Vaidluse taust ja vaidlusaluse otsuse sisu on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1–15 kokku võetud järgmiselt:

„1. Menetlusse astujad […] H. Prantner ja […] D. Giersch esitasid 7. oktoobril 2013 määruse [nr 207/2009] alusel [EUIPO-le] ELi kaubamärgi registreerimise taotluse.

2. Kaubamärk, mille registreerimist taotleti, on järgmine kujutismärk:

3. Kaubad ja teenused, mille jaoks registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatavate kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 16, 39 ja 43 ning vastavad neis klassides alljärgnevale kirjeldusele:

– klass 16: „trükised; fotod; kirjatarbed; pakendimaterjal; väljaanded; raamatud; käsiraamatud; prospektid; uudiskirjad; albumid; ajalehed; ajakirjad ja perioodikaväljaanded; piletid; vautšerid; kupongid ja reisidokumendid; sissepääsuload; märgised; plakatid; postkaardid; kalendrid; päevikud ja ajalehed; juhendmaterjalid“;

– klass 39: „transport; reisikorraldus; reisiteave; sõidukite parkimisvõimaluste pakkumine; kaupade ja reisijate vedu maantee-, raudteede-, mere- ja õhusõidukitega; lennukompaniide ja ekspedeerimisteenused; lennujaama registreerimisteenused; reisijate ja kaupade maa-, õhu- ja veetransport; lennukompaniiteenused; pagasi registreerimise teenused; kaupade käitlemis- ja veoteenused; taristute pakkumine merereiside, ekskursioonide ja puhkuste korraldamiseks, nende taristute haldamine ja kasutusse andmine; tellimuslennud; lennukite, sõiduautode ja paatide rentimine; taksoteenused; bussiteenused; autojuhiteenused; bussiveoteenused; rongiteenused; lennujaama päraleveo teenused; lennujaama parkimisteenused; õhusõidukite parkimise teenused; reisijate saatmine; reisibüroo teenused; kõikide eespool nimetatud teenuste nõustamis-, nõuande- ja teabeteenused; teabe pakkumine veoteenuste kohta; reisiteabe internetis kättesaadavaks tegemine; reiside broneerimine elektrooniliste andmebaaside või interneti teel“;

– klass 43: „toitlustusteenused, k.a jookide pakkumine, tähtajalise elamispinna pakkumine; restorani- ja baariteenused; toitlustusteenused; puhkusemajutuse teenused; restoraniteenuste broneerimine ja puhkemajutus; hotelli- ja/või restoraniteenused; hotelli kasutamisega seotud broneerimisteenused“.

4. ELi kaubamärgi taotlus avaldati 26. novembri 2013. aasta väljaandes Bulletin des marques communautaires nr 225/2013.

5. Hageja FTI Touristik […] esitas 26. veebruaril 2014 määruse nr 207/2009 artikli 41 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 46) alusel taotletava kaubamärgi registreerimisele eespool punktis 3 nimetatud kaupade ja teenuste osas vastulause.

6. Vastulause aluseks oli järgmine varasem ELi kujutismärk:

mis tähistab klassidesse 16, 39, 41 ja 43 kuuluvaid kaupu ja teenuseid, mis vastavad neis klassides alljärgnevatele kirjeldustele:

– klass 16: „trükised, eelkõige kataloogid, prospektid, teabematerjalid; kantseleitarbed (v.a mööbel); klassi 16 kuuluvad koolitus- ja õppematerjalid; gloobused, atlased; paber, papp ja sellest valmistatud tooted (mis kuuluvad klassi 16); kirjatarbed, plastist pakkematerjal, plasttaskud, eelkõige reisidokumentide jaoks“;

– klass 39: „transport, sealhulgas transpordivahendite vahendamine ja rentimine; reiside kavandamine, korraldamine, broneerimine ja vahendamine, sealhulgas elektrooniliste seadmete abil; turismiteenused; vaatamisväärsustega tutvumise korraldamine, reisisaatja teenused; transpordi- ja reisiteave, sealhulgas elektrooniliste seadmete abil“;

– klass 41: „haridus; väljaõpe; meelelahutus; spordi- ja kultuuritegevus; puhke-, ajaviitealade pakkumine; sellega seotud trükiste ja elektroonilise meedia (sh CD-ROMide ja interaktiivsete laserplaatide) kirjastamine ja avaldamine; filmide, salvestiste, kinematograafia-, raadio- ja televisiooniaparatuuri ning spordivarustuse rent; konverentside, kongresside, sümpoosionide, koosolekute ja seminaride korraldamine ja läbiviimine“;

– klass 43: „elamispinna reserveerimine; majutusteenused; toitlustus- ja tähtajalise majutuse teenused; restoranide ja hotellide tähtajalise majutuse ja toitlustusteenuste vahendamine, sealhulgas elu- ja puhkemajade vahendamine“.

7. Vastulause alusena tugineti määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punktile b (nüüd määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b).

8. Vastulausete osakond rahuldas 3. veebruaril 2015 vastulause ja lükkas kaubamärgitaotluse kõigi kõnealuste kaupade ja teenustega seoses tagasi.

