ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
139

Igal juhul, isegi kui kõnealuse meetmega kehtestatud erinev kohtlemine, kuna sellest saab kasu ainult Finnair, võib olla samastatav diskrimineerimisega, nagu väidab hageja, tuleb seda täpsustust arvestades kontrollida, kas see on põhjendatud õiguspärase eesmärgiga ning kas see on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik, sobiv ja proportsionaalne. Samamoodi, kuivõrd hageja viitab ELTL artikli 18 esimesele lõigule, tuleb märkida, et selle sätte kohaselt on aluslepingute kohaldamisalas keelatud igasugune diskrimineerimine kodakondsuse alusel, „ilma et see piiraks aluslepingutes sisalduvate erisätete kohaldamist“. Seega tuleb kontrollida, kas selline erinev kohtlemine on lubatud ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b alusel, mis on vaidlustatud otsuse õiguslik alus. Selle kontrollimine eeldab ühelt poolt, et kõnealuse meetme eesmärk vastab viimati nimetatud sättes ette nähtud nõuetele, ning teiselt poolt, et meetme kohaldamise viis, st käesolevas asjas see, et meedet kohaldatakse ainult Finnairi suhtes, on selline, mis võimaldab selle eesmärgi saavutada, ilma et see läheks kaugemale sellest, mis on eesmärgi saavutamiseks vajalik (14. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Ryanair vs. komisjon (Finnair I; Covid-19), T‑388/20, edasi kaevatud, EU:T:2021:196, punkt 82).
11

Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et kohtupraktikast tuleneb, et olgugi et ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankedirektiivid reguleerivad ainult selliseid hankeid, mille korraldajad on liikmesriikide üksused või hankijad, ja neid ei saa vahetult kohaldada liidu haldusasutuste hangetele, võib neis direktiivides kehtestatud normidele või neis väljendatud põhimõtetele siiski tugineda asjaomaste haldusasutuste vastu, kui ilmneb, et need normid ja põhimõtted ise on vaid liidu haldusasutuste suhtes vahetult kohaldatavate aluslepingu aluspõhimõtete ja õiguse üldpõhimõtete konkreetne väljendus. Nimelt on õiguse ühetaoline kohaldamine õigusel rajanevas ühenduses üks põhinõuetest ja iga õigussubjekt peab järgima õiguspärasuse põhimõtet. Niisiis on institutsioonid kohustatud järgima aluslepingu norme ja institutsioonide suhtes kohaldatavaid õiguse üldpõhimõtteid samamoodi nagu iga teine õigussubjekt (vt 10. novembri 2017. aasta kohtuotsus Jema Energy vs. Entreprise commune Fusion for Energy, T‑668/15, ei avaldata, EU:T:2017:796, punkt 93 ja seal viidatud kohtupraktika).
66

Komisjon märgib vasturepliigis seoses hageja võimalusega täpsustada esimese väite ulatust kõigepealt, et hageja seisukoht põhineb ekslikul eeldusel, et määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimene ja teine lõik puudutavad ühte ja sama erandit, samas kui need puudutavad kahte eraldiseisvat erandit, mida kohaldatakse alternatiivselt. Sellega seoses väidab komisjon ühest küljest, et hageja on kinnitanud, et ta kavatses tugineda selle sätte teise lõigu rikkumisele, mistõttu ei ole sellele lõigule viitamine sisuline viga. Seevastu kujutab selle sätte esimese lõigu mainimine (üks kord hagiavalduse muutmise avalduses kohtuasjas T‑371/20 ja üks kord hagiavalduses kohtuasjas T‑554/20) endast sisulist viga, kuna selle kohta ei ole esitatud mingit iseseisvat argumentatsiooni ja pealegi kohaldatakse neid kahte erandit alternatiivselt. Kui hageja soovis esitada esimese lõigu kohta mõne muu või kumulatiivse arutluskäigu, siis oleks ta pidanud seda selgelt märkima kohtuasjas T‑371/20 esitatud muutmisavalduses või kohtuasjas T‑554/20 esitatud hagiavalduses, ja sellist laiendamist ei saa ta tagasiulatuvalt läbi viia. Teisest küljest väidab komisjon, et hageja ei või repliigis tugineda esimest lõiku puudutavatele argumentidele põhjendusel, et need on tihedalt seotud hagiavalduses esitatud argumentidega, kuna need kaks erandit on erinevad ja kaitsevad kahte erinevat huvi. Asjaolu, et dokumendid võivad kuuluda mõlema erandi alla, ei mõjuta kuidagi komisjoni antavat hinnangut, mis erineb olenevalt sellest, kas kaitstava huvi puhul on tegemist käimasoleva või lõpetatud otsustusprotsessiga. Lisaks leiab ta, et asjakohane ei ole asjaolu, et hageja oleks võinud tugineda samadele argumentidele. Komisjon järeldab seega, et hageja esitas repliigis uue väite, mis on vastuvõetamatu.
47

