ET Euroopa Liidu Teataja L 41/1

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 10: ühtsed sätted, mis käsitlevad sõidukite tüübikinnitust seoses elektromagnetilise ühilduvusega [2017/260]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

05-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumise kuupäev: 8. oktoober 2016

SISUKORD

EESKIRI

1. Reguleerimisala

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Märgistus

6. Nõuded muudele konfiguratsioonidele peale „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“

7. Lisanõuded konfiguratsioonile „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“

8. Sõiduki tüübikinnituse muutmine või laiendamine pärast elektrilise/elektroonilise alakoostu lisamist või asendamist

9. Toodangu nõuetele vastavus

10. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

11. Tootmise lõpetamine

12. Sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse muutmine või laiendamine

13. Üleminekusätted

14. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid

1. liide. Käesolevas eeskirjas osutatud standardite loetelu

2. liide. Sõiduki lairiba võrdluspiirid. Antenni ja sõiduki vahe: 10 m

3. liide. Sõiduki lairiba võrdluspiirid. Antenni ja sõiduki vahe: 3 m

4. liide. Sõiduki kitsasriba võrdluspiirid. Antenni ja sõiduki vahe: 10 m

5. liide. Sõiduki kitsasriba võrdluspiirid. Antenni ja sõiduki vahe: 3 m

6. liide. Elektriline/elektrooniline alakoost (ESA). Lairiba võrdluspiirid

7. liide. Elektriline/elektrooniline alakoost (ESA). Kitsasriba võrdluspiirid

8. liide. Kõrgepinge tehisvõrk

Lisad

1 Tüübikinnitusmärkide näidised

2A Teatis sõiduki tüübikinnituse kohta seoses elektromagnetilise ühilduvusega

2B Teatis elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse kohta seoses elektromagnetilise ühilduvusega

3A Teatis sõiduki / osa / eraldi seadmestiku tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmata jätmise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta vastavalt eeskirjale nr 10

3B Teatis elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmata jätmise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta vastavalt eeskirjale nr 10

4 Sõidukite lairibalise elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod

5 Sõidukite kitsaribalise elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod

6 Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse katsetamise meetod

7 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude lairibalise elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod

8 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude kitsaribalise elektromagnetkiirguse mõõtmise meetod

9 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude elektromagnetkiirguse taluvuse katsetamise meetod(id)

10 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude siirdeprotsessidest lähtuvate häirete taluvuse ja kiirguse katsetamise meetod(id)

11 Sõiduki vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikutest põhjustatud häiringute katsetamise meetod(id)

12 Sõiduki vahelduvvoolujuhtmetes pinge muutustest, pinge kõikumistest ja värelusest tekkivate häiringute katsetamise meetod(id)

13 Sõidukite vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häirete katsetamise meetod(id)

14 Sõidukite võrgu- ja kaugsideühendustest tekkivate raadiosageduslike häirete katsetamise meetod(id)

15 Meetod sõiduki häiretaluvuse katsetamiseks vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettide suhtes

16 Meetod sõiduki häiretaluvuse katsetamiseks vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate pingemuhkude suhtes

17 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikutest põhjustatud häiringute katsetamise meetod(id)

18 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude vahelduvvoolujuhtmetes pinge muutustest, pinge kõikumistest ja värelusest tekkivate häiringute katsetamise meetod(id)

19 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häirete katsetamise meetod(id)

20 Elektriliste/elektrooniliste alakoostude võrgu- ja kaugsideühendustest tekkivate raadiosageduslike häirete katsetamise meetod(id)

21 Meetod elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvuse katsetamiseks vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettide (EFT/B) suhtes

22 Meetod elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvuse katsetamiseks vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate pingemuhkude suhtes

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse:

1.1. L-, M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite elektromagnetilise ühilduvuse suhtes;

1.2. punktis 3.2.1 esitatud piirangutega neile sõidukitele paigaldamiseks ettenähtud osade ja eraldi seadmestike elektromagnetilise ühilduvuse suhtes.

