ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 292/7

Euroopa Kohtu (teine koda) 3. juuli 2014. aasta otsus (Bundesfinanzhofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Stanislav Gross versus Hauptzollamt Braunschweig

(Kohtuasi C-165/13) (1)

((Maksustamine - Direktiiv 92/12/EMÜ - Artiklid 7 – 9 - Aktsiisikauba üldine korraldus - Kaup, mis on ühes liikmesriigis tarbimiseks ringlusse lubatud ja mida hoitakse kaubanduslikul eesmärgil teises liikmesriigis - Nende kaupade valdaja, kes kaubad sihtkoha liikmesriigis omandas, kohustus tasuda aktsiisi - Omandamine pärast kauba toomise lõpuleviimist))

2014/C 292/09

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Stanislav Gross

Kostja: Hauptzollamt Braunschweig

Resolutsioon

Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (muudetud nõukogu 14. detsembri 1992. aasta direktiiviga 92/108/EMÜ) artikli 9 lõiget 1 koosmõjus sama direktiivi artikliga 7 tuleb tõlgendada nii, et see säte lubab liikmesriigil pidada aktsiisi maksmise eest vastutavaks isikuks seda isikut, kes hoiab selle liikmesriigi maksustamisterritooriumil kaubanduslikul eesmärgil oma valduses aktsiisiga maksustatavat kaupa, mis on teises liikmesriigis tarbimiseks ringlusse lubatud, isegi kui see isik ei olnud sihtkoha liikmesriigis esmane kauba valdaja.

(1) ELT C 207, 20.7.2013.
2.

Liikmesriigi kohtu ülesanne on hinnata, kas käesoleval juhul on liikmesriigi vastutuse tekkimise tingimused täidetud. Samuti peab see kohus küsimuses, kas põhikohtuasjas käsitletava liikmesriigi õigusnormi puhul on tegemist „piisavalt selge” liidu õiguse rikkumisega, silmas pidama asjaolu, et Euroopa Kohus ei ole seni veel otsustanud, kas on õiguspärane võtta arvesse soost lähtuvat oodatava keskmise eluea tegurit sellise sotsiaalkindlustuse kohustusliku skeemi alusel makstava hüvitise kindlaksmääramisel, mis kuulub direktiivi 79/7 kohaldamisalasse. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab samuti arvestama liidu seadusandja poolt liikmesriikidele antud õigusega, mis on sätestatud nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/113/EÜ (meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega) artikli 5 lõikes 2 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ (meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes) artikli 9 lõike 1 punktis h. Nimetatud kohus peab lisaks arvesse võtma, et Euroopa Kohus otsustas 1. märtsil 2011 (C-236/09, EU:C:2011:100), et esimene neist sätetest on kehtetu, kuna rikub meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet.
Euroopa Kohtu (teine koda) 3. septembri 2014. aasta otsus (Vilniaus apygardos administracinis teismas’e eelotsusetaotlus – Leedu) – „Baltlanta” UAB versus Lietuvos valstybė

(Kohtuasi C-410/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Struktuurifondid - Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus - Määrus (EÜ) nr 1260/1999 - Artikkel 38 - Määrus (EÜ) nr 2792/1999 - Artikkel 19 - Kalandus - Siseriiklik kohtuvaidlus - Liikmesriigi kohustus võtta vajalikud meetmed, et tagada abi andmise otsuse nõuetekohane täitmine pärast kohtuvaidluse lõppu))

(2014/C 395/23)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Põhikohtuasja pooled

Hageja:„Baltlanta” UAB

Kostja: Lietuvos valstybė

Menetluses osalesid: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, Lietuvos Respublikos finansų ministerija

Resolutsioon

Nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, artiklit 38 lõike 1 punkti e, nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2792/1999, millega kehtestatakse kalandussektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord (muudetud nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega nr 2369/2002), artiklit 19 ning struktuurifondidest antava abi (2000–2006) sulgemise suuniste, mis on vastu võetud komisjoni 1. augusti 2006. aasta otsusega COM(2006)3424 (lõplik), punkte 6 ja 7 tuleb tõlgendada nii, et nendes sätetes ei kohustata asjassepuutuvaid ametiasutusi teatama Euroopa Komisjonile käimasolevast kohtuvaidlusest, mis puudutab toetustaotluse abikõlblikkust käsitlevat haldusotsust, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ega võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et vaidlusaluse abi jaoks eraldatud rahalised vahendid jäävad alles, kuni abi andmise küsimus on lõplikult lahendatud.

