ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (esimene koda)

25. oktoober 2002( )

Konkurents – Määrus (EMÜ) nr 4064/89 – Otsus, millega tunnistatakse koondumine ühisturuga kokkusobimatuks – Kaitseõigused – Horisontaalne ja vertikaalne mõju – Eeldatav konglomeraatmõju – Kangiefekt – Potentsiaalne konkurents – Tugevnemise üldine mõju

Kohtuasjas T‑5/02,

Tetra Laval BV, asukoht Amsterdam (Holland), esindajad: advokaadid A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht ja S. Völcker,

hageja,

versus

Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: A. Whelan ja P. Hellström, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,

kostja,

mille ese on nõue tühistada komisjoni 30. oktoobri 2001. aasta otsus K(2001) 3345 (lõplik), millega tunnistatakse koondumine ühisturu ja EMP lepinguga kokkusobimatuks (juhtum COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel),

EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (esimene koda),

koosseisus: koja esimees B. Vesterdorf, kohtunikud J. Pirrung ja N. J. Forwood,

kohtusekretär: ametnik D. Christensen,

arvestades kirjalikus menetluses ning 3. ja 4. juuli 2002. aasta kohtuistungil esitatut,

on teinud järgmise

otsuse

Õiguslik raamistik

1 Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määrus (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT L 395, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 31; parandatud (EÜT 1990, L 257, lk 13) ja muudetud nõukogu 30. juuni 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 1310/97 (EÜT L 180, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 164); edaspidi „määrus”) näeb ette komisjoni poolt kontrolli teostamise süsteemi ettevõtjate koondumiste üle, mis on „ühenduse seisukohalt olulised” määruse artikli 1 lõike 2 tähenduses.

2 Määruse artiklis 2 on sätestatud:

„1. Käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvaid koondumisi hinnatakse kooskõlas järgmiste sätetega, et teha kindlaks nende kokkusobivus ühisturuga.

Seda hinnangut andes võtab komisjon arvesse:

a) ühisturul tõhusa konkurentsi säilitamise ja arendamise vajadust, pidades muu hulgas silmas kõigi asjaomaste turgude struktuuri ning ühenduses või sellest väljaspool asuvate ettevõtjate pakutavat tegelikku või võimalikku konkurentsi;

b) asjaomaste ettevõtjate turuseisundit ning nende majanduslikku ja finantsilist võimu, tarnijatele ja kasutajatele kättesaadavaid võimalusi, nende juurdepääsu varudele või turgudele, õiguslikke ja muid turuletuleku tõkkeid, asjaomaste kaupade ja teenuste pakkumise ja nõudluse suundumusi, vahe- ja lõpptarbijate huve ning tehnika ja majanduse arengut, kui see on tarbijate huvides ja ei takista konkurentsi.

2. Koondumine, mis ei tekita ega tugevda turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobivaks.

3. Koondumine, mis tekitab või tugevdab turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobimatuks.

[…]”.

3 Määruse artikkel 4 nõuab, et ühinemise osaline või osalised, kes omandavad mõne teise ettevõtja üle kontrolli või ühiskontrolli, teatavad koondumisest komisjonile ühe nädala jooksul pärast lõplikku tehingut, samal ajal kui komisjon on vastavalt määruse artikli 6 lõikele 1 kohustatud teate läbi vaatama „niipea, kui on selle kätte saanud”. Määruse artikli 6 lõike 1 punkt c koostoimes määruse artikli 10 lõikega 1 sätestab, et komisjon alustab teatatud koondumise suhtes menetlust ühe kuu jooksul või hiljemalt kuue nädala jooksul, kui on kontrollitud, et koondumine kuulub määruse kohaldamisalasse „ja tekitab tõsiseid kahtlusi kokkusobivuses ühisturuga”.

4 Kui teate põhjal alustatakse menetlust, tuleneb komisjoni otsustusõigus määruse artiklist 8. Selle sätte lõikest 3 nähtub, et „[k]ui komisjon leiab, et koondumine vastab artikli 2 lõikes 3 määratletud kriteeriumidele […], teeb ta otsuse, mis kuulutab, et koondumine on ühisturuga kokkusobimatu”. Määruse artikli 10 lõige 3 sätestab, et sellised otsused „tehakse […] hiljemalt nelja kuu jooksul alates menetluse algatamise kuupäevast”.

5 Kuigi määruse artikli 7 lõikes 1 on sätestatud, et koondumine ei jõustu enne, kui sellest on teatatud, ega enne, kui see on ühisturuga kokkusobivaks tunnistatud, võib määruse artikli 7 lõike 3 kohaselt sellise avaliku pakkumise elluviimist, millest on komisjonile teatatud, jätkata, „tingimusel et omandaja ei kasuta kõnealuste väärtpaberitega seotud hääleõigust või teeb seda ainult investeeringute täieliku väärtuse säilitamiseks, lähtudes komisjoni poolt lõike 4 alusel tehtud erandist”.

6 Määruse artikkel 18, mis reguleerib osaliste ja kolmandate isikute ärakuulamist, sätestab:

„1. Enne artikli 7 lõikes 4, artikli 8 lõike 2 teises lõigus ja lõigetes 3–5 ning artiklites 14 ja 15 sätestatud otsuste tegemist annab komisjon asjaomastele isikutele, ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele võimaluse igas menetluse etapis kuni nõuandekomiteega konsulteerimiseni teha teatavaks oma seisukohad nende vastu esitatud väidete kohta.

[…]

3. Komisjon lähtub oma otsuse tegemisel ainult vastuväidetest, mille kohta osalised on saanud esitada oma märkused. Menetluste käigus peetakse täiel määral kinni õigusest kaitsele. Juurdepääs toimikutele on tagatud vähemalt otseselt seotud osalistele kooskõlas ettevõtjate õigustatud huviga kaitsta oma ärisaladusi.

[…]”.

7 Komisjoni 1. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 447/98 nõukogu määruses (EMÜ) nr 4064/89 ettenähtud teatiste, tähtaegade ja ärakuulamiste kohta (EÜT L 61, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 284) artikli 13 lõige 3 sätestab:

„Pärast seda, kui komisjon on adresseerinud teatist esitavatele osalistele oma vastuväited, annab ta neile taotluse korral juurdepääsu toimikutele, et nad saaksid kasutada oma õigust kaitsele.

Komisjon võimaldab toimikutele juurdepääsu ka muudele asjaomastele osalistele, keda on vastuväidetest teavitatud, kui see on vajalik nende märkuste ettevalmistamiseks.”

8 Määruse nr 447/98 artikkel 17 „Konfidentsiaalsed andmed” sätestab:

„1. Andmeid, sealhulgas dokumente, ei edastata ega tehta kättesaadavaks, kui need sisaldavad mis tahes isiku või ettevõtja, sealhulgas teatist esitavate osaliste, muude asjaomaste osaliste või kolmandate isikute ärisaladusi või muid konfidentsiaalseid andmeid, mille avaldamist komisjon ei pea menetluse seisukohalt vajalikuks, või kui asjaga on seotud ametiasutuste dokumendid.

2. Kõik osalised, kes esitavad seisukohti vastavalt käesoleva peatüki sätetele, tähistavad selgelt kõik materjalid, mida nad peavad konfidentsiaalseks, ja põhjendavad oma seisukohta, ning esitavad eraldi mittekonfidentsiaalse versiooni komisjoni määratud tähtajaks.”

Vaidluse taust

9 Tetra Laval SA, Prantsuse õiguse alusel asutatud, erakapitalil põhinev äriühing, kelle 100‑protsendiline osalus kuulub Tetra Laval BV‑le, mis on kontserni Tetra Laval kuuluv valdusühing (edaspidi „Tetra” või „hageja”), teatas 27. märtsil 2001 viimati mainitu nimel avalikust ostupakkumisest kõigile ringluses olevatele Prantsusmaa börsil noteeritud Sidel SA aktsiatele. Tetra Laval SA omandas samal päeval Azeo’lt (5,56%) ja Sideli juhtkonnalt (4,19%) ligikaudu 9,75% Sideli aktsiakapitalist.

10 Rahaline ostupakkumine tehti hinnaga 50 eurot aktsia kohta ning see oli Prantsuse õiguse kohaselt tingimusteta. Sideli nõukogu soovitas ühehäälselt pakkumise vastu võtta ning pakkumise kiitis heaks ka Sideli aktsionäride enamus. Finantsinspektsioon kooskõlastas 11. aprillil 2001 Tetra Laval SA ja Sideli ühise teate (joint offer document). Pärast pakkumise avalikustamist 14. aprillil 2001 kehtis pakkumine ametlikult 17. aprillist kuni 22. maini 2001. Selles oli ette nähtud, et pakkumise edukuse korral noteeritakse 11. juuniga 2001 algaval nädalal Tetra SA aktsiad uuesti, võttes arvesse määruse artikli 7 lõikes 3 ette nähtud piiranguid.

11 Tetra omandas kõnealuse pakkumise alusel ligikaudu 81,3% ringluses olevatest Sideli aktsiatest. Pärast pakkumise kehtivuse lõppemist omandas hageja veel aktsiaid, mistõttu talle kuulub praegu Sideli aktsiatest ligikaudu 95,20% ja häältest 95,93%.

12 Tetra kontserni kuulub ka äriühing Tetra Pak, kes tegutseb peamiselt vedelate toiduainete kartongpakendite alal, milles Tetra Pak on ülemaailmne turuliider. Lisaks tegutseb Tetra väiksemas mahus plastmaterjalist pakendite sektoris, peamiselt „pakenditarnijana” (kes tegelevad tühjade pakendite valmistamise ja tarnimisega tootjatele, kes need ise täidavad) eriti suure tihedusega polüetüleenist (edaspidi „HDPE”) plastpakendite alal.

13 Sidel projekteerib ja valmistab pakendamisseadmeid ja -süsteeme, muu hulgas masinaid nimetusega Stretch Blow Moulding („venitus, puhumine, vormimine”; edaspidi „SBM-masin”), mida kasutatakse polüetüleentereftalaadist (edaspidi „PET”) plastpudelite valmistamisel. Ta on ülemaailmne turuliider SBM­masinate tootmise ja tarnimise alal. Ta tegeleb ka kaitsemeetodite tehnoloogiaga, millega üritatakse PET muuta gaasi- ja valgustundlike toodetega kokkusobivaks, ning PET-pudelite ja väiksemal määral HDPE­pudelite villimismasinate alal.

14 Komisjon sai 18. mail 2001 teate tehingute kohta, millega Tetra omandas osaluse Sidelis.

15 Vaidlust ei ole selle üle, et kõnealused tehingud (edaspidi „koondumine” või „teatatud tehing”) kujutavad endast omandamist määruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses ja et see koondumine on määruse artikli 1 lõike 2 tähenduses ühenduse seisukohalt oluline.

16 Kuna komisjon leidis, et koondumine tekitab tõsiseid kahtlusi selle kokkusobivuses ühisturu ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepinguga, otsustas ta 5. juulil 2001 alustada määruse artikli 6 lõike 1 punktis c ette nähtud põhjalikku uurimismenetlust.

17 Komisjon edastas 7. septembril 2001 Tetrale ja Sidelile määruse artikli 18 kohaselt vastuväiteteatise, milles ta esitas põhjused, mille tõttu ta esmapilgul leidis, et teatatud tehing tuleb ära keelata. Hageja vastas kõnealusele teatisele 21. septembril 2001.

18 24. septembril 2001 saadeti Tetrale ja Sidelile täiendav vastuväiteteatis, mis puudutas täpsemalt Tetra tegevust HDPE sektoris ja millele hageja vastas 1. oktoobril 2001.

19 Hageja tegi 25. septembril 2001 vastavalt määruse artikli 8 lõikele 2 ettepaneku kohustuste võtmiseks, et lahendada esimeses vastuväiteteatises nimetatud konkurentsiprobleemid.

20 Kooskõlas määruse nr 447/98 artiklitega 14, 15 ja 16 toimus 26. septembril 2001 ärakuulamiste eest vastutava ametniku juures ärakuulamine.

21 Hageja tegi 9. oktoobril 2001 ettepaneku mitme uue kohustuse (edaspidi „kohustused”) võtmiseks, asendades 25. septembril 2001 tehtud ettepaneku.

22 Komisjon korraldas 11. oktoobril 2001 spetsiifilise turu-uuringu nende kohustuste kohta, saates 51 küsimustikku erinevatele asjaomases majandussektoris tegutsevatele isikutele (kliendid, pakenditarnijad ja konkurendid) ning oodates vastuseid 17. oktoobriks. Ta sai 34 vastust (edaspidi „turu-uuringus saadud vastused”) ja kuna ta pidas neid vastuseid tervikuna konfidentsiaalseks, koostas ta kaks mittekonfidentsiaalset kokkuvõtet, millest üks käsitles klientide ja pakenditarnijate vastuseid ja teine konkurentide vastuseid, ning saatis need hagejale.

23 Ettevõtjate koondumisi käsitlev nõuandekomitee arutas 19. oktoobri 2001. aasta koosolekul komisjoni lõppotsuse eelnõu, mis puudutas ka kohustusi, ning kiitis selle heaks.

24 Komisjon tunnistas 30. oktoobri 2001. aasta otsusega (K(2001) 3345 (lõplik) (juhtum COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel); edaspidi „vaidlustatud otsus”) teatatud tehingu määruse artikli 8 lõike 3 alusel kokkusobimatuks ühisturu ja EMP lepinguga.

25 Vaidlustatud otsus tehti Tetrale teatavaks 6. novembril 2001.

26 Vaidlustatud otsuses tehtud järelduste põhjal ning 19. novembril 2001 Tetrale vastuväiteteatise saatmisega algatatud eraldi haldusmenetluse tulemusel tegi komisjon 30. jaanuaril 2002 otsuse, milles nähti vastavalt määruse artikli 8 lõikele 4 ette meetmed, mis on vajalikud tõhusa konkurentsi tingimuste taastamiseks (juhtum COMP/M.2416 – Tetra Laval/Sidel).

Vaidlustatud otsus

27 Selleks et analüüsida, kas teatatud tehing on ühisturuga kokkusobiv, kirjeldab komisjon vaidlustatud otsuses esiteks vedelate toiduainete pakendamise sektorit ja seejärel uurib asjaomaste toodete turge ja asjaomast geograafilist turgu ning teiseks annab teatatud tehingule hinnangu konkurentsi seisukohast. Pärast analüüsi läbiviimist hindab komisjon kohustuste ulatust eelnevalt koondumisele antud konkurentsialase hinnangu seisukohast.