1.3. See hõlmab järgmist: a) nõuded, mis käsitlevad selliste funktsioonide kiirguslike ja juhtivuslike häirete taluvust, mis on seotud sõiduki otsese juhtimisega ja juhi, sõitja ja teiste liiklejate kaitsmisega ning selliste häiretega, mis võivad tekitada juhis või teistes liiklejates segadust; mis on seotud sõiduki andmesiini toimimisega, mis on seotud sõiduki kohustuslikke andmeid mõjutavate häiretega; b) nõuded, mis käsitlevad soovimatu kiirgusemissiooni ja juhtivusliku kiirguse vältimist, et kaitsta enda sõiduki või kõrval või läheduses asuvate sõidukite elektriliste või elektrooniliste seadmete otstarbekohast kasutust, ning sõidukitele hiljem paigaldatavatest lisaseadmetest tingitud häirete vältimist; c) lisanõuded sõidukitele ja elektrilistele/elektroonilistele alakoostudele, millel on ühendussüsteemid REESSi laadimiseks, seoses sõiduki ja elektrivõrgu vahelise ühenduse emissiooni- ja häiretaluvuse kontrollimisega.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. „Elektromagnetiline ühilduvus“ – sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike võime toimida rahuldavalt elektromagnetilises keskkonnas tekitamata liigseid elektromagnetilisi häireid.

2.2. „Elektromagnetiline häire“ – mis tahes elektromagnetiline nähtus, mis võib halvendada sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike või sõiduki läheduses asuva mis tahes muu seadise, seadme või süsteemi toimimist. Elektromagnetiliseks häireks võib olla elektromagnetiline müra, soovimatu signaal või levikeskkonna muutumine.

2.3. „Elektromagnetiline häiretaluvus“ – sõiduki või selle osa/osade või eraldi seadmestiku/seadmestike võime toimida talitluse halvenemiseta (teatavate) elektromagnetiliste häirete korral, sealhulgas vajalik raadiosagedussignaal raadiosaatjast või sõidukisisese või -välise tööstusliku-teadusliku-meditsiinilise aparatuuri ribasisene kiirgus.

2.4. „Elektromagnetiline keskkond“ – kõik teatavas kohas esinevad elektromagnetilised nähtused.

2.5. „Lairibakiirgus“ – kiirgus, mille ribalaius on suurem kui teatava mõõteseadme või vastuvõtja ribalaius (Rahvusvaheline Raadiohäirete Erikomisjon (CISPR)25).

2.6. „Kitsasribakiirgus“ – kiirgus, mille ribalaius on väiksem kui teatava mõõteseadme või vastuvõtja ribalaius (CISPR 25).

2.7. „Elektriline/elektrooniline süsteem“ – elektri- ja/või elektronseadis(ed) või seadiste komplekt(id) koos elektriühendustega, mis moodustavad sõiduki osa, kuid mis ei pea saama tüübikinnitust sõidukist eraldi.

2.8. „Elektriline/elektrooniline alakoost“ – elektri- ja/või elektronseadis või seadiste komplekt(id) koos elektriühenduste ja juhtmestikuga, mis moodustavad sõiduki osa ja millel on üks või mitu erifunktsiooni. Elektrilisele/elektroonilisele alakoostule võib tootja taotluse korral tüübikinnituse anda kas „osana“ või „eraldi seadmestikuna“.

2.9. „Sõidukitüüp“ seoses elektromagnetilise ühilduvusega – kõik sõidukid, mis ei erine oluliselt järgmistes aspektides: 2.9.1. mootoriruumi üldsuurus ja kuju; 2.9.2. elektriliste ja/või elektrooniliste komponentide ja juhtmestiku üldine asetus; 2.9.3. esmane materjal, millest ehitatakse sõiduki kere või korpus (näiteks teras-, alumiinium- või klaaskiudkere). Eri materjalist paneelide olemasolu ei muuda sõiduki tüüpi, kui kere esmane materjal ei ole muutunud. Sellistest muudatustest tuleb siiski teatada.

2.10. „Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüp“ seoses elektromagnetilise ühilduvusega – elektrilised/elektroonilised alakoostud, mis ei erine järgmistes olulistes aspektides: 2.10.1. elektrilise/elektroonilise alakoostu funktsioon; 2.10.2. vajaduse korral elektriliste ja/või elektrooniliste komponentide üldine asetus.

2.11. „Sõiduki juhtmestik“ – sõidukitootja paigaldatavad toitepinge-, siinisüsteemi- (nt CAN), signaal- või aktiivantennikaablid.

