teisele mittetulundusühingule, kes kasutab purjekat samaks tegevuseks, milleks toetuse saajale toetust anti, on käsitatav sellise muutusena taristuüksuse omandisuhetes, mis annab ettevõttele põhjendamatu eelise, määruse nr 1303/2013 artikli 71 lõike 1 punkti b mõttes, arvestades, et purjeka omand jäi samaks, kuid toetuse saaja ei ole enam purjeka otsene, vaid kaudne valdaja ning teenib üüritulu, mitte tulu taotluses kirjeldatud teenuse osutamisest? Kas põhjendamatu eelise tingimuse täitmiseks peaks liikmesriigi makseasutus tuvastama, milles konkreetselt eelis seisnes? Kui vastus on jaatav, siis kas põhjendamatu eelis võib seisneda selles, et investeeringuobjekti tegelik kasutaja poleks ise samasisulist taotlust esitades projektitoetust saanud? 4) Kas riigisisese Leader-meedet reguleeriva määrusega on lubatud kehtestada toetuse saajale investeeringuobjekti viieaastase säilitamise kohustus viisil, mis on rangem määruse nr 1698/2005 artikli 72 lõikes 1 või määruse nr 1303/2013 artikli 71 lõikes 1 sätestatust? 5) Juhul kui vastus neljandale küsimusele on eitav, siis kas riigisisese määruse säte, mille kohaselt projektitoetuse saaja on kohustatud säilitama ja kasutama sihipäraselt projektitoetuse eest soetatud investeeringuobjekti vähemalt viie aasta jooksul arvates viimase toetusosa väljamaksmisest, ja selle tõlgendus, mille kohaselt see säte eeldab investeeringuobjekti isiklikku kasutust toetuse saaja poolt, on kooskõlas määruse nr 1698/2005 artikli 72 lõikega 1 või määruse nr 1303/2013 artikli 71 lõikega 1? 6) Kas eeskirjade eiramisena määruse nr 1290/2005 artikli 33 lõike 1 või määruse nr 1306/2013 artikli 56 mõttes on käsitatav toetuse saaja poolt sellise tegevuse mitteelluviimine, mis ei olnud nõutav riigisisese Leader-meedet reguleeriva määruse kohaselt, kuid mille toetuse saaja oli märkinud oma toetuse taotluses esitatud „kokkuvõttesse tegevuse ja investeeringu eesmärkidest ja tegevustest“ ning mis oli üks kriteeriumidest, mille alusel taotlusi paremusjärjestusse paigutamise eesmärgil hinnati? 7) Kui vastus kuuendale küsimusele on jaatav, siis kas tagasinõude muudab õigusvastaseks see, kui tagasinõue on esitatud enne viie aasta möödumist viimase väljamakse tegemisest ning kui toetuse saaja tagasinõude üle käiva kohtuvaidluse kestel rikkumise kõrvaldab?“