ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/12

Euroopa Kohtu (suurkoda) 10. detsembri 2013. aasta otsus (Asylgerichtshof’i eelotsusetaotlus — Austria) — Shamso Abdullahi versus Bundesasylamt

(Kohtuasi C-394/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Euroopa ühine varjupaigasüsteem - Määrus (EÜ) nr 343/2003 - Varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine - Selle kontrollimine, kas on täidetud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutamise kriteeriumid - Kohtuliku kontrolli ulatus)

2014/C 45/20

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Asylgerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: Shamso Abdullahi

Vastustaja: Bundesasylamt

Ese

Eelotsusetaotlus — Asylgerichtshof — Nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 50, lk 1; ELT eriväljaanne 19/06, lk 109), ja eelkõige selle artiklite 10, 16, 18 ja 19 ning samuti komisjoni 2. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1560/2003, millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad määrusele (EÜ) nr 343/2003 (ELT L 223, lk 3; ELT eriväljaanne 19/06, lk 200), tõlgendamine — Somaalia kodanik, kes ületas liidu piiri Kreekas, kust ta suundus seejärel kolmandaid riike ja Ungarit läbides Austriasse, kus ta esitas varjupaigataotluse vähem kui 12 kuud pärast oma esimest sisenemist liidu territooriumile — Nimetatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava liikmesriigi määramine

Resolutsioon

Nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest, artikli 19 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et olukorras, kus liikmesriik on nõustunud varjupaigataotleja vastu võtma nimetatud määruse artikli 10 lõikes 1 ette nähtud kriteeriumi alusel, st kui liikmesriik, kuhu sisenedes sisenes varjupaigataotleja esimest korda liidu territooriumile, saab see varjupaigataotleja selle kriteeriumi valiku vaidlustada vaid siis, kui ta tugineb liikmesriigi varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes esinevatele süsteemsetele puudustele, mis kujutavad endast tõsist ja tõendatud alust arvamaks, et seda varjupaigataotlejat võidakse tõepoolest kohelda ebainimlikult või alandavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 4 tähenduses.

(1) ELT C 343, 10.11.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 45/15

Euroopa Kohtu (seitsmes koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itaalia) eelotsusetaotlus) — Dirextra Alta Formazione Srl versus Regione Puglia

(Kohtuasi C-523/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Teenuste osutamise vabadus - Euroopa Sotsiaalfondi kaasrahastatud avalik-õiguslikud toetused magistrikursustele registreerunud õpilastele - Maakondlikud normid, mis näevad ette kohaliku haridustaseme tõstmise ja seavad stipendiumide andmise sõltuvusse magistrikursusi pakkuvatele õppeasutustele seatud tingimustest - Kümne järjestikuse aasta kogemuse tingimus)

2014/C 45/27

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Dirextra Alta Formazione Srl

Kostja: Regione Puglia

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia — ELTL artiklite 56, 101 ja 107 tõlgendamine — Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklite 9 ja 10 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklite 11 ja 14 tõlgendamine — Proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtted — Euroopa Sotsiaalfondi kaasrahastatavad avalik-õiguslikud toetused üliõpilastele, kes on registreerunud diplomijärgsetele magistrikursustele — Maakondlikud normid, mis näevad ette kohaliku haridustaseme tõstmist, seades õppestipendiumide andmise sõltuvusse magistriõpet pakkuvate ettevõtjate professionaalsuse tasemest — Ettevõtja, kellel on vajalik kogemus olemas pakutud õppe tundide arvu osas, aga kes ei ole seda kogemust omandanud ettenähtud ajal ja viisil

Resolutsioon

ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus selline siseriiklik õigusnorm, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega nõutakse, et kõrgharidusasutused — kuhu kavatsevad registreeruda õpilased, kes taotlevad maakondlikku stipendiumi, mida finantseerib peamiselt Euroopa Sotsiaalfond — tõendaks kümneaastast kogemust, kui need kõrgharidusasutused ei ole siseriiklikus õiguses tunnustatud ülikoolid ega haridusasutused, mis pakuvad kinnitatud magistrikursusi.