Vedelate toiduainete pakendamise sektor

28 Komisjon leiab, et „[teatatud] tehing mõjutab konkurentsi peamiselt vedelate toiduainete pakendamise [tööstus]sektoris”, see tähendab peamiselt vedelate piimatoodete (edaspidi „piimatooted”), puuviljamahlade ja nektarite (edaspidi „mahlad”), puuviljamaitseliste gaseerimata jookide (edaspidi „puuviljajoogid”) ning tee‑ ja kohvijookide (need neli toodet koos edaspidi „tundlikud tooted”) pakendamise sektoris, ning eelkõige selle sektori segmentides, milles pooled põhiliselt tegutsevad, see tähendab „plastmaterjal, eelkõige PET‑pakendid, ja kartong” (põhjendus 12). Komisjoni kirjelduse kohaselt on PET‑ist võimalik valmistada läbipaistvaid pudeleid. Hapniku- ja valgustundlike toodete puhul tuleb PET‑i parendada nn kaitsemeetodite abil. PET‑i pakendamise liinil on kolm etappi: kõigepealt valmistatakse „vormid”, st plasttorud, mida kasutatakse pudelite tootmiseks, seejärel valmistatakse SBM‑masinate abil (vt eespool punkt 13) pudelid ning lõpuks pudelid täidetakse (põhjendus 20). Edasi kirjeldab komisjon HDPE‑d kui „tuhmi” materjali. HDPE‑sse pakendamise liin on analoogne PET‑i omaga, kuid selle puhul on vaja pressimis-puhumis-vormimismasinaid (extrusion blow moulding machines, edaspidi „EBM‑masinad”) (põhjendus 26). Vastupidi plastmaterjali pakendamisele toimub kartongi pakendamise puhul pakendite tootmine, täitmine ja sulgemine integreeritult korraga (põhjendus 28).

29 Komisjon tuvastab oma varasema praktika põhjal selles valdkonnas mitu erinevust eelkõige aseptilistes tingimustes ja mitteaseptilistes tingimustes pakendatud toodete vahel, pakendite endi ja pakendamismasinate vahel ning olukordade vahel, kus vedelate toiduainete tootjad pakendavad toote oma ruumides või kus pakendajaks on pakenditarnijad (vt eespool punkt 12). Viimati nimetatud erinevust vähendab komisjoni sõnul siiski asjaolu, et on olemas hole-through-the-wall kokkulepped („auk läbi seina”, edaspidi „HTW-kokkulepped”), mille kohaselt valmistab pakenditarnija pudeleid kõnealuste toiduainete tootja ruumidega ühendatud ruumides ja edastab need viimase ruumidesse, selleks et tootja saaks need täita.

Asjaomaste toodete turud

30 Kuna „[teatatud] tehing mõjutab konkurentsi peamiselt vedelate toiduainete pakendamise [tööstus]sektoris”, keskendus komisjon oma analüüsis selle sektori nendele segmentidele, milles pooled põhiliselt tegutsevad, see tähendab „plastmaterjal, eelkõige PET‑pakendid, ja kartong” (põhjendus 12). Komisjon leiab, et „lõppkasutusest lähtuv segmenteerimine kujuta[b] endast vedelate toiduainete pakendamise seadmete turu uurimiseks tarvilikku analüüsivahendit” (põhjendus 44). Komisjon möönab, et „pakendamissüsteemid, milles kasutatakse erinevaid materjale, näiteks klaasi ja metallpurke, kujutavad endast konkurentsieeskirjade seisukohast eraldiseisvaid tooteturge ning et sellest tulenevalt kuuluvad PET‑i pakendamise süsteemid eraldiseisvale tooteturule” (põhjendus 53). Komisjon keeldub kategooriliselt leidmast, et „kartongil ja PET‑il ei ole ühiseid tootesegmente [või] et neil kahel materjalil ei saa olla mingit vastastikust mõju” (põhjendus 53). Seetõttu asub komisjon uurima „nende kahe materjali vastastikust mõju ja PET‑i tulevast kasvu lõppkasutamise nendes segmentides, milles tavapäraselt kasutatakse kartongi” (põhjendus 53).

31 Kartongi pakendamise kohta leiab komisjon, et kuna kartong on läbipaistmatu, „on see järelikult sobiv hapniku- ja valgustundlike toodete pakendamiseks, kuid seda ei saa kasutada gaseeritud jookide puhul”. Mis puudutab PET‑pakendeid, siis need „on läbipaistvad ja sobivad gaseeritud jookide jaoks, kuid need on seni olnud vähem sobivad hapniku- ja valgustundlike toodete pakendamiseks (põhjendus 55). Komisjon rõhutab, et „PET on materjal, mis sobib kõikide selliste toodete pakendamiseks, mida seni on pakendatud kartongi”, st ka tundlike toodete pakendamiseks, ning järeldab, et „PET võib sellest tulenevalt olla konkureeriv asendusmaterjal kõikide kartongi pakendatavate toodete puhul” (põhjendus 57, originaalis alla joonitud). Sellegipoolest on need tooted üksteisest erinevad, kuna „toote iseloomulikud omadused tingivad mõnevõrra erinevate pakendamislahenduste valiku (mahlad on suure happesisaldusega, samal ajal kui piimatoodete happesisaldus on väike, puuviljajoogid ja jäätee ei nõua hapniku vastu nii tugevaid kaitsemeetodeid kui mahlad)” (põhjendus 58).

32 Mis puudutab PET‑i ja prognoositavat kasvu selle materjali kasutamisel tundlike toodete jaoks, siis lükkab komisjon tagasi Tetra väite, et „[PET‑i] kasutamine on väga piiratud ja see ei kasva tulevikus märkimisväärselt” (põhjendused 59–148). Komisjon täpsustab, et „kõige kiiremini kasvanud PET‑i segment on vee ja gaseeritud jookide segment ning seda peamiselt põhjusel, et klaasi pakendamiselt on üle mindud PET‑i pakendamisele”, ning et „[t]arbijatele ja tootjatele meeldib PET” (põhjendus 55, joonealune märkus nr 22). Komisjon märgib, „et juba praegu on võimalik värsket piima, maitsestatud piima, jääteed, toormahlasid, pika säilivusajaga (kuumtöödeldud) mahlasid, puuviljamaitselisi gaseerimata jooke ja isotoonilisi jooke PET‑i pakendada ja selles materjalis turustada” ning et PET‑i kasutamine tekitab jätkuvalt tehnilisi probleeme ainult kahe segmendi puhul, milleks on „aseptilised mahlad ja aseptiline maitsestamata kõrgkuumutatud (UHT) piim” (põhjendus 61). Viidates arvudele, mis turu-uuringute büroo Canadean esitas Tetra nimel, märgib komisjon, et kuigi PET‑i kasutamine ei ole piimatoodete ja mahlade puhul hetkel eriti märkimisväärne (st 0,5% nendes kahes segmendis 2000. aastal), „on olukord […] väga erinev puuviljajookide ning tee‑ ja kohvijookide segmentides, mis ei nõua samasuguseid kaitsemeetodeid nagu piimatooted ja mahlad” ja mille puhul PET „on juba hõivanud suuremad turuosad” (põhjendus 69) (st 2000. aastal 20% puuviljajookide puhul ja 25% tee‑ ja kohvijookide puhul).

33 Ajavahemiku 2000–2005 osas jõuab komisjon oma turu-uuringu, Canadeani turu-uuringu ja „sõltumatute uuringute” (põhjendus 104), st PCI, Warricki ja Pictet’ uuringute põhjal järeldusele, „et PET ja kartong kattuvad juba suures osas puuviljajookide ning tee‑ ja kohvijookide segmentides” ning et „PET hõivab kartongi arvel ka edaspidi turuosi [nendes] segmen[tides]”, nii et „ettevaatliku hinnangu põhjal, mille kohaselt on PET‑i osakaal 2005. aastaks kõigis nendes segmentides 30%, kasutatakse seda materjali 800 miljoni liitri tee‑ ja kohvijookide (sh isotoonilised joogid) ja 1 miljardi liitri puuviljajookide pakendamiseks” (põhjendus 144). Komisjon lisab, et „[k]aitsemeetodite tehnoloogia ja PET‑i aseptilise villimise parendamine peaks tugevdama selle materjali positsiooni nelja [tundliku] toote segmendis” ning et „PET‑i kasutamine kasvab piimatoodete ja mahlade segmendis oluliselt järgmise viie aasta jooksul” (põhjendus 146). Komisjoni sõnul „on realistlik eeldada, et 2005. aastaks on PET‑i turuosa värske piima puhul vähemalt 10–15% ning maitsestatud piimajookide ja muude jookide puhul 25%”, kuid et „PET‑i kasutamine UHT‑piima jaoks (mis kujutab endast ligikaudu 50% kogu piimaturust EMP‑s) ei ole kindel” (põhjendus 147). Rõhutades PET‑i „olulist potentsiaali” „vähemalt aseptiliselt pakendatud piima nišisegmendis ja selliste kõrgema hinnaklassiga toodete segmendis nagu üksikud portsjonid”, leiab komisjon, et „[k]ui PET saavutab 2005. aastaks vähemalt 15% värske piima puhul, 25% muude piimajookide puhul ja ainult 1% UHT‑piima puhul, kasutatakse seda materjali ligikaudu 3 miljardi liitri pakendamiseks aastas (mis moodustab ligikaudu 9% tervest Euroopa [piimatoodete] turust)” (põhjendus 147). Mis puudutab mahlu, siis leiab komisjon, et „on realistlik eeldada, et PET saavutab 2005. aastaks vähemalt 20% suuruse osa tervest EMP mahlaturust”, isegi kui selline kasv on peamiselt „klaasilt olulises osas PET‑ile ülemineku tagajärg” (põhjendus 148).

34 Mis puudutab PET‑i ja kartongi vahelist konkurentsi sektorites, milles esineb kattumisi, siis järeldab komisjon, et „kartongi pakendamise süsteemid ja PET‑i pakendamise süsteemid (ja seega kummagi materjali pakendamisseadmed) kujutavad endast eraldiseisvaid tooteturge” (põhjendus 163). Komisjon tõdeb, et „kuigi nende kahe süsteemi vastastikune asendatavus ei ole käesoleval ajal turu määratlemiseks piisavalt tegelik ega vahetu (teisisõnu need kaks süsteemi asendavad teineteist üksnes vähesel määral), võib olukord tulevikus muutuda, kui PET‑i kaitsemeetodid paranevad ja kui nende kahe materjali hinnad teineteisele lähenevad” (põhjendus 163). Lähenemine võib olla isegi selline, et need kaks süsteemi võivad tulevikus „moodustada konkurentsieeskirjade seisukohast ühtse tooteturu” (põhjendus 163).

35 Komisjon uurib seejärel „iga süsteemi spetsiifiliste seadmete” segmente, selleks et kindlaks teha, „kas kõikide seadmete puhul on olemas eraldiseisev tooteturg” (põhjendus 164).

36 PET‑i pakendamise süsteemide kohta leiab komisjon, et kuna tundlikel toodetel on iseloomulikud tunnused ja kuna esineb hinnadiskrimineerimise võimalus, siis on SBM-masinate puhul „olemas eraldiseisev turg iga erineva kliendigrupi jaoks vastavalt lõppkasutusele ning seda eriti neljas „tundlike” jookide segmendis: piimatooted, mahlad, puuviljajoogid ning tee‑ ja kohvijoogid (põhjendus 188). Komisjon leiab, et erinevad kaitsemeetodid kuuluvad alles tekkivale turule, kuid mõned meetodid võivad tema meelest moodustada tulevikus eraldiseisva turu (põhjendused 198 ja 199). Samuti on olemas kaks eraldiseisvat turgu aseptilise ja mitteaseptilise PET‑i villimise masinate jaoks (põhjendus 204) ning PET‑vormid moodustavad veel ühe eraldiseisva turu (põhjendus 206).

37 Kartongi pakendamise süsteemide kohta tõdeb komisjon, et on olemas konsensus asjaolu suhtes, et „esineb neli eraldiseisvat […] tooteturgu: aseptilise kartongi pakendamise masinad, aseptiline kartong, mitteaseptilise kartongi pakendamise masinad ja mitteaseptiline kartong” (põhjendus 209).

Asjaomane geograafiline turg

38 Asjaomane geograafiline turg on määratletud EMP turuna, „arvestades, et [PET‑i pakendamise seadmete] tarnijad tegutsevad kogu EMP territooriumil ning et nad on võimelised tarnima ja tarnivad ka tegelikult oma seadmeid piiriüleselt” (põhjendused 210 ja 211).

Teatatud tehingu hindamine konkurentsi seisukohast

39 Koondumisele konkurentsi seisukohast antud hinnang sisaldub üksikasjalikus analüüsis (põhjendused 213–408), mis on üldjoontes järgmine:

„213 Komisjoni läbiviidud uurimine ja analüüs näitasid, et koondumine võib tugevdada Tetra valitsevat seisundit aseptilise kartongi pakendamise masinate ja aseptilise kartongi turul ning luua valitseva seisundi PET‑i pakendamise seadmete turul ja eelkõige (väikese ja suure võimsusega) SBM‑masinate turul „tundlike” lõpptoodete segmentides (piimatooted, mahlad, puuviljajoogid ning tee‑ ja kohvijoogid).

214 Uue üksuse tulevane turgu valitsev seisund kahel väga lähedasel turul ning selle oluline seisund kolmandal turul (EBM‑masinad ja HDPE‑sse villimise masinad) võivad tugevdada tema seisundit mõlemal turul, luua takistusi turuletulekuks, vähendada olemasolevate konkurentide tähtsust miinimumini ning tuua kaasa „tundlike” toodete aseptilise ja mitteaseptilise pakendamise kogu turu monopolistliku struktuuri EMP‑s.”

40 Oma analüüsi põhjendamiseks tõdeb komisjon esiteks, et kartongi pakendamise turul on toimunud väga vähe muutusi alates Esimese Astme Kohtu 6. oktoobri 1994. aasta otsusest kohtuasjas T‑83/91: Tetra Pak vs. komisjon (EKL 1994, lk II‑755), mis jäeti apellatsiooniastmes muutmata Euroopa Kohtu 14. novembri 1996. aasta otsusega kohtuasjas C‑333/94 P: Tetra Pak vs. komisjon (EKL 1996, lk I‑5951; edaspidi „kohtuotsused Tetra Pak II”). Komisjon leiab seega, et 2000. aastal on Tetral EMP‑s turgu valitsev seisund kartongi pakendamise masinate ja aseptilise kartongi turul, omades 80% suurust turuosa (põhjendused 219 ja 223), ning „juhtiv” seisund kartongi pakendamise masinate ja mitteaseptilise kartongi turul, omades [50–60%]( ) suurust turuosa (põhjendused 229 ja 231). Teiseks, tunnistades, et Sidelil ei ole valitsevat seisundit SBM-masinate turul, leiab komisjon, et Sidelil on „juhtiv” seisund, kuna ta on „ainus ettevõtja, kes on võimeline tarnima kogu SBM-masinate valikut alates kõige väiksemast võimsusest kuni kõige suurema võimsuseni, kasutades alati kõige arenenumat roteeruvat tehnoloogiat” (põhjendus 248). Märkides, et „selle tähtsus, et villimine toimub tõhusalt koos puhumise ja vormimisega, et tagada puhas või ülipuhas pakendamisprotsess, on eriti selge „tundlike” toodete puhul nagu piim ja puuviljamahlad” (põhjendus 249), tõdeb komisjon, et Sidel toodab aseptilisi ja mitteaseptilisi villimismasinaid (põhjendus 250) ning et tal on uuenduslik „kombineeritud” tehnoloogia, mis võimaldab tal integreerida ühte masinasse puhumise, villimise ja korkimise toimingud (põhjendus 254). Komisjon järeldab sellest, et Sidelil on „SBM-masinate turul juhtiv seisund” ja „tugev seisund” muude PET‑i pakendamise seadmete osas, eriti „aseptiliste villimismasinate, abiseadmete ja nendega seotud teenuste osas” (põhjendus 259).