Seega on õigus hagejal, kes väidab, et tema kandideerimisavaldust, mille ta esitas asjasse puutuval avalikul konkursil osalemiseks, ei tohtinud kõrvale jätta ainuüksi seetõttu, et tal ei olnud ühte konkursiteates nõutud diplomitest Horvaatia õiguse alal, kuna ta oli oma kandideerimisavalduses maininud mitte ainult seda, et tal on Prantsuse õiguses samaväärse tasemega magistrikraad, mida Horvaatias on ilmselgelt tunnustatud selleks, et asuda seal tegutsema advokaadi kutsealal, vaid ka veidi üle kolme aasta pikkune töökogemus tõlkijana Euroopa Parlamendis horvaadi keele üksuses ja 18 kuu pikkune töökogemus advokaadikandidaadina Horvaatias. Need asjaolud võisid nimelt aidata tõendada, et hagejal on sama kvalifikatsioon, mida tõendavad nõutud Horvaatia õigusdiplomid, kuid see on omandatud muul viisil, nimelt liidus liikumisvabaduse teostamise raames, mida konkursikomisjon oleks pidanud saama kontrollida. Ent nagu nähtub eespool punktist 6, ei olnud konkursikomisjonil eespool punktis 3 meenutatud konkursiteate sõnastust arvestades võimalik hageja kandideerimisavalduse läbivaatamisel minna kaugemale tõdemusest, et hagejal ei olnud ühtegi nõutud Horvaatia diplomitest ning et tema Prantsuse diplom ega ka mitte selle diplomi tunnustamine Horvaatias töötamist võimaldava kutsekvalifikatsioonina ei tõendanud teadmisi Horvaatia õigussüsteemist ja ‑terminoloogiast. Seega ei olnud konkursikomisjonil võimalik analüüsida hageja Prantsuse diplomi tunnustamise tegelikku tähtsust juriidilise ametikoha täitmisel Horvaatias ega seda, kas see asjaolu koos hageja erialase töökogemusega võis tõendada, et tema teadmised Horvaatia õiguskorrast ja -terminoloogiast on samal tasemel kui need, mis on tõendatud nõutud Horvaatia õigusdiplomite omamisega.
20

Esimesena tuleb meenutada, et haldussätete artikkel 13 on vaidlusele kohaldatavas redaktsioonis sõnastatud järgmiselt: „Asjaomasel isikul, kes on pärast teenistusest lahkumist vahetanud oma elukohta, et asuda elama vähemalt 50 kilomeetri kaugusele oma viimasest teenistuskohast, on õigus: – järgmiste kulude hüvitamisele, kui neid ei hüvitata muust allikast, ja – järgmisele kindlasummalisele toetusele – mida on vajaduse korral vähendatud muust allikast makstavate toetuste võrra –, tingimusel et ta ei ole oma elukohaks määranud enda eluaset [prantsuse keeles „propre foyer“]. […] 13.3. Ümberasumistoetus Asjaomane isik, kellel on täitunud teenistuses kolm aastat – või ilma teenistuse kestuse tingimuseta, kui [EIP] ütles tema lepingu üles või ei ole seda pikendanud –, saab pärast oma uude elukohta tegelikult elama asumist ümberasumistoetust, mis võrdub tema viimase igakuise põhipalgaga, tingimusel et lepingut ei öeldud üles mõjuval põhjusel. Lisaks saab asjaomane isik, juhul kui pere elas temaga koos ja asus tegelikult elama selle isiku uude elukohta, mis asus teenistuskohast linnulennult vähemalt 50 kilomeetri kaugusel, teist korda sama summa. Kui mõlemal [EIPs] töötaval abikaasal on õigus saada ümberasumistoetust, makstakse seda ainult sellele abikaasale, kelle põhipalk on suurem.“ [mitteametlik tõlge]
132