2.12. „Häiretaluvusega seotud funktsioonid“ on: a) funktsioonid, mis on seotud sõiduki otsese juhtimisega: i) halvendades või muutes: nt mootori, ülekandesüsteemi, pidurite, vedrustuse, muutuva ülekandega roolivõimendi, kiiruspiirikute tööd; ii) mõjutades sõidukijuhi asendit: nt istme või rooli paigutust; iii) mõjutades nähtavust: nt lähituled, klaasipuhasti; b) funktsioonid, mis on seotud sõidukijuhi, kaassõitja ja teiste liiklejate kaitsmisega: nt turvapadi ja turvavöösüsteemid; c) funktsioonid, mille häired võivad tekitada segadust sõidukijuhis või teistes liiklejates: i) optilised häired: nt suunatulelaternate, piduritulelaternate, ülemiste ääretulelaternate, tagumise ääretulelaterna, häiresüsteemi valgusindikaatorite ebaõige toimimine, juhi otseses vaateväljas olevatest hoiatusindikaatoritest, tuledest või näidikutelt saadav valeteave, mis on seotud alapunktis a või b nimetatud funktsioonidega; ii) akustilised häired: nt alarmsüsteemi, autopasuna ebaõige toimimine. d) funktsioonid, mis on seotud sõiduki andmesiini toimimisega: tõkestades andmeedastust sõiduki andmesiinisüsteemide kaudu, mida kasutatakse andmete edastamiseks ja mis on vajalikud teiste häiretaluvusega seotud funktsioonide nõuetekohase toimimise tagamiseks; e) funktsioonid, mis häirete korral mõjutavad sõiduki kohustuslikke andmeid: nt sõidumeerik, läbisõidumõõdik; f) elektrivõrgust laadimise režiimiga seotud funktsioonid: i) sõiduki katsetamisel: põhjustades sõiduki ootamatut liikumist; ii) elektrilise/elektroonilise alakoostu katsetamisel: põhjustades ebakorrektseid laadimistingimusi (nt liigvool, ülepinge).

2.13. „REESS“ – laetav energiasalvestussüsteem, mis edastab elektrienergiat sõiduki elektrilisele jõuseadmele.

2.14. „REESSi laadimise ühendussüsteem“ – sõidukile paigaldatud vooluahel, mida kasutatakse REESSi laadimiseks.

2.15. „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“ – sõiduki ja/või laadimissüsteemi tavapärane laadimisrežiim.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Sõidukitüübi kinnitamine

3.1.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses selle elektromagnetilise ühilduvusega esitab sõiduki tootja.

3.1.2. Teatise näidisvorm on esitatud lisas 2A.

3.1.3. Sõiduki tootja koostab nimekirja, milles kirjeldatakse kõiki asjakohaseid sõiduki elektrilisi/elektroonilisi süsteeme või alakooste, keremudeleid, kerematerjalide variante, juhtmestiku asetust, mootori variante, rooli asendit (vasakpoolne/parempoolne) ja teljevahe variante. Asjaomased sõiduki elektrilised/elektroonilised süsteemid või alakoostud on need, mis võivad tekitada märkimisväärset lai- või kitsasribakiirgust ja/või mis on seotud sõiduki häiretaluvusega seotud funktsioonidega (vt punkt 2.12), ja need, mis kujutavad endast REESSi laadimise ühendussüsteemi.

3.1.4. Tootja ja tüübikinnitusasutuse vastastikusel kokkuleppel valitakse sellest nimekirjast välja kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk. Sõiduki valiku aluseks on tootja pakutud elektrilised/elektroonilised süsteemid. Kõnealusest nimekirjast võib välja valida rohkem kui ühe sõiduki, kui tootja ja tüübikinnitusasutus on ühel arvamusel selles, et erinevad kasutatavad elektrilised/elektroonilised süsteemid võivad oluliselt mõjutada sõiduki elektromagnetilist ühilduvust, võrreldes esimese näidissõidukiga.

3.1.5. Sõiduki(te) valik punkti 3.1.4 alusel piirdub sõiduki/elektrilise/elektroonilise süsteemi kombinatsioonidega, mis on ette nähtud tegelikuks tootmiseks.

3.1.6. Tootja võib taotlusele lisada tehtud katsete aruande. Tüübikinnitusasutus võib tüübikinnitusteatise koostamisel kasutada kõiki esitatud andmeid.

3.1.7. Kui tüübikinnituskatse eest vastutav tehniline teenistus teeb katse ise, esitatakse talle vastavalt punktile 3.1.4 kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.

