ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole võtnud kõiki vajalikke meetmeid, et täita Euroopa Kohtu 8. juuli 2004. aasta otsust kohtuasjas C-27/03, on Belgia Kuningriik rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 260 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/11

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa) 5. detsembril 2011 — Société Geodis Calberson GE versus FranceAgriMer

(Kohtuasi C-623/11)

2012/C 39/21

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d’État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Société Geodis Calberson GE

Vastustajad: FranceAgriMer

Eelotsuse küsimus

Conseil d’État palub Euroopa Liidu Kohtult lahendust küsimusele, kas komisjoni 18. jaanuari 1999. aasta määruse (EÜ) nr 111/1999 (1) artiklit 16 tuleb tõlgendada nii, et see annab Euroopa Liidu Kohtule pädevuse lahendada vaidlusi tingimuste üle, mille alusel sekkumisasutused, kes on määratud vastu võtma põllumajandustoodete Venemaale tasuta tarnimise teenuste hankes esitatud pakkumisi, teevad edukale pakkujale tasumisele kuuluvaid väljamakseid ja vabastavad pakkuja poolt sellele asutusele esitatud tarnetagatise, ja eelkõige lahendada sekkumisameti poolt nende toimingute käigus tehtud vigadest tingitud kahju hüvitamise nõudeid.

(1) Komisjoni 18. jaanuari 1999. aasta määrus (EÜ) nr 111/1999, milles sätestatakse üldeeskirjad põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programmi käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2802/98 kohaldamiseks (EÜT L 14, lk 3; ELT eriväljaanne 3/24, lk 296).
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/12

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 14. detsembril 2011 — E.ON Generación, S.L., Iberdrola, S.A., Administración del Estado

(Kohtuasi C-640/11)

2012/C 39/23

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: E.ON Generación, S.L., Iberdrola, S.A., Administración del Estado

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
—

Tuvastada, et kuna Luksemburgi Suurhertsogiriik ei ole võtnud kõiki meetmeid selleks, et täita Euroopa Kohtu 23. novembri 2006. aasta otsust kohtuasjas C-452/05, on ta rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõikest 1 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/8

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 14. novembril 2011 — Gas NAtural SDG, S.A. versus Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A., ja Administración del Estado

(Kohtuasi C-567/11)

2012/C 39/14

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Gas NAtural SDG, S.A.

Teised menetlusosalised: Endesa, S.A., Iberdrola, S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A., ja Administración del Estado

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 21. novembril 2011 — Tarragona Power S.L. versus Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Endesa S.A.

(Kohtuasi C-580/11)

2012/C 39/17

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Tarragona Power S.L.

Teised menetlusosalised: Gas Natural SDG, S.A., Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Endesa S.A.

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 2. detsembril 2011 — Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L. versus Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Administración del Estado

(Kohtuasi C-620/11)

2012/C 39/20

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitaja: Bahía de Bizcaia Electricidad, S.L.

Teised menetlusosalised: Gas Natural SDG, S.A., Endesa S.A., Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A., Administración del Estado

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/10

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 25. novembril 2011 — Gas Natural SDG ja SA, Bizcaia Energia, S.L. versus Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroelécrtica del Cantábrico, S.A. ja Iberdrola, S.A.

(Kohtuasi C-591/11)

2012/C 39/18

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: Gas Natural SDG ja SA, Bizcaia Energia, S.L.

Teised menetlusosalised: Administración del Estado, Endesa S.A., Hidroelécrtica del Cantábrico, S.A. ja Iberdrola, S.A.

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
ET Euroopa Liidu Teataja C 39/8

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Supremo (Hispaania) 14. novembril 2011 — Iberdrola, S.A. ja Gas Natural SDG, S.A. versus Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Endesa, S.A.

(Kohtuasi C-566/11)

2012/C 39/13

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassatsioonkaebuse esitajad: Iberdrola, S.A. ja Gas Natural SDG, S.A.

Teised menetlusosalised: Administración del Estado, Hidroeléctrica del Cantábrico, S.A. ja Endesa, S.A..

Eelotsuse küsimus

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (1), millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, artiklit 10 võib tõlgendada nii, et see ei takista selliste siseriiklike seadusandlike meetmete kohaldamist nagu käesolevas kohtumenetluses käsitletavad, mille eesmärk ja tagajärg on vähendada elektrienergia tootmise eest makstavat tasu selle summa võrra, mis võrdub vastaval ajavahemikul tasuta eraldatud kasvuhoonegaaside saastekvootide väärtusega?