Sellega seoses tuleb siiski rõhutada, et eespool punktis 131 viidatud kohtupraktika on välja kujundatud niisuguseid hagisid menetledes, mille füüsilised või juriidilised isikud esitasid liidu kohtule aktide peale, mille adressaadid nad ise olid. Kui hageja, kes ei ole soodustuse kasutaja, on – nagu käesoleval juhul – esitanud tühistamishagi sellise akti peale, siis kattub nõue, et vaidlustatud meetme siduvad õiguslikud tagajärjed peavad olema sellised, et tingides hageja õigusliku olukorra olulise muutumise, mõjutavad need tema huve, enne Lissaboni lepingu jõustumist kehtinud tingimustega, st ELTL artikli 263 neljandas lõigus sätestatud tingimustega, välja arvatud selle lõigu kolmas lauseosa (vt selle kohta 13. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus Deutsche Post ja Saksamaa vs. komisjon, C‑463/10 P ja C‑475/10 P, EU:C:2011:656, punkt 38, ning 15. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Validity ja Center for Independent Living vs. Commission, C‑622/20 P, ei avaldata, EU:C:2021:310, punkt 39).
266

Sellega seoses tuleb rõhutada, et subsideeritud impordi mõju tuvastamine samasuguste toodete hindadele liidu turul alusmääruse artikli 8 lõike 1 alusel erineb sellest, mille eesmärk on tõendada alusmääruse artikli 8 lõikes 5 osutatud põhjusliku seose olemasolu subsideeritud impordi ja liidu tootmisharule tekkinud kahju vahel. Alusmääruse artikli 8 lõikes 1 ette nähtud kindlaksmääramise eesmärk on tõendada subsideeritud impordi mõju samasuguste toodete hindadele liidu turul. See kindlaksmääramine eeldab subsideeritud impordi hindade ja liidu tootmisharu samasuguste toodete hindade suhte analüüsimist. Alusmääruse artikli 8 lõikes 5 ette nähtud tuvastamise eesmärk on omakorda luua seos subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kahju kui terviku vahel. Isegi kui need kaks tuvastamist on oma eesmärgi poolest erinevad, võetakse tõendeid kahju olemasolu kohta, sealhulgas neid, mis puudutavad impordi mõju samasuguste toodete hindadele liidu turul, arvesse siiski komisjoni analüüsi raames, mis puudutab põhjuslikku seost, mis on ette nähtud alusmääruse artikli 8 lõikes 5. Seega on hinna allalöömise ja üldisemalt subsideeritud impordi mõju tuvastamine sarnaste toodete hindadele liidu turul, ja põhjusliku seose tuvastamine alusmääruse artikli 8 lõike 5 alusel seotud (vt selle kohta analoogia alusel 30. novembri 2011. aasta kohtuotsus Transnational Company Kazchrome ja ENRC Marketing vs. nõukogu ja komisjon, T‑107/08, EU:T:2011:704, punkt 59, ning 19. mai 2021. aasta kohtuotsus China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products jt vs. komisjon, edasi kaevatud, T‑254/18, EU:T:2021:278, punkt 363).
125

Sellega seoses väidavad esimene hageja ja hagejad nr 3 liidetud kohtuasjades T‑279/20 ja T‑288/20 eelkõige, et vaidlusalune klassifikatsioon ja märgistus põhinevad üksnes titaandioksiidi osakeste vormil ja suurusel, samas kui need ei ole titaandioksiidi olemuslikud omadused, kuna need on muudetavad ja tulenevad selle aine töötlemisest. Veel möönis RAC oma arvamuses, et vaidlusaluses klassifikatsioonis ja märgistuses ei ole peetud silmas olemuslikku ohtu selle väljendi klassikalises tähenduses. Pealegi tuleneb asjaolu, et täheldatud toksilisus on „osakeste toksilisus“, mis on tingitud pelgast teatava suurusega osakeste kogumi moodustumisest kopsudes, RAC arvamusest ja vaidlustatud määruse põhjendusest 5, millest nähtub väidetavalt, et täheldatud toksilisuse eest on vastutavad titaandioksiidi sadenenud osakesed, mitte lahustunud molekulid.
101