3.1.8. M-, N- ja O-kategooria sõidukite puhul peab sõidukitootja esitama selgituse sagedusribade, võimsustaseme, antenni asendite ja raadiosagedussaatjate paigaldamise nõuete kohta, isegi kui sõiduk ei ole tüübikinnituse andmise ajal raadiosagedussaatjaga varustatud. See peab hõlmama kõiki sõidukites tavapäraselt kasutatavaid mobiilseid raadioteenuseid. Kõnealune teave tuleb pärast tüübikinnituse saamist üldsusele kättesaadavaks teha.

Sõidukitootjad peavad tõendama, et selliste saatjate paigaldamine ei kahjusta sõiduki toimimist.

3.1.9. Sõiduki tüübikinnitust taotletakse nii REESSi kui ka REESSi laadimise ühendussüsteemi jaoks, sest mõlemat käsitatakse elektrilise/elektroonilise süsteemina.

3.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnitus

3.2.1. Käesoleva eeskirja kohaldatavus elektriliste/elektrooniliste alakoostude suhtes:

3.2.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituse taotluse seoses selle elektromagnetilise ühilduvusega esitab sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja.

3.2.3. Teatise näidisvorm on esitatud lisas 2B.

3.2.4. Tootja võib taotlusele lisada tehtud katsete aruande. Tüübikinnitusasutus võib tüübikinnitusteatise koostamisel kasutada kõiki esitatud andmeid.

3.2.5. Kui tüübikinnituskatse eest vastutav tehniline teenistus teeb katse ise, esitatakse talle tüübikinnituse saamiseks esitatud tüüpi esindava elektrilise/elektroonilise alakoostu näidis, kui tootjaga on arutatud nt paigutuses, komponentide ja sensorite arvus tehtavaid võimalikke muudatusi. Tehniline teenistus võib valida veel ühe näidise, kui ta peab seda vajalikuks.

3.2.6. Näidisele (näidistele) tuleb selgelt ja kustumatult märkida tootja ärinimi või kaubamärk ja tüübimärgistus.

3.2.7. Vajaduse korral märgitakse kõik kasutuspiirangud. Kõik sellised piirangud tuleb kanda lisasse 2B ja/või lisasse 3B.

3.2.8. Varuosadena turule lastavad elektrilised/elektroonilised alakoostud ei vaja tüübikinnitust, kui need on selgelt varuosade identifitseerimisnumbriga tähistatud ja kui need on identsed juba tüübikinnituse saanud sõiduki jaoks ettenähtud originaalseadme tootja vastava osaga ja pärinevad samalt tootjalt.

3.2.9. Varuosadena müüdavad ja mootorsõidukitesse paigaldamiseks ettenähtud osad ei vaja tüübikinnitust, kui neil puudub seos häiretaluvusega seotud funktsioonidega (vt punkt 2.12). Sellisel juhul peab tootja esitama kinnituse, et elektriline/elektrooniline alakoost vastab käesoleva eeskirja nõuetele ning eelkõige punktides 6.5, 6.6, 6.7, 6.8 ja 6.9 sätestatud piirnormidele.

3.2.10. Kui elektriline/elektrooniline alakoost on valgusallikas või selle osa, peab taotleja esitama:

a) sellele elektrilisele/elektroonilisele alakoostule eeskirja nr 37, nr 99 või nr 128 alusel antud tüübikinnituse numbri või

b) tüübikinnitusasutuse poolt määratud tehnilise teenistuse katsearuande, mis kinnitab, et asjaomast elektrilist/elektroonilist alakoostu ei ole võimalik mehaaniliselt vahetada ühegi eeskirjade nr 37, nr 99 või nr 128 kohase valgusallika vastu.

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Tüübikinnitusmenetlus

4.1.1. Sõiduki tüübikinnitus

Sõiduki tüübikinnituse saamiseks võib sõiduki tootja kasutada järgmisi viise.

4.1.1.1. Sõiduki seadmestiku tüübikinnitus

Sõiduki seadmestik võib saada tüübikinnituse, kui järgitakse käesoleva eeskirja punkti 6 sätteid ja vajaduse korral punkti 7 sätteid. Kui sõiduki tootja valib selle viisi, ei pea elektrilisi/elektroonilisi süsteeme või alakooste eraldi katsetama.