(1) ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631.
ET Euroopa Liidu Teataja C 32/13

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Düsseldorf (Saksamaa) 16. novembril 2011 — Novartis AG versus Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

(Kohtuasi C-574/11)

2012/C 32/24

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Landgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Novartis AG

Kostja: Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

Eelotsuse küsimus

Kas määruse (EÜ) nr 469/2009 (1) artikleid 4 ja 5 tuleb tõlgendada nii, et täiendava kaitse tunnistuse, mis on välja antud ühele toimeainele (käesolevas asjas valsartaanile), kaitse laieneb ka sellisele preparaadile, mis sisaldab seda üksikut toimeainet sisaldavat toimeainete kombinatsiooni (käesolevas asjas valsartaan + hüdroklorotiasiid)?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 152, lk 1).
2.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiviga 2005/29/EÜ (mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul) või mõne muu Euroopa Liidu õigusnormiga, näiteks ELTL artiklitega 34, 35, 49 või artikliga 56 on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis sisalduvad 10. novembri 2006. aasta seaduse artiklites 8-14 ja mis — välja arvatud mõned selles seaduses nimetatud erandid — kohustavad ettevõtjat valima enda müügikohale nädalas ühe puhkepäeva, kui võtta arvesse asjaolu, et sellega keelatakse ettevõtjal automaatselt avada enda müügikoht seitsmel päeval nädalas, arvestamata seejuures, millist mõju see keeld avaldab või võib avaldada keskmisele tarbijale ning jättes arvesse võtmata, kas sellist tegevust võiks pidada ametialase hoolsuskohustuse või ausate kaubandustavade rikkumiseks ning samuti arvestamata, et tööõigusest tulenevad töötajate puhkeajad on viimastele tagatud teiste õigusnormidega vaidlusalusest seadusest sõltumatult?
5.

Kas selleks, et saaks välistada [direktiivi 2004/39/EÜ] artikli 19 lõikes 9 kehtestatud kohustuste kohaldamise, on vaja, et finantstoote suhtes, millega pakutav finantsinstrument on seotud, kehtiksid samasugused investorikaitsestandardid, mida nõuab kõnealune direktiiv?
—

loa alusel, mille võib anda kindlustusettevõtjaid kontrolliv ametiasutus, kelle poole asjaomane kindlustusselts on pöördunud, kui see ametiasutus tuvastab, et selle ettevõtja kindlustusmakse tariif, olenemata eelmistes punktides nimetatud näitajate alusel arvutatud muudatustest, põhjustab või võib põhjustada kahju, võimaldades tal seega võtta meetmeid nende tariifide tasakaalustamiseks, mis võivad sisaldada kindlustuskaitse tingimuste muutmist.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/8

GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH 27. detsembril 2011 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 12. oktoobri 2011. aasta määruse peale kohtuasjas T-149/11: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH versus Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-682/11 P)

2012/C 65/16

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (esindaja: advokaat J. Schmidt)

Teised menetlusosalised: Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu

Apellandi nõuded

1. Tühistada Üldkohtu (kuues koda) 12. oktoobri 2011. aasta määrus kohtuasjas T-149/11 ja võtta jätkuvalt arvesse hageja poolt esimeses kohtuastmes esitatud nõudeid.

2. Mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Apellant vaidlustab Üldkohtu otsuse, millega lükati hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi, kuna hagejal puudub asjas otsene puutumus.

Apellant väidab aga, et vaidlustatud määrus (1) puudutab teda otseselt. See tuleneb asjaolust, et juba määruse vastuvõtmisel ja enne selle jõustumist oli selge, et asjaomased liikmesriigid võivad neile määrusega antud kaalutlusõigust kohaldada tegelikkuses vaid ühel viisil. Asjaomaste liikmesriikide ja nende organite võimalus teistsuguste otsuste tegemiseks on seega vaid üksnes teoreetiline.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1210/2010 euromüntide autentimise ja ringlusse kõlbmatute euromüntide käitlemise kohta (ELT L 339, lk 1).
1.

Üldkohus kohaldas õigust valesti, tõlgendades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (1) („edaspidi juurdepääsumäärus”) artikli 4 lõike 2 kolmandat taanet nii, et kõik uurimismenetlusega seotud dokumendid on kategooriana kaitstud, nii et institutsioonil on õigus keelata juurdepääs uurimismenetluse toimikule tervikuna, viidates alusena üldisele eeldusele, et dokumentides oleva teabe avaldamine kahjustaks põhimõtteliselt uurimise eesmärke.
3.

