ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 269/11

Euroopa Kohtu (esimene koda) 14. juuli 2011. aasta otsus (Højesteret (Taani) eelotsusetaotlus) — Viking Gas A/S versus Kosan Gas A/S, varem BP Gas A/S

(Kohtuasi C-46/10) (1)

(Kaubamärgid - Direktiiv 89/104/EMÜ - Artiklid 5 ja 7 - Ruumilise kaubamärgina kaitstud gaasiballoonid - Turuleviimine ainulitsentsisaaja poolt - Litsentsisaaja konkurendi tegevus, mis seisneb nende balloonide täitmises)

2011/C 269/17

Kohtumenetluse keel: taani

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Højesteret

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Viking Gas A/S

Kostja: Kosan Gas A/S, varem BP Gas A/S

Ese

Eelotsusetaotlus — Højesteret — Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 40, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 92) artiklite 5 ja 7 tõlgendamine — Gaasiga täidetud komposiitballoonide, mille kuju on registreeritud kui pakendist koosnev siseriiklik ja ühenduse ruumiline kaubamärk, turuleviimine ainuõigust omava litsentsisaaja poolt — Litsentsisaaja konkurendi tegevus, mis seisneb litsentsisaaja komposiitballoonide gaasiga täitmises ja neis balloonides gaasi müügis pärast seda, kui ta on neile kinnitanud kleepsildi, millel on kirjas, et ballooni täitis konkurent, kuid ilma, et ta oleks eemaldanud balloonidelt ainuõigust omava litsentsisaaja kujutis- ja sõnamärgid

Resolutsioon

Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimese direktiivi 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikleid 5 ja 7 tuleb tõlgendada nii, et need ei võimalda isikul, kellele kuuluva ainulitsentsi alusel võib ta kasutada korduvkasutatavaid gaasi komposiitballoone, mille kuju on kaitstud ruumilise kaubamärgina ja millele litsentsisaaja on kandnud oma nime ja logo, mis on registreeritud sõna- ja kujutismärgina, takistada seda, et pärast nende balloonide ostmist tarbijate poolt, kes seejärel on balloonides algselt sisaldunud gaasi ära tarbinud, vahetab kolmas isik need balloonid tasu eest komposiitballoonide vastu, mis on täidetud gaasiga, mis ei pärine litsentsisaajalt, välja arvatud juhul, kui litsentsisaaja saab tugineda õiguslikule põhjendusele direktiivi 89/104 artikli 7 lõike 2 tähenduses.

(1) ELT C 80, 27.3.2010.
1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta artikli 3 lõiget 5 koostoimes selle direktiivi artikli 3 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis sätestavad üldiselt ja ilma üksikjuhte uurimata, et nimetatud direktiivi kohast hindamist ei viida läbi, kui kavades, mis määravad kohalikul tasandil kindlaks väikeste maa alade kasutamise, nimetatakse vaid üht majandustegevuse objekti.
ET Euroopa Liidu Teataja C 331/4

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 22. septembri 2011. aasta otsus (Bundesverwaltungsgerichti (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Mesopotamia Broadcast A/S METV (C-244/10), Roj TV A/S (C-245/10) versus Bundesrepublik Deutschland

(Liidetud kohtuasjad C-244/10 ja C 245/10) (1)

(Direktiiv 89/552/EMÜ - Teleringhäälingutegevus - Liikmesriigi võimalus keelata oma territooriumil teises liikmesriigis asuva ringhäälinguorganisatsiooni tegevus - Rahvaste üksteisemõistmise idee kahjustamisele tuginev põhjus)

2011/C 331/06

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesverwaltungsgericht

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Mesopotamia Broadcast A/S METV (C-244/10), Roj TV A/S (C-245/10)

