ET Euroopa Liidu Teataja L 310/18

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 64 – Ühtsed sätted, milles käsitletakse sõidukite tüübikinnitust seoses varustusega, mis võib hõlmata ajutiseks kasutamiseks ette nähtud varuratast, mobiilrehvi ja/või mobiilrehvide süsteemi ja/või rehvirõhu jälgimissüsteemi

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

02-seeria muudatused – jõustumise kuupäev: 19. august 2010

02-seeria muudatuste parandus nr 1 – jõustumise kuupäev: 19. august 2010

SISUKORD

EESKIRI

1. Reguleerimisala

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Spetsifikatsioonid ja katsed

6. Lisateave

7. Sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

8. Toodangu vastavus nõuetele

9. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

10. Tootmise lõpetamine

11. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning haldusasutuste nimed ja aadressid

12. Üleminekusätted

LISAD

1. lisa: Teatis, milles käsitletakse sõidukitüübi tüübikinnituse andmist (või tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist) seoses varustusega kooskõlas eeskirjaga nr 64

2. lisa: Tüübikinnitusmärkide kujundus

3. lisa: Ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattaga sõidukite pidurdus- ja trajektoorilt kõrvalekaldumise katse

4. lisa: Rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi katsenõuded

5. lisa: Rehvirõhu jälgimissüsteemide katsetamine

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M1- ja N1-kategooria (1) sõidukite tüübikinnituse suhtes seoses varustusega, mis võib hõlmata:

a) ajutiseks kasutamiseks ette nähtud varuratast ja/või

b) mobiilrehvi ja/või mobiilrehvide süsteemi ja/või

c) rehvirõhu jälgimissüsteemi (2).

Käesolevas eeskirjas käsitatakse varuvelje ja -rehvi asenduskomplekte, mille puhul on tegemist mobiilrehvidega või mobiilrehvide süsteemiga täielikult tühjenenud olekus, punktis 2.10 määratletud ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatastena.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.

2.2.

2.2.1.1. sõiduki suurima teljekoormuse väärtused, nagu on määratletud punktis 2.12;

2.2.1.2. ajutiseks kasutamiseks ette nähtud varuvelje ja -rehvi komplekti omadused;

2.2.1.3. veotüüp (esirattavedu, tagarattavedu, neljarattavedu);

2.2.1.4. vedrustus;

2.2.1.5. pidurisüsteem;

2.2.1.6. velje/rehvi mõõtmed;

2.2.1.7. velje nihk;

2.2.2.1. tootja kaubanimi või kaubamärk;

2.2.2.2. sõiduki omadused, mis mõjutavad märkimisväärselt rehvirõhu jälgimissüsteemi talitlust;

2.2.2.3. rehvirõhu jälgimissüsteemi tüüp ja ehitus;

2.3.

2.3.1. „veljemõõdu tähistus”– tähistus, mis hõlmab vähemalt velje nimiläbimõõtu, nimilaiust ja velje profiili;

2.3.2. „velje nihk”– kaugus pöia keskjoonest rummule toetuva pinnani;

2.4.

2.4.1. „tavarehv”– rehv, mis sobib kasutamiseks kõikides tavapärastes maanteeoludes;

2.4.2. „varurehv ajutiseks kasutamiseks”– rehv, mis on spetsiaalselt valmistatud tavarehvist erinevana ja on mõeldud ainult ajutiseks kasutamiseks piiratud sõidutingimustes;

2.4.3. „mobiilrehv” ehk „isetoestuv rehv” ehk „run flat rehv”– õhkrehv, mille konstruktsioonis kasutatakse tehnilisi lahendusi (nt tugevdatud küljed jms), mis võimaldavad rehvil sobivale veljele paigaldatuna ja ilma lisakomponente kasutamata tagada sõidukile rehvi põhifunktsioonid tühja rehvi töörežiimis vähemalt selleks, et läbida 80 km pikkune vahemaa kiirusel 80 km/h (50 miili tunnis);

2.4.4. „mobiilrehvide süsteem” ehk „suurendatud mobiilsuse süsteem” ehk „run flat süsteem”– üksteisest funktsionaalselt sõltuvate komponentide (mille hulka kuulub ka rehv) kogum, mis võimaldab tagada sõidukile tühja rehvi töörežiimis vastavalt ettenähtud näitajatele rehvi põhifunktsioonid vähemalt selleks, et läbida 80 km pikkune vahemaa kiirusel 80 km/h (50 miili tunnis);

2.5.

2.6.

2.7.

2.8.

2.9.