(1) ELT C 284, 28.9.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/19

Euroopa Kohtu (neljas koda) 10. juuli 2014. aasta otsus (Bundesgerichtshofi eelotsusetaotlus – Saksamaa) – kriminaalasi Markus D. (C-358/13) ja G. (C-181/14) süüdistuses

(Liidetud kohtuasjad C-358/13 ja C-181/14) (1)

((Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Direktiiv 2001/83/EÜ - Kohaldamisala - Mõiste „ravim” tõlgendamine - Füsioloogilise talitluse modifitseerimise võimega seotud kriteeriumi ulatus - Aromaatsete taimede ja kannabinoidide baasil valmistatud toode - Väljaarvamine))

2014/C 315/27

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesgerichtshof

Põhikohtuasja menetluse pooled

Markus D. (C-358/13) ja G. (C-181/14)

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/27/EÜ artikli 1 punkti 2 alapunkti b tuleb tõlgendada nii, et see välistab sellised ained, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis evivad pelgalt füsioloogilise talitluse modifitseerimisega piirduvat toimet, ilma et neil oleks võimet avaldada inimorganismi talitlusele ja seega ka inimese tervisele – kas vahetult või vahendatult – kasulikku mõju, ja mida tarbitakse üksnes joobeseisundi tekitamiseks ning mis on seega inimese tervisele kahjulikud.

(1) ELT C 325, 9.11.2013.

ELT C 212, 7.7.2014.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/11

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. juuli 2014. aasta otsus (Verwaltungsgericht Berlini eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Naime Dogan versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-138/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - EMÜ-Türgi assotsiatsioonileping - Lisaprotokoll - Artikli 41 lõige 1 - Türgi kodanike pereliikmete riigis elamise õigus - Siseriiklikud õigusnormid, mis nõuavad riigi territooriumile siseneda soovivalt pereliikmelt algtaseme keeleoskuse tõendamist - Lubatavus - Direktiiv 2003/86/EÜ - Perekonna taasühinemine - Artikli 7 lõige 2 - Kooskõla))

2014/C 315/15

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Berlin

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Naime Dogan

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Resolutsioon

Lisaprotokolli, millele kirjutati alla Brüsselis 23. novembril 1970 ja mis sõlmiti, kiideti heaks ja kinnitati Euroopa Majandusühenduse nimel nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrusega (EMÜ) nr 2760/72 lisaprotokolli ja finantsprotokolli sõlmimise kohta, mis allkirjastati 23. novembril 1970 ja on lisatud lepingule assotsiatsiooni loomise kohta Euroopa Majandusühenduse ja Türgi vahel, ning nende jõustumiseks rakendatavate meetmete kohta, artikli 41 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selles sisalduva standstill tingimusega on vastuolus pärast nimetatud lisaprotokolli jõustumist asjaomases liikmesriigis kehtestatud siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt peab kõnealuses liikmesriigis elava Türgi kodaniku abikaasa, kes soovib siseneda sellesse liikmesriiki perekonna taasühinemise eesmärgil, eelnevalt tõendama, et ta on algtasemel omandanud selle liikmesriigi ametliku keele.

(1) ELT C 171, 15.6.2013.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/5/EÜ, millega hõlbustatakse alalist tegutsemist advokaadi kutsealal muus liikmesriigis kui see, kus omandati kutsekvalifikatsioon, artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et kuritarvituseks ei saa lugeda seda, kui pärast ülikoolieksamite sooritamist siirdub liikmesriigi kodanik teise liikmesriiki advokaadi kutsekvalifikatsiooni saamiseks, et seejärel pöörduda tagasi liikmesriiki, mille kodanik ta on, et seal advokaadi kutsealal tegutseda kutsenimetuse all, mille ta sai liikmesriigis, kus ta selle kutsekvalifikatsiooni omandas.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/21

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 17. juuli 2014. aasta otsus (Curtea de Apel Bucureşti – Rumeenia eelotsusetaotluse) – SC BCR Leasing IFN SA versus Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

(Kohtuasi C-438/13) (1)

((Käibemaks - Direktiiv 2006/112/EÜ - Artiklid 16 ja 18 - Kapitalirent - Vara, mis on liisingulepingu ese - Vara, mida liisinguandja pärast liisingulepingu ülesütlemist tagasi ei saanud - Puuduolev kaup))

2014/C 315/31

Kohtumenetluse keel: rumeenia

Eelotsusetaotlused esitanud kohus

Curtea de Apel Bucureşti

Põhikohtuasja pooled

Hageja: SC BCR Leasing IFN SA

Kostjad: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

Resolutsioon

Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikleid 16 ja 18 tuleb tõlgendada nii, et seda, kui liisinguettevõtja ei ole pärast liisinguvõtja poolse lepinguliste kohustuste rikkumise tõttu liisingulepingu lõpetamist lepingu esemeks olevat kaupa liisinguvõtjalt tagasi saanud, vaatamata sellele, et ta on algatanud asjaomase kauba tagasisaamiseks ette nähtud menetlused ja ta ei ole pärast lepingu lõppemist mingit tasu saanud, ei saa pidada kaubatarneks tasu eest nende artiklite tähenduses.