Kostja: Bundesrepublik Deutschland

Ese

Eelotsusetaotlus — Bundesverwaltungsgericht — Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 298, lk 23; ELT eriväljaanne 06/01, lk 224) artiklite 2a ja 22 a, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/36/EÜ (EÜT L 202, lk 60; ELT eriväljaanne 06/02, lk 321) tõlgendamine — Liikmesriigi asutuste poolt teises liikmesriigis asuvale ringhäälinguorganisatsioonile rahvastevahelise üksteisemõistmise kahjustamise tõttu kehtestatud tegevuskeeld — Vastuvõtjaliikmesriigil puuduv pädevus takistada oma territooriumil teise liikmesriigi telesaadete taasedastamist direktiiviga 89/552/EMÜ kooskõlastatud valdkondadesse kuuluvatel põhjustel — Rahvastevahelise üksteisemõistmise kahjustamise lubatavus keelu põhjusena selle direktiiviga kooskõlastatud valdkondades

Resolutsioon

Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiivi 89/552/EMÜ (teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiviga 97/36/EÜ) tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjades, hõlmab mõiste „vihkamise õhutamine rassi, soo, usu või rahvuse põhjal” siseriiklikke õigusnorme, mis keelavad kahjustada rahvastevahelist üksteisemõistmist. See artikkel ei takista liikmesriigil sellist üldist õigusakti nagu 5. augusti 1964. aasta ühingute seadus (Gesetz zur Regelung des öffentlichen Vereinsrechts, muudetud 21. detsembri 2007. aasta seaduse §-ga 6) kohaldades võtmast teises liikmesriigis asutatud ringhäälinguorganisatsioonide suhtes meetmeid põhjusel, et selle organisatsiooni tegevus ja eesmärgid rikuvad keeldu kahjustada rahvastevahelist üksteisemõistmist, tingimusel et nimetatud meetmed ei takista teisest liikmesriigist pärinevate nimetatud organisatsiooni poolt toodetud teleringhäälingusaadete taasesitamist vastuvõtva liikmesriigi territooriumil, selle kindlakstegemine on aga siseriikliku kohtu ülesanne.

(1) ELT C 234, 28.8.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/6

Euroopa Kohtu (teine koda) 15. septembri 2011. aasta otsus (Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — Belgia eelotsusetaotlus) — Olivier Halley, Julie Halley, Marie Halley versus Belgia Kuningriik

(Kohtuasi C-132/10) (1)

(Otsene maksustamine - Kapitali vaba liikumine - ELTL artikkel 63 - Pärimismaks nimelistelt aktsiatelt - Aegumistähtaeg, mis on mitteresidendist äriühingute aktsiate hindamisel pikem kui residendist äriühingute aktsiate hindamisele kohaldatav aegumistähtaeg - Piirang - Põhjendatus)

2011/C 319/09

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank van eerste aanleg te Leuven

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Olivier Halley, Julie Halley, Marie Halley

Kostja: Belgia Kuningriik

Ese

Eelotsusetaotlus — Rechtbank van eerste aanleg te Leuven — ELTL artiklite 26, 49, 63 ja 65 tõlgendamine — Siseriiklik õigusnorm, mille kohaselt nimeliste aktsiate pärandimaksu aegumistähtaeg on kaks aastat, juhul kui aktsiad välja andnud äriühingu tegeliku juhatuse asukoht on asjaomases liikmesriigis, ning muudel juhtudel on aegumistähtaeg kümme aastat.

Resolutsioon

ELTL artiklit 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu on arutusel põhikohtuasjas, mis sätestavad pärandimaksu määramisel kümneaastase aegumistähtaja sellise äriühingu nimeliste aktsiate hindamiseks, mille aktsionär pärandaja oli ja mille juhtimise tegelik keskus asub teises liikmesriigis, samas kui see aegumistähtaeg on kaks aastat juhul, kui äriühingu juhtimise tegelik keskus asub esimesena nimetatud liikmesriigis.