(1) ELT C 32, 2.2.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/20

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Rechtbank ’s Gravenhage eelotsusetaotlus — Madalmaad) — Georgetown University versus Octrooicentrum Nederland, mis tegutseb nime all NL Octrooicentrum

(Kohtuasi C-484/12) (1)

(Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EÜ) nr 469/2009 - Artikkel 3 - Tunnistuse saamise tingimused - Võimalus saada sama patendi alusel mitu täiendava kaitse tunnistust)

2014/C 52/33

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank ’s Gravenhage

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Georgetown University

Kostja: Octrooicentrum Nederland, mis tegutseb nime all NL Octrooicentrum

Ese

Eelotsusetaotlus — Rechtbank’s Gravenhage — Madalmaad — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1) artikli 3 punkti c ja artikli 14 punkti b tõlgendamine — Tunnistuse andmise tingimused — Kehtiv aluspatent mitmele tootele — Kas on õigus saada tunnistus iga toote kohta või mitte

Resolutsioon

Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus mitmest toimeainest koosneva ravimi omanik on selle ravimi aluspatendi ja müügiloa alusel teatavale Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti a tähenduses asjaomase patendiga kaitstud toimeainete kombinatsioonile täiendava kaitse tunnistuse juba saanud, tuleb selle määruse artikli 3 punkti c tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus anda asjaomasele omanikule täiendava kaitse tunnistus ühe kõnealuse toimeaine kohta, mis on ka iseseisvalt toimeainena selle patendiga kaitstud.

(1) ELT C 26, 26.1.2013.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/18

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (High Court of Justice’i (Chancery Division) eelotsusetaotlus — Ühendkuningriik) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd versus Sanofi

(Kohtuasi C-443/12) (1)

(Inimtervishoius kasutatavad ravimid - Täiendava kaitse tunnistus - Määrus (EÜ) nr 469/2009 - Artikkel 3 - Tunnistuse saamise tingimused - Kahe osaliselt või täilikult sama toimeainet sisaldava ravimi järjestikune turuleviimine - Kombinatsioon kahest toimeainest, millest üht on juba müüdud ühe toimeainega ravimi kujul - Võimalus saada sama patendi ja kahe müügiloa alusel mitu tunnistust)

2014/C 52/30

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

High Court of Justice (Chancery Division)

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

Kostja: Sanofi

Menetluses osales: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC

Ese

Eelotsusetaotlus — High Court of Justice (Chancery Division) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta (ELT L 152, lk 1) artikli 3 punktide a ja c tõlgendamine — Täiendava kaitse tunnistuse saamise tingimused — Mõiste „kehtiva aluspatendiga kaitstud toode” — Kriteeriumid — Võimalus anda tunnistus igale ravimile, kui patent hõlmab mitut ravimit

Resolutsioon

Niisugustel asjaoludel nagu põhikohtusjas, kus patendiomanik on uudset toimeainet kaitsva patendi ja seda ainet ainsa toimeainena sisaldava ravimi müügiloa alusel juba saanud sellele toimeainele täiendava kaitse tunnistuse, millele ta saab tugineda, et takistada selle toimeaine kasutamist eraldi või kombinatsioonis teiste toimeainetega, tuleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 469/2009 ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta artikli 3 punkti c tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui selle patendi omanik saab —, tuginedes küll samale patendile, aga ka uuemale müügiloale, mis on antud erinevale ravimile (mis sisaldab sama toimeainet kombinatsioonis muu toimeainega, mida patent sellisena ei kaitse) — nimetatud toimeainete kombinatsioonile teise täiendava kaitse tunnistuse.

(1) ELT C 389, 15.12.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/16

Euroopa Kohtu (kolmas koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Supreme Court of the United Kingdomi (Ühendkuningriik) eelotsusetaotlus) — Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation versus Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Kohtuasi C-362/12) (1)

(Kohtulik kaitse - Tõhususe põhimõte - Õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõte - Alusetult saadud summade tagastamine - Õiguskaitsevahendid - Siseriiklikud õigusnormid - Õiguskaitsevahendite suhtes kohaldatavate aegumistähtaegade tagasiulatuv ja üleminekukorrata lühendamine)

2014/C 52/26

Kohtumenetluse keel: inglise

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supreme Court of the United Kingdom

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Test Claimants in the Franked Investment Income Group Litigation

Kostjad: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Ese

Eelotsusetaotlus — Supreme Court of the United Kingdom — ELTL artiklite 49 ja 63 tõlgendamine — Ühenduse õigusega vastuolus olevad siseriiklikud maksud — Alusetult saadu tagastamine — Siseriiklikus õiguses üheaegselt kahe alternatiivse õiguskaitsevahendi olemasolu, millest ühel on pikem aegumistähtaeg kui teisel ja mida maksukohustuslased võivad kasutada, et nõuda alusetult tasutud summade tagasimaksmist — Siseriiklikud õigusnormid, mis vähendavad tagasiulatuvalt ja ette teatamata pikemat aegumistähtaega — Kokkusobivus tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetega.