(1) ELT C 325, 9.11.2013.
1.

Kuupäev, mille siseriiklikud ametiasutused lõpuks kehtestasid sellise siseriikliku meetme jõustumiseks, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja milles nähakse ette munakanade pidamine linnukasvatussüsteemis, mis vastab nende vajadustele pesade, õrte ja liivavannide osas ning mille eesmärk on hoida kanade suremust ja käitumishäireid võimalikult madalal tasemel, tuleb edastada Euroopa Komisjonile, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/48/EÜ), artikli 8 lõike 1 kolmandas lõigus, juhul kui kõnealuse siseriikliku meetme rakendamise ajakava on tegelikult muudetud ja kui see on oluline; seda asjaolu peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 315/13

Euroopa Kohtu (neljas koda) 10. juuli 2014. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus – Portugal) – Fazenda Pública versus Banco Mais SA

(Kohtuasi C-183/13) (1)

((Maksustamine - Käibemaks - Direktiiv 77/388/EMÜ - Artikli 17 lõike 5 kolmanda lõigu punkt c - Artikkel 19 - Sisendkäibemaksu mahaarvamine - Liisingutehingud - Segakasutusega kaubad ja teenused - Mahaarvatava osa arvutamise eeskiri, mida tuleb kasutada - Erand - Tingimused))

2014/C 315/18

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal Administrativo

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Fazenda Pública

Kostja: Banco Mais SA

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 17 lõike 5 kolmanda lõigu punkti c tuleb tõlgendada nii, et nimetatud sättega ei ole vastuolus see, kui liikmesriik nõuab, et pank, kes teeb eelkõige liisingutehinguid, arvaks niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas kõigi segakasutuses kaupade ja teenuste kohta ühe mahaarvamise murrulise suhtarvu lugeja ja nimetaja alla ainult klientide makstud liisingutasu selle osa, mis vastab intressidele, kui nende kaupade ja teenuste selline kasutamine on ennekõike seotud liisingulepingute alusel laenuvahendite finantseerimisega ja lepingute täitmise korraldamisega, mis tuleb välja selgitada eelotsusetaotluse esitanud kohtul.

(1) ELT C 189, 29.6.2013.
2.

Kui siseriiklikud menetlusnormid seda võimaldavad, peab liikmesriigi kohus, nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes on otsuse teinud viimases astmes, ilma et oleks eelnevalt esitanud ELTL artikli 267 alusel Euroopa Liidu Kohtule eelotsusetaotluse, kas täiendama jõustunud kohtuotsust, mis on loonud riigihankeid käsitlevate liidu õigusnormidega vastuolus oleva olukorra, või muutma seda otsust, et võtta arvesse nendele õigusnormidele Euroopa Kohtu poolt hiljem antud tõlgendust.
1.

Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes sätteid tuleb tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus selline liikmesriigi õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis annab võimaluse nõuda võimalikult ebaõiglastel lepingutingimustel põhineva võlanõude sisse, realiseerides kohtuväliselt tarbija kinnisvaratagatise; seda tingimusel, et nimetatud õigusnorm ei muuda selle direktiiviga tarbijale ette nähtud õiguste kaitset tegelikult võimatuks või ülemäära keeruliseks; viimast asjaolu peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
1.

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ (riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiviga 2007/66/EÜ) artikli 2d lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et kui riigihankeleping sõlmitakse Euroopa Liidu Teatajas eelnevalt hanketeadet avaldamata, ilma see oleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) alusel lubatud, siis välistab nimetatud säte lepingu tühistamise juhul, kui tegelikult on täidetud selles sättes esitatud tingimused, mille kontrollimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
1.