4.1.1.2. Sõiduki tüübikinnitus üksikute elektriliste/elektrooniliste alakoostude katsetamise teel

Sõiduki tootja võib saada oma sõidukile tüübikinnituse, näidates tüübikinnitusasutusele, et kõik asjakohased (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.3) elektrilised/elektroonilised süsteemid või alakoostud on saanud eraldi tüübikinnituse vastavalt käesolevale eeskirjale ja need on paigaldatud eeskirjale lisatud tingimuste kohaselt.

4.1.1.3. Tootja võib saada käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse, kui sõidukil ei ole sellist tüüpi seadmeid, mille suhtes tuleks läbi viia häiretaluvus- või kiirguskatsed. Selliste tüübikinnituste puhul ei ole katsetamine vajalik.

4.1.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnitus

Tüübikinnituse võib anda elektrilisele/elektroonilisele alakoostule, mis paigaldatakse mis tahes sõidukitüübile (osa tüübikinnitus) või konkreetsele/konkreetsetele elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja taotletud sõidukitüübile või -tüüpidele (eraldi seadmestiku tüübikinnitus).

4.1.3. Elektrilistel/elektroonilistel alakoostudel, mida kasutatakse tahtlikuks raadiosignaali edastamiseks ja mis ei ole saanud tüübikinnitust koos tootjale antava sõiduki tüübikinnitusega, peab olema kaasas sobiv paigaldusjuhend.

4.2. Tüübikinnituse andmine

4.2.1. Sõiduk

4.2.1.1. Sõidukile antakse tüübikinnitus, kui näidissõiduk vastab käesoleva eeskirja punkti 6 ja vajaduse korral punkti 7 nõuetele.

4.2.1.2. Tüübikinnituse teatise näidisvorm on esitatud lisas 3A.

4.2.2. Elektriline/elektrooniline alakoost

4.2.2.1. Elektrilisele/elektroonilisele alakoostule antakse tüübikinnitus, kui selle alakoostusüsteemi näidis(ed) vastab (vastavad) käesoleva eeskirja punkti 6 ja vajaduse korral punkti 7 nõuetele.

4.2.2.2. Tüübikinnituse teatise näidisvorm on esitatud lisas 3B.

4.2.3. Tüübikinnitust andev kokkuleppeosalise tüübikinnitusasutus võib punktides 4.2.1.2 või 4.2.2.2 nimetatud teatiste koostamisel kasutada tunnustatud labori koostatud, selle heaks kiidetud või käesoleva eeskirja sätetele vastavat aruannet.

4.2.4. Kui elektriline/elektrooniline alakoost on valgusallikas või selle osa ning punktis 3.2.10 nõutud dokumente ei ole esitatud, ei anta sellele elektrilise/elektroonilisele alakoostule eeskirja nr 10 kohast tüübikinnitust.

4.3. Sõidukitüübile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmisest või andmata jätmisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja lisas 3A või 3B esitatud näidisele vastaval vormil koos fotode ja/või diagrammide või ettenähtud mõõtkavas joonistega, mis on taotleja poolt esitatud formaadis, mis ei ole suurem kui A4 (210 × 297 mm) või mis on selliseks formaadiks kokku volditud.

5. MÄRGISTUS

5.1. Igale tüübikinnituse saanud sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 05) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teist tüüpi sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule.

5.2. Märgistuse olemasolu

5.2.1. Sõiduk

Igal käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud tüübile vastaval sõidukil peab olema punktis 5.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.

5.2.2. Alakoost

Igal käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud tüübile vastaval elektrilisel/elektroonilisel alakoostul peab olema punktis 5.3 kirjeldatud tüübikinnitusmärk.

Sõidukitesse sisseehitatud ja seadmestikuna kinnitatud elektriliste/elektrooniliste süsteemide puhul ei ole märgistus vajalik.

5.3. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnitusteatise vormil kindlaks määratud nähtavasse ja hõlpsasti ligipääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk. See peab koosnema:

5.3.1. ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber, (2)

5.3.2. punktis 5.3.1 nimetatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, mõttekriips ja tüübikinnituse number.

5.4. Tüübikinnitusmärgi näidis on esitatud käesoleva eeskirja lisas 1.

5.5. Punktile 5.3 vastavate elektriliste/elektrooniliste alakoostude märgistus ei pea olema nähtav, kui elektriline/elektrooniline alakoost on paigaldatud sõidukisse.