2.10.

komplekt, milles rehvina kasutatakse punktis 2.4.2 määratletud ajutiseks kasutamiseks ette nähtud varurehvi;

komplekt, milles velje nihk erineb sõiduki tavapäraseks kasutamiseks mõeldud, samasse teljepositsiooni paigaldatud velje nihkest;

komplekt, milles rehvi konstruktsioon erineb sõiduki tavapäraseks kasutamiseks mõeldud, samasse teljepositsiooni paigaldatud rehvi konstruktsioonist;

komplekt, milles rehvina kasutatakse punktis 2.4.1 määratletud tavarehvi, kuid mille puhul kas veljemõõdu või rehvimõõdu või mõlema tähistus erineb sõiduki tavapäraseks kasutamiseks mõeldud, samasse teljepositsiooni paigaldatud velje või rehvi mõõdu tähistusest;

komplekt, mille puhul punktis 2.4.3 või 2.4.4 määratletud velje ja rehvi komplekt on paigaldatud sõidukile tavapäraseks pikaajaliseks maanteesõiduks, kuid seda kasutatakse hädaolukorras täielikult tühjenenud olekus;

2.11.

2.12.

2.13.

2.14.

2.15.

2.16.

rec

2.17.

warm

rec

2.18.

test

2.19.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses varustusega, mis hõlmab:

a) ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatast (sealhulgas vajaduse korral rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi) ja/või

b) rehvirõhu jälgimissüsteemi,

esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Taotlusele lisatakse kolmes eksemplaris sõidukitüübi kirjeldus seoses käesoleva eeskirja 1. lisas osutatud varustusega.

3.3. Tüübikinnitusasutusele või tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüpi esindav sõiduk.

3.4. Enne tüübikinnituse andmist veendub haldusasutus toodangu nõuetele vastavuse tõhusaks kontrollimiseks vajalike meetmete olemasolus.

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punktis 5 sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

4.1.1. Kui sõiduk vastab punktides 5.1 ja 5.2 sätestatud nõuetele, antakse sõiduki tüübikinnitus üksnes seoses ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatast käsitlevate sätetega.

4.1.2. Kui sõiduk vastab punktis 5.3 sätestatud nõuetele, antakse sõiduki tüübikinnitus üksnes seoses rehvirõhu jälgimissüsteeme käsitlevate sätetega.

4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praeguste 02-seeria muudatuste puhul 02) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele sõidukitüübile. Sama tüübikinnitus võib siiski hõlmata punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide alusel eri kategooriatesse kuuluvaid sõidukimudeli variante, kui punktides 5.2 ja 5.3 kirjeldatud katsete tulemused ei erine oluliselt üksteisest.

4.3. Teatis sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

4.4.1. ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

4.4.2. käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb:

4.4.2.1. üksnes punkti 4.1.1 kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukite puhul R-täht;

4.4.2.2. üksnes punkti 4.1.2 kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukite puhul P-täht;

4.4.2.3. nii punkti 4.1.1 kui ka punkti 4.1.2 kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukite puhul tähekombinatsioon „RP”;

4.4.3. punktides 4.4.1 ja 4.4.2 sätestatud tähistest paremal paiknevast sidekriipsust ja tüübikinnitusnumbrist.

4.5. Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, ei ole punktis 4.4.1 sätestatud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul märgitakse punktis 4.4.1 kirjeldatud sümbolist paremale tulpadesse kõikide käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ja lisasümbolid.

4.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7. Tüübikinnitusmärk paigutatakse tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale.

4.8. Tüübikinnitusmärkide näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5. SPETSIFIKATSIOONID JA KATSED

5.1. Üldosa

5.1.1. Punktis 2.10 määratletud ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta koosseisus kasutatavatele rehvidele antakse tüübikinnitus kooskõlas eeskirjaga nr 30.

5.1.2. Vähemalt nelja rattaga sõidukite puhul peab ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta kandevõime väärtus olema vähemalt pool sõiduki kõrgeimast suurima teljekoormuse väärtusest; kui tagavararatast on lubatud kasutada üksnes konkreetsel punktis 6 esitatud suunistes osutatud teljel, peab selle kandevõime olema vähemalt pool asjaomase telje suurimast teljekoormusest.

5.1.3. Ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta valmistajakiirus on 1., 2. ja 3. tüüpi rataste puhul vähemalt 120 km/h.

5.1.4. Ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattal peavad olema järgmised tunnused:

5.1.4.1. velje välisküljele hästi märgatavasse kohta kinnitatakse püsivalt alljärgnevalt esitatud diagrammile vastava kujundusega piirkiiruse 80 km/h hoiatussümbol. Inglise süsteemi mõõtühikuid kasutavates riikides müümiseks mõeldud sõidukite puhul kinnitatakse velje välisküljele hästi märgatavasse kohta püsivalt veel üks hoiatussümbol, mis on eespool kirjeldatud sümboliga muus osas identne, kuid mille puhul arv 80 asendatakse arvuga 50 ning lühend „km/h” asendatakse lühendiga „mph”. Teise võimalusena kinnitatakse velje välisküljele hästi märgatavasse kohta püsivalt üksainus alljärgnevalt esitatud diagrammile vastava kujundusega hoiatussümbol. Suurtähtede kõrgus peab olema vähemalt 5 mm, arvude 50 ja 80 kõrgus vähemalt 20 mm ning arvudes sisalduvate numbrite koostiselementide joone paksus vähemalt 3 mm. Väiketähtede puhul peab rea kõrgus olema vähemalt 5 mm. Kogu tekst peab olema äärisega ümbritsetud ja paiknema kontrastset värvi taustal. Käesoleva punkti nõudeid kohaldatakse üksnes punktides 2.10.1, 2.10.2 ja 2.10.3 määratletud 1., 2. ja 3. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararataste suhtes.