41 Mis puudutab Tetra valitseva seisundi tekkimist PET‑i turul ja selle tugevnemist kartongiturgudel, siis mainitakse vaidlustatud otsuses esiteks koondumise horisontaalset ja vertikaalset mõju, teiseks „kangiefekti” (leveraging), mida kartongiturud avaldavad PET‑i turule, kolmandaks tagajärgi, mis tekivad kartongiturgudel, kui kaob PET‑i turult lähtuv konkurentsisurve, ning neljandaks üldist mõju kartongi ja PET‑i turgudele.

42 Esiteks leiab komisjon horisontaalse mõju kohta, et arvestades, et mõlemad osalised tegutsevad kolmel eraldiseisval tooteturul: „(väikese võimsusega) SBM‑masinate, kaitsemeetodite tehnoloogia ja aseptilise PET‑i villimise masinate turul” (põhjendus 263), tugevdaks teatatud tehing uue üksuse seisundit neil kolmel turul. Mööndes küll, et kõnealune seisund ei ole turgu valitsev, rõhutab komisjon siiski, et võib eeldada, et teatav „valitsev tase” saavutatakse, „kuna koondumise tulemusel tekkiva üksuse valitsevat seisundit aseptilise kartongi pakendamise seadmete ja aseptilise kartongi sektoris kasutatakse kangiefekti tekitamiseks” (põhjendus 263).

43 Teiseks on komisjon seisukohal, et „oluline vertikaalne mõju”, mis tuleneb „uue üksuse vertikaalsest integreerumisest kolme pakendamissüsteemi (kartong, PET ja HDPE)”, võib „kaasa tuua sõltumatute pakenditarnijate vertikaalse väljatõrjumise” (põhjendus 291). Selline väljatõrjumine tuleneb koondumisega loodavast struktuurist, milles (põhjendus 292):

„i) koondumise tulemusel tekkiv üksus on ainus vertikaalselt integreeritud äriühing, kes tegeleb vedelate toiduainete pakendamisega kartongi (kartongi pakendamise masinad ja kartongirullid), HDPE‑sse (EBM‑masinad ja HDPE‑pudelid) ja PET‑i (SBM-masinad, kaitsemeetodite tehnoloogia, aseptilise villimise masinad, vormid ja pudelid); ii) koondumise tulemusel tekkiva üksuse kahesus pakenditarnijate varustaja ja konkurendina võib turul tekitada turustuskanalite konflikti (channel conflict). Koondumise tulemusel tekkiv üksus võib kasutada oma tugevat seisundit SBM-masinate tarnijana pakenditarnijatele, kes on teatud määral Sidelist sõltuvad, nende kulude suurendamiseks ja turul nende kui vormide ja võtmed-kätte-seadmete tarnijate tähtsuse vähendamiseks. Tetra/Sidelil võib olla võimalik pakkuda SBM‑masinaid ja vorme koos, tuginedes näiteks Tetra kaubandusstrateegia edule kartongi valdkonnas: ta võib pakkuda SBM‑masinaid madala hinnaga ning katta oma kulud seeläbi, et seob kliendi pikaajalise lepinguga standardvormide ja kaitsemeetoditega töödeldud vormide tarne kohta. Koondumise tulemusel tekkiv üksus võib ka pakkuda oma klientidele võtmed-kätte-seadmeid, kasutamata pakenditarnijaid”.

44 Edasi rõhutatakse Tetra vertikaalse integreerituse ulatust kartongiturgudel, kus tema „kaubanduspoliitika on selline, et ta pakub oma klientidele integreeritud lahendusi masinate ja kartongi (rullide või lõigatud tükkidena) kujul” (põhjendus 296), esiteks HDPE turul, kus ta toodab tänu kokkuleppele Graham Engineering Corporation’iga EBM‑masinatel HDPE‑pudeleid ja tarnib neid klientidele pakenditarnijana HTW-kokkulepete alusel, ning teiseks PET‑i turul. Viimati nimetatud turu kohta märgib komisjon, et Tetra on „suuruselt kolmas sõltumatu vormide tarnija maailmas ning talle kuulub 10% suurune turuosa”, et ta kavandab „toota piiratud arvu valmis PET‑pudeleid, mida on parendatud kaitsemeetodite tehnoloogia abil, mille on patenteerinud Glaskin”, ning et alates 1999. aastast „tegutseb ta oma tütarettevõtja Novembal vahendusel plastpudelite sulgemissüsteemide turul”, millest „aastal 2000 kuulub talle [10–20%] suurune turuosa EMP‑s” (põhjendus 298). See integreeritus eristab teda Sidelist, kes „ei ole vertikaalselt integreeritud äriühing” (põhjendus 293). Koondumise tulemusel tekkiv üksus „võib siiski turul tekitada turustuskanalite konflikti, võttes arvesse, et see uus üksus oleks korraga nii pakenditarnijate varustaja kui ka nende konkurent” (põhjendus 301), ja tal võib „õnnestuda pakenditarnijate tähtsust vähendada, pakkudes SBM‑masinaid ja vorme koos ning samuti võtmed-kätte-seadmeid” (põhjendus 312). Samuti võib see üksus „pakenditarnijad nendelt tegevusaladelt välja tõrjuda, keeldudes neile SBM‑masinaid tarnimast või suurendades nende kulusid ja soodustades oma integreeritud tegevust” (põhjendus 318). Mis puudutab Tetra otsust lahkuda vormide turult, siis leiab komisjon, et see „ei tähenda siiski, et kõnealused vertikaalsed probleemid põhjustaksid iseenesest turgu valitseva seisundi tekkimise PET‑i pakendamise seadmete või vormide turul” (põhjendus 324).

45 Komisjon esitab seejärel üksikasjalikult (põhjendused 325–389) põhjused, mille tõttu ta tunneb muret selle pärast, et uus üksus hakkab oma valitsevat seisundit kartongiturgudel „kangiefekti abil” ära kasutama PET‑i pakendamise seadmete turul, selleks et „valitseda sellel turul ka „tundlike” lõpptoodete osas” (põhjendus 328). Tema meelest piisab sellest, et Tetra/Sidelil on selline võimalus, selleks, et koondumine oleks ühisturuga kokkusobimatu. Seega ei lähtu komisjoni mure mitte Sideli praegusest seisundist SBM‑masinate turul, vaid „Tetra valitsevast seisundist kartongiturul” (põhjendus 328, originaalis alla joonitud). Viidates muu hulgas kartongpakendite ja PET‑pakendite tootmise seadmete turgude vahelistele tihedatele seostele, tõdeb komisjon, et koondumine „looks turustruktuuri, mis oleks äärmiselt soodne konkurentsivastaste tagajärgede tekkimiseks, kuna koondunud üksusel oleks [kõnealustel] turgudel korraga nii valitsev seisund kui ka juhtpositsioon” (põhjendus 330).

46 Komisjoni analüüs „keskendub neljale punktile” (põhjendus 331). Esiteks kuuluvad kartongi ja PET‑i pakendamise süsteemid „väga lähedastele turgudele, millel on ühised kliendid”. Teiseks, võttes arvesse PET‑i tulevast kasvu tundlike toodete uutes segmentides, võimaldaks koondumine uuel üksusel omandada valitseva seisundi PET‑i turul, kasutades ära Tetra praegust valitsevat seisundit kartongiturgudel. Kolmandaks tugevdaks koondumine Tetra valitsevat seisundit kartongiturgudel. Neljandaks kindlustaks kahe turgu valitseva seisundi ühendamine uue üksuse seisundit tundlike toodete pakendamise sektoris ning eelkõige aseptiliste pakendite sektoris, tugevdades seeläbi mõlemat turgu valitsevat seisundit.

47 Komisjon toob oma analüüsi põhjenduseks välja asjaolu, et teatatud tehing on Tetra jaoks strateegilise tähtsusega, et Tetral oleks võimalus ja tahe kangiefekti rakendada, et uue üksuse muud konkurendid ei oleks võimelised temaga erinevatel tasanditel võistlema ning lõpuks et Tetra võiks rakendada hinnadiskrimineerimist.

48 Mis puudutab võimalust ja tahet kasutada kangiefekti, siis järeldab komisjon, et „koondumise tulemusel tekkiv turustruktuur soodustaks eriti kangiefekti” (põhjendus 359):

„a) Tegemist oleks ühiste klientidega, kelle nõudlus puudutaks korraga nii kartongi kui PET‑i pakendamise süsteeme, selleks et pakendada „tundlikke” vedelikke.

b) Tetral on eriti tugev valitsev seisund aseptiliste kartongpakendite turul ning talle kuulub enam kui [80–90%] turust ja tal on temast sõltuvad kliendid.

c) Tetra/Sidel alustaks tugevalt juhtpositsioonilt PET‑i pakendamise süsteemide turul, eriti SBM‑masinate osas, [60–70%] suuruse turuosaga.

d) Tetra/Sidelil oleks võimalik oma tegevus suunata valikuliselt teatavatele klientidele või klientide gruppidele, kuna turustruktuur võimaldab hinnadiskrimineerimist.

e) Tetra/Sidelil oleks majanduslikel kaalutlustel suur tahe kasutada kangiefekti. Kuna kartong ja PET on tehnilisest küljest üksteist asendavad tooted, siis juhul, kui klient läheb üle PET‑ile, on ta kartongi jaoks kadunud, kuna ta kas loobus osaliselt kartongi kasutamisest või ei läinud üle kartongile osa toodangu puhul, mis varem pakendati muudesse pakkematerjalidesse. See annab täiendava ajendi hankida see klient PET‑i jaoks, et kõnealust kaotust heastada. Seetõttu saaks Tetra/Sidel, kasutades oma praegust seisundit kartongiturgudel, mitte ainult tugevdada oma turuosa PET‑i puhul, vaid ka takistada kartongiturul võimaliku kahjumi tekkimist või kompenseerida võimaliku kahjumi.

f) Tetra/Sideli konkurendid nii kartongi pakendamise seadmete turul kui PET‑i pakendamise seadmete turul on palju väiksemad ettevõtjad, kuivõrd kõige olulisema konkurendi turuosa on kartongi pakendamise masinate või SBM‑masinate turul üksnes [10–20%].”

49 Kangiefekti kasutamise viisid põhinevad valitseval seisundil, mis Tetral on käesoleval ajal aseptilise kartongi turul (põhjendus 364):

„[Seda seisundit] mitmeti ära kasutades saaks Tetra/Sidel võimaluse siduda kartongi pakendamise seadmete ja tarvikute müük PET‑i pakendamise seadmete müügiga ning võimaluse korral ka vormide (eelkõige „kaitsemeetodite” tehnoloogia abil töödeldud vormide) müügiga. Tetra/Sidel saaks ühtlasi avaldada survet või kasutada stiimuleid (nagu turult väljatõrjuvad hinnad või hinnasõda ja püsikliendi allahindlused), et temalt kartongi ostvad kliendid ostaksid PET‑i pakendamise seadmeid ja võimaluse korral ka vorme Tetra/Sidelilt, mitte tema konkurentidelt või pakenditarnijatelt.”

50 Komisjon meenutab samuti, et „paljusid kliente, kellel on jätkuvalt vaja kasutada kartongpakendeid oma osade toodete tarbeks, võidakse sundida või kallutada ostma nii kartongi pakendamise seadmeid kui PET‑i pakendamise seadmeid ühelt ja samalt tarnijalt” ning et „kliendid, kellel on Tetraga pikaajalised lepingud kartongpakendite vajaduse katmiseks, on eriti mõjutatavad” (põhjendus 365) sellise survega.

51 Kangiefekti kasutamise tõttu võidakse Tetra/Sideli konkurendid tundlike toodete jaoks mõeldud SBM‑masinate turult välja tõrjuda ning seda järgmistel põhjustel (põhjendus 369):

„a) on väheoluline, et konkurentidele jääb võimalus müüa segmentides, milles ei toimu seotud müüki (näiteks vesi või alkoholivabad gaseeritud joogid), kuna võimalik on hinnadiskrimineerimine ja tegevuse suunamine spetsiifilistele kliendirühmadele, mis toob kaasa asjaomaste turgude segmenteerumise vastavalt toodete kasutusviisile; b) „tundlike” toodete segmendid hõlmavad väga keerulisi vedelikke, mis nõuavad väga erilisi PET‑i pakendamise liine, millel kasutatakse muu hulgas „kaitsemeetodite” tehnoloogiat ja aseptilise villimise masinaid või ka aseptilisi SBM‑masinaid [mille puhul on kombineeritud puhumine, villimine ja korkimine]. Konkurentidel puudub piisav ajend PET‑i pakendamise seadmete kõrgtehnoloogia sektoritesse investeerimiseks ja nendes konkureerimiseks [… ning] seetõttu tõrjutakse nad välja nn uue ajastu PET‑i turgudelt”.

52 Lisaks võidakse nad välja tõrjuda ka „ülejäänud SBM‑masinate turult” (põhjendus 370).

53 Selline tagajärg on komisjoni arvates seda tõenäolisem, et uue üksuse konkurentide seisund on nõrk ja selle üksuse klientide ostujõud on väike. Komisjoni meelest on kõnealuste konkurentide seisund kõige „olulisem” küsimus ning ta leiab, et kuigi Sideli kolm konkurenti suure võimsusega SBM‑masinate turul võivad Sideli pakkumistega kaasa minna, on siiski selge, et „tema konkurentidel ei ole valitsevat seisundit kartongi pakendamise turul, nagu see on uuel üksusel” (põhjendus 372). Ta täpsustab:

„Kontsernile SIG, kes on kolmest konkurendist ainus, kes tegutseb nii kartongi kui PET‑i turul, kuulub üksnes mitte üle [10–20%] kartongi pakendamise masinate ja SBM‑masinate turust. SIG‑il ei ole kõiki PET‑i pakendamise seadmeid, mis oleksid uuel üksusel, ning tal puudub ka „kaitsemeetodite” tehnoloogia, mis on oluline vahend uutes PET‑toodete segmentides tegutsema asumiseks. Ükski teine pakendamisseadmete tarnija ei ole võimeline pakkuma korraga nii kartongi pakendamise seadmeid kui ka PET‑i pakendamise seadmeid.”

54 Ta järeldab sellest, „et kartongi pakendamise turgu valitsevat seisundit omava äriühingu Tetra ja PET‑i pakendamise seadmete turul juhtiva seisundiga äriühingu Sidel ühendamisega looks kavandatud koondumine turustruktuuri, mis annaks uuele üksusele ajendi ja vajalikud vahendid selleks, et muuta juhtiv seisund, mis tal on PET‑i pakendamise seadmete turul ja eelkõige „tundlike” toodete puhul kasutatavate (väikese ja suure võimsusega) SBM‑masinate turul, turgu valitsevaks seisundiks”, mis tooks kaasa „konkurentsivastaseid tagajärgi kogu SBM‑masinate turul” (põhjendus 389).