Resolutsioon

1) Kui olukorras, kus maksumaksjad võivad vastavalt siseriiklikule õigusele valida kahe õiguskaitsevahendi vahel seoses selliste alusetult tasutud maksude tagastamisega, mis on sisse nõutud liidu õigust rikkudes, kohaldatakse ühele pikemat aegumistähtaega, on tõhususe, õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtetega vastuolus see, kui siseriiklikud õigusnormid lühendavad seda aegumistähtaega etteteatamata ja tagasiulatuvalt.

2) Asjaolu, et ajal, mil maksumaksja esitas oma nõude, oli madalama astme kohus tunnustanud võimalust kasutada pikemat aegumistähtaega pakkuvat õiguskaitsevahendit alles äsja ning see jõustus lõplikult alles kõrgema astme kohtu hilisema otsusega, ei mõjuta kuidagi esimesele küsimusele antavat vastust.

(1) ELT C 311, 13.10.2012.
1)

ELTL artikli 110 kohaldamisel on samasugused kodumaised tooted, mis on sarnased niisuguse kasutatud sõidukiga, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis võeti esimest korda kasutusele enne 1. veebruari 2008 ning imporditi Madalmaadesse ja registreeriti seal 2010. aastal, sõidukid, mis on juba Madalmaade turul ja millel on arutusel oleva sõidukiga kõige sarnasemad tunnused.
1)

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et kui kostja elu- või asukoht on muus liikmesriigis kui see liikmesriik, kus asub kohus, kellele on esitatud hagi, on sellega vastuolus niisuguse siseriikliku kohtualluvuse eeskirja kohaldamine nagu 27. juuli 1961. aasta seaduse määramata ajaks sõlmitud ainuesindusõigusega edasimüügilepingute ühepoolse lõpetamise kohta, mida on muudetud 13. aprilli 1971. aasta seadusega ainuõiguslike edasimüügilepingute ühepoolse lõpetamise kohta, artiklis 4 sätestatud eeskiri.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/11

Euroopa Kohtu (esimene koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Rechtbank te Rotterdam’i — Madalmaad eelotsusetaotlus) — kriminaalasi, milles süüdistatavad on Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)

(Liidetud kohtuasjad C-241/12 ja C-242/12) (1)

(Keskkond - Jäätmed - Mõiste - Direktiiv 2006/12/EÜ - Jäätmete vedu - Siseriiklike pädevate ametiasutuste teavitamine - Määrus (EMÜ) nr 259/93 - Aine või eseme äraviskamine, äraviskamise kavatsus või kohustus)

2014/C 52/16

Kohtumenetluse keel: hollandi

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Rechtbank te Rotterdam

Põhikohtuasja menetluse pooled

Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)

Ese

Eelotsusetaotlused — Rechtbank te Rotterdam — Nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 259/93 jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral (EÜT L 30, lk 1; ELT eriväljaanne 15/02, lk 176) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta (ELT L 190, lk 1) tõlgendamine — Mõiste „jäätmed” — Ultra Light Sulphur Diesel’i (ULSD) laevaga Madalmaadest Belgiasse vedamine — ULSD, mis on laeva laadimisel juhuslikult segunenud metüültertsiaarbutüüleetriga — Toode, mis ei vasta enam ostja ja müüja vahel kokku lepitud erilistele omadustele — Ostja teadasaamine sellest asjaolust Belgiasse tarnimisel — Diisel, mille ostja on tagasi võtnud ja Madalmaadesse saatnud — Ostjale tagastatud ostuhind — Müüja kavatsus viia diisel pärast selle teise tootega segamist (või mitte) uuesti turule — Mõistega „jäätmed” hõlmatus (või mitte)

Resolutsioon

Nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 259/93 jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral, mida on muudetud komisjoni 28. detsembri 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 2557/2001, artikli 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellises olukorras nagu põhikohtuasjas ei kuulu selle sätte tähenduses mõiste „jäätmed” alla diislikütuse saadetis, mis on juhuslikult segunenud teise ainega, tingimusel et saadetise valdajal on tegelikult kavatsus turustada seda teise tootega segunenud saadetist, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.