5.1.4.1.1. Velje välisküljele hästi märgatavasse kohta kinnitatakse püsivalt alljärgnevalt esitatud diagrammile vastava kujundusega piirkiiruse 120 km/h hoiatussümbol. Inglise süsteemi mõõtühikuid kasutavates riikides müümiseks mõeldud sõidukite puhul kinnitatakse velje välisküljele hästi märgatavasse kohta püsivalt veel üks hoiatussümbol, mis on eespool kirjeldatud sümboliga muus osas identne, kuid mille puhul arv 120 asendatakse arvuga 75 ning lühend „km/h” asendatakse lühendiga „mph”. Teise võimalusena kinnitatakse velje välisküljele hästi märgatavasse kohta püsivalt üksainus alljärgnevalt esitatud diagrammile vastava kujundusega hoiatussümbol. Suurtähtede kõrgus peab olema vähemalt 5 mm, arvude 120 ja 75 kõrgus vähemalt 20 mm ning arvudes sisalduvate numbrite koostiselementide joone paksus vähemalt 3 mm. Väiketähtede puhul peab rea kõrgus olema vähemalt 5 mm. Kogu tekst peab olema äärisega ümbritsetud ja paiknema kontrastset värvi taustal. Käesoleva punkti nõudeid kohaldatakse üksnes punktis 2.10.4 määratletud 4. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararataste suhtes, mida kasutatakse M1-kategooria sõidukitel;

5.1.4.2. sõidukile ajutiseks kasutamiseks paigaldatud tagavararatta velje ja/või rehvi väliskülg peab olema sellist värvi või sellise värvikombinatsiooniga, mis erineb selgelt standardrataste värvitooni(de)st. Kui ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattale on võimalik kinnitada ilukilp, ei tohi see varjata kõnealust eristuvat värvi või värvikombinatsiooni.

5.1.5. Sõiduki varustuses võib olla ainult üks ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas, välja arvatud mobiilrehvide/isetoestuvate rehvide või mobiilrehvide/suurendatud mobiilsuse süsteemi olemasolul.

5.1.6. Mobiilrehvide/isetoestuvate rehvidega või mobiilrehvide/suurendatud mobiilsuse süsteemiga varustatud sõidukite puhul paigaldatakse sõidukile ka rehvi tühjenemise hoiatussüsteem (määratletud punktis 2.13), mis on võimeline töötama kiiruste vahemikus 40 km/h kuni sõiduki valmistajakiiruseni ja mis vastab punktides 5.1.6.1–5.1.6.6 sätestatud nõuetele. Kui sõidukile on paigaldatud punktis 5.3 sätestatud nõuetele vastav rehvirõhu jälgimissüsteem, ei ole rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi täiendav paigaldamine siiski vajalik.

5.1.6.1. Hoiatusmärguandena kasutatakse kollast optilist hoiatussignaali.

5.1.6.2. Hoiatussignaal aktiveeritakse, kui süüde on sisse lülitatud (lampide kontroll).

5.1.6.3. Juhile antakse hoiatusmärguanne punktis 5.1.6.1 osutatud hoiatussignaali abil hiljemalt siis, kui tehakse kindlaks, et üks rehv töötab tühja rehvi töörežiimis.

5.1.6.4. Rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi talitlust mõjutavast elektririkkest või anduri töö kõrvalekaldest, sealhulgas vooluallika rikkest ja väljundsignaali edastamise rikkest antakse juhile märku kollase optilise hoiatussüsteemi rikkesignaali abil. Kui punktis 5.1.6.1 kirjeldatud hoiatussignaali kasutatakse nii tühja rehvi töörežiimis olevast rehvist kui ka rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi talitlushäirest teavitamiseks, kohaldatakse järgmist nõuet: kui süüde on sisse lülitatud, peab hoiatussignaal süsteemi rikkest teavitamiseks vilkuma. Lühikese aja möödudes peab hoiatussignaal jääma pidevalt põlema seniks, kuni riket pole kõrvaldatud ja süüde on sisse lülitatud. Vilkumine ja põlemajäämine vahelduvad kuni rikke kõrvaldamiseni iga kord, kui süüde sisse lülitatakse.

5.1.6.5. Punktide 5.1.6.3 ja 5.1.6.4 sätted ei pruugi kehtida, kui süsteem vastavalt sõiduki tootja juhendile käsitsi lähtestatakse.