55 Mis puudutab väidetavat mõju kartongiturule, siis leiab komisjon, et koondumine „tooks kaasa sellise turustruktuuri loomise, mis võimaldaks Tetral tugevdada oma praegust valitsevat seisundit kartongi pakendamise turul, kõrvaldades olulise konkurentsisurve allika”, sellel oleks aga „rasked negatiivsed tagajärjed kartongi pakendamise sektoris” (põhjendused 390 et 391). Siinkohal toob komisjon esile vajaduse olla eriti ettevaatlik, kui tegemist on juba niigi äärmiselt tugeva turgu valitseva seisundi tugevnemisega, nagu käesolevas asjas.

56 Komisjon leiab, et kui koondumist ei toimu, on PET‑i sektoris tegutsevate äriühingute – eelkõige Sideli ja pakenditarnijate – äristrateegia suunatud PET‑i kasutamise mahu suurendamisele kartongi arvel. Ta väidab, et asjakohatu on Tetra argument, et Sidel on võimeline mõjutama vaid SBM‑masinate hindu, mis moodustavad väga väikese osa pakendamise kogukulust, kuna oluline on hoopis Tetra võimalus mõjutada nii kartongi pakendamise masinate kui ka kartongtoodete hindu.

57 Kui koondumine ei leia aset, „toimub PET‑i sektoris [tegutsevate] äriühingute vahel tõenäoliselt elav konkurents, et kartongi arvel turgu hõivata” (põhjendus 398). Võib eeldada, et „Tetra kaitseb visalt oma seisundit, püüdes parendada lahendusi, mida ta pakub kartongi pakendamisel, uuenduste, tehnoloogia täiustamise, kartongpakendite uute vormide ja sulgemismehhanismide abil ning teatud juhtudel kartongi hinna alandamise abil”, nagu ta tegi seda varem, kui ta tootis „uusi lihtsamini kasutatavaid kartongpakendeid, nagu keeratava korgiga gable top kartongpakend” (põhjendus 398). Koondumine mitte ainult kõrvaldaks Tetra vajaduse sellises konkurentsis osaleda, vaid ka võimaldaks tal „suures osas kontrollida kartongilt PET‑ile üleminekut” (põhjendus 399). Nii võiks ta ühelt poolt säilitada „oma kartongpakendite hindade praeguse kõrge taseme klientide või osa teatavatele sellistele klientidele mõeldud toodangu puhul, kes ei saa täielikult või osaliselt PET‑ile üle minna tarbijate eelistuste, üleminekuga kaasnevate kulude või pikaajaliste lepingute tõttu”, jättes endale teiselt poolt PET‑ile üle minna soovivate klientide puhul „võimaluse mõjutada nende otsust pakendamismasinate valikul, näiteks määrates kindlaks ülemineku hetke või pakkudes välja kohaseid ja eritellimusel väljatöötatud lahendusi, mistõttu oleks tal võimalik suurendada oma turuosa PET‑i pakendamise seadmete valdkonnas” (põhjendus 399). Seeläbi võiks Tetra endale haarata „olulise eelise, mis on hetkel tema peamisel konkurendil kontsernil SIG, kes on maailmas ainus teine äriühing, kes toodab ja müüb korraga nii kartongi pakendamise seadmeid kui ka PET‑i pakendamise seadmeid” (põhjendus 400).

58 Lisaks leiab komisjon, et „[a]sjaolu, et uuel üksusel [on] valitsev seisund kahel väga lähedasel turul (kartongi ja PET‑i pakendamise seadmed) ja et ta on olulisel määral esindatud ka kolmandal turul (HDPE), võimaldaks tal omada eriti tugevat seisundit asjaomaste lõpptoodete ([piimatooted], mahlad, [puuviljajoogid], tee‑ ja kohvijoogid) pakendamise sektorites” (põhjendus 404). See tugevdaks ka Tetra juba niigi „väga tugevat” seisundit (põhjendus 407) tundlike toodete pakendamise sektoris ja looks Tetra/Sideli konkurentidele turuletuleku tõkkeid, mis võimaldaks viimasel „vähenda[da] [kõnealuste] konkurentide tähtsust ja tugevda[da] oma valitsevat seisundit asjaomastel kartongi pakendamise seadmete ja PET‑i pakendamise seadmete turgudel, eelkõige „tundlike” toodete pakendamisel kasutatavate SBM‑masinate alal” (põhjendus 408).

Kohustused

59 Vaidlustatud otsuse lisas esitatud kohustused sisaldavad komisjoni kokkuvõtte kohaselt järgmisi kohustusi (põhjendus 410): „a) Tetra tegevuse võõrandamine SBM‑masinate valdkonnas; b) Tetra tegevuse võõrandamine PET‑vormide valdkonnas; c) Sideli kui eraldiseisva äriühingu hoidmine lahus äriühingutest Tetra Pak ning asutamislepingu artikli 82 alusel juba võetud parandusmeetmete jõussejätmine; d) litsentsi andmine Sideli SBM-masinate jaoks, mis on mõeldud „tundlikke” tooteid pakendavatele klientidele ja pakenditarnijatele”. Komisjon leiab, et neist „ei piisa PET‑i pakendamise seadmete ja kartongi pakendamise seadmete turgudel tuvastatud peamiste konkurentsiprobleemide kõrvaldamiseks” (põhjendus 424). Tetra tegevusalade väljapakutud võõrandamisel SBM‑masinate ja PET‑vormide valdkonnas oleks vaid „minimaalne mõju uue üksuse seisundile”, samal ajal kui Sideli tegevust tundlike toodete jaoks mõeldud SBM-masinate valdkonnas puudutav litsents oleks mitte ainult ebapiisav kõnealuste probleemide kõrvaldamiseks, vaid ei kujutaks endast ka „tõhusat lahendust” (põhjendus 424). Nimetatud litsents „võib tegelikult tekitada turul isegi keerulisi mehhanisme, mis toovad kaasa turu kunstliku reguleerimise” (põhjendus 424). Mis puudutab kahte kohustust, mis on seotud Sideli tegevuse eraldamisega Tetra omast ja EÜ artikli 82 järgimisega, siis neist „ei piisa selleks, et lahendada koondumise tagajärjeks olevast turustruktuurist tekkivad probleemid” (põhjendus 424).

60 Kuna kohustused on „kokku võttes ebapiisavad selleks, et lahendada tekkivad konkurentsiprobleemid”, leiab komisjon, et kohustused „ei saa seetõttu olla lubava otsuse aluseks” (põhjendus 451).

61 Sellest tulenevalt on vaidlustatud otsuse artiklis 1 sätestatud:

„Tunnistada koondumine, millest Tetra Laval BV […] teatas komisjonile 18. mail 2000 ja mis võimaldaks tal saada täieliku kontrolli ettevõtja Sidel SA üle, ühisturu ja EMP lepinguga kokkusobimatuks.”

Menetlus

62 Hageja esitas vaidlustatud otsuse peale hagi, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 15. jaanuaril 2002.

63 Hageja esitas samal päeval saabunud dokumendis vastavalt kodukorra artiklile 76a ka taotluse kohtuasja lahendamiseks kiirendatud menetluses. Märkustes, mis komisjon esitas 5. veebruaril 2002 kõnealuse taotluse kohta, leidis ta, et taotlus on põhjendatud.

64 Esimese Astme Kohtu esimene koda, kellele kohtuasi oli määratud, otsustas 6. veebruaril 2002 asja lahendada kiirendatud menetluses.

65 Komisjon esitas kostja vastuse 12. märtsil 2002.

66 Hagiavalduses, mis saabus Esimese Astme Kohtu kantseleisse 19. märtsil 2002 ja mis registreeriti numbri T‑80/02 all, palus hageja tühistada 30. jaanuari 2002. aasta otsuse (vt eespool punkt 26) ja liita käesoleva kohtuasja kohtuasjaga T‑80/02. Tetra palus samal päeval saabunud eraldi dokumendis ka kohaldada kiirendatud menetlust kohtuasjas T‑80/02 ning komisjon nõustus selle taotlusega märkustes, mis ta esitas taotluse kohta 3. aprillil 2002. Ka see kohtuasi määrati Esimese Astme Kohtu esimesele kojale.

67 Menetlust korraldavate meetmete raames, mis on ette nähtud kodukorra artikli 64 lõike 3 punktis e, paluti pooltel 19. märtsil 2002 osaleda 4. aprillil 2002 mitteametlikul koosolekul ettekandja-kohtuniku juures.

68 Mitteametlikul koosolekul nõustus hageja sellega, et tema taotlus käesoleva kohtuasja liitmiseks kohtuasjaga T‑80/02 loetakse tagasivõetuks, kui kohtuistungid kummaski kohtuasjas toimuvad vahetult üksteise järel ja kui kohtuotsused tehakse kiirendatud menetluses ühel ja samal kuupäeval. Pooltele anti sellel koosolekul luba esitada oma kohtukõne märkmed hiljemalt üks nädal enne kummagi kohtuasja suulise menetluse algust.

69 Esimese Astme Kohtu esimene koda rahuldas 18. aprillil 2002 kohtuasjas T‑80/02 kiirendatud menetluse taotluse ning määras nende kahe kohtuasja kohtuistungite toimumise ajaks järjestikused kuupäevad 26. ja 27. juuni 2002.

70 Esimese Astme Kohtu esimene koda otsustas 10. juuni 2002. aasta istungil ettekandja-kohtuniku ettekande põhjal alustada suulist menetlust ja palus menetlust korraldava meetmena pooltel vastata soovitavalt enne kohtuistungit kohtukõne märkmete esitamiseks määratud tähtaja jooksul või kui see ei ole võimalik, siis kohtuistungil teatavale hulgale kirjalikele küsimustele, mis saadeti 11. juuni 2002. aasta kirjaga (edaspidi „kirjalikud küsimused”). Samuti paluti komisjonil esitada üks dokument.

71 Pooled saatsid 19. juunil 2002 Esimese Astme Kohtu kantseleisse oma kohtukõne märkmed. Hageja kohtukõne märkmed sisaldasid taotlust teatavates kohtuasja toimikus olevates dokumentides sisalduvate teatavate andmete konfidentsiaalsena käsitlemise kohta ning komisjon ei eitanud oma märkmetes nende andmete konfidentsiaalsust. Pooled vastasid samal päeval ka kirjalikele küsimustele ning komisjon esitas nõutud dokumendi.

72 Kuna Esimese Astme Kohtu esimese koja ühel kohtunikul esines takistus käesoleva asja arutamisel osalemiseks, määras Esimese Astme Kohtu president 24. juunil 2002 kodukorra artikli 32 lõike 3 alusel koja koosseisu täiendamiseks kotta kohtunik J. Pirrungi ning lükkas planeeritud kahe kohtuistungi aja edasi 3. ja 4. juulile 2002.

73 Hageja täiendas 24. juuni 2002. aasta kirjaga konfidentsiaalsena käsitlemise taotlust kohtuasja toimikus sisalduvate teatavate andmete osas.

74 Samal päeval palus ta eraldi kirjas, et toimikusse esitataks üks dokument, mille ärakiri oli komisjonil juba olemas. Tegemist on Sideli nõukogu juhtimisaruandega „Rapport de gestion du Conseil d’administration” majandusaasta 2001 kohta (edaspidi „Sideli juhtimisaruanne”). Taotlus rahuldati Esimese Astme Kohtu esimese koja 26. juuni 2002. aasta otsusega.

75 Ettekandja-kohtuniku täiendava ettekande alusel otsustas Esimese Astme Kohtu esimene koda oma 27. juuni 2002. aasta istungil paluda komisjonil esitada mitmesuguseid dokumente, täpsemalt Canadeani, PCI, Warricki ja Pictet’ uuringud, ning vastata kahele täiendavale kirjalikule küsimusele (edaspidi „täiendavad kirjalikud küsimused”).

76 Komisjon andis 1. juulil 2002 oma vastused täiendavatele kirjalikele küsimustele ning esitas nõutud dokumendid. Kõik kõnealused dokumendid peale turu-uuringus saadud vastuste, mida komisjon käsitles konfidentsiaalsena, lisati toimikusse.

77 Poolte kohtukõned ja vastused Esimese Astme Kohtu küsimustele kuulati ära 3. ja 4. juulil 2002 toimunud kohtuistungil.

78 Kohtuistungil otsustas Esimese Astme Kohus võimaldada hagejal tutvuda teatavate turu-uuringus saadud vastuste mittekonfidentsiaalse versiooniga. Turu-uuringus saadud vastustest viit, millest pärast Esimese Astme Kohtu poolset kontrollimist ilmnes, et need ei olnud vastused esitatud küsimustele (neli dokumenti) või et see oli selgelt ja täielikult konfidentsiaalne (üks dokument), ei edastatud hagejale. Turu-uuringus saadud vastuste versioon, mille Esimese Astme Kohus koostas kodukorra artikli 67 lõike 3 alusel, lisati toimikusse ning selle ärakiri edastati hagejale. Hageja taotlusel andis Esimese Astme Kohus talle ühenädalase tähtaja võimalike kirjalike märkuste esitamiseks turu-uuringus saadud vastuste kõnealuse versiooni kohta. Hageja loobus 8. juuli 2002. aasta kirjas sellest õigusest, jäädes samas siiski oma sisulise väite juurde, mis puudutas neid dokumente.

Poolte nõuded

79 Kuivõrd mitteametlikul koosolekul väljendatud nõutavad tingimused nõuete muutmiseks on täidetud, palub hageja nüüd Esimese Astme Kohtul:

– tühistada vaidlustatud otsus;

– mõista kohtukulud välja komisjonilt.

80 Komisjon palub Esimese Astme Kohtul:

– jätta hagi rahuldamata;

– mõista kohtukulud välja hagejalt.

Õiguslik käsitlus

81 Hageja esitab oma hagi põhjendamiseks peamiselt viis väidet. Hageja rõhutas 4. aprilli 2002. aasta mitteametlikul koosolekul, et nagu ta esitatud menetlusdokumentides märkis, vaidlustab ta vaidlustatud otsust osas, milles see käsitleb kohustustega täiendatud koondumist (edaspidi „muudetud koondumine”). Seetõttu palus ta Esimese Astme Kohtul keskenduda asja läbivaatamisel tema pakutud kohustustest tulenevale olukorrale.

82 Esimese väitega, mis on menetluslikku laadi, toob hageja esile selle, et komisjon ei taganud enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist hageja õigust asja toimikuga tutvuda. Sisu osas väidab ta, et kuna komisjon keeldus muudetud koondumiseks luba andmast, kohaldas ta määruse artikli 2 lõiget 3 valesti. Selle seisukoha põhjendamiseks esitatud kolm väidet puudutavad seda, et esiteks ei ole muudetud koondumisel väidetavalt märkimisväärset konkurentsivastast mõju – ei horisontaalset ega vertikaalset, teiseks ei ole muudetud koondumisel konglomeraatmõju ning kolmandaks hindas komisjon kohustusi väidetavalt valesti. Hageja väidab lisaks, et komisjon põhjendas vaidlustatud otsust ebapiisavalt.