6. NÕUDED MUUDELE KONFIGURATSIOONIDELE PEALE „REESSI ELEKTRIVÕRGUST LAADIMISE REŽIIMI“

6.1. Üldspetsifikatsioonid

6.1.1. Sõiduk ja selle elektriline/elektrooniline süsteem (elektrilised/elektroonilised süsteemid) või alakoost(ud) projekteeritakse, ehitatakse ja paigaldatakse nii, et sõiduk vastaks tavakasutustingimustes käesoleva eeskirja nõuetele.

6.1.1.1. Sõidukiga tehakse kiirgusemissiooni ja kiirgushäirete taluvuse katsed. Sõiduki tüübikinnituseks ei nõuta juhtivusliku kiirguse katseid või juhtivuslike häirete taluvuse katseid.

6.1.1.2. Elektrilis(t)e/elektroonilis(t)e alakoostu(de)ga tehakse kiirgusemissiooni ja juhtivusliku kiirguse katsed ning kiirguslike ja juhtivuslike häirete taluvuse katsed.

6.1.2. Enne katsetamist peab tehniline teenistus koostöös tootjaga ette valmistama katseplaani, mis sisaldab vähemalt töörežiimi, stimuleeritud funktsioone, jälgitavaid funktsioone, katse läbimise/mitteläbimise kriteeriumi või kriteeriume ja ettenähtud kiirgust.

6.2. Sõidukite lairibalise elektromagnetkiirguse spetsifikatsioonid

6.2.1. Mõõtemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

6.2.2. Sõiduki lairibakiirguse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.2.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 10,0 ± 0,2 m, on piirnormideks 30–75 MHz sagedusalas 32 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 32–43 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud käesoleva eeskirja 2. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 43 dB μV/m.

6.2.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 3,0 ± 0,05 m, on piirvnormideks 30–75 MHz sagedusalas 42 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 42–53 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud käesoleva eeskirja 3. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 53 dB μV/m.

6.2.2.3. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB μV/m, tüübikinnituse piirnormidest väiksemad.

6.3. Sõidukite kitsaribalise elektromagnetkiirguse spetsifikatsioonid

6.3.1. Mõõtemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

6.3.2. Sõiduki kitsasribakiirguse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.3.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 10,0 ± 0,2 m, on piirnormideks 30–75 MHz sagedusalas 22 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 22–33 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud käesoleva eeskirja 4. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 33 dB μV/m.

6.3.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 5 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 3,0 ± 0,05 m, on piirnormiks 30–75 MHz sagedusalas 32 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 32–43 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud käesoleva eeskirja 5. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 43 dB μV/m.

6.3.2.3. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB μV/m, tüübikinnituse piirnormist väiksemad.

6.3.2.4. Olenemata käesoleva eeskirja punktides 6.3.2.1, 6.3.2.2 ja 6.3.2.3 sätestatud piirnormidest peetakse sõidukit kitsasribakiirguse piirnormidele vastavaks ja edasised katsed ei ole vajalikud, kui sõiduki ringhäälinguantenni signaali tugevus on lisa 5 punktis 1.3 kirjeldatud algetapil keskväärtuse detektoriga mõõdetuna sagedusalas 76–108 MHz vähem kui 20 dB μV.

6.4. Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse spetsifikatsioonid

6.4.1. Katsemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 6 kirjeldatud meetodi abil.

6.4.2. Sõiduki häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.4.2.1. Kui katsed tehakse lisas 6 kirjeldatud meetodil, peab väljatugevus olema 30 V/m (ruutkeskmine) rohkem kui 90 % ulatuses sagedusalast 20 – 2 000 MHz ja vähemalt 25 V/m (ruutkeskmine) kogu sagedusalas 20 – 2 000 MHz.

6.4.2.2. Teatavat sõidukitüüpi esindavat sõidukit peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 6 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine vastavalt lisa 6 punktile 2.1.

6.5. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud elektromagnetiliste lairibahäiretega seotud spetsifikatsioonid

6.5.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil.

6.5.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu lairibakiirguse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.5.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil, on 30–75 MHz sagedusalas piirnormiks 62–52 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 30 MHz väheneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, ja 75–400 MHz sagedusalas 52–63 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud käesoleva eeskirja 6. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 63 dB μV/m.

6.5.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB μV/m, tüübikinnituse piirnormidest väiksemad.