5.1.6.6. Punktides 5.1.6.2–5.1.6.4 määratletud hoiatussignaali talitlus peab vastama 4. lisas sätestatud nõuetele.

5.1.7. Kui sõiduk on varustatud ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattaga, mida hoitakse tühjana, peab sõidukil olema seade, mis võimaldab rehvi maksimaalselt kümne minuti jooksul ajutiseks kasutamiseks ette nähtud rõhuni täis pumbata.

5.2. Pidurduskatse

5.2.1. Sõidukid, millele on ette nähtud ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas, peavad vastama käesoleva eeskirja 3. lisa nõuetele.

5.3. Rehvirõhu jälgimissüsteemid

5.3.1. Üldnõuded

5.3.1.1. Sõltuvalt punkti 12 nõuetest peavad kõik M1-kategooria sõidukid täismassiga kuni 3 500 kg ning N1-kategooria sõidukid, mis mõlemal juhul on kõigi telgede puhul üksikasetuses rehvide ja punkti 2.14 määratluse kohase rehvirõhu jälgimissüsteemiga varustatud, vastama punktides 5.3.1.2–5.3.5.5 sätestatud talitlusnõuetele ning neid katsetatakse vastavalt 5. lisale.

5.3.1.2. Sõidukile paigaldatud mis tahes rehvirõhu jälgimissüsteem peab vastama eeskirja nr 10 nõuetele.

5.3.1.3. Süsteem peab töötama kiiruste vahemikus 40 km/h või vähem kuni sõiduki valmistajakiiruseni.

5.3.2. Rehvirõhu kindlakstegemine juhtumipõhise rõhukao korral (torkeaugu katse)

5.3.2.1. Rehvirõhu jälgimissüsteemi katsetatakse 5. lisa punktis 2.6.1 sätestatud katsemenetluse teel. Selle menetluse kohasel katsetamisel peab punktis 5.3.5 kirjeldatud rehvirõhu jälgimissüsteemi hoiatussignaal süttima kõige enam kümne minuti jooksul pärast seda, kui sõiduki ühe rehvi töörõhku on vähendatud 20 % võrra või rehvi rõhk on minimaalselt 150 kPa, kui viimati osutatud väärtus on suurem.

5.3.3. Rehvirõhu kindlakstegemine, kui see on oluliselt väiksem kui optimaalseks talitluseks soovitatav rõhk, võttes sealhulgas arvesse kütusekulu ja ohutust (difusioonikatse)

5.3.3.1. Rehvirõhu jälgimissüsteemi katsetatakse 5. lisa punktis 2.6.2 sätestatud katsemenetluse teel. Selle menetluse kohasel katsetamisel peab punktis 5.3.5 kirjeldatud rehvirõhu jälgimissüsteemi hoiatussignaal süttima hiljemalt 60 minuti pikkuse kumulatiivse sõiduaja jooksul pärast sõiduki ükskõik millise rehvi ning kokku kuni nelja rehvi töörõhu vähendamist 20 % võrra.

5.3.4. Talitlushäire avastamise katse

5.3.4.1. Rehvirõhu jälgimissüsteemi katsetatakse 5. lisa punktis 3 sätestatud katsemenetluse teel. Selle menetluse kohasel katsetamisel peab punktis 5.3.5 kirjeldatud rehvirõhu jälgimissüsteemi hoiatussignaal süttima hiljemalt kümme minutit pärast sõiduki rehvirõhu jälgimissüsteemi kontroll- või vastussignaalide genereerimist või edastamist mõjutava talitlushäire tekkimist. Kui süsteem on välismõju (nt raadiosagedusmüra) tõttu blokeeritud, võib talitlushäire avastamise aeg olla pikem.

5.3.5. Hoiatusmärguanne

5.3.5.1. Hoiatusmärguandena kasutatakse eeskirja nr 121 kohast optilist hoiatussignaali.

5.3.5.2. Hoiatussignaal aktiveeritakse, kui süüde on sisse lülitatud (lampide kontroll). [Seda nõuet ei kohaldata ühisruumis paiknevate märgulampide suhtes.]

5.3.5.3. Hoiatussignaal peab olema nähtav ka päevavalguses; juht peab saama signaali rahuldavat olekut juhiistmelt hõlpsalt kontrollida.

5.3.5.4. Talitlushäire märguandeks võib olla sama hoiatussignaal, mida kasutatakse alarõhust teavitamiseks. Kui punktis 5.3.5.1 kirjeldatud hoiatussignaali kasutatakse nii alarõhust kui ka rehvirõhu jälgimissüsteemi talitlushäirest teavitamiseks, kohaldatakse järgmist nõuet: kui süüde on sisse lülitatud, peab hoiatussignaal talitlushäirest teavitamiseks vilkuma. Lühikese aja möödudes peab hoiatussignaal jääma pidevalt põlema seniks, kuni talitlushäiret pole kõrvaldatud ja süüde on sisse lülitatud. Vilkumine ja põlemajäämine vahelduvad kuni talitlushäire kõrvaldamiseni iga kord, kui süüde sisse lülitatakse.