I – Väide, et rikuti õigust toimikuga tutvuda

A – Poolte argumendid

83 Hageja väidab, et komisjon ei võimaldanud tal toimikuga täies mahus tutvuda, kuna paljusid dokumente, millele komisjon vaidlustatud otsuses Tetra kahjuks järelduste tegemisel laialdaselt tugineb, ei ole talle edastatud. Tegemist on esiteks väljastpoolt komisjoni pärineva majanduseksperdi professor Ivaldi 10. septembri 2001. aasta arvamusega (edaspidi „Ivaldi arvamus”), mis käsitleb Sideli poolt minevikus kasutatud müügimarginaalide ökonomeetrilist analüüsi (edaspidi „ökonomeetriline analüüs”), millest edastati hagejale vaid üheleheline kokkuvõte, ning teiseks turu-uuringus saadud vastustega, mille kohta saadeti hagejale ainult kaks kokkuvõtet. Vaatamata Tetra 19. oktoobri 2001. aasta taotlusele tutvuda kõigi kõnealuste dokumentidega täies mahus, mitte üksnes ebapiisavate kokkuvõtetega, kinnitas ärakuulamiste eest vastutav ametnik 25. oktoobril 2001 komisjoni otsust neile dokumentidele juurdepääsust keeldumise kohta. Hageja väidab, et see keeldumine on vastuolus nii komisjoni teatisega toimikutele juurdepääsu käsitlevate taotluste läbivaatamise sisemiste protseduurireeglite kohta EÜ asutamislepingu artiklites [81] ja [82], ESTÜ asutamislepingu artiklites 65 ja 66 ning nõukogu määruses (EMÜ) nr 4064/89 sätestatud juhtudel (EÜT 1997, C 23, lk 3; ELT eriväljaanne 08/01, lk 136; edaspidi „teatis toimikule juurdepääsu kohta”) kui ka kohtupraktikaga (Euroopa Kohtu 25. oktoobri 1983. aasta otsus kohtuasjas 107/82: AEG vs. komisjon, EKL 1983, lk 3151, punkt 23 jj, ja Esimese Astme Kohtu 29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas T‑30/91: Solvay vs. komisjon, EKL 1995, lk II‑1775, punkt 58 jj).

84 Hageja rõhutab ka, et võttes arvesse seda, millise tähtsuse omistas komisjon vaidlustatud otsuses (eelkõige põhjenduses 346 jj) ökonomeetrilisele analüüsile, pidi komisjon tuginema ka muudele dokumentidele kui ainuüksi Ivaldi arvamusele sellisel kujul, nagu hageja on sellega tuttav talle esitatud kokkuvõtte põhjal.

85 Komisjon väidab, et hagejal oli võimalus tutvuda toimiku materjalidega, millele vaidlustatud otsuses on viidatud ja millele ta selles otsuses tugines. Viidates määruse nr 447/98 artikli 13 lõikele 3 ja Esimese Astme Kohtu 28. aprilli 1999. aasta otsusele kohtuasjas T‑221/95: Endemol vs. komisjon (EKL 1999, lk II‑1299, punkt 65), kinnitab komisjon, et õigus toimikuga tutvuda on põhjendatud üksnes ulatuses, milles see võimaldab asjaomasel ettevõtjal komisjoni vastuväidete ja dokumentide põhjal, millele viimane tugineb, esitada oma märkused nende vastuväidete põhjendatuse kohta. Tetral oli käesoleval juhul võimalik selliseid märkusi esitada.

86 Esiteks märgib komisjon Ivaldi arvamuse kohta, et haldusmenetluses ei kaevanud hageja toimikule juurdepääsu puudumise üle ökonomeetrilise analüüsi osas ning seetõttu ei saa ta enam väita, et tema kaitseõigusi rikuti. Arvamuses sisalduva analüüsi lühidus on selgitatav sellega, et tegemist on varem Tetra poolt esitatud analüüsi vastuse ja parandusega. Tetra oleks võinud (ja tema eksperdid ka tegid seda komisjoni suulises menetluses 26. septembril 2001) esitada oma märkused selle arvamuse kohta. Pealegi oli kõnealune arvamus üksnes komisjoni läbiviidud turu-uuringu lisamaterjal. Seega, isegi kui hageja väited oleksid põhjendatud, mida need ei ole, ei tooks need kaasa vaidlustatud otsuse tühistamist, kuna kõnealune arvamus ei mõjutanud otsuse sisu.

87 Teiseks kinnitab komisjon turu-uuringus saadud vastuste kohta, et ka need olid teisejärgulise tähtsusega, kuna ta tugines peamiselt omaenda analüüsile kohustuste ebapiisavuse kohta. Esiteks oli ta kohustatud keelduma juurdepääsust neile vastustele konfidentsiaalsuse tõttu (Euroopa Kohtu 6. aprilli 1995. aasta otsus kohtuasjas C‑310/93 P: BPB Industries ja British Gypsum vs. komisjon, EKL 1995, lk I‑865, punkt 26). Teiseks, isegi kui määruse nr 447/98 artikli 17 lõige 2 võimaldab märkusi esitaval poolel koostada oma vastuse mittekonfidentsiaalse versiooni, oli komisjonil igal juhul õigus – nii nagu seda on kinnitatud eespool viidatud kohtuotsuses Endemol vs. komisjon – koostada objektiivsed ja mittekonfidentsiaalsed kokkuvõtted ja piirata hageja juurdepääsu sellistele kokkuvõtetele.

88 Lisaks arutas komisjon neid vastuseid hagejaga 18. oktoobri 2001. aasta koosolekul, mille käigus anti talle juurdepääs kokkuvõtetele. Kõnealune juurdepääs ja asjaolu, et ärakuulamiste eest vastutav ametnik kontrollis ja kinnitas asjaomaste kokkuvõtete objektiivsust, tagasid täielikult hageja kaitseõigustega arvestamise. Kuna küsitluse tulemused pelgalt kinnitasid komisjoni algset analüüsi, ei saa mingil juhul järeldada, et vaidlustatud otsus oleks olnud teistsugune, kui taotletud juurdepääs oleks antud. Kaitseõiguste väidetav rikkumine ei saa seega õigustada vaidlustatud otsuse tühistamist.

B – Esimese Astme Kohtu hinnang

1. Sissejuhatavad märkused

89 Kõigepealt on alust tõdeda, et konkurentsiasjades on toimikule juurdepääsu eesmärk võimaldada vastuväiteteatise adressaatidel tutvuda komisjoni toimikus sisalduvate tõenditega, et nad saaksid nende tõendite põhjal avaldada tõhusalt arvamust järelduste kohta, millele komisjon jõudis vastuväiteteatises (Euroopa Kohtu 13. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas 85/76: Hoffmann-La Roche vs. komisjon, EKL 1979, lk 461, punktid 9 ja 11; eespool viidatud kohtuotsus BPB Industries ja British Gypsum vs. komisjon, punkt 21, ja 8. juuli 1999. aasta otsus kohtuasjas C‑51/92 P: Hercules Chemicals vs. komisjon, EKL 1999, lk I‑4235, punkt 75). Komisjoni toimikule juurdepääsu reguleerivate ühenduse õiguse üldpõhimõtete eesmärk on tagada kaitseõiguste tõhus teostamine ning kui on tegemist ettevõtjate suhtes kehtivate konkurentsieeskirjade rikkumisi puudutava otsusega, millega määratakse trahve või põhisummasid, võib nende üldpõhimõtete rikkumine otsuse vastuvõtmisele eelneva menetluse käigus üldjuhul kaasa tuua otsuse tühistamise, kui on kahjustatud asjaomase ettevõtja kaitseõigusi (eespool viidatud kohtuotsus Hercules Chemicals vs. komisjon, punktid 76 ja 77).

90 Samuti on kohane meenutada, et kaitseõiguste rikkumise tuvastamiseks piisab, kui on tõendatud, et kõnealuste dokumentide avaldamata jätmine võis menetluse käiku ja vaidlustatud otsuse sisu hageja kahjuks mõjutada (Esimese Astme Kohtu 29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas T‑36/91: ICI vs. komisjon, EKL 1995, lk II‑1847, punkt 78; 20. aprilli 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑305/94–T‑307/94, T‑313/94–T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 ja T‑335/94: Limburgse Vinyl Maatschappij jt vs. komisjon, EKL 1999, lk II‑931, punkt 1021, ja eespool viidatud kohtuotsus Endemol vs. komisjon, punkt 87).

91 Esimese Astme Kohus on juba kinnitanud, et need põhimõtted kehtivad määruses ette nähtud menetluste suhtes, isegi kui nende kohaldamist võib mõistlikult mõjutada kiire menetlemise vajadus, mis tuleneb määruse üldisest ülesehitusest (eespool viidatud kohtuotsus Endemol vs. komisjon, punkt 68).

92 Seega tuleb käesolevas asjas kontrollida, kas tingimused, milles hagejal oli võimalus tutvuda komisjoni haldustoimikus sisalduvate teatavate dokumentidega, kahjustasid hageja kaitseõigusi.

2. Väite esimene osa, mis puudutab Ivaldi arvamust

93 Esiteks tuleb märkida, et kuigi komisjoni argument kaitseõiguste rikkumist puudutava etteheite hilinenult esitamise kohta on asjakohane, ei saa sellega käesoleva asja eripärastel asjaoludel nõustuda. Komisjon ei vaielnud vastu hageja väitele, et professor Ivaldi roll oli ärakuulamiste eest vastutava ametniku juures toimunud ärakuulamisel väga piiratud, ning komisjon ei vastanud seejärel ka ökonomistide koostatud dokumendile, mille Tetra esitas kõnealusel ärakuulamisel. Neid asjaolusid arvesse võttes on mõistlik järeldada, et hageja ei mõistnud enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist, millise tähtsuse komisjon kõnealuses arvamuses läbiviidud ökonomeetrilisele analüüsile omistab.

94 Teiseks on kohane tõdeda, et hagejal oli piisav võimalus Ivaldi arvamusega tutvuda, millele ta ei ole ka tõsiselt vastu vaielnud. Tuleb nõustuda komisjoni selgitusega, mille kohaselt on arvamuse lühidus tingitud asjaolust, et tegemist on vastusega hageja enda esitatud analüüsile. Sellest järeldub, et üksnes juhul, kui on olemas veel muid dokumente vaidlustatud otsuses läbi viidud ökonomeetrilise analüüsi kohta, millega Tetral ei olnud võimalust tutvuda, võib olla tegemist komisjoni toimikule juurdepääsu puudumisega.

95 Selle kohta nähtub kohtupraktikast, et eeldatakse, et dokumenti, millele juurdepääsu taotletakse, ei ole olemas, kui asjaomane institutsioon seda kinnitab. Tegemist on siiski lihtsa eeldusega, mille hageja võib asjakohastel ja üksteist toetavatel tõenditel põhineva mis tahes väitega ümber lükata (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 12. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas T‑123/99: JT’s Corporation vs. komisjon, EKL 2000, lk II‑3269, punkt 58, ja 25. juuni 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑311/00: British American Tobacco (Investments) vs. komisjon, EKL 2002, lk II‑2781, punkt 35). Tuleb siiski järeldada, et käesolevas asjas ei ole hagejal õnnestunud kõnealust eeldust kummutada.

96 Oma väite põhjenduseks toob hageja peamiselt esile vaidlustatud otsuses läbi viidud ökonomeetrilise analüüsi üksikasjad. Toimikust – eelkõige poolte esitatud menetlusdokumentide lisadest, mis käsitlevad vaidlusaluste ökonomeetriliste analüüside paikapidavust – nähtub aga, et komisjoni analüüs tugineb suures osas teabele, mille esitas talle hageja. Ainsad muud andmed, mida komisjon analüüsis kasutatud muutujate määratlemisel arvesse võttis, põhinevad kriitikal, mille professor Ivaldi esitas oma arvamuses Tetra analüüsis kasutatud muutujate kohta. Seda järeldust kinnitab isegi Ivaldi arvamuse pealkiri, kuna see on sõnastatud ainsuses: „Note to the File/Internal” („Märkus toimikusse/sisedokument”).

97 Kõnealust järeldust ei sea kahtluse alla ka hageja argument, mis põhineb teatisel toimikule juurdepääsu kohta. On selge, et professor Ivaldi poolt nõuannete vormis abi andmine ei saa endast kujutada „uuringut”, millele peab teatise punkti I B neljanda lõigu alusel juurdepääsu võimaldama. Pealegi ei saa kõnealuses arvamuses läbiviidud analüüsi õigsust vaidlustada väitega, et on rikutud õigust toimikuga tutvuda. Lastes professor Ivaldil ennast hageja esitatud ökonomeetriliste analüüside uurimisel abistada, ei rikkunud komisjon järelikult kohustusi, mis ta on endale kõnealuse teatisega võtnud.

3. Väite teine osa, mis puudutab turu-uuringus saadud vastuseid

98 Väite teise osa kohta, mis puudutab turu-uuringus saadud vastuseid, nähtub kohtupraktikast, et komisjon on kohustatud tema esitatud informatsiooninõuetele kolmandate isikute poolt antud vastuste puhul võtma arvesse ohtu, et turgu valitsevat seisundit omav ettevõtja võtab komisjoni uurimises koostööd teinud konkurentide, tarnijate või klientide suhtes survemeetmeid (eespool viidatud kohtuotsus BPB Industries ja British Gypsum vs. komisjon, punkt 26, ja eespool viidatud kohtuotsus Endemol vs. komisjon, punkt 66). Sellist ohtu arvestades on kolmandatel isikutel, kes esitavad komisjonile viimase poolt läbiviidava uurimise käigus dokumente, mille kohta nad arvavad, et nende esitamine toob nende suhtes kaasa survemeetmed, õigus eeldada, et nende konfidentsiaalsena käsitlemise taotlust arvestatakse.

99 Kui teatud kolmandad isikud on palunud, et nende isikut ei avaldataks, võib osutuda vajalikuks, et komisjon ei avalda teavet ka teiste menetluses osalevate kolmandate isikute kohta, kes ei ole enne komisjoni küsimustikule vastamist konfidentsiaalsust taotlenud (eespool viidatud kohtuotsus Endemol vs. komisjon, punkt 70).

100 Ei saa välistada, et selline konfidentsiaalsuse nõue õigustab ka kõikidest kõnealustest vastustest mittekonfidentsiaalsete kokkuvõtete koostamist (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Endemol vs. komisjon, punktid 71 ja 72).

101 Teisisõnu ei takista ainuüksi asjaolu, et määruse nr 447/98 artikli 17 lõige 2 paneb igale kolmandale isikule, kes taotlevad konfidentsiaalsena käsitlemist, kohustuse tähistada selgelt kõik oma vastuse osad, mida ta peab konfidentsiaalseks, komisjoni määruse nr 447/98 artikli 17 lõike 1 alusel ja EÜ artikli 287 eesmärgi kohaselt omal algatusel hindamast, kas on oht, et teatavate menetluses osalevate kolmandate isikute ärisaladused või muu konfidentsiaalne teave võib avalikuks saada, kui antakse täielik juurdepääs selliste teiste kolmandate isikute vastustele, kes ise konfidentsiaalsena käsitlemise taotlust ei esitanud.