(1) ELT C 134, 22.5.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/7

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. septembri 2011. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdom’i (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Williams and others versus British Airways plc

(Kohtuasi C-155/10) (1)

(Töötingimused - Direktiiv 2003/88/EÜ - Tööaja korraldus - Õigus põhipuhkusele - Liinipiloodid)

2011/C 319/11

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitajad: Williams jt

Vastustaja: British Airways plc

Ese

Eelotsusetaotlus — Supreme Court of the United Kingdom — Nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiivi 93/104/EÜ, mis käsitleb tööaja korralduse teatavaid aspekte (EÜT L 307, lk 18; ELT eriväljaanne 05/02, lk 197), artikli 7 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (ELT L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381) artikli 7 tõlgendamine — Direktiivides sätestatud kohustuste ulatus osas, mis puudutab iga-aastase tasulise puhkuse korral tehtavate maksete laadi ja/või suurust — Liikmesriikide kaalutlusõigus neid makseid puudutavate üksikasjalike eeskirjade kindlaksmääramisel — Pilootidele antav iga-aastane tasuline puhkus

Resolutsioon

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artiklit 7 ning nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivile 2000/79/EÜ, mis käsitleb Euroopa Lennuettevõtjate Ühenduse (AEA), Euroopa Transporditöötajate Föderatsiooni (ETF), Euroopa Lennumeeskonnaliikmete Liidu (ECA), Euroopa Piirkondlike Lennuettevõtjate Ühenduse (ERA) ja Rahvusvahelise Lennutranspordiettevõtjate Ühenduse (IACA) sõlmitud kokkulepet tsiviillennunduse lennupersonali tööaja korralduse kohta, lisatud kokkuleppe klauslit 3 tuleb tõlgendada nii, et liinipiloodil on oma põhipuhkuse ajal õigus mitte üksnes oma põhitöötasu säilitamisele, vaid ka esiteks kõigile komponentidele, mis on loomupäraselt seotud tema töölepingujärgsete ülesannete täitmisega ja mida kompenseeritakse tema kogutöötasu arvestuse alla kuuluva rahasummaga, ning teiseks kõigile komponentidele, mis on seotud liinipiloodi isikliku ja ametiseisundiga.

Siseriikliku kohtu ülesanne on hinnata, kas töötaja töötasu eri komponendid vastavad neile kriteeriumidele.

(1) ELT C 161, 19.6.2010.
1.

Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta, tuleb tõlgendada nii, et esiteks kohalduvad need tähtajalistele töölepingutele ja töösuhetele, mis on sõlmitud riigiasutuste ja teiste avaliku sektori üksustega, ning teiseks kohustavad need hoidumast igasugusest erinevast kohtlemisest liikmesriigi alaliste ametnike ja võrreldavate ajutiste teenistujate vahel üksnes seetõttu, et viimastel on tähtajaline tööleping või töösuhe, välja arvatud juhtudel, kui erinevaks kohtlemiseks on objektiivsed põhjused nimetatud raamkokkuleppe klausli 4 punkti 1 tähenduses.
1.

Sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei või liikmesriik selliste geneetiliselt muundatud organismide nagu mais MON 810 suhtes, millele on nõukogu 23. aprilli 1990. aasta direktiivi 90/220/EMÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta) alusel antud nõusolek kultiveerimiseks ka seemnetena ning millest on teavitatud kui olemasolevatest toodetest Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) artiklis 20 loetletud tingimustel ning mida on seejärel nõusoleku uuendamise taotlemise käigus kontrollitud, võtta nende kasutamist või turuleviimist ajutiselt peatavaid või keelavaid meetmeid nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220 kehtetuks tunnistamise kohta) artikli 23 alusel; samas võib selliseid meetmeid võtta vastavalt määruse nr 1829/2003 artiklile 34.
2.

Direktiivi 96/82 (muudetud direktiiviga 2003/105) artikli 12 lõikes 1 sätestatud kohustus võtta arvesse vajadust säilitada pikemas perspektiivis nimetatud direktiiviga hõlmatud käitiste ning üldkasutatavate hoonete vahel vajalik kaugus, ei kohusta siseriiklikke pädevaid asutusi sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, keelama üldkasutatava hoone rajamist. Seevastu on sellise kohustusega vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mis sätestavad, et sellise hoone rajamiseks tuleb väljastada luba ilma, et planeerimise või üksikotsuse tegemise etapis tuleks hinnata riske, mis seonduvad hoone rajamisega vajaliku kauguse ulatuse piiridesse.
2.