5.3.5.5. Punktis 5.3.5.1 kirjeldatud hoiatussignaali märgulampi võib kasutada vilkuvas režiimis, et anda vastavalt sõiduki kasutusjuhendile teavet rehvirõhu jälgimissüsteemi lähtestamisoleku kohta.

6. LISATEAVE

6.1. Ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattaga varustatud sõiduki kasutusjuhend peab sisaldama vähemalt järgmist teavet:

6.1.1. hoiatus ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta kasutuspiirangute mittejärgimisest tuleneva riski kohta, sealhulgas vajaduse korral üksnes kindlal teljel kasutamise kohta;

6.1.2. hoiatus selle kohta, et kui on paigaldatud punktides 2.10.1, 2.10.2 või 2.10.3 määratletud 1., 2. või 3. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas, tuleb sõita ettevaatlikult ja mitte kiiremini kui suurimal lubatud kiirusel 80 km/h (50 mph) ning asendada see esimesel võimalusel taas standardrattaga. Peab olema selgelt öeldud, et see kehtib ka punktis 2.10.5 määratletud 5. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta kohta, mida kasutatakse tühja rehvi töörežiimis;

6.1.2.1. hoiatus selle kohta, et kui on paigaldatud punktis 2.10.4 määratletud 4. tüüpi tagavararatas, tuleb sõita ettevaatlikult ja mitte kiiremini kui suurimal lubatud kiirusel 120 km/h (75 mph) ning asendada see esimesel võimalusel taas standardrattaga;

6.1.3. hoiatus selle kohta, et sõidukit ei tohi kasutada, kui samaaegselt on paigaldatud rohkem kui üks ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas. Seda nõuet kohaldatakse üksnes punktides 2.10.1, 2.10.2 ja 2.10.3 määratletud 1., 2. ja 3. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararataste puhul;

6.1.4. selge viide ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta rehvile sõiduki tootja poolt ette nähtud rõhule;

6.1.5. tühjana hoitava ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattaga varustatud sõidukite puhul kirjeldus rehvi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud rõhuni täispumpamise kohta eespool punktis 5.1.7 osutatud seadme abil.

6.2. Kui sõidukile on paigaldatud rehvirõhu jälgimissüsteem või rehvi tühjenemise hoiatussüsteem, peab sõiduki kasutusjuhend sisaldama vähemalt järgmist teavet:

6.2.1. teave selle kohta, et sõiduk on varustatud sellise süsteemiga (samuti teave selle kohta, kuidas süsteemi lähtestada, kui sellel selline funktsioon olemas on);

6.2.2. vastavalt vajadusele punktis 5.1.6.1 või punktis 5.3.5.1 kirjeldatud märgulambi sümboli kujutis (ja talitlushäire märgulambi sümboli kujutis, kui selle funktsiooni jaoks kasutatakse eraldi märgulampi);

6.2.3. lisateave madala rehvirõhu hoiatusmärgulambi süttimise olulisuse kohta ning kirjeldus selle kohta, mida sellises olukorras ette võtma peab.

6.3. Kui sõidukil puudub kasutusjuhend, paigutatakse eespool punktis 6.1 ja/või punktis 6.2 nõutav teave sõidukis hästi märgatavasse kohta.

7. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

7.1. Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest teavitatakse sõidukile tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas:

7.1.1. võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat negatiivset mõju ning et sõiduk vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

7.1.2. nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

7.2. Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 sätestatud korras.

7.3. Tüübikinnituse laienduse andnud haldusasutus annab igale asjaomase laienduse jaoks koostatud teatisevormile seerianumbri.

8. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

8.1. Toodangu nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja see peab vastama järgmistele nõuetele.

8.2. Tüübikinnituse andnud haldusasutus võib igas tootmisüksuses igal ajal kontrollida toodangu vastavust nõuetele. Neid kontrolle tehakse tavaliselt vähemalt kord aastas.

9. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1. Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 8 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

9.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele tüübikinnitusvormil, mille lõppu on suurte tähtedega kirjutatud ning allkirja ja kuupäevaga varustatud märge „TÜÜBIKINNITUS TÜHISTATUD”.

10. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades tüübikinnitusvormi, mille lõppu on suurte tähtedega kirjutatud ning allkirja ja kuupäevaga varustatud märge „TOOTMINE PEATATUD”.

11. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

12. ÜLEMINEKUSÄTTED

12.1. Alates 01-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

12.2. Pärast 36 kuu möödumist 01-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja seoses ajutiseks kasutamiseks ette nähtud varuvelgede/-rehvide, mobiilrehvide või mobiilrehvide süsteemiga kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse üksnes juhul, kui asjaomane sõidukitüüp vastab 01-seeria muudatusi sisaldava käesoleva eeskirja nõuetele.

12.3. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatustele vastavast tüübikinnituse laiendamisest.

12.4. 36 kuu jooksul pärast 01-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituste andmist nendele sõidukitüüpidele, mis vastavad varasemate seeriate muudatusi sisaldava käesoleva eeskirja nõuetele.