Kuna Portugali Vabariik ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et korraldada valikumenetlus teenuseosutajate vahel, kellel on lubatud osutada Lissaboni, Porto ja Faro lennujaamades maapealse käitluse teenuseid kategooriates „pagasikäitlus”, „perroonikäitlus” ning „kauba ja posti käitlus”, vastavalt nõukogu 15. oktoobri 1996. aasta direktiivi 96/67/EÜ juurdepääsu kohta maapealse käitluse turule ühenduse lennujaamades artiklile 11, siis on Portugali Vabariik rikkunud sellest artiklist tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/8

Euroopa Kohtu (teine koda) 11. septembri 2014. aasta otsus (Cour de cassation’i eelotsusetaotlus – Belgia) – Philippe Gruslin versus Beobank SA, varem Citibank Belgium SA

(Kohtuasi C-88/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Asutamisvabadus - Teenuste osutamise vabadus - Avatud investeerimisfondid (UCITS) - Direktiiv 85/611/EMÜ - Artikkel 45 - „Osakuomanikele maksete tegemise” mõiste - Osakuomanikele nimeliste osakute sertifikaatide väljastamine))

2014/C 409/11

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Philippe Gruslin

Kostja: Beobank SA, varem Citibank Belgium SA

Resolutsioon

Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivi 85/611/EMÜ avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 1995. aasta direktiiviga 95/26/EÜ, artiklis 45 ette nähtud kohustust, mille kohaselt peab avatud investeerimisfond, mis turustab oma osakuid muu liikmesriigi territooriumil kui see, kus ta asub, tagama maksete tegemise osakuomanikele liikmesriigis, kus osakuid turustatakse, tuleb tõlgendada nii, et see ei hõlma osakuomanikele emitendi osakuregistris nende nimele registreeritud osakuid esindavate sertifikaatide väljastamist.

(1) ELT C 147, 25.5.2013.
3.

Direktiivi 2000/31 artiklites 12–14 sätestatud tsiviilvastutuse piirangud ei ole – sõltumata sellest, kas ligipääs veebisaidile on tasuta või tasuline – kohaldatavad meediaäriühingu suhtes – kellele kuulub veebisait, millel avaldatakse ajalehe elektroonilist versiooni, kusjuures see äriühing saab tasu sellel saidil levitatava ärilise eesmärgiga reklaami eest –, kui see äriühing on teadlik saidil avaldatavast teabest ja omab selle üle kontrolli.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/13

Euroopa Kohtu (teine koda) 10. septembri 2014. aasta otsus (Consiglio di Stato eelotsusetaotlus – Itaalia) – Iraklis Haralambidis versus Calagero Casilli

(Kohtuasi C-270/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Töötajate liikumisvabadus - ELTL artikli 45 lõiked 1 ja 4 - Mõiste „töötaja” - Ametikoht avalikus halduses - Sadamaameti esimehe ametikoht - Osalemine avaliku võimu teostamisel - Kodakondsusega seotud tingimus))

2014/C 409/18

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Iraklis Haralambidis

Kostja: Calagero Casilli

menetluses osalesid: Autorità Portuale di Brindisi, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Regione Puglia, Provincia di Brindisi, Comune di Brindisi, Camera di Commercio Industria Artigianato ed Agricoltura di Brindisi

Resolutsioon

Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas tuleb ELTL artikli 45 lõiget 4 tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriigil näha ette, et sadamaameti esimehe ametikohustusi võib täita ainult sama riigi kodanik.

(1) ELT C 207, 20.7.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/17

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 11. septembri 2014. aasta otsus (Hof van beroep te Antwerpeni eelotsusetaotlus – Belgia) – Ronny Verest, Gaby Gerards versus Belgia riik

(Kohtuasi C-489/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Tulumaks - Õigusnormid, mille eesmärk on topeltmaksustamise vältimine - Muus liikmesriigis kui elukohariik saadud kinnisvaratulu maksustamine - Progresseeruva määraga maksuvabastuse meetod elukohaliikmesriigis - Elukohaliikmesriigis ja teises liikmesriigis asuva kinnisvara erinev käsitamine))

2014/C 409/24

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hof van beroep te Antwerpen

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Ronny Verest, Gaby Gerards

Vastustaja: Belgia riik

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi sellised õigusnormid, nagu on arutusel põhikohtuasjas, kui need võivad topeltmaksustamise vältimise lepingus sisalduva progresseeruva määra klausli kohaldamisel tuua kaasa tulumaksumäära, mis on kõrgem ainuüksi sel põhjusel, et kinnisvaratulu kindlakstegemise meetodist tingituna hinnatakse teises liikmesriigis asuvalt üürile andmata kinnisvaralt saadud tulu suuremaks selliselt varalt saadud tulust, kui see asub esimeses liikmesriigis. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas põhikohtuasjas arutusel olevate õigusnormide toime on tõepoolest selline.