102 Kui komisjon on saanud teatise esitanud osaliselt (st „asjaomaselt” isikult määruse artikli 18 lõike 1 tähenduses) taotluse toimikuga tutvuda, peab komisjon siiski vastavalt sellele artiklile vähemalt nõuandekomiteega konsulteerimise staadiumini põhjendama toimikule juurdepääsu mis tahes piiramist ning iga erandit toimikuga tutvumise õigusest tuleb tõlgendada kitsalt, eriti kui komisjon kavatseb asjaomase teatatud koondumise ära keelata.

103 Turu-uuringus saadud vastuste osas tuleb meenutada, et Tetra sai tutvuda vaid kahe mittekonfidentsiaalse kokkuvõttega, mille komisjon koostas kõikidest turu-uuringus saadud vastustest, mitte vastuste endi mittekonfidentsiaalse versiooniga (vt eespool punkt 22). Komisjon märgib selle kohta, et ta sai paljudelt vastuste autoritelt konfidentsiaalsena käsitlemise taotluse ning seda teatud juhtudel survemeetmete kartuse tõttu. Esimese Astme Kohtu poolt kodukorra artikli 67 lõike 3 alusel teostatud kontrolli tulemusena ilmnes, et komisjon ei olnud 51‑le turu-uuringu küsimustiku saajale vähemalt faksi teel saadetud küsimustike esilehel meelde tuletanud määruse nr 447/98 artikli 17 lõikest 2 tulenevat kohustust tähistada selgelt kõik oma vastuse osad, mida nad peavad konfidentsiaalseks. Vaatamata asjaolule, et komisjon unustas seda teha, sisaldavad 34‑st turu-uuringus saadud vastusest, millest 30 olid kasutatavad, kuus vastust sõnaselget konfidentsiaalsena käsitlemise taotlust. Üks vastuste autoritest esitas komisjonile määruse nr 447/98 artikli 17 lõike 2 kohaselt oma vastuse mittekonfidentsiaalse versiooni.

104 Seega tuleb kontrollida, kas komisjoni otsus keelduda võimaldamast hagejale juurdepääsu turu-uuringus saadud vastustele ning nende mittekonfidentsiaalsele versioonile ning piirata juurdepääsu kõigist nendest vastustest koostatud kahe mittekonfidentsiaalse kokkuvõttega on õigustatud.

105 On oluline märkida, et kiire menetlemise vajadus, mis tuleneb määruse üldisest ülesehitusest, ei saa iseenesest õigustada sellist keeldumist, nagu on käesolevas kohtuasjas kõne all. Isegi kui komisjonil ei olnud piisavalt aega, et paluda turu-uuringus saadud vastuste autoritelt määruse nr 447/98 artikli 17 lõike 2 alusel nende vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni, oli ta siiski kohustatud hagejale teatama, millistel põhjustel selle kartuse laad ja ulatus, mida turu-uuringus saadud vastuste autorid, kes taotlesid üksnes konfidentsiaalsena käsitlemist, esitamata oma vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni, väljendasid vastumeetmete või kahjulike või muude ebasoovitavate tagajärgede suhtes, on piisavad selleks, et keelduda juurdepääsu andmisest isegi nende vastuste mittekonfidentsiaalsele versioonile. Kuigi koondumist puudutava menetluse teise staadiumi väga lühikesed tähtajad võivad praktilistel põhjustel ja eriti siis, kui on esitatud palju konfidentsiaalsena käsitlemise taotlusi, õigustada mittekonfidentsiaalsete kokkuvõtete koostamist, on komisjon siiski kohustatud põhjendama seda, kui ta keeldub täielikult võimaldamast juurdepääsu asjaomase isiku poolt välja pakutud kohustuste kohta korraldatud turu-uuringus saadud vastustele. See kohustus kehtib seda enam vastuste suhtes, mis on komisjonile esitatud ilma igasuguse ametliku taotluseta vastust konfidentsiaalsena käsitleda.

106 Selle kohta nähtub ärakuulamiste eest vastutava ametniku 25. oktoobri 2001. aasta vastusest hageja 19. oktoobri 2001. aasta taotlusele võimaldada tal toimikuga tutvuda, et komisjoni seisukoht toimikule juurdepääsu küsimuses on käesoleval juhul üldist laadi. Komisjon leidis, et asjaolu, et esitati turu-uuringus saadud vastuste kokkuvõtted, mille täpsust ja üksikasjalikkust on ärakuulamiste eest vastutav ametnik kinnitanud, kujutab endast juurdepääsu toimikule, mis on Tetra kaitseõigustega arvestamiseks piisav.

107 Esiteks on asjaolu kohta, et teatavad turu-uuringus saadud vastuste autorid väljendasid kartust võimalike survemeetmete suhtes, mida hageja võib võtta juhul, kui ei tagata nende vastuste konfidentsiaalsust, kohane tõdeda, et kõiki neid vastuseid tuli käsitleda konfidentsiaalsena.

108 Kuna Esimese Astme Kohus võis ise tuvastada, et juurdepääsu andmine vähemalt 30 turu-uuringus saadud vastuse mittekonfidentsiaalsele versioonile ja selle koostamine konfidentsiaalsete andmete kustutamise teel oleks olnud täiesti võimalik, tuleb teiseks analüüsida, kas ainult kokkuvõtetele antud juurdepääs tõepoolest rikkus käesoleval juhul hageja kaitseõigusi.

109 On kohane tõdeda, et komisjoni väidet, et ta viitas turu-uuringus saadud vastustele vaidlustatud otsuses üksnes selleks, et toetada järeldust, millele ta oli kohustuste osas juba jõudnud muudel sõltumatutel põhjustel, kinnitab teataval määral vaidlustatud otsuse sõnastus (eelkõige põhjendused 424 ja 425). Siiski tuleb märkida, et vähemalt üks hageja jaoks negatiivne järeldus kohustuste kohta on esitatud kui „turu-uuringuga kinnitatud” järeldus (põhjendus 428).

110 Tuleb märkida, et 18. oktoobri 2001. aasta memorandumis ja ametlikus kaebuses, mille Tetra esitas 19. oktoobril 2001 ärakuulamiste eest vastutavale ametnikule, kritiseeris Tetra nende turu-uuringu küsimustike ebapiisavust ja ebatäpsust, millele tal oli juurdepääs, eriti mis puudutab Tetra pakutud kohustust seoses Sideli SBM-masinate litsentsiga. Ärakuulamiste eest vastutav ametnik märkis oma 25. oktoobri 2001. aasta vastuses, et komisjoni uurimine on läbi viidud objektiivselt ning küsimustikud ei olnud eksitavad. Ta mainis ka, et kuna küsimustikele oli lisatud kohustuste mittekonfidentsiaalne kirjeldus, oli komisjonil õigus eeldada, et küsimustike adressaadid loevad seda.

111 Kõigepealt on alust märkida, et kaebus ja memorandum on mõlemad lisatud hagiavaldusele ja neid on tsiteeritud hagiavalduse joonealuses märkuses. Järelikult ei ole põhjendatud vastuväide, mille komisjon esitas kohtuistungil ja mille kohaselt hageja seisukohad, mis ta esitas oma kohtukõnes klientidele saadetud küsimustiku viienda küsimuse väidetava ebatäpsuse kohta, on uued ning seega komisjoni meelest vastuvõetamatud.

112 Hageja argumentidega ei saa nõustuda osas, milles ta väidab, et kuna küsimustikes paluti nende adressaatidel avaldada arvamust küsimuses, kas kohustused „vähendavad märkimisväärselt” hageja seisundi tugevust kartongi pakendamise sektoris ja „kõrvaldavad tegelikult” koondumise tulemusel tekkiva üksuse tugeva seisundi tundlike vedelate toiduainete pakendamise turul, võisid küsimustikud nende adressaate määruse artikli 2 lõikes 3 kehtestatud kriteeriumide suhtes eksitada. Piisab, kui selle kohta mainida, et isegi kui mõni küsimustiku saaja võis oma vastused anda muudele kui määruse artikli 2 lõikes 3 sätestatud kriteeriumidele tuginedes, ei olnud juurdepääs kõnealustele vastustele vajalik selleks, et hageja oleks saanud komisjonile haldusmenetluses nende kriteeriumide tähendust meelde tuletada.

113 See on seda enam tõsi, et Tetral oli – nagu ta 18. oktoobri 2001. aasta memorandumis möönis – algusest peale tegelikult võimalik tutvuda klientidele ja pakenditarnijatele saadetud küsimustikega. Kuigi komisjonil oli kohustus võimaldada tal tutvuda ka tema konkurentidele saadetud küsimustikuga, tunnistas hageja siiski kohtuistungil, et tal õnnestus hiljem sellega tutvuda muul viisil. Igal juhul, nagu Tetra seda ka kohtuistungil möönis, ei puuduta tema väited tegelikult viimati mainitud küsimustikku. Seega on ilmne, et tal oli võimalik tänu küsimustikega tutvumisele ja turu-uuringus saadud vastuste kokkuvõtetele, mille komisjon koostas, tuletada ärakuulamiste eest vastutavale ametnikule esitatud kaebuses meelde komisjoni kohustust kohaldada üksnes määruse artikli 2 lõikes 3 kehtestatud kriteeriume.

114 Mis puudutab asjaolu, et litsentsi käsitlevat Tetra kohustust oli klientidele ja pakenditarnijatele saadetud küsimustikes kirjeldatud väidetavalt eksitavalt, siis ilmneb juba küsimustike lihtsal lugemisel, et need ei olnud tavapäraselt tähelepaneliku adressaadi jaoks eksitavad. Kuigi esitatud küsimused sisaldasid teatavaid litsentsiga seotud üksikasju, mis äärmisel juhul oleksid võinud eksitada adressaati, kes ei uuri neid hoolikalt koos kohustuste mittekonfidentsiaalse versiooniga, mis oli lisatud, tuleb märkida, et komisjonil oli õigus eeldada, et adressaadid siiski uurivad küsimusi üksikasjalikult. Käesoleval juhul ei ole hageja tõendanud, et juhul kui adressaat leidis üksikasjad olevat mitmeti mõistetavad, ei oleks piisanud pelgast litsentsi käsitleva kohustuse kontrollimisest, et jõuda selgusele selle kohustuse täpses ulatuses.

115 Igal juhul ei nähtu turu-uuringus klientide ja pakenditarnijate antud vastuste mittekonfidentsiaalsest versioonist, et nad viidi eksitusse või et neil tekkis segadus oma vastuste koostamisel. Pealegi ei tulene vastuste kokkuvõtetest, mis komisjon edastas Tetrale, neid koos vastuste mittekonfidentsiaalse versiooniga lugedes, et oleks välja jäetud teavet või üksikasju, mis oleksid võinud olla hagejale kasulikud, selleks et tõendada, et küsimustike adressaatidel tekkis segadus. Seda järeldust kinnitab Tetra otsus hoiduda käesolevas menetluses täiendavate kirjalike märkuste esitamisest vastuste kõnealuse versiooni kohta (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Hercules Chemicals vs. komisjon, punkt 80).

116 Lõpuks ei ilmne ka turu-uuringus saadud vastuste kokkuvõtetest, et need kajastavad ebatäpselt seda ainsat vastust, mille Esimese Astme Kohus leidis pärast kontrollimist olevat täiesti konfidentsiaalse (vt eespool punkt 78).

117 Sellest tulenevalt ei rikkunud komisjoni otsus võimaldada Tetral tutvuda üksnes turu-uuringus saadud vastuste mittekonfidentsiaalsete kokkuvõtetega hageja kaitseõigusi.

4. Järeldus

118 Kõigest eelnevast lähtudes tuleb väide, et rikuti õigust toimikuga tutvuda, tagasi lükata.

II – Väited selle kohta, et rikutud on määruse artiklit 2

A – Sissejuhatavad märkused

119 Esmalt on põhjust meenutada, et määruse materiaalõigusnormid, iseäranis selle artikkel 2, annavad komisjonile teatava kaalutlusõiguse eelkõige majanduslike asjaolude hindamisel. Järelikult tuleb ühenduste kohtul sellise kaalutlusõiguse üle kontrolli teostamisel, mis on oluline koondumise valdkonna õigusnormide määratlemisel, arvesse võtta kaalutlusruumi, mis tuleneb koondumist reguleerivatest majandusliku sisuga õigusnormidest (Euroopa Kohtu 31. märtsi 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑68/94 ja C‑30/95: Prantsusmaa jt vs. komisjon, nn Kali & Salz, EKL 1998, lk I‑1375, punktid 223 ja 224; Esimese Astme Kohtu 25. märtsi 1999. aasta otsus kohtuasjas T‑102/96: Gencor vs. komisjon, EKL 1999, lk II‑753, punktid 164 ja 165, ning 6. juuni 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑342/99: Airtours vs. komisjon, EKL 2002, lk II‑2585, punkt 64).

120 Ühtlasi tuleb meenutada, et määruse artikli 2 lõike 3 kohaselt kuulutatakse ühisturuga kokkusobimatuks koondumine, mis tekitab või tugevdab turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle olulises osas märkimisväärselt takistatud. Seevastu juhul, kui viidatud sättes ette nähtud kaks tingimust ei ole täidetud, peab komisjon määruse kohaldamisalasse kuuluva teatatud koondumise kuulutama ühisturuga kokkusobivaks (Esimese Astme Kohtu 19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas T‑2/93: Air France vs. komisjon, EKL 1994, lk II‑323, punkt 79; vt selle kohta ka eespool viidatud kohtuotsus Gencor vs. komisjon, punkt 170, ja eespool viidatud kohtuotsus Airtours vs. komisjon, punktid 58 ja 82). Kui koondumine ei tekita ega tugevda turgu valitsevat seisundit, tuleb seda lubada, ilma et oleks vajadust uurida tehingu mõju tõhusale konkurentsile (eespool viidatud kohtuotsus Air France vs. komisjon, punkt 79).

121 Neid kaalutlusi silmas pidades tuleb analüüsida hageja teise kuni neljanda väite põhjendatust.

B – Väide, et muudetud koondumisel puudub horisontaalne ja vertikaalne konkurentsivastane mõju

1. Sissejuhatavad märkused

122 Hageja väidab, et kohustused kõrvaldasid igasuguse vaidlustatud otsuses nimetatud ebasoodsa „horisontaalse” ja „vertikaalse” mõju, mis oleks võinud teatatud tehingust tuleneda. Osas, milles komisjon esitab koondumisele teatavad vastuväited, mis põhinevad sellisel mõjul (põhjendused 263–324), väidab Tetra siiski, et kohustusi silmas pidades on mainitud vastuväited täiesti alusetud.