Kui direktiivi 77/187 tähenduses toimuva ülemineku tõttu hakatakse omandaja juures kehtivat kollektiivlepingut kohe kohaldama üleläinud töötajatele ja kui selles kollektiivlepingus ette nähtud tasustamise tingimused on seotud eeskätt staažiga, siis on kõnealuse direktiivi artikliga 3 vastuolus see, kui üleviidud töötajate palk väheneb oluliselt võrreldes olukorraga, milles nad olid vahetult enne ülemineku toimumist põhjusel, et staaži, mis need töötajad omandasid võõrandaja juures ning mis on võrdne omandaja juures töötavate töötajate omaga, ei võeta arvesse nende palgaastme kindlaksmääramisel omandaja juures. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kindlaks teha, kas põhikohtuasjas vaidluse all oleva ülemineku käigus leidis aset niisugune palga vähenemine.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/7

Euroopa Kohtu (esimene koda) 15. septembri 2011. aasta otsus (Administrativen sad Sofia-gradi (Bulgaaria) eelotsusetaotlus) — „DP grup” EOOD versus Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

(Kohtuasi C-138/10) (1)

(Tolliliit - Tollideklaratsioon - Selle deklaratsiooni aktsepteerimine tolli poolt - Juba aktsepteeritud tollideklaratsiooni kehtetuks tunnistamine - Tagajärjed karistusmeetmetele)

2011/C 319/10

Kohtumenetluse keel: bulgaaria

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Administrativen sad Sofia-grad

Põhikohtuasja pooled

Hageja:„DP grup” EOOD

Kostja: Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

Ese

Eelotsusetaotlus — Adminitrativen sad Sofia-grad — Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307) artikli 4 punkti 5, artikli 8 lõike 1 esimese taande, artiklite 62, 63 ja 68 tõlgendamine –Maksukohustuslase kirjaliku tollideklaratsiooni aktsepteerimine tolli poolt — Sellise aktsepteerimise võrdsustamine haldusotsusega, mida on võimalik vaidlustada kohtus — Tollideklaratsiooni esialgne aktsepteerimine kuni selles sisalduvate andmete lõpliku kontrollimiseni eksperdi arvamuse abil, millega tehakse kindlaks tariifikood — Tolli poolt selles osas läbiviidava kontrolli ulatuse kindlaksmääramine

Resolutsioon

Liidu tollialaseid õigusnorme tuleb tõlgendada nii, et deklarant ei saa taotleda kohtult tema enda esitatud tollideklaratsiooni tühistamist, kui toll on selle aktsepteerinud. Siiski võib see deklarant nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1791/2006) artiklis 66 ette nähtud tingimustel taotleda tollilt selle deklaratsiooni kehtetuks tunnistamist ja seda isegi pärast kauba vabastamist tolli poolt. Hindamise lõpuks peab toll kas deklarandi taotluse põhjendatud otsusega, mille võib hiljem kohtus vaidlustada, rahuldamata jätma või deklaratsiooni vastavalt taotlusele kehtetuks tunnistama.

(1) ELT C 148, 5.6.2010.
2.

Liidu õigusega ei ole sellistel nagu põhikohtuasjas aset leidnud asjaoludel vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt kehtestatakse isikule pikem aegumistähtaeg selleks, et nõuda maksete tagastamist vahendajana tegutsenud isikult, kellele ta maksed tasus ja kes need esimese isiku eest riigile tasus, samas kui ta oleks need maksed teinud otse riigile, oleks esimesele isikule kehtestatud aegumistähtaeg olnud lühem, mis kehtestab erandi alusetult makstud summade tagasimaksmist käsitlevatest liidu õigusnormidest, tingimusel et vahendajana tegutsevatel eraõiguslikel isikutel on võimalik tõhusalt nõuda riigilt tagasi tegelikult teiste eraõiguslike isikute eest tasutud summad.
ET Euroopa Liidu Teataja C 311/11

Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. septembri 2011. aasta otsus (Tribunale di Isernia (Itaalia) eelotsusetaotlus) — kriminaalasi Aldo Patriciello süüdistuses

(Kohtuasi C-163/10) (1)

(Euroopa Parlamendi liige - Privileegide ja immuniteetide protokoll - Artikkel 8 - Kriminaalmenetlus laimamises seisneva süüteo asjas - Väljaspool parlamendihoonet esitatud väited - Mõiste „parlamendiliikme kohustuste täitmisel avaldatud arvamus” - Puutumatus - Tingimused)

2011/C 311/14

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Isernia

Pool põhikohtuasjas toimuvas kriminaalmenetluses

Aldo Patriciello

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale di Isernia — Euroopa Ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli (EÜT 1967, 152, lk 13) artikli 9 tõlgendamine — Euroopa Parlamendi liige, keda süüdistatakse korrakaitseorganite esindaja vastu valesüüdistuse esitamise tõttu laimus — Mõiste „parlamendiliikme kohustuste täitmisel avaldatud arvamus”

Resolutsioon

EL-ile, ELL-ile ja Euratomile liidetud protokolli Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta artiklit 8 tuleb tõlgendada nii, et väide, mille eurosaadik esitas väljaspool Euroopa Parlamendi hoonet ja mis andis tema päritoluriigis aluse kriminaalmenetluseks laimamises seisneva süüteo asjas, kujutab endast nimetatud sättes ette nähtud puutumatusega hõlmatud parlamendiliikme kohustuste täitmisel avaldatud arvamust vaid juhul, kui see väide vastab subjektiivsele hinnangule, millel on otsene ja ilmselge seos nende kohustuste täitmisega. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on hinnata, kas need tingimused on põhikohtuasjas täidetud.

(1) ELT C 161, 19.6.2010.
ET Euroopa Liidu Teataja C 319/9

Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. septembri 2011. aasta otsus (Finanzgericht Baden-Württembergi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz versus Finanzamt Stuttgart III

(Kohtuasi C-240/10) (1)

(Isikute vaba liikumine - Mittediskrimineerimine ja liidu kodakondsus - Tulumaks - Progressiivse maksuskaala alusel muu tulu suhtes kohaldatava maksumäära arvutamisel kodumaalt lahkumise toetuse arvessevõtmine - Riigi territooriumil töötavatele teise liikmesriigi ametnikele makstavate hüvitiste arvessevõtmine - Väljaspool riigi territooriumi töötavatele riigiteenistujatele makstavate hüvitiste arvesse võtmata jätmine - Võrreldavus)

2011/C 319/14

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Baden-Württemberg

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz

Kostja: Finanzamt Stuttgart III

Ese

Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Baden-Württemberg — ELTL artiklite 18, 21 ja 45 tõlgendamine — Siseriiklik tulumaksualane õigusnorm, mille kohaselt välismaal elamise toetused, mida makstakse siseriikliku avalik-õigusliku juriidilise isiku teenistuses olevale ja siseriiklikust eelarvest tasustatavale maksukohustuslasele, on maksuvabad — Taolise maksuvabastuse puudumine toetuste puhul, mida samas liikmesriigis töötavale, kuid teise liikmesriigi avalik-õigusliku juriidilise isiku teenistuses olevale maksukohustuslasele makstakse selle teise liikmesriigi eelarvest

Resolutsioon

EÜ artiklit 39 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus niisugune õigusnorm nagu tulumaksuseaduse (Einkommensteuergesetz) EStG § 3 punkt 64, mille kohaselt selliseid hüvitisi, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mida makstakse liikmesriigi ametnikule, kes töötab teise liikmesriigi territooriumil, selleks et hüvitada ostujõu kaotus teenistuskohas, ei võeta maksumaksja või tema abikaasa muu tulu suhtes esimesena nimetatud liikmesriigis kohaldatava maksumäära kindlaksmääramisel arvesse, samas kui võrdväärseid hüvitisi, mida makstakse teise liikmesriigi ametnikule, kes töötab esimesena nimetatud liikmesriigi territooriumil, võetakse sellise maksumäära kindlaksmääramisel arvesse.

