ET Euroopa Liidu Teataja C 48/20

VSM Geneesmiddelen BV 1. detsembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda) 16. septembri 2015. aasta määruse peale kohtuasjas T-578/14: VSM Geneesmiddelen BV versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-637/15 P)

(2016/C 048/27)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: VSM Geneesmiddelen BV (esindaja: Rechtsanwalt U. Grundmann)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

— tühistada Üldkohtu (kaheksas koda) 16. septembri 2015. aasta määrus kohtuasjas T-578/14, mis tehti teatavaks 21. septembri 2015. aasta faksiga.

— tühistada 21. septembril 2015 teatavaks tehtud koja presidendi otsus mitte lisada 22. juulil 2015 ja 24. juulil 2015 esitatud kirju kohtuasja T-578/14 toimikusse.

— tuvastada, et komisjon on jätnud õigusvastaselt alates 1. augustist 2014 algatamata Euroopa Toiduohutusameti poolt hinnangu andmise botaanilisi aineid käsitlevatele tervisealastele väidetele vastavalt määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 13 lõikele 3, ning teise võimalusena tühistada komisjoni 29. juuni 2014. aasta kirjas väidetavalt sisalduv otsus mitte algatada botaanilisi aineid käsitlevate tervisealaste väidete hindamist Euroopa Toiduohutusameti poolt artikli 13 kohaselt enne 1. augustit 2014.

— mõista menetlusega seotud kulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Vastavalt määruse (EÜ) nr 1924/2006 (edaspidi „tervisealaste väidete määrus”) artikli 13 lõikele 3 oli komisjon kohustatud võtma vastu nimekirja lubatud väidetest toidus kasutatavate ainete kohta hiljemalt 31. jaanuariks 2010. Selle nimekirja vastuvõtmise ettevalmistamiseks oli Euroopa Toiduohutusamet kohustatud hindama liikmesriikide esitatud väiteid. Komisjon andis aga 2010. aasta septembris teada, et ta peatab ja vaatab uuesti läbi botaanilisi aineid käsitlevate väidete hindamismenetluse, ning seetõttu lõpetas Euroopa Toiduohutusamet nende väidete menetlemise. Komisjon peatas üksnes botaaniliste ainete hindamismenetluse, mitte aga muude sarnaste keemiliste ainete hindamismenetluse.

VSM Geneesmiddelen B.V. palus Euroopa Komisjonil 23. aprilli 2014. aasta kirjas anda Euroopa Toiduohutusametile korraldus jätkata viivitamata toidus kasutatavaid botaanilisi aineid käsitlevate tervisealaste väidete hindamist.

Praegune õiguslik seisak ja ebakindlus seoses tervisealaste väidetega toidus kasutatavate botaaniliste ainete kohta mõjutab oluliselt VSM Geneesmiddelen B.V. tegevust. Hulk Euroopa Komisjonile esitatud väidetest puudutavad botaanilisi aineid, mida kasutatakse VSM Geneesmiddelen B.V. tootevalikus. Nende hulgas on järgmisi aineid puudutavad väited: kõrvenõges/urtica (väited 2346, 2498 ja 2787), liht-naistepuna/hypericum perforatum (väited 2272 ja 2273), meliss (väited 3712, 3713, 2087, 2303 ja 2848) ja virginia nõiapuu/lhamamelis virginiana (väide 3383). Euroopa Toiduohutusamet ei ole ühtegi neist väidetest siiani hinnanud ning ühtegi neist ei ole seega vastavalt toidualaste väidete määruse artikli 13 lõikele 3 komisjoni nimekirja lisatud.

Komisjoni vastutav volinik teatas apellandile 19. juuni 2014. aasta kirjas, et mitu liikmesriiki ja sidusrühmad on komisjonile teatavaks teinud probleemid seoses neid aineid sisaldavate toodete erineva käsitlemisega esiteks toidu kohta esitatavaid tervisealaseid väiteid käsitlevate õigusaktide alusel ning teiseks traditsioonilisi taimseid ravimeid käsitlevate õigusaktide alusel. Komisjoni volinik teavitas apellanti, et komisjon ei algata praeguses staadiumis botaanilisi aineid käsitlevate tervisealaste väidete hindamist. Komisjon vajab veidi aega, et määrata kindlaks parim vajalik tegutsemisviis.

Komisjoni voliniku vastus ei ole apellandi jaoks vastuvõetav. Seetõttu saatis apellandi esindaja käesolevas menetluses komisjonile 8. juulil 2014 teise kirja, milles oli määratud tähtaeg, mil komisjon peab algatama botaanilisi aineid käsitlevate tervisealaste väidete hindamise Euroopa Toiduohutusameti poolt ning mis lõpeb 31. juulil 2014. Komisjon ei ole sellele kirjale vastanud.