12.5. Alates käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 02-seeria muudatustega.

12.6. Alates 1. novembrist 2012 võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüüpidele, mida esindavad kõikidel telgedel üksikasetuses rehvidega M1-kategooria sõidukid täismassiga kuni 3 500 kg ja kõikidel telgedel üksikasetuses rehvidega N1-kategooria sõidukid, kui asjaomane sõidukitüüp ei vasta käesoleva eeskirja 02-seeria muudatustega sätestatud nõuetele.

12.7. Alates 1. novembrist 2014 võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda kõikidel telgedel üksikasetuses rehvidega kuni 3 500 kg täismassiga M1-kategooria sõidukite ja kõikidel telgedel üksikasetuses rehvidega N1-kategooria sõidukite esmasest riiklikust või piirkondlikust registreerimisest (esmakordsest kasutuselevõtust), kui asjaomane sõidukitüüp ei vasta käesoleva eeskirja 02-seeria muudatustega sätestatud nõuetele.

12.8. Olenemata eespool kirjeldatud üleminekusätetest ei ole kokkuleppeosalised, kes hakkavad käesolevat eeskirja kohaldama alles pärast viimase muudatuste seeria jõustumiskuupäeva, kohustatud aktsepteerima käesoleva eeskirja mis tahes varasemate muudatusteseeriate kohaseid tüübikinnitusi.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega) 7. lisas.

(2) M1-kategooria sõidukid täismassiga kuni 3 500 kg ning N1-kategooria sõidukid, mille mõlemal juhul on kõik teljed üksikasetuses rehvidega.

(3) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad Euroopa Ühenduse liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 – (vaba), 55 – (vaba), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

1. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

2. LISA TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS Näidis A (vt käesoleva eeskirja punkti 4.4) Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud seoses sõiduki varustusse kuuluva(te) ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattaga/-ratastega tüübikinnituse Madalmaades (E 4) kooskõlas eeskirjaga nr 64 ja tüübikinnitusnumbri 022439 all. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas 02-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 64 nõuetega. Näidis B (vt käesoleva eeskirja punkti 4.4) Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud seoses sõiduki varustusse kuuluva rehvirõhu jälgimissüsteemiga tüübikinnituse Madalmaades (E 4) kooskõlas eeskirjaga nr 64 ja tüübikinnitusnumbri 022439 all. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus anti kooskõlas 02-seeria muudatusi sisaldava eeskirja nr 64 nõuetega. Näidis C (vt käesoleva eeskirja punkti 4.5) Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E 4) kooskõlas eeskirjaga nr 64 (seoses sõiduki varustusse kuuluva(te) ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatta/-rataste ja rehvirõhu jälgimissüsteemiga) ja eeskirjaga nr 13-H. (1) . Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et asjaomaste tüübikinnituste andmise ajal sisaldas eeskiri nr 64 02-seeria muudatusi ja eeskiri nr 13-H kehtis algsel kujul. (1) Viimane number on esitatud üksnes näitena.