(1) ELT C 243, 11.8.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/12

Euroopa Kohtu (suurkoda) 19. detsembri 2013. aasta otsus — Telefónica SA versus Euroopa Komisjon

(Kohtuasi C-274/12 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Tühistamishagi - ELTL artikli 263 neljas lõik - Õigus õiguskaitsevahendile - Õigus esitada hagi - Füüsilised või juriidilised isikud - Neid isiklikult puudutav akt - Üldkohaldatav akt, mis ei sisalda rakendusmeetmeid - Otsus, millega tunnistatakse riigiabi kava ühisturuga kokkusobimatuks - Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele)

2014/C 52/19

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Apellant: Telefónica SA (esindajad: abogado J. Ruiz Calzado ja abogado J. Domínguez Pérez, Rechtsanwalt M. Núñez Müller)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Němečková ja C. Urraca Caviedes)

Ese

Apellatsioonkaebus, mis on esitatud Üldkohtu (kaheksas koda) 21. märtsi 2012. aasta määruse peale kohtuasjas T-228/10: Telefónica vs. komisjon, millega Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata hagi, milles paluti tühistada komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta otsuse 2011/5/EÜ firmaväärtuse amortiseerimise kohta välismaises äriühingus osaluse omandamisel C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), mida Hispaania rakendas (ELT 2011, L 7, lk 48), artikli 1 lõige 1

Resolutsioon

1) Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

2) Mõista kohtukulud välja Telefónica SA-lt.

(1) ELT C 227, 28.7.2012.
1)

Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artiklit 71 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui rahvusvahelist konventsiooni tõlgendatakse viisil, mis ei taga — tingimustel, mis on vähemalt sama soodsad kui need, mis on ette nähtud selles määruses — määruse eesmärkide ja selle aluseks olevate põhimõtete järgimist.
2)

Sellised ettevõtjad, nagu United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd ja Southern Water Services Ltd, kes osutavad keskkonnaga seotud avalikke teenuseid, alluvad direktiivi 2003/4 artikli 2 punkti 2 alapunktides a või b nimetatud organi või isiku kontrollile, nii et neid tuleb seetõttu käsitada „riigiasutustena” selle direktiivi artikli 2 punkti 2 alapunkti c tähenduses, kui need ettevõtjad ei saa tulenevalt sellest, et nimetatud direktiivi artikli 2 punkti 2 alapunktide a ja b alla kuuluval riigiasutusel on võimalik otsustavalt mõjutada nende ettevõtjate tegevust keskkonna valdkonnas, tõeliselt sõltumatul viisil kindlaks määrata, kuidas nad neid teenuseid osutavad.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/17

Euroopa Kohtu (viies koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto eelotsusetaotlus — Portugal) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA versus Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

(Kohtuasi C-425/12) (1)

(Veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektori riigihankemenetlused - Direktiiv 93/38/EMÜ - Siseriiklikku õigusesse ülevõtmata jätmine - Liikmesriigi võimalus tugineda vaidluses avaliku teenuse kontsessionääriga sellele direktiivile juhul, kui see on siseriiklikku õigusesse üle võtmata)

2014/C 52/28

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

Kostja: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

Ese

Eelotsusetaotlus — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugal — Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/38/EMÜ, millega kooskõlastatakse veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused (EÜT L 199, lk 84; ELT eriväljaanne 06/02, lk 194), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/4/EÜ (EÜT L 101, lk 1; ELT eriväljaanne 06/03, lk 91), artikli 2 lõike 1 punkti b, artikli 4 lõike 1 ja artikli 14 lõike 1 punkti c alapunkti i tõlgendamine — Vahetu õigusmõju — Liikmesriigi võimalus tugineda vaidluses avaliku teenuse kontsessionääriga sellele direktiivile juhul, kui see on siseriiklikku õigusesse üle võtmata

Resolutsioon

Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/38/EMÜ (millega kooskõlastatakse veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate tellijate hankemenetlused; muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiviga 98/4/EÜ) artikli 4 lõiget 1, artikli 14 lõike 1 punkti c alapunkti i ja artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et neile ei või tugineda vaidluses eraõigusliku ettevõtjaga pelgalt põhjusel, et viimane on avaliku teenuse ainukontsessionäär, kes jääb selle direktiivi kohaldamisalasse, kui nimetatud direktiivi ei ole veel selle liikmesriigi õigusesse veel üle võetud.