Teises väites tuletavad apellandid meelde, et oma seisukohas vastuvõetamatuse vastuväidete kohta väitsid nad, et üksnes ELTL artikli 263 neljanda lõigu lai tõlgendus on kooskõlas harta artikliga 47 ja konventsiooni artiklitega 6 ja 13. Kuna see õigusväide oli kohtuasja lahendi seisukohalt määrava tähtsusega, siis oli Üldkohtul seadusest tulenev kohustus anda üksikasjalik ja kiire vastus. Apellandid tõendavad, et sellegipoolest jättis Üldkohus selle väite nõuetekohaselt käsitlemata. Nii toimides kohaldas Üldkohus õigust valesti, mille tulemusel tuleb vaidlustatud Üldkohtu määrus tühistada (teise väite esimene osa). Teise väite teises osas ning teise võimalusena paluvad apellandid, et Euroopa Kohus tühistaks vaidlustatud Üldkohtu määruse põhjusel, et see, kuidas Üldkohus tõlgendas artikli 263 neljandat lõiku, ning selle tulemusel tehtud otsus tunnistada apellantide hagi vastuvõetamatuks rikub harta artiklit 47, konventsiooni artikleid 6 ja 13 ning liidu õiguse üldpõhimõtteid.
ET Euroopa Liidu Teataja C 58/6

21. detsembril 2011 esitatud hagi — Euroopa Parlament versus Euroopa Liidu Nõukogu

(Kohtuasi C-658/11)

2012/C 58/08

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Euroopa Parlament (esindajad: R. Passos, A. Caiola, M. Allik)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Hageja nõuded

— tühistada nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsus 2011/640/ÜVJP Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelise lepingu, mis käsitleb piraatlusjuhtumi toimepanemises kahtlustatavate isikute ja kinnipeetud seonduvate vahendite Euroopa Liidu juhitud merevägede poolt Mauritiuse Vabariigile üleandmise tingimusi ning piraatlusjuhtumi toimepanemises kahtlustatavate isikute olukorda pärast üleandmist, allkirjastamise ja sõlmimise kohta (1);

— säilitada nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsuse 2011/640/ÜVJP kehtivus kuni seda asendava otsuse vastuvõtmiseni;

— mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Parlament leiab, et nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsus 2011/640/ÜVJP Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelise lepingu, mis käsitleb piraatlusjuhtumi toimepanemises kahtlustatavate isikute ja kinnipeetud seonduvate vahendite Euroopa Liidu juhitud merevägede poolt Mauritiuse Vabariigile üleandmise tingimusi ning piraatlusjuhtumi toimepanemises kahtlustatavate isikute olukorda pärast üleandmist, allkirjastamise ja sõlmimise kohta on kehtetu, kuna see ei käsitle üksnes ühist välis- ja julgeolekupoliitikat, nagu ELTL artikli 218 lõige 6 sõnaselgelt ette näeb.

Euroopa Parlament leiab, et Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping puudutab ka koostööd kriminaalasjades, politsei- ja arengukoostööd, ehk valdkondi, millele kohaldub üldine seadusandlik kord.

Seetõttu oleks tulnud see leping sõlmida pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELTL artikli 219 lõike 6 punkti a alapunktile v.

Seega on nõukogu rikkunud aluslepinguid, kuna ei valinud lepingu sõlmimiseks kohast õiguslikku alust.

Lisaks leiab Euroopa Parlament, et nõukogu on rikkunud ELTL artikli 218 lõiget 10, kuna ei teavitanud parlamenti täielikult ja viivitamata kõigil läbirääkimiste ja lepingu sõlmimise etappidel.

Kui Euroopa Kohus peaks vaidlustatud otsuse tühistama, teeb Euroopa Parlament siiski ettepaneku, et Euroopa Kohus kasutaks oma otsustusõigust selleks, et säilitada vaidlustatud otsuse kehtivus vastavalt ELTL artikli 264 teisele lõigule.

(1) ELT L 254, lk 1.
—

tuvastada, et kuna Madalmaade Kuningriik ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2005. aasta direktiivi 2005/56/EÜ (1) piiratud vastutusega äriühingute piiriülese ühinemise kohta artikli 16 lõike 2 esimese lause teise osa punktist b tulenevalt vastu võtnud kõiki vajalikke õigus- ja haldusnorme, et tagada, et piiriülese ühinemise tulemuseks oleva äriühingu puhul, mille registrijärgne asukoht on Madalmaades, oleks selle äriühingu koosseisulistel töötajatel, kes asuvad mõnes teises liikmesriigis, samasugused osavõtuõigused, nagu on nendel töötajatel, kes töötavad Madalmaades, siis on Madalmaade Kuningriik rikkunud direktiivi sellest artiklist tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 58/5

14. detsembril 2011 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Itaalia Vabariik

(Kohtuasi C-641/11)

2012/C 58/06

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: G. Rozet ja L. Pignataro)