(1) ELT C 221, 14.8.2010.
1.

Kuna Portugali Vabariik — tuvastas vähem tundlike aladena Madeira saare ja Porto Santo saare kõik rannikuveed; — puhastas suurema kui 10 000 inimekvivalendiga linnastute nagu Funchali ja Câmara de Lobosi linnastute reovett, mida juhitakse Madeira saare rannikuvette, vähem põhjalikult, kui on ette nähtud nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta artiklis 4; — jättis tagamata, et Tejo jõe suudmeala ühel linnastul — Quinta do Conde — oleks asulareovee kogumissüsteemid vastavalt artiklis 3 sätestatule; — jättis tagamata Albufeira/Armação de Pêra, Beja, Chavesi ja Viseu linnastutel ja nelja linnastu, mille reovesi juhitakse Tejo jõe suudmeala vasakule kaldale, st Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Quinta do Conde ja Seixali linnastute osas põhjalikumat puhastamist, kui on ette nähtud viidatud direktiivi artiklis 4, siis on see liikmesriik rikkunud direktiivi 91/271 artiklites 3, 5 ja 6 tulenevaid kohustusi.
1.

Vanuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõtet, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 21 ja mida on täpsustatud nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiviga 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, ning eelkõige selle direktiivi artikliga 2 ja artikli 6 lõikega 1, tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on vastuolus selline kollektiivlepinguga kehtestatud meede, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis sätestab, et avaliku sektori teenistuja põhitöötasu järk määratakse igas palgaastmes kindlaks teenistuja töölevõtmisel tema vanuse alusel. Asjaolu, et nimetatud meede on liidu õigusega vastuolus ning esineb kollektiivlepingus, ei piira Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 28 tunnustatud õigust pidada läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja neid sõlmida.
ET Euroopa Liidu Teataja C 298/8

Euroopa Kohtu (viies koda) 28. juuli 2011. aasta otsus (Korkein hallinto-oikeus eelotsusetaotlus — Soome) — Lotta Gistö

(Kohtuasi C-270/10) (1)

(Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokoll - Artikli 14 esimene lõik - Liidu ametniku abikaasa residendiriigi kindlaksmääramine - Siseriiklik õigus, mis näeb ette normi, mille kohaselt ei käsitata riigi residendina enam isikut, kes on elanud kolm aastat välisriigis, ja seega ei kohaldata tema suhtes enam üldist maksukohustust)

2011/C 298/13

Kohtumenetluse keel: soome

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Korkein hallinto-oikeus

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Lotta Gistö

Ese

Eelotsusetaotlus — Korkein hallinto-oikeus — Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artikli 14 (nüüd artikkel 13) tõlgendamine — Maksuresidentsuse kindlaksmääramine Euroopa Liidu ametnike ja nende abikaasade puhul, kes ise ei tegutse tasustataval töökohal päritoluliikmesriigis — Siseriiklikud õigusaktid, mis kehtestavad kodanike suhtes põhimõtte, mille kohaselt pärast seda, kui on möödunud kolm aastat selle aasta lõppemisest, mil kodanik riigist lahkus, ei loeta teda enam oma riigi residendiks ja seega ei kohaldata tema tulude suhtes enam täieulatuslikku maksukohustust

Resolutsioon

Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli, mis oli algselt lisatud Euroopa ühenduste ühtse nõukogu ja ühtse komisjoni asutamislepingule ja seejärel Amsterdami lepinguga EÜ asutamislepingule, artikli 14 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et niisuguse isiku abikaasat, kes üksnes põhjusel, et ta astub liidu teenistusse, asub elama liikmesriigi territooriumile, mis selle isiku liidu teenistusse astudes ei ole tema jaoks maksustav elukohariik, käsitatakse endiselt viimati nimetatud riigi residendina, kui see abikaasa ise ei tegutse tasustataval töökohal.

(1) ELT C 221, 14.8.2010.