Selline ettevõtja — kellele on ametiasutuse aktiga pandud ülesanne osutada viimase järelevalve all avalikku teenust ja kellel on selleks märksa laiemad volitused kui need, mis tulenevad eraõiguslike isikute vahelistele suhetele kohaldatavatest normidest — on kohustatud järgima direktiivi 93/38 (muudetud direktiiviga 98/4) sätteid ning järelikult võivad liikmesriigi ametiasutused vaidluses temaga nendele sätetele tugineda.

(1) ELT C 389, 15.12.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/13

Euroopa Kohtu (kuues koda) 19. detsembri 2013. aasta otsus (Consiglio di Stato — Itaalia eelotsusetaotlus) — Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop versus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

(Kohtuasi C-281/12) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tarbijakaitse - Ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausad kaubandustavad - Direktiiv 2005/29/EÜ - Artikli 6 lõige 1 - Mõiste „Eksitav tegevus” - Asjaomases sättes nimetatud tingimuste kumulatiivsus)

2014/C 52/21

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Consiglio di Stato

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Trento Sviluppo srl, Centrale Adriatica Soc coop

Kostja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

Ese

Eelotsusetaotlus — Consiglio di Stato — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 149, lk 22), artikli 6 lõike 1 tõlgendamine — Mõiste „eksitav tegevus” — Asjaomases sättes loetletud tingimuste kumulatiivsus

Resolutsioon

Kaubandustava peab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 („ebaausate kaubandustavade direktiiv”), artikli 6 lõike 1 tähenduses kvalifitseerima eksitavaks esiteks juhul, kui see kaubandustava sisaldab valeandmeid või kui see võib eksitada keskmist tarbijat, ja teiseks, kui antud kaubandustava võib panna tarbijat tegema tehinguotsust, mida ta muidu ei oleks teinud. Direktiivi artikli 2 punkti k peab tõlgendama nii, et mõiste „tehinguotsus” alla kuulub iga otsus, mis on vahetult seotud toote omandamise või omandamata jätmisega.

(1) ELT C 235, 4.8.2012.
ET Euroopa Liidu Teataja C 52/12

Euroopa Kohtu (viies koda) 12. detsembri 2013. aasta otsus (Cour de cassation — Prantsusmaa eelotsusetaotlus) — Frédéric Hay versus Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

(Kohtuasi C-267/12) (1)

(Direktiiv 2000/78/EÜ - Võrdne kohtlemine - Kollektiivleping, mille alusel antakse töötasu ja töötingimusi puudutavaid eeliseid töötajatele, kes sõlmivad abielu - Tsiviilpartnerluslepingu sõlminud paaride väljajätmine - Diskrimineerimine seksuaalse sättumuse alusel)

2014/C 52/18

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour de cassation

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Frédéric Hay

Kostja: Crédit agricole mutuel de Charente-Maritime et des Deux-Sèvres

Ese

Eelotsusetaotlus — Cour de cassation (France) — Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel (EÜT L 303, lk 16, ELT eriväljaanne 05/04, lk 79) artikli 2 lõike 2 punkti b tõlgendamine — Niisuguse kollektiivlepingu lubatavus, millega antakse töötasu ja töötingimusi puudutav eelis abielu sõlmivatele töötajatele ning millega välistatakse tingimata selle eelise andmine samasoolistele partneritele, kes on sõlminud tsiviilpartnerluslepingu — Diskrimineerimine seksuaalse sättumuse alusel — Võimalus õigustada kaudset diskrimineerimist õiguspärase, sobiva ja vajalikku eesmärgiga

Resolutsioon

Nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel, artikli 2 lõike 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus kollektiivlepingu tingimus — nagu see, mida käsitletakse põhikohtuasjas —, mille kohaselt töötajal, kes sõlmib samasoolise isikuga tsiviilpartnerluslepingu, ei ole õigust töötajatele abiellumisel antavatele eelistele, nt lisapuhkusepäevadele ja toetusele, kui asjaomase liikmesriigi õigus ei võimalda samasoolistel isikutel abielluda, kuivõrd nende eeliste andmise eesmärki ja tingimusi arvesse võttes on nad võrreldavas olukorras töötajatega, kes saavad abielluda.

(1) ELT C 250, 18.8.2012.