Kostja: Itaalia Vabariik

Hageja nõuded

— Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik lisas kandidaatide valiku kriteeriumi selle alusel, et isik on vähemalt kaks aastat elanud Bolzano provintsis, nagu on ette nähtud DPR 752/1976 artiklis 12, siis on ta rikkunud ELTL artiklist 45 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määruse (EL) nr 492/2011 (1) töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires artikli 3 lõikest 1 tulenevaid kohustusi;

— mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon vaidlustab sellise kandidaatide valiku kriteeriumi lisamise, et isik oleks vähemalt kaks aastat elanud Bolzano provintsis (Trentino Alto Adige), mis on vastuolus ELTL artiklist 45 ja määruse (EL) nr 492/2011 artikli 3 lõikest 1 tulenevate kohustustega. Komisjon tuletab meelde, et Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt keelab võrdse kohtlemise põhimõte mitte ainult ilmse kodakondsusel põhineva diskrimineerimise, vaid ka kõik varjatud diskrimineerimise vormid, mis teistest eristuskriteeriumidest lähtudes viivad tegelikult sama tulemuseni (vt eelkõige 26. mai 1996. aasta otsus kohtuasjas C-237/94: O’Flynn, EKL 1996, lk I-2617, punkt 17). See puudutab eelkõige meedet, mis teeb vahet elukoha alusel.

Oma vastuses 6. augusti 2010. aasta põhjendatud arvamusele möönsid Itaalia ametiasutused, et „DPR 752/1976 artiklis 12 sisalduv elukohanõue võib sisaldada kaudse diskrimineerimise elemente ja seega olla vastuolus ELTL artikliga 45” ning et „[s]elle probleemi lahendamiseks muudetakse artikli sõnastust”. Komisjon ei ole siiski kuni tänaseni saanud mingisugust teavet kõnealuse muudatuse kohta ning on seetõttu seisukohal, et DPR 752/1976 artiklis 12 sisalduv elukohanõue on veel kehtiv.

(1) ELT L 141, lk 1.
2.

Kas CIVA artikli 16 lõike 6 punkti c, nii nagu seda on tõlgendatud käesolevas kohtuotsuses (tõlgendus, mille järgi ärilisel eesmärgil edastatava reklaami eest tasutav reklaamimaks ei ole teenuse saaja nimel ja arvel makstav summa, ehkki kogutud summad kantakse kolmandale isikule kuuluvale vahekontole ja makstakse avalik-õiguslikele asutustele nii et seda ei arvata teenuse osutamise puhul käibemaksuga maksustatava summa hulgast välja) on kooskõlas direktiivi 77/388/EÜ artikli 11 A osa lõike 3 punktiga c (praegu nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ artikli 79 punkt c) ja iseäranis mõistega „summad, mille maksukohustuslane saab ostjalt või kliendilt tagasimaksena viimase nimel ja eest tehtud kulude katteks ning on raamatupidamisdokumentides kajastatud vahekontol”?
4.

Ühendkuningriigi väitel ei saa ELTL artikkel 48 olla sellise meetme ainsaks sisuliseks õiguslikuks aluseks, millel on niisugune kavandatav mõju. Tegemist on sättega, mille eesmärk on lihtsustada vaba liikumist (a) liidu piires, mitte liidu ja kolmandate riikide vahel; ja (b) majanduslikult aktiivsete, mitte aga mitteaktiivsete isikute vaba liikumist. Õige õiguslik alus on ELTL artikli 79 lõike 2 punkt b. See säte annab pädevuse niisuguste meetmete vastu võtmiseks, mille eesmärk on „liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike õiguste määratlemine, sealhulgas liidusisest liikumisvabadust ja teistes liikmesriikides elamist reguleerivate tingimuste sätestamine”.
3.

Kui vastus teisele küsimusele on jaatav, siis kas olukorras, kui liikmesriik on seda taotluse esitamise tähtaega lühendanud, on liikmesriigil kohustus hüvitada kahju, mis põllumajandusettevõtjale tekkis, kui ta ei saanud täielikult ära kasutada määruses taotluste esitamiseks kehtestatud tähtaega?
Teiseks väidab apellant, et vaidlustatud kohtuotsus tuleks tühistada seetõttu, et see kas võtab Mindolt õiguse kohtulikule arutamisele (ja seega õiguse tema kohtuasja igakülgsele läbivaatamisele) või juhul, kui vaidlustatud kohtuotsust tõlgendada nii, et selle kohaselt oleksid Mindo ja Alliance One pidanud esitama esimeses astmes ühise hagiavalduse, rikub see Mindo ja Alliance One'i kaitseõigust.