Sellega seoses on Euroopa Kohus otsustanud, et isegi kui vaidlusaluse otsuse õiguspärasuse kontrolli tulemusel tühistas Üldkohus otsuse osas, milles komisjon hagejatele trahvi määras, ei tähenda see sugugi, et Üldkohus ei saanud sel põhjusel kasutada oma täielikku pädevust (7. juuli 2016. aasta kohtumäärus Westfälische Drahtindustrie ja Pampus Industriebeteiligungen vs. komisjon, C‑523/15 P, EU:C:2016:541, punkt 38). Euroopa Kohus märkis samuti, et asjaolu, et Üldkohus pidas käesolevas asjas lõpuks kohaseks määrata trahv, mis oli identne vaidlusaluses otsuses määratuga, ei mõjuta tema täieliku pädevuse teostamise õiguspärasust (vt selle kohta 7. juuli 2016. aasta kohtumäärus Westfälische Drahtindustrie ja Pampus Industriebeteiligungen vs. komisjon, C‑523/15 P, EU:C:2016:541, punkt 40).
97

On tõsi, et ECHA üleminekusuuniste punktis 1.5.6 oli märgitud, et kui tegemist on haigla öökappide tootmiseks kasutatava polümeeriga, mida töödeldakse desinfitseerimisvahendiga, pidi taotleja tõendama väga kiiret bakterivastast toimet, et tõendada eelist võrreldes töötlemata öökapiga. Arvestades aga samas punktis sõnaselget viidet sellele, et puudub vajadus tõendada töödeldud toodete endi tõhusust, tuleb seda nõuet tõlgendada nii, et tüüpilise materjali töötlemisel pidi olema toime, mida samal töötlemata materjalil kinnitada ei saanud. Mõiste „eelis“ viitab seega töödeldud tootele iseloomuliku biotsiidi antava kaitse tõhususele.
65

Lisaks tuleneb esiteks Euroopa Kohtu praktikast, et olukorras, kus komisjon on ELTL artikli 108 lõiget 3 rikkudes rakendatud abi kohta teinud lõpliku otsuse, milles ta leiab, et see abi on siseturuga kokkusobiv ELTL artikli 107 alusel, on liikmesriigi kohus liidu õiguse alusel kohustatud nõudma abisaajalt intressi maksmist selle abi ebaseaduslikkuse perioodi eest (vt selle kohta 12. veebruari 2008. aasta kohtuotsus CELF ja ministre de la Culture et de la Communication, C‑199/06, EU:C:2008:79, punktid 52 ja 55). Seega juhul, kui Vattenfalli konkurendid algatavad liikmesriigi kohtus menetluse vaidlusaluse meetme seaduslikkuse küsimuses ja kui see kohus kvalifitseerib meetme riigiabiks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, tuleneb sellest, et ELTL artikli 108 lõiget 3 on rikutud seetõttu, et vaidlusalusest meetmest komisjonile ei teatatud, ning Madalmaade Kuningriigil tuleb Vattenfallilt abi ebaseaduslikkuse perioodi eest intressi nõuda.
7.

Euroopa Liidu kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine – Kui kaubamärgi taotleja on selle küsimuse tõstatanud, on vaja see lahendada enne vastulause kohta otsuse tegemist (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 42 lõige 2) (vt punkt 67)
Üldkohtu (kolmas koda) 9. märtsi 2022. aasta otsus – Lea Nature Services vs. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO...?)

(kohtuasi T‑197/21) ( 1 )

Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu kujutismärk SO...? – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt b (nüüd määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b) – Kirjeldavuse puudumine – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkt c (nüüd määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c

1. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Mõiste – Hindamiskriteeriumid (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 22–24)

2. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Reklaamlausetest koosnevad kaubamärgid – Objektiivse sõnumi edastav reklaamlause (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 25 ja 26)

3. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Sõnamärk SO...? (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 33, 39, 45, 48, 52, 55 ja 56)

4. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Kombineeritud kaubamärk – Pädeva asutuse võimalus uurida kaubamärgi iga koostisosa – Vajadus võtta arvesse seda, kuidas asjaomane avalikkus tajub kombinatsiooni tervikuna (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punkt 42)

5. Euroopa Liidu kaubamärk – EUIPO otsused – Võrdse kohtlemise põhimõte – Hea halduse põhimõte – EUIPO varasem otsustuspraktika – Seaduslikkuse põhimõte – Nõue viia igal konkreetsel juhul läbi range ja täielik kontroll (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001) (vt punktid 53 ja 54)

6. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba või teenuse omadusi – Mõiste (Nõukogu määrus nr 40/94, artikli 7 lõike 1 punkt c ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punkt 62)

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Lea Nature Services‑ilt.