9. Menetlusse astujad esitasid 26. veebruaril 2015 EUIPO-le vastulausete osakonna otsuse peale määruse nr 207/2009 artiklite 58–64 (nüüd määruse 2017/1001 artiklid 66–71) alusel kaebuse.

10. EUIPO viies apellatsioonikoda tühistas [vaidlusaluse otsusega] vastulausete osakonna otsuse.

11. Esiteks märkis apellatsioonikoda [vaidlusaluse] otsuse punktis 19, et kõnealused kaubad ja teenused on suunatud nii laiale avalikkusele kui ka erialaasjatundjatest avalikkusele ning lähtuda tuleb avalikkusest, kelle tähelepanelikkuse tase on madalam, nimelt laiast avalikkusest, kelle tähelepanelikkuse tase on keskmine. Seejärel asus ta [vaidlusaluse] otsuse punktis 20 seisukohale, et segiajamise tõenäosuse hindamisel on asjakohane kogu Euroopa Liidu territoorium ning märkis seejärel, et vastulause tuleb rahuldada isegi siis, kui segiajamise tõenäosus esineb ainult ühes liikmesriigis.

12. Mis puutub kaupade ja teenuste võrdlusse, siis kiitis [viies] apellatsioonikoda [vaidlusaluse] otsuse punktis 25 heaks vastulausete osakonna järelduse, mida tema menetluses ei vaidlustatud ja mis on esitatud [vaidlusaluse] otsuse punktis 24 ning mille kohaselt asjaomased kaubad ja teenused olid osaliselt identsed ja osaliselt sarnased. Seega lähtus ta taotletava kaubamärgi klassi 16 kuuluvate kaupade ja samuti sellesse klassi kuuluvate varasema kaubamärgiga hõlmatud kaupade identsusest. Samuti tuvastas ta, et identsed on klassi 39 kuuluvad taotletava kaubamärgiga hõlmatud teenused ning varasema kaubamärgiga hõlmatud samasse klassi kuuluvad teenused, välja arvatud teenused: „sõidukite parkimisvõimaluste pakkumine; lennujaama parkimisteenused; õhusõidukite parkimise teenused“, mille ta luges analoogseks varasema kaubamärgiga hõlmatud teenustega „transport“. Lõpuks asus ta seisukohale, et kõik taotletava kaubamärgiga tähistatud klassi 43 kuuluvad teenused on identsed varasema kaubamärgiga tähistatud samasse klassi kuuluvate teenustega, välja arvatud varasema kaubamärgiga hõlmatud teenused „restoraniteenuste broneerimine ja puhkemajutus“, mis on varasema kaubamärgiga hõlmatud teenustega „toitlustus- ja tähtajalise majutuse teenused“ sarnased.

13. [EUIPO] [viies] apellatsioonikoda viis läbi ka vastandatud tähiste hindamise ja asus [vaidlusaluse] otsuse punktis 32 seisukohale, et visuaalsest küljest ei ole need sarnased. Foneetilisest küljest leidis ta [vaidlusaluse] otsuse punktides 33 ja 34 sisuliselt, et avalikkuse silmis, kes ingliskeelset sõna „fly“ ei tea, ei ole vastandatud tähised sarnased. Tarbijate arvates, kes ingliskeelset sõna „fly“ teavad, on foneetiline sarnasus olemas juhul, kui taotletav kaubamärk on seostatud sõnaga „fly“. Siiski näib see võimalus vähetõenäoline, kuna ühelt poolt on suur erinevus tähe „y“ ja taotletava kaubamärgi koosseisu kuuluva stiliseeritud südame vahel ja teiselt poolt ei ole tavapärane asendada täht „y“ südame sümboliga. Kontseptuaalsest küljest leidis apellatsioonikoda [vaidlusaluse] otsuse punktides 35 ja 36 sisuliselt, et selle avalikkuse silmis, kes ei tea ingliskeelset sõna „fly“, ei ole vastandatud tähised sarnased. Tarbijate jaoks, kes teavad sõna „fly“ ja saavad sellest aru, esineb kontseptuaalne sarnasus juhul, kui nad tunnevad sõna „fly“ taotletavas kaubamärgis ära. See võimalus näib siiski tähtsusetu samadel põhjustel, mis toodi esile foneetilise sarnasuse hindamisel.

14. [EUIPO viies] apellatsioonikoda leidis vaidlusaluse otsuse punktis 40, et varasemal kaubamärgil on keskmine olemusest tulenev eristusvõime inglise keelt mittekõnelevate tarbijate silmis ja vähene olemusest tulenev eristusvõime inglise keelt kõnelevate tarbijate arvates.

15. Mis puudutab vastandatud tähiste segiajamise tõenäosuse hindamist, siis jõudis [viies] apellatsioonikoda [vaidlusaluse] otsuse punktis 47 järeldusele, et segiajamise tõenäosus puudub. Ta märkis [vaidlusaluse] otsuse punktis 46 siinkohal, et ühise osa puhtkirjeldava laadi tõttu on tähiste foneetilised, kontseptuaalsed ja eelkõige visuaalsed erinevused piisavad, et välistada segiajamise tõenäosus, sealhulgas identsete kaupade ja teenuste puhul.“