3. LISA AJUTISEKS KASUTAMISEKS ETTE NÄHTUD TAGAVARARATTAGA SÕIDUKITE PIDURDUS- JA TRAJEKTOORILT KÕRVALEKALDUMISE KATSENÕUDED 1. ÜLDTINGIMUSED 1.1. Katserada peab olema valdavalt tasane ja teekate peab tagama hea haarduvuse. 1.2. Katse tehakse tulemusi mõjutada võiva tuule puudumisel. 1.3. Sõiduk koormatakse käesoleva eeskirja punktis 2.11 määratletud suurima massini. 1.4. Käesoleva lisa punkti 1.3 kohasest koormamisest tulenevad teljekoormuse väärtused peavad olema proportsionaalsed käesoleva eeskirja punktis 2.12 määratletud suurima teljekoormusega. 1.5. Rehvid pumbatakse täis sõiduki tootja poolt asjaomasele sõidukitüübile ja kasutatavate koormamistingimuste puhul soovitatava rõhuni, välja arvatud mobiilrehvide puhul. Mobiilrehve katsetatakse täielikult tühjenenud olekus. 2. PIDURDUS- JA TRAJEKTOORILT KÕRVALEKALDUMISE KATSE 2.1. Katse tegemisel paigaldatakse ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas vaheldumisi ühe esiratta ja ühe tagaratta asemele. Kui ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatast tohib kasutada üksnes kindlal teljel, paigaldatakse see katse tegemisel üksnes asjaomasele teljele. 2.2. Katse tegemisel rakendatakse sõidupidurisüsteemi lahutatud mootoriga algkiirusel 80 km/h. 2.3. Pidurdustõhusus peab vastama eeskirjas nr 13 või eeskirjas nr 13-H M1- ja N1-kategooria sõidukite suhtes sätestatud 0-tüübi külma rehvi katse (lahutatud mootoriga) menetlusele: 2.3.1. eeskirja nr 13 kohase tüübikinnituse saanud M1-kategooria sõidukite puhul, millele on paigaldatud punktides 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 ja 2.10.5 määratletud 1., 2., 3. ja/või 5. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas/-rattad ja mida katsetatakse ettenähtud kiirusel 80 km/h, ei tohi peatumisteekond jalgjuhtseadmele suurima jõu 500 N rakendamisel ületada 50,7 m ning järgmise valemi alusel arvutatud keskmine täisaeglustus (mfdd) ei tohi olla väiksem kui 5,8 ms–2: mfdd = v / 2 41,14 s, kus v on algkiirus pidurdamise alustamisel ja s on pidurdusteekonna pikkus kiiruste vahemikus 0,8–0,1 v; 2.3.1.1. eeskirja nr 13 kohase tüübikinnituse saanud N1-kategooria sõidukite puhul, millele on paigaldatud punktides 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 ja 2.10.5 määratletud 1., 2., 3. ja/või 5. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas/-rattad ja mida katsetatakse ettenähtud kiirusel 80 km/h, ei tohi peatumisteekond jalgjuhtseadmele suurima jõu 700 N rakendamisel ületada 61,2 m ning järgmise valemi alusel arvutatud keskmine täisaeglustus (mfdd) ei tohi olla väiksem kui 5,0 ms–2: mfdd = v / 2 41,14 s, kus v on algkiirus pidurdamise alustamisel ja s on pidurdusteekonna pikkus kiiruste vahemikus 0,8–0,1 v; 2.3.1.2. eeskirja nr 13 kohase tüübikinnituse saanud M1-kategooria sõidukite puhul, millele on paigaldatud punktis 2.10.4 määratletud 4. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas ja mida katsetatakse ettenähtud kiirusel 120 km/h, ei tohi peatumisteekond jalgjuhtseadmele suurima jõu 500 N rakendamisel ületada 108 m ning järgmise valemi alusel arvutatud keskmine täisaeglustus (mfdd) ei tohi olla väiksem kui 5,8 ms–2: mfdd = v2 / 41,14 s kus v on algkiirus pidurdamise alustamisel ja s on pidurdusteekonna pikkus kiiruste vahemikus 0,8–0,1 v; 2.3.1.3. eeskirja nr 13-H kohase tüübikinnituse saanud M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul, millele on paigaldatud punktides 2.10.1, 2.10.2, 2.10.3 ja 2.10.5 määratletud 1., 2., 3. ja/või 5. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararattad ja mida katsetatakse ettenähtud kiirusel 80 km/h, ei tohi peatumisteekond jalgjuhtseadmele suurima jõu 650 N + 0 / – 50 N rakendamisel ületada 46,4 m ning järgmise valemi alusel arvutatud keskmine täisaeglustus (mfdd) ei tohi olla väiksem kui 6,43 ms–2: mfdd = v2 / 41,14 s kus v on algkiirus pidurdamise alustamisel ja s on pidurdusteekonna pikkus kiiruste vahemikus 0,8–0,1 v; 2.3.1.4. eeskirja nr 13-H kohase tüübikinnituse saanud M1-kategooria sõidukite puhul, millele on paigaldatud punktis 2.10.4 määratletud 4. tüüpi ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararatas ja mida katsetatakse ettenähtud kiirusel 120 km/h, ei tohi peatumisteekond jalgjuhtseadmele suurima jõu 650 N + 0 / – 50 N rakendamisel ületada 98,4 m ning järgmise valemi alusel arvutatud keskmine täisaeglustus (mfdd) ei tohi olla väiksem kui 6,43 ms–2: mfdd = v2 / 41,14 s kus v on algkiirus pidurdamise alustamise hetkel ja s on pidurdusteekonna pikkus kiiruste vahemikus 0,8–0,1 v. 2.4. Katsed tehakse ajutiseks kasutamiseks ette nähtud tagavararataste kõikides käesoleva lisa punktis 2.1 määratletud paigaldustingimustes. 2.5. Ettenähtud pidurdustõhususe saavutamisel ei tohi esineda rattalukustust, sõiduki kõrvalekaldumist kavandatud trajektoorilt, tavatut vibratsiooni, rehvi tavatut kulumist katse käigus ega vajadust rooli ülemääraselt korrigeerida.