Apellant esitas Üldkohtule hagi, milles palus tuvastada, et komisjon on jätnud õigusvastaselt alates 1. augustist 2014 algatamata Euroopa Toiduohutusameti poolt hinnangu andmise botaanilisi aineid käsitlevatele tervisealastele väidetele, ning teise võimalusena tühistada komisjoni otsus mitte algatada botaanilisi aineid käsitlevate tervisealaste väidete hindamist Euroopa Toiduohutusameti poolt. Üldkohus jättis hagi kohtuasjas T-578/14 16. septembri 2015. aasta määrusega vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Käesolevas apellatsioonkaebuses palub apellant Euroopa Kohtul eespool nimetatud Üldkohtu määrus tühistada ning teha otsus vastavalt Üldkohtu hagis esitatud nõuetele.

Vaidlustatud kohtulahend sisaldab menetlusnormi rikkumisi, mis kahjustavad apellandi huve, ning lisaks on Üldkohus eespool nimetatud kohtumääruses rikkunud liidu õigust. Üldkohus leidis, et hagi on vastuvõetamatu, sest i) apellant ei järginud õigusaktides ette nähtud tähtaegu; ii) apellant ei tõendanud nõuetekohaselt, et tal on põhjendatud huvi; iii) määruse nr 1924/2006 artiklis 28 ette nähtud üleminekumeetmed on toidukäitlejate kaitsmiseks piisavad ning toidukäitlejate jaoks ei ole tervisealaste väidete lõpliku nimekirja vastuvõtmisel kindlat eelist, ning iv) tervisealaste väidete määruse sätete kohaselt on lubatud väidete nimekirja vastuvõtmise ajakava komisjoni otsustada ning komisjonil on selleks ulatuslik kaalutlusõigus. Üldkohtu järeldused on vastuolus EL toimimise lepingu, Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja liidu muude õigusaktidega.

Komisjonil ei ole ulatuslikku kaalutlusõigust selle üle otsustamisel, millal ja kuidas tegutseda. Määruse nr 1924/2006 artikli 13 lõikes 3 on märgitud, et komisjon peab enne mis tahes otsuse tegemist konsulteerima Euroopa Toiduohutusametiga ning et komisjon peab nimekirja vastu võtma hiljemalt 31. jaanuariks 2010. Komisjonil ei ole kaalutlusõigust ei Euroopa Toiduametiga konsulteerimise ega nimekirja hiljemalt 31. jaanuariks 2010 vastuvõtmise küsimuses. Üldkohus esitas väära arutluskäigu. Liikmesriigid peavad Euroopa Liidu direktiivides sisalduva üle võtma direktiivis ette nähtud tähtaja jooksul ning seetõttu on Euroopa Liidu õigus nende jaoks siduv; sama kehtib ka Euroopa Komisjoni kohta, kelle jaoks on määruses ette nähtud tähtajad samuti siduvad. Tähtaegade järgimata jätmist liikmesriigi poolt käsitletakse Euroopa Liidu õiguse selge rikkumisena; sama kehtib ka komisjoni suhtes, kui ta ei pea kinni tervisealaste väidete määruses ette nähtud tähtaegadest.

Üldkohus eksis, kui leidis, et selliseid toidukäitlejaid nagu apellant kaitsevad üleminekumeetmed. Määruse artikli 28 lõige 5 viitab otseselt määruse artikli 13 lõikele 3, see tähendab, et üleminekumeetmed lõppesid hiljemalt 31. jaanuaril 2010. On vastuvõetav, et sellest tähtajast ei ole võimalik kinni pidada ja et üleminekumeetmed on mõne kuu jooksul kohaldatavad ka pärast 31. jaanuari 2010, kuid õigusaktis ette nähtud tähtaegade järgimata jätmine kuue aasta jooksul ei ole kooskõlas tervisealaste väidete määruse enda eesmärkidega.

Kuivõrd apellant on esitanud väited, mida Euroopa Toiduohutusamet praegu uurib, siis on apellant otseselt puudutatud ja seega on tal õigus esitada komisjoni vastu hagi. Kohtuasjas T-296/12 esitatud Üldkohtu argumendid on kohaldatavad käesoleva asja suhtes.

Apellant on järginud kõiki ELTL artiklites 265 ja 263 ette nähtud tähtaegu. Üldkohus rikkus apellandi Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohast õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.