123 Komisjoni sõnul hageja eksib, kui ta väidab, et vaidlustatud otsus sisaldab horisontaalset või vertikaalset mõju puudutavaid vastuväiteid. Otsuses ei mainita turgu valitseva seisundi tekkimist ega tugevnemist koondumise horisontaalse või vertikaalse mõju kui sellise tõttu. Komisjon lisab siiski, et muudetud koondumine tekitaks olulist horisontaalset ja vertikaalset mõju, mida ei saa jätta tähelepanuta. Ta väidab, et vaidlustatud otsuses on koondumise konglomeraatmõju hindamisel õigesti arvesse võetud koondumise allesjäävat horisontaalset ja vertikaalset mõju, see tähendab mõju, mis on olemas ka pärast kohustuste rakendamist.

124 Esimese Astme Kohus tõdeb, et kuigi komisjon ei tugine vaidlustatud otsuses horisontaalsele ja vertikaalsele mõjule, on ta siiski seda arvestanud oma selle järelduse põhjendamisel, mille kohaselt muudetud koondumine tuleb ära keelata. Nii kinnitab komisjon vaidlustatud otsuses, et „turgu valitseva seisundi tugevdamine ja tekitamine” PET‑i pakendamise seadmete turgudel, eelkõige suure ja väikese võimsusega SBM‑masinate turul ja kartongi pakendamise süsteemide turul „tuleneks mitmest tegurist”, sealhulgas „horisontaalsest ja vertikaalsest mõjust” (põhjendus 262). Lisaks nähtub komisjoni märkustest ja peamiselt selgitustest, mis tema esindaja andis kohtuistungil, et eelkõige just tema mure seoses PET‑i pakendamise seadmete turgudega põhineb sellisel mõjul. Järelikult on kohane vaadelda eraldiseisvat väidet, mille hageja esitas turgu valitseva seisundi tekkimise kohta kõnealuse mõju tõttu viimati mainitud turgudel.

2. Horisontaalne mõju

a) Poolte argumendid

125 Hageja juhib kõigepealt tähelepanu sellele, et kuigi vaidlustatud otsuses tuvastatakse horisontaalsed kattumised kolmel turul, mida käsitletakse eraldiseisvana, see tähendab väikese võimsusega SBM-masinate, aseptilise PET‑i villimise masinate ning kaitsemeetodite tehnoloogia turul, ei näe komisjon ette valitseva seisundi tekkimist ega tugevnemist ühelgi neist turgudest. Suurim komisjoni tuvastatud probleem seoses horisontaalse mõjuga puudutab väikese võimsusega SBM‑masinate turgu, kuid Tetra otsus loobuda Dynaplastist, see tähendab omaenda tegevusest SBM‑masinate valdkonnas kõrvaldaks selle probleemi. Hageja rõhutab ka, et tema kohustus anda litsents Sideli SBM‑masinate jaoks nõrgendaks veelgi enam Sideli olemasolevat seisundit väikese võimsusega SBM‑masinate turul.

126 Mööndes, et muudetud koondumise horisontaalne mõju ei tooks iseenesest, see tähendab sõltumata tehingu muust mõjust kaasa turgu valitseva seisundi tekkimist ega tugevnemist, väidab komisjon siiski, et see mõju tugevdaks märkimisväärselt uue üksuse seisundit PET‑i turul ning kohustused ei kõrvaldaks seda mõju. Lisaks ei lahenda kohustused kartongiturgudel Tetra valitseva seisundi tugevnemise probleemi, mis komisjoni sõnul tuleneb Sideli kui võimaliku konkurendi kõrvaldamisest tundlike toodete jaoks mõeldud pakendamissüsteemide turul tervikuna. Komisjon rõhutab, et Dynaplasti võõrandamine üksnes kõrvaldaks Tetra ja Sideli tegevuse horisontaalse kattumise väikese võimsusega SBM‑masinate osas, samal ajal kui kohustused ei mõjutaks mingil viisil Sideli juhtivat seisundit suure võimsusega SBM‑masinate valdkonnas. Nii kostja vastuses kui ka vastuses kirjalikele küsimustele rõhutab komisjon ka seda, et koondumine tugevdaks uue üksuse üldist seisundit selliste PET‑i pakendamise seadmete nagu aseptilise PET‑i villimise masinate, kaitsemeetodite tehnoloogia ja PET‑pudelite sulgemissüsteemide osas.

b) Esimese Astme Kohtu hinnang

127 Vaidlustatud otsuses tuvastatud horisontaalseid konkurentsiprobleeme on kolm ning nagu komisjon kohtuistungil tunnistas, puudutavad need üksnes PET‑i turgu. Tegemist on teatatud tehingu väidetava ebasoodsa mõjuga väikese võimsusega SBM‑masinate, aseptilise PET‑i villimise masinate ja kaitsemeetodite tehnoloogia turgudele. Seega on kohane kaaluda, kas vaatamata kohustustele on jätkuvalt olemas ebasoodne horisontaalne mõju, mis võib kinnitada komisjoni seisukohta, et koondumise tulemusel tekkiv üksus saavutab valitseva seisundi PET‑i turul, kasutades hoovana oma praegust valitsevat seisundit kartongiturgudel.

128 Mis puudutab väikese võimsusega SBM‑masinaid, siis hageja kohustus Dynaplastist loobuda toob kaasa selle, et koondumine ei tugevda mingil viisil seda turuosa, mis praegu kuulub Sidelile. Järelikult on välistatud, et Sideli seisund sellel turul tugevneks ning seda enam on välistatud, et koondumine võiks „märkimisväärselt” takistada konkurentsi SBM-masinate turu sellel osal. Seda, et kohustuste abil on võimalik kõrvaldada teatatud tehingu poolte tegevuse horisontaalne kattumine nende masinate osas, on tunnistatud ka vaidlustatud otsuses (põhjendus 427). Isegi kui turu-uuringus saadud vastustes sisalduval teabel, millele komisjon kostja vastuses selle küsimuse osas viitab, on teatav tõendusjõud, ei saa komisjon ühelt poolt tugineda panusele, mille Dynaplast annab Sideli seisundisse väikese võimsusega SBM‑masinate turul, s.o turuosana peaaegu [20–30%] (põhjendus 266), ning teiselt poolt tuua Esimese Astme Kohtus esile, et teatud vastustes leiti, et nende masinate valik ei ole eriti suur ega kasumlik. Lisaks tuleb märkida, et pelk asjaolu, et Tetra ei suutnud seejärel leida Dynaplastile ostjat, nagu ta kinnitas oma vastustes kirjalikele küsimustele ja kohtuistungil, ei toeta ka järeldust, millele komisjon jõudis, kuna see asjaolu üksnes kinnitab, et Tetra seisund väikese võimusega SBM‑masinate turul on enne koondumist vähe kasumlik ning vaatamata suurele turuosale tegelikult suhteliselt nõrk.

129 Seega tuleb järeldada, et muudetud koondumine ei tekitaks koondumise osaliste tegevuse horisontaalset kattumist väikese võimusega SBM‑masinate turul. Seda järeldust ei saa kahtluse alla seada – vähemalt vaidlustatud otsuse õiguspärasuse tõendamiseks – komisjoni poolt esimest korda oma vastuses kirjalikele küsimustele tehtud viitega väidetavale uuele tehnoloogiale, mida nimetatakse TetraFastiks ja mille Tetra on välja töötanud väikese võimusega SBM‑masinate jaoks.

130 Aseptilise PET‑i villimise masinate turu kohta tuleb tõdeda, et komisjon oleks pidanud välistama konkurentsile avaldatava märkimisväärse ebasoodsa horisontaalse mõju olemasolu. Esiteks tugevdab muudetud koondumine koondumise tulemusel tekkiva üksuse osa sellel turul üksnes suhteliselt tagasihoidlikult (st [0–10%] seda tüüpi masinapargist, mis paigaldati EMP‑s 2000. aastal), kui seda osa arvutada võrreldes Sideli praeguse seisundiga, mis ulatub kõnealusel turul [10–20%‑ni] (põhjendus 288). Seejärel tuleb märkida, et kõnealusel turul on juba olulisi konkurente, sealhulgas uusi turuletulnuid, kes on juba endale haaranud märkimisväärse osa müügist sellel turul (st [40–50%]), nagu on tunnistatud ka vaidlustatud otsuses (põhjendus 251). Lõpuks on kohane lisada, et rõhk, mille komisjon asetas oma kirjalikes vastustes ja kohtuistungil kaubanduslikule potentsiaalile, mis on LFA‑20‑tüüpi masinatel, millele vaidlustatud otsuses viidatakse (põhjendus 82, joonealune märkus 32, ja põhjendus 202) ning millega on aseptilistes tingimustes võimalik villida nii PET‑pudelitesse kui HDPE‑pudelitesse, ei saa tema seisukohta toetada. Kõnealused masinad on vähemalt Tetra sõnul – ilma et komisjon oleks selles küsimuses talle kohtuistungil vastu vaielnud – alles testimisel tema ja tema kolme konkurendi juures, kes samuti neid välja töötavad.

131 Mis puudutab kaitsemeetodite tehnoloogia turgu, siis komisjon möönab, et kuigi teatatud tehing parandaks märkimisväärselt koondumise tulemusel tekkiva üksuse seisundit sellel turul, ei tooks selle mõju kaasa „turgu valitseva seisundi tekkimist” (põhjendus 282). Komisjon ei oleks kuidagi saanud teha teistsugust järeldust, kuna Tetra ja Sideli tegevuse ühendamine selles valdkonnas looks uuele üksusele ainult turuosa suurusega [10–20%] ning seda ilma – nagu komisjon möönab vastustes kirjalikele küsimustele –, et oleks võetud arvesse vähemalt potentsiaalset mõju, mis võib olla Tetra poolt Sealica tehnoloogia litsentsist loobumisel. Oma vastustes kirjalikele küsimustele vaidles hageja pealegi seda turuosa puudutavale hinnangule tuliselt vastu. Hageja väitis veenvalt, et võttes arvesse kõnealuse tehnoloogia algelist arengustaadiumi, ei ole praegu olemasolevate toodete alusel arvutatud turuosad eriti usaldusväärsed. Lisaks tõi Tetra kohtuistungil esile probleemid, mida hetkel tekitab sellise plasma-pinnatöötluse arendamine nagu Sideli Actis‑tehnoloogia õlle jaoks ning seda kinnitab ka Sideli juhtimisaruanne. Hageja rõhutas ka asjaolu, et uus kaitsemeetodite tehnoloogia, eriti selline, mis on mõeldud teatud tundlike toodete nagu piimatooted jaoks, ei kasuta PET‑i, vaid eeldab uue plastvaigu väljaarendamist. Eelnevat silmas pidades tuleb leida, et komisjon ei ole tõendanud konkurentsile avaldatava märkimisväärse ebasoodsa horisontaalse mõju olemasolu kaitsemeetodite tehnoloogia turul.

132 Sellest järeldub, et kui võtta arvesse kohustusi, on koondumise ebasoodne horisontaalne mõju, millele komisjon vaidlustatud otsuses viitab, PET‑i pakendamise seadmete erinevatel turgudel üksnes minimaalne või peaaegu olematu. Neil asjaoludel tuleb leida, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea, kuivõrd ta tugineb muudetud koondumise horisontaalsele mõjule, et põhjendada oma järeldust, mille kohaselt uuel üksusel tekiks kõnealustel PET‑i turgudel kangiefekti abil turgu valitsev seisund.

3. Vertikaalne mõju

a) Poolte argumendid

133 Hageja juhib tähelepanu sellele, et komisjoni suurim kartus tuleneb uue üksuse väidetavast vertikaalsest integreerumisest kartongi, PET‑i ja HDPE‑sse pakendamise süsteemide valdkonnas. Kuna Tetra/Sidelil on SBM‑masinate turul oluline seisund, tekib komisjoni sõnul „turustuskanalite konflikt” (channel conflict), mille põhjustab pakenditarnijate osaline sõltuvus Sidelist. Selline konflikt võimaldab uuel üksusel pakenditarnijate tähtsust vähendada, pakkudes pakenditarnijate klientidele SBM‑masinatest, vormidest ja „võtmed-kätte-seadmetest” (turnkey installations) koosnevaid terviklahendusi, see tähendab PET‑i pakendamise integreeritud liine, jättes pakenditarnijad sellelt tegevusalalt välja. Komisjon siiski möönis, et tema kartused saavad tõeks üksnes juhul, kui Sidel omandab SBM‑masinate turul valitseva seisundi. Ta tunnistas siiski ka seda, et Tetra äriotsus lahkuda vormide turult kõrvaldab kõik pakenditarnijate tõstatatud probleemid ning et kardetud vertikaalsed probleemid ei ole iseenesest mingil juhul piisavad selleks, et tekitada uue üksuse valitsev seisund PET‑i pakendamise seadmete või vormide turul. Hageja järeldab sellest, et muudetud koondumisel ei ole vertikaalset konkurentsivastast mõju PET‑i pakendamise turule, see ei tugevda Tetra olemasolevat vertikaalset integreeritust kartongiturgudel ega tekita – nagu möönis ka komisjon – mingit valitsevat seisundit sangaga varustatud aseptilisi HDPE‑pudeleid valmistavate EBM-masinate turul.

134 Komisjon jääb seisukohale, et uue üksuse vertikaalne integreerumine võib kaasa tuua pakenditarnijate väljatõrjumise turult. Kuigi üksuse vertikaalne integreerumine ei muuda seda turgu valitsevat seisundit omavaks ettevõtjaks vormide või PET‑i pakendamise seadmete tarnimisega seotud turgudel, on tänu integreerumisele tekkiv võimalus pakenditarnijate tähtsust vähendada oluline koondumise konglomeraatmõju hindamisel. Kohustused ei kõrvalda kogu mõju, kuna uus üksus võib ka pakkuda integreeritud PET‑lahendusi, pakkumata vorme, ning seda näiteks HTW‑kokkulepete abil. Tetra väljapakutud tegevuse võõrandmine vormide valdkonnas ega Sideli tehnoloogia jaoks litsentsi andmine ei kõrvalda pakenditarnijate sõltuvust uuest üksusest. Kõnealused kohustused võivad isegi tagada uue üksuse tugeva seisundi säilimise SBM‑masinate müümisel pakenditarnijatele, kuna sel juhul puudub igasugune „turustuskanalite konflikt”, mis võiks viimaseid julgustada hankima SBM‑masinaid Sideli konkurentidelt.

b) Esimese Astme Kohtu hinnang

135 Esmalt on kohane märkida, et komisjoni mure seoses muudetud koondumisega puudutab eelkõige Tetrat, nagu komisjon seda kohtuistungil korduvalt väitis. Mure lähtub asjaolust, et erinevalt Sidelist on Tetra aseptilise kartongi turgudel vertikaalselt väga laialdaselt integreeritud ettevõtja ning seetõttu on tal tavaks pakkuda oma klientidele integreeritud pakendamissüsteeme. Komisjon leiab, et hageja kuulumine uude üksusesse tooks kaasa konkurentsi olulise vähenemise PET‑i pakendamise seadmete turgudel.

136 Kõigepealt on alust tõdeda, et Tetra poolt oma osaluse müümine vormide valdkonnas kõrvaldaks täielikult algse mure, mida komisjon pakenditarnijate suhtes väljendas.