4. LISA REHVI TÜHJENEMISE HOIATUSSÜSTEEMI KATSETAMISNÕUDED 1. KATSETINGIMUSED 1.1. Ümbritseva õhu temperatuur Ümbritseva õhu temperatuur peab olema vahemikus 0–40 °C. 1.2. Katseraja pind Katseraja pind peab olema kuiv ja sile. 1.3. Katsetamiskoht Katsetamiskoha keskkond ei tohi olla vastuvõtlik raadiolainetest tingitud häiretele, näiteks tugevale elektriväljale. 1.4. Paigalseisva katsesõiduki seisukord Pargitud sõiduki rehvid peavad olema kaitstud otsese päikesevalguse eest. 2. KATSEMEETOD 2.1. Katsemenetlused tühja rehvi töörežiimis oleva rehvi kindlakstegemiseks. Kohaldatakse punkti 2.1.1 või punkti 2.1.2 nõudeid. 2.1.1. 1. katse 2.1.1.1. Rehvid pumbatakse sõiduki tootja soovitatava rõhuni. 2.1.1.2. Paigalseisva ja väljalülitatud või lukustatud asendis süütelülitiga sõiduki süüde lülitatakse sisse või keeratakse vajaduse korral võti sobivasse asendisse. Veendutakse, et hoiatussignaal aktiveerub. 2.1.1.3. Süüde lülitatakse välja ja ühe vabalt valitud rehvi rõhku vähendatakse, kuni see on 100 kPa väiksem kui soovitatav külma rehvi rõhk. 2.1.1.4. Sõidukiga alustatakse sõitmist viie minuti jooksul pärast rehvi rõhu vähendamist ja sõidetakse tavapärasel viisil kiirusega 40–100 km/h. 2.1.1.5. Katse on lõppenud, kui: a) punktis 5.1.6. kirjeldatud rehvi tühjenemise hoiatussüsteem on aktiveerunud või b) punkti 2.3 kohaselt mõõdetud viie minuti pikkune periood alates katsekiiruse saavutamisest on möödunud. Kui hoiatussignaal ei aktiveeru, loetakse katse mitteläbituks. Sõiduk peatatakse ja süüde lülitatakse välja. 2.1.1.6. Kui eespool punktis 2.1.1.5 nõutav hoiatussignaal on aktiveerunud, oodatakse viis minutit enne süüte sisselülitamist; signaal peab taasaktiveeruma ja jääma aktiveerituks seniks, kuni süüde on sisse lülitatud. 2.1.1.7. Punktides 2.1.1.1–2.1.1.6 kirjeldatud toiminguid korratakse, kuid katsekiirusel vähemalt 130 km/h. Kõik asjakohased nõuded peavad olema täidetud mõlemal katsekiirusel. 2.1.2. 2. katse 2.1.2.1. Rehvid pumbatakse sõiduki tootja soovitatava rõhuni täis. 2.1.2.2. Paigalseisva ja väljalülitatud või lukustatud asendis süütelülitiga sõiduki süüde lülitatakse sisse või keeratakse vajaduse korral võti sobivasse asendisse. Veendutakse, et hoiatussignaal aktiveerub. Süüde lülitatakse välja. 2.1.2.3. Ühel rehvil kutsutakse esile järkjärguline rõhukadu vahemikus 10–20 kPa/min. 2.1.2.4. Sõidukiga sõidetakse kiirusel üle 25 km/h. 2.1.2.5. Katsenõuded on täidetud, kui süsteem annab häire ajaks, kui rõhukadu on saavutanud väärtuse 100 kPa. 2.2. Rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi rikke avastamise katsemenetlus 2.2.1. Tavakasutusseisundis sõidukil simuleeritakse rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi rike. Riket võib simuleerida näiteks vooluallikast saadava toitega seotud juhtmete või hoiatussüsteemi juhtseadme sisendiga/väljundiga seotud juhtmete pistikuid lahti ühendades. 2.2.2. Pärast simuleeritud rikke esilekutsumist sõidetakse sõidukiga tavapärasel viisil kiirusega 40–100 km/h. 2.2.3. Sõiduk peatatakse ja süüde lülitatakse välja pärast seda, kui: a) punktis 5.1.6.4 kirjeldatud rehvi tühjenemise hoiatussüsteemi talitlushäire signaal on aktiveerunud või b) punkti 2.3 kohaselt mõõdetud viie minuti pikkune periood alates katsekiiruse saavutamisest on möödunud. Kui hoiatussignaal ei aktiveeru, loetakse katse mitteläbituks. 2.2.4. Kui eespool punktis 2.2.3 nõutav hoiatussignaal on aktiveerunud, oodatakse viis minutit enne süüte sisselülitamist; signaal peab taasaktiveeruma ja jääma aktiveerituks seniks, kuni süüde on sisse lülitatud. 2.3. Ajalise kestuse arvestamine Punktide 2.1.1.5 ja 2.2.3 nõuetele vastavuse määramiseks mõõdetav aeg on selle perioodi üldpikkus, kui sõiduk liigub katsekiiruste vahemikus 40–100 km/h. Kõnealust aega arvestatakse katkematu sõidu vältel, kuid katsekiiruste vahemikus püsimine ei ole vajalik kogu katse kestel. Kui sõiduki kiirus väljub katsekiiruste vahemikust, ei arvestata selliste episoodide kestust katse üldkestuse hulka. Tüübikinnitusasutus veendub, et rehvi tühjenemise hoiatussüsteem registreerib katsekiiruste vahemikus püsimise aja kumulatiivsena ega alusta ajaarvestamist uuesti, kui sõiduki kiirus väljub katsekiiruste vahemikust.