(1) ELT C 352, 30.11.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/18

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 10. septembri 2014. aasta otsus (Verwaltungsgericht Berlini eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Mohamed Ali Ben Alaya versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-491/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala - Direktiiv 2004/114/EÜ - Artiklid 6, 7 ja 12 - Kolmandate riikide kodanike õpingute eesmärgil riiki lubamise tingimused - Nimetatud direktiivi tingimustele vastava isiku riiki mittelubamine - Pädevate asutuste kaalutlusõigus))

2014/C 409/25

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Verwaltungsgericht Berlin

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Mohamed Ali Ben Alaya

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Resolutsioon

Nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil artiklit 12 tuleb tõlgendada nii, et asjaomane liikmesriik peab lubama oma territooriumile siseneda kolmanda riigi kodanikul, kes soovib seal õppimise eesmärgil elada rohkem kui kolm kuud, juhul kui see kodanik vastab kõigile selle direktiivi artiklites 6 ja 7 ammendavalt ette nähtud riiki lubamise tingimustele ja see liikmesriik ei tugine tema suhtes mõnele selles direktiivis sõnaselgelt loetletud põhjusele, mis elamisloa andmisest keeldumist õigustaksid.

(1) ELT C 344, 23.11.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/10

Euroopa Kohtu (neljas koda) 10. septembri 2014. aasta otsus (Hoge Raad der Nederlanden’i eelotsusetaotlus – Madalmaad) – Gemeente ‘s-Hertogenbosch versus Staatssecretaris van Financiën

(Kohtuasi C-92/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Kuues käibemaksudirektiiv - Artikli 5 lõike 7 punkt a - Maksustatavad tehingud - Mõiste „tarne tasu eest” - Sellise hoone esmane kasutuselevõtt, mille kohaliku omavalitsuse üksus lasi ehitada talle kuuluvale maatükile - Tegevus nii ametivõimuna kui ka maksukohustuslasena))

2014/C 409/13

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Hoge Raad der Nederlanden

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Gemeente ‘s-Hertogenbosch

Kostja: Staatssecretaris van Financiën

Resolutsioon

Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas artikli 5 lõike 7 punkti a tuleb tõlgendada nii, et see säte on kohaldatav olukorras, kus omavalitsusüksus võtab esmakordselt kasutusele hoone, mille ta on lasknud ehitada oma maatükile ning mida ta kasutab 94 % ulatuses tegevuseks ametivõimuna ja 6 % ulatuses tegevuseks maksukohustuslasena, millest 1 % moodustavad maksust vabastatud tehingud, mis ei anna käibemaksu mahaarvamise õigust. Samas, hoone edaspidine kasutamine omavalitsusüksuse tegevuses saab anda tasutud maksu mahaarvamise õiguse selles sättes ette nähtud tegevuse korral vaid osas, mis vastab selle kasutamisele maksustatavates tehingutes vastavalt kuuenda direktiivi artikli 17 lõikele 5.

(1) ELT C 147, 25.5.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 409/15

Euroopa Kohtu (neljas koda) 11. septembri 2014. aasta otsus (Oberster Gerichtshof’i eelotsusetaotlus – Austria) – Österreichischer Gewerkschaftsbund versus Wirtschaftskammer Österreich – Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

(Kohtuasi C-328/13) (1)

((Eelotsusetaotlus - Direktiiv 2001/23/EÜ - Töötajate õiguste kaitse ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul - Omandaja kohustus jätkata kollektiivlepingus kokku lepitud töötingimuste täitmist kuni teise kollektiivlepingu jõustumiseni - Mõiste „kollektiivleping” - Liikmesriigi õigusnormid, milles on sätestatud, et ülesöeldud kollektiivleping evib jätkuvalt õiguslikke tagajärgi kuni teise kollektiivlepingu jõustumiseni))

2014/C 409/21

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Österreichischer Gewerkschaftsbund

Kostja: Wirtschaftskammer Österreich – Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

Resolutsioon

Nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et kollektiivlepingus kokku lepitud töötingimused, mis on liikmesriigi õiguse kohaselt kollektiivlepingu ülesütlemisest hoolimata kohaldatavad töösuhetele, millele kollektiivleping enne ülesütlemist otseselt laienes – seda seni, kuni töösuhete suhtes ei ole kehtima hakanud uut kollektiivlepingut ning kuni puudutatud töötajatega ei ole sõlmitud uut individuaalset töölepingut –, on „kollektiivlepingus kokku lepitud töötingimused” selle sätte mõttes.

(1) ELT C 274, 21.9.2013.