137 Mis puudutab muret, mis komisjonil pakenditarnijate suhtes ka pärast kohustuste rakendamist alles jääb, see tähendab muret, et pärast seda, kui Tetra on loobunud oma osalusest vormide valdkonnas, ostavad pakenditarnijad kergemini Sidelilt ning et seetõttu uue üksuse seisund tugevneb, siis ei ole komisjon seda vaidlustatud otsuses peale turu-uuringus saadud vastustele viitamise (põhjendus 428) muul moel tõendanud. Isegi kui ei saa välistada, et teatud pakenditarnijad oleksid SBM-masinaid uuelt üksuselt hankides vähem murelikud, kui see üksus ei tegutse enam vormide valdkonnas, ei ole selline rahustav toime kaugeltki võrdväärne „turustuskanalite konfliktiga”, nii nagu sellele on viidatud vastuväiteteatises (vastuväiteteatise punktid 232–236 ja 249). Kuna praegu toimub vormide turul elav konkurents, võib teatud pakenditarnijate selline rahunemine kõige enam üksnes väga vähesel määral vähendada Sideli konkurentide võimalust müüa sellistele pakenditarnijatele SBM‑masinaid.

138 Kuigi on tõsi, et muudetud koondumine võimaldaks Sidelil tänu Tetra tegevusele plastpudelite sulgemissüsteemide turul pakkuda PET‑i pakendamise peaaegu integreeritud liine, on ilmne, et vertikaalne mõju, mis on Sideli tulemisel sellele turule uue üksuse kaudu ning samaaegsel kadumisel sellel turul juba tegutsevate ettevõtjate klientide hulgast, oleks vaid minimaalne, võttes arvesse Tetra suhteliselt nõrka seisundit kõnealusel turul. Pealegi ei tugevdaks muudetud koondumine uue üksuse üldist võimet pakkuda PET‑i pakendamise integreeritud liine võrreldes Sideli praeguse võimega seda teha, võttes arvesse asjaolu, et Tetra loobub oma tegevusest PET‑vormide valdkonnas. Selle kohta nähtub Sideli juhtimisaruandest, et kõnealuste liinide müük moodustas 2001. aastal vaid ligikaudu 20% Sideli SBM-masinate müügist ning seda vaatamata aastatel 1999 ja 2000 toimunud väidetavale 30‑protsendilisele „erandlikule kasvule”, millele komisjon kostja vastuses viitab.

139 Mis puudutab väidetavat mõju EBM‑masinate turule, siis on vaidlustatud otsuses sõnaselgelt leitud, et pidades silmas vastust, mille Tetra andis 1. oktoobril 2001 täiendavale vastuväiteteatisele, „hajuta[b] muude ettevõtjate seisund valitseva seisundi kartuse sangaga varustatud aseptiliste [HDPE‑]pudelite valmistamiseks mõeldud masinate potentsiaalsel turul” (põhjendus 297, joonealune märkus 125). Seega ilmneb selgelt, et muudetud koondumisel ei saa olla märkimisväärset ebasoodsat mõju pakenditarnijate seisundile HDPE turul, mis jääb ka pärast koondumist tugeva konkurentsiga turuks.

140 Järelikult ei ole tõendatud, et muudetud koondumisel oleks oluline vertikaalne mõju või et vähemalt oleks see märkimisväärne PET‑i pakendamise seadmete turgudel. Neil asjaoludel tuleb leida, et niivõrd, kuivõrd komisjon tugineb muudetud koondumise vertikaalsele mõjule, et kinnitada oma järeldust, mille kohaselt uuel üksusel tekiks asjaomastel PET‑i turgudel valitsev seisund kangiefekti abil, on ta teinud ilmse hindamisvea.

4. Järeldus

141 Eelnevast nähtub, et komisjon tegi ilmseid hindamisvigu, kui ta tugines muudetud koondumise horisontaalsele ja vertikaalsele mõjule, et kinnitada oma analüüsi asjaomastel PET‑i turgudel tekkiva valitseva seisundi kohta. Need vead ei too siiski kaasa vaidlustatud otsuse tühistamist, kuna komisjoni esile toodud konglomeraatmõjust üksi võib piisata kõnealuse otsuse põhjendamiseks. Seega on kohane analüüsida väidet, et konglomeraatmõju puudub.

C – Väide, et eeldatav konglomeraatmõju puudub

1. Sissejuhatavad märkused

142 Poolte vahel puudub vaidlus selle üle, et muudetud koondumine on konglomeraadi tüüpi koondumine, see tähendab, et see toimub ettevõtjate vahel, kellel üldjoontes puudub varasem konkurentsisuhe kas otseste konkurentide või tarnijate ja klientidena. Sellised koondumised ei too kaasa koondumise osaliste tegevuse tegelikku horisontaalset kattumist ega ka ranges tähenduses vertikaalseid suhteid nende osaliste vahel. Sellest tulenevalt ei saa üldiselt eeldada, et niisugused koondumised tekitavad konkurentsivastaseid tagajärgi. Teatud juhtudel võivad neil aga siiski sellised tagajärjed olla.

143 Komisjon leiab vaidlustatud otsuses sisuliselt, et muudetud koondumine tekitab eeldatavasti konkurentsivastase konglomeraatmõju kolmes suunas. Esiteks võimaldab koondumine uuel üksusel kasutada oma valitsevat seisundit tervel kartongi pakendamise turul „hoovana”, selleks et omandada valitsev seisund PET‑i pakendamise seadmete turgudel. Teiseks tugevdab koondumine Tetra praegust valitsevat seisundit aseptilise kartongi pakendamise seadmete ja aseptilise kartongi turul, kuna PET‑i naaberturgudelt lähtuv konkurentsisurve Sideli näol kaob. Kolmandaks tugevdab koondumine uue üksuse üldist seisundit tundlike toodete pakendamise turgudel.

144 Komisjon rõhutas kohtuistungil, et tema analüüs, mille käigus ta peab hindama käsitletava koondumise tulevasi tagajärgi, on oma olemuselt prognoos. Ta toonitas, et konglomeraatmõjuga koondumist puudutavas asjas, samamoodi nagu klassikalist horisontaalset koondumist puudutavas asjas on komisjoni huvi ära hoida tulevast konkurentsivastast tegevust, mille toimumise muudab koondumine tõenäoliseks, ning et tema analüüs tuleb läbi viia teatatud tehingu poolte olemasolevate vahendite ja võimsuse koondumist silmas pidades. Üksnes asjaolu, et konglomeraadi tüüpi koondumise korral ei tulene sellise tegevuse tõenäosus erinevalt muud liiki koondumistest otseselt ühel ja samal turul nende turuosade liitmisest, mis edaspidi kuuluvad uuele üksusele, ei õigusta teistsuguse lähenemisviisi kasutamist.

145 On kohane järgemööda käsitleda komisjoni arutluskäigu kolme tugisammast, mis puudutavad kangiefekti, potentsiaalse konkurentsi kõrvaldamist ja uue üksuse konkurentsiseisundi tugevnemise üldist mõju.

2. Esimene tugisammas, mis puudutab kangiefekti kasutamist

a) Juhtumi üldise raamistikuga seotud kaalutlused

146 Esmalt tuleb silmas pidada, et määruses, eelkõige selle artikli 2 lõigetes 2 ja 3, ei tehta mingit vahet ühelt poolt horisontaalset ja vertikaalset mõju avaldavate koondumiste ja teiselt poolt konglomeraatmõjuga koondumiste vahel. Sellest järeldub, et tegemata vahet nende koondumisliikide vahel, võib koondumise ära keelata ainult juhul, kui artikli 2 lõikes 3 ette nähtud kaks tingimust on täidetud (vt eespool punkt 120). Järelikult peab komisjon lubama konglomeraatmõjuga koondumist, nagu mis tahes muud koondumist (vt eespool punkt 120), kui ei ole kindlaks tehtud, et see tekitab või tugevdab turgu valitsevat seisundit ühisturus või selle olulises osas ja et selle tagajärjel on tõhus konkurents märkimisväärselt takistatud.

147 Koondumise potentsiaalselt konkurentsivastase konglomeraatmõju analüüs tõstatab siiski teatud hulga spetsiifilisi probleeme, mis on seotud koondumise olemusega ja mida tuleb kõigepealt käsitleda. Selleks analüüsitakse üksteise järel konglomeraatmõju ajalisi aspekte ja selle mõju eripärase laadiga seotud aspekte, mis võivad olla struktuurilised, selles mõttes, et need tulenevad otseselt majandusstruktuuri loomisest, või käitumuslikku laadi, selles mõttes, et need ilmnevad üksnes juhul, kui koondumise tulemusel tekkiv üksus võtab omaks teatud äritavad.

i) Konglomeraatmõju ajalised aspektid

148 Esmalt tuleb uurida, kas määruse artikli 2 lõike 3 alusel saab ära keelata koondumist, millega luuakse konkurentsistruktuur, mis vahetult ei sea tehingu tulemusena tekkivat üksust valitsevasse seisundisse, kui koondumine suure tõenäosusega võimaldab kõnealusel üksusel, kui omandaja kasutab kangiefekti selle turu kaudu, kus tal juba on valitsev seisund, omandada suhteliselt lühikese ajaga valitsev seisund teisel turul, kus omandatav osaline on juhtival positsioonil, ja kui kõnealusel omandamisel on märkimisväärne konkurentsivastane mõju asjaomastele turgudele.

149 Siinkohal rõhutas hageja vajadust tuvastada kindlalt, et koondumine võimaldab tal omandada valitseva seisundi PET‑i pakendamise seadmete turgudel, see tähendab mitte kindlaks teha sellise seisundi võimalikkus, vaid näha ette selle vahetu tekkimine. Nagu on märgitud eespool punktis 144, rõhutas komisjon eespool viidatud kohtuotsust Kali & Salz aluseks võttes, et analüüs, mille ta peab läbi viima käsitletava koondumise eeldatava mõju kohta asjaomasele turule, on oma olemuselt prognoos.

150 Esimese Astme Kohus leiab, et eri turgudel tegutsevate ettevõtjate koondumine ei too tavaliselt oma toimumise hetkest otsekohe kaasa valitseva seisundi tekkimist või tugevnemist tänu ühinevate ettevõtjate turuosade liitmisele. Tähtsust omavad asjaolud, mis on seotud konkurentide suhtelise seisundiga konkreetsel turul, ilmnevad üldiselt turust enesest, see tähendab, et nendeks on eelkõige konkurentide turuosad ja konkurentsitingimused kõnealusel turul. Sellest ei tulene siiski, et turuvälised tegurid ei saa kunagi mõjutada konkurentsitingimusi kõnealusel turul.

151 Näiteks juhul, kui tegemist on naaberturgudega ja koondumise ühel osalisel on juba valitsev seisund ühel neist turgudest, võib juhtuda, et selle tehinguga ühendatud vahendid ja võimsus loovad otsekohe tingimused, milles uus üksus saab kangiefekti abil lühikese ajaga haarata valitseva seisundi teisel turul. See võib juhtuda eriti siis, kui asjaomased turud on teineteisele lähenemas ja kui lisaks sellele, et ühel tehingu poolel on turgu valitsev seisund, on tehingu teisel poolel või ühel teistest pooltest juhtiv positsioon teisel turul.

152 Määruse artikli 2 lõike 3 mis tahes teistsugune tõlgendus võtaks komisjonilt võimaluse teostada kontrolli koondumiste üle, millel on ainult või peamiselt konglomeraatmõju.

153 Järelikult, kui komisjon konglomeraadi tüüpi koondumise võimalikku mõju prognoosivas analüüsis saab tuvastatud konglomeraatmõju tõttu teha järelduse, et turgu valitsev seisund võib väga tõenäoliselt lühikese ajaga tekkida või tugevneda ja et selle tulemusel on tõhus konkurents ühisturul märkimisväärselt takistatud, tuleb tal see keelata (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Kali & Salz, punkt 221; eespool viidatud kohtuotsus Gencor vs. komisjon, punkt 162, ja eespool viidatud kohtuotsus Airtours vs. komisjon, punkt 63).

ii) Konglomeraatmõju eripärase laadiga seotud aspektid

154 Sellel taustal tuleb ka teha vahet ühest küljest olukorral, kus konglomeraatmõjuga koondumine muudab otsekohe konkurentsitingimusi teisel turul ja toob sellel turul kaasa valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise tänu esimesel turul juba saavutatud valitsevale seisundile, ja teisest küljest olukorral, kus teisel turul valitseva seisundi tekkimine või tugevnemine ei tulene koondumisest otsekohe, vaid toimub neil asjaoludel alles teatud aja möödudes ja tuleneb uue üksuse tegevusest esimesel turul, kus tal on juba valitsev seisund. Viimasel juhul ei tekita ega tugevda turgu valitsevat seisundit määruse artikli 2 lõike 3 tähenduses mitte koondumise kui sellisega loodud struktuur, vaid kõnealune tegevus tulevikus.

155 Komisjoni analüüs konglomeraatmõjuga koondumise kohta peab vastama samasugustele nõuetele, nagu on määratletud kohtupraktikas kollektiivse turgu valitseva seisundi tekkimise osas (eespool viidatud kohtuotsus Kali & Salz, punkt 222, ja eespool viidatud kohtuotsus Airtours vs. komisjon, punkt 63). Seega eeldab komisjoni analüüs prognoositava konkurentsivastase konglomeraatmõjuga koondumise kohta nende asjaolude eriti tähelepanelikku uurimist, mis on asjakohased hindamaks selle mõju tagajärgi konkurentsitingimustele viidatud turul. Nagu Esimese Astme Kohus on juba kinnitanud, kui komisjon leiab, et selline tehing tuleb ära keelata, kuna see tekitaks või tugevdaks ettearvatava ajavahemiku jooksul turgu valitsevat seisundit, lasub tal kohustus esitada veenvad tõendid selle järelduse toetuseks (eespool viidatud kohtuotsus Airtours vs. komisjon, punkt 63). Kuna konglomeraadi tüüpi koondumise tagajärgi peetakse üldiselt neutraalseteks või isegi asjaomastel turgudel konkurentsile kasulikeks, nagu käesolevas kohtuasjas poolte kirjalikele märkustele lisatud analüüsides tsiteeritud majandusdoktriinis on tunnistatud, on taolise koondumise konglomeraatmõju konkurentsivastaseid tagajärgi vaja täpselt uurida ja kinnitada veenvate tõenditega asjaolude kohta, milles kõnealused tagajärjed väidetavalt avalduvad (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus Airtours vs. komisjon, punkt 63).

156 Käesolevas kohtuasjas vaidlustatud otsuses kirjeldatud kangiefekti kasutamine aseptilise kartongi turu kaudu tähendaks pealegi, et lisaks sellele, et uuel üksusel oleks võimalus kasutada erinevaid võtteid, nagu kartongi pakendamise seadmete ja tarvikute müügi sidumine PET‑i pakendamise seadmete müügiga ja sunnitud müük (põhjendused 345 ja 365), võiks see üksus esiteks tõenäoliselt kehtestada turgu vallutavad hinnad (predatory pricing, põhjendus 364, tsiteeritud eespool punktis 49), teiseks alustada hinnasõda ja kolmandaks teha pü