( 1 ) ELT C 217, 7.6.2021.
Üldkohtu (kolmas koda) 9. märtsi 2022. aasta otsus – Lea Nature Services vs. EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO...?)

(kohtuasi T‑196/21) ( 1 )

Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu kujutismärk SO...? – Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Euroopa Liidu kujutismärk SO...? – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b – Kirjeldavuse puudumine – Määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt c

1. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Mõiste – Hindamiskriteeriumid (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 59 lõike 1 punkt a) (vt punktid 21–23)

2. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Reklaamlausetest koosnevad kaubamärgid – Objektiivse sõnumi edastav reklaamlause (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 59 lõike 1 punkt a) (vt punktid 24 ja 25)

3. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Kujutismärk SO...? (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 59 lõike 1 punkt a) (vt punktid 32, 38, 44, 47, 51, 54 ja 55)

4. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärgid, millel puudub eristusvõime – Kombineeritud kaubamärk – Pädeva asutuse võimalus uurida kaubamärgi iga koostisosa – Vajadus võtta arvesse seda, kuidas asjaomane avalikkus tajub kombinatsiooni tervikuna (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt b ja artikli 59 lõike 1 punkt a) (vt punkt 41)

5. Euroopa Liidu kaubamärk – EUIPO otsused – Võrdse kohtlemise põhimõte – Hea halduse põhimõte – EUIPO varasem otsustuspraktika – Seaduslikkuse põhimõte – Nõue viia igal konkreetsel juhul läbi range ja täielik kontroll (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001) (vt punktid 52 ja 53)

6. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Absoluutsed kehtetuks tunnistamise põhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba või teenuse omadusi – Mõiste (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt c ja artikli 59 lõike 1 punkt a) (vt punkt 61)

Resolutsioon

1. Jätta hagi rahuldamata.

2. Mõista kohtukulud välja Lea Nature Services-ilt.

( 1 ) ELT C 217, 7.6.2021.
1.

Euroopa Liidu kaubamärk – Kaebemenetlus – Isikud, kellel on õigus esitada kaebus ja olla menetlusosaline – Isikud, kelle kahjuks on otsus tehtud – Otsus, millega kaubamärgi registreerimise taotlus osaliselt rahuldatakse ja osaliselt lükatakse tagasi kirjeldavuse tõttu ja seetõttu, et kaubamärk ei ole sellega hõlmatud kaupu ja teenuseid eristav – Põhjendatud huvi puudumine – Vastuvõetamatus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 72 lõige 4) (vt punktid 16 ja 17)
6.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Kongo Demokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravad meetmed – Kohaldamisala – Isikud, kes on seotud sellise tegevuse kavandamise, juhtimise või toimepanemisega, mis kujutab endast inimõiguste rasket rikkumist või kuritarvitamist – Mõiste – Isikud, kes on need teod toime pannud minevikus, sõltumata sellest, et puuduvad tõendid nende seotuse või osalemise kohta nendes tegudes praegu – Hõlmamine (Nõukogu otsus 2010/788/ÜVJP, muudetud otsustega (ÜVJP) 2016/2231 ja (ÜVJP) 2020/2033, artikli 3 lõike 2 punkt b ja lisa II ; nõukogu määrus nr 1183/2005, artikli 2 b lõike 1 punkt b ja määrus 2020/2021, lisa) (vt punktid 118, 119, 121)
3.

Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Hagi, mis tegelikult puudutab lepingulist vaidlust – Komisjoni otsus, mis on nõude sissenõudmise täitedokumendiks – Akt, mille eesmärk on tekitada siduvaid tagajärgi väljaspool lepingulist suhet ja mis eeldab avaliku võimu teostamist – Liidu kohtu pädevus – Nõue, et peab olemas olema sellist pädevust andev vahekohtuklausel – Vastuvõetavus (ELTL artiklid 263, 274 ja 299; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2018/1046, artikkel 100) (vt punktid 50 ja 53)
Üldkohtu (kuues koda) 8. juuni 2022. aasta otsus – Apple vs. EUIPO – Swatch (THINK DIFFERENT)

(liidetud kohtuasjad T‑26/21 – T‑28/21) ( 1 )

Euroopa Liidu kaubamärk – Tühistamismenetlus – Euroopa Liidu sõnamärgid THINK DIFFERENT – Kaubamärkide tegelikult kasutusele võtmata jätmine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 51 lõike 1 punkt a (nüüd määruse (EL) 2017/1001 artikli 58 lõike 1 punkt a) – Põhjendamiskohustus – Õigus olla ära kuulatud – Määruse 2017/1001 artikli 94 lõige 1

1. Euroopa Liidu kaubamärk – Kaebemenetlus – Liidu kohtusse esitatud hagi – Üldkohtu võimalus muuta vaidlustatud otsust – Piirid (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 2017/1001, artikkel 72) (vt punkt 28)

2. Euroopa Liidu kaubamärk – Menetlusnormid – EUIPO otsused – Kaitseõiguste tagamine – Põhimõtte ulatus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 94 lõige 1) (vt punkt 41)

3. Euroopa Liidu kaubamärk – Menetlusnormid – Otsuste põhjendav osa – Ulatus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 94 lõige 1) (vt punkt 50)

4. Tühistamishagi – Väited – Puuduvad või ebapiisavad põhjendused – Sisulise õiguspärasuse väitest erinev väide (ELTL artikkel 296) (vt punkt 51)

5. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Tühistamise põhjused – Kaubamärgi tegelikult kasutamata jätmine – Kasutamise tõendamine – Tegelik kasutamine – Mõiste – Hindamiskriteeriumid – Konkreetsete ja objektiivsete tõendite esitamise nõue (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikkel 15, artikli 42 lõiked 2 ja 11 ning artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 60–66, 77 ja 88)

6. Euroopa Liidu kaubamärk – Loobumine, tühisus ja kehtetuks tunnistamine – Tühistamise põhjused – Kaubamärgi tegelikult kasutamata jätmine – Sõnamärgid THINK DIFFERENT (Nõukogu määrus nr 207/2009, artikkel 15 ja artikli 51 lõike 1 punkt a) (vt punktid 72, 73 ja 91–94)

Resolutsioon

1. Liita kohtuasjad T‑26/21–T‑28/21 kohtuotsuse tegemise huvides.

2. Jätta hagid rahuldamata.

3. Mõista kohtukulud välja Apple Inc-ilt.

( 1 ) ELT C 88, 15.3.2021.
7.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Kongo Demokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravad meetmed – Kohaldamisala – Isikud, kes on seotud sellise tegevuse kavandamise, juhtimise või toimepanemisega, mis kujutab endast inimõiguste rasket rikkumist või kuritarvitamist – Mõiste – Isikud, kes on need teod toime pannud minevikus, sõltumata sellest, et puuduvad tõendid nende seotuse või osalemise kohta nendes tegudes praegu – Hõlmamine (Nõukogu otsused 2010/788/ÜVJP, muudetud otsustega (ÜVJP) 2016/2231 ja (ÜVJP) 2020/2033, artikli 3 lõike 2 punkt b ja lisa II; nõukogu määrused nr 1183/2005, artikli 2 b lõike 1 punkt b ja määrus 2020/2021, lisa) (vt punktid 120, 121, 123)
6.

Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Kongo Demokraatliku Vabariigi vastu suunatud piiravad meetmed – Kohaldamisala – Isikud, kes on seotud sellise tegevuse kavandamise, juhtimise või toimepanemisega, mis kujutab endast inimõiguste rasket rikkumist või kuritarvitamist – Mõiste – Isikud, kes on need teod toime pannud minevikus, sõltumata sellest, et puuduvad tõendid nende seotuse või osalemise kohta nendes tegudes praegu – Hõlmamine (Nõukogu otsus 2010/788/ÜVJP, muudetud otsusega (ÜVJP) 2016/2231 ja otsusega (ÜVJP) 2020/2033, artikli 3 lõike 2 punkt b ja lisa II; nõukogu määrus nr 1183/2005, artikli 2 b lõike 1 punkt b, ja määrus 2020/2021, lisa) (vt punktid 119, 120, 122)