6.6. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud elektromagnetiliste kitsasribahäiretega seotud spetsifikatsioonid

6.6.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 8 kirjeldatud meetodi abil.

6.6.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu kitsasribakiirguse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.6.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 8 kirjeldatud meetodi abil, on 30–75 MHz sagedusalas piirnormideks 52–42 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 30 MHz väheneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, ja 75–400 MHz sagedusalas 42–53 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud 7. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 53 dB μV/m.

6.6.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB μV/m, tüübikinnituse piirnormidest väiksemad.

6.7. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude 12/24 V toitejuhtmetes tekkivate mittestatsionaarsete häirete emissiooniga seotud spetsifikatsioonid

6.7.1. Katsemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu kiirgust mõõdetakse tabelis 1 esitatud tasemete puhul standardile ISO 7637-2 vastava(te) meetodi(te) abil, nagu on kirjeldatud lisas 10.

Tabel 1

Suurim lubatud impulsi amplituud

(V) Suurim lubatud impulsi amplituud Impulsi amplituudi polaarsus 12 V süsteemiga sõidukid 24 V süsteemiga sõidukid Positiivne + 75 + 150 Negatiivne – 100 – 450

6.8. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude elektromagnetkiirguse taluvusega seotud spetsifikatsioonid

6.8.1. Katsemeetod(id)

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 9 kirjeldatud meetodi(te) abil.

6.8.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

6.8.2.1. Kui katsed tehakse lisas 9 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel kasutada järgmisi väärtusi: 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul 60 V/m (ruutkeskmine), 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul 15 V/m (ruutkeskmine) TEM-kambri (TEM – transversaalne elektromagnetiline režiim) katsemeetodi puhul 75 V/m (ruutkeskmine), voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul 60 mA (ruutkeskmine) ja vaba välja katsemeetodi puhul 30 V/m (ruutkeskmine) rohkem kui 90 % ulatuses sagedusalast 20 – 2 000 MHz ning 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul vähemalt 50 V/m (ruutkeskmine), 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul vähemalt 12,5 V/m (ruutkeskmine), TEM-kambri katsemeetodi puhul vähemalt 62,5 V/m (ruutkeskmine), voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul vähemalt 50 mA (ruutkeskmine) ja vaba välja katsemeetodi puhul vähemalt 25 V/m (ruutkeskmine) kogu sagedusala 20 – 2 000 MHz ulatuses.

6.8.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindavat alakoostu peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 9 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine.

6.9. Spetsifikatsioonid, mis on seotud elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvusega 12/24V toitejuhtmetes tekkivate mittestatsionaarsete häirete suhtes

6.9.1. Katsemeetod

Seda tüüpi elektrilist/elektroonilist alakoostu esindava alakoostu häiretaluvust mõõdetakse tabelis 2 esitatud katsetasemete juures standardile ISO 7637-2 vastava(te) meetodi(te) abil, nagu on kirjeldatud lisas 10.

Tabel 2

Elektrilise/elektroonilise alakoostu häiretaluvus

Katseimpulsi number Häiretaluvuskatse tase Süsteemide funktsionaalne seisund: Seotud häiretaluvusega seotud funktsioonidega Ei ole seotud häiretaluvusega seotud funktsioonidega 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (el. alakoostu puhul, mis peab töötama mootori käivitusfaasis) C (muude el. alakoostude puhul) D

6.10. Erandid

6.10.1. Kui sõiduk või elektriline/elektrooniline süsteem või alakoost ei sisalda elektroonilist ostsillaatorit, mille töösagedus on suurem kui 9 kHz, peetakse seda punktidele 6.3.2 või 6.6.2 ning lisadele 5 ja 8 vastavaks.

6.10.2. Kui sõidukis ei ole „häiretaluvusega seotud funktsioonidega“ elektrilisi/elektroonilisi süsteeme, ei pea seda kiirgushäirete taluvuse suhtes katsetama ja seda peetakse käesoleva eeskirja punkti 6.4 ning lisa 6 nõuetele vastavaks.

6.10.3. Kui elektrilisel/elektroonilisel alakoostul ei ole häiretaluvusega seotud funktsioone, ei pea seda kiirgushäirete taluvuse suhtes katsetama ja seda peetakse käesoleva eeskirja punkti 6.8 ning lisa 9 nõuetele vastavaks.

6.10.4. Elektrostaatiline lahendus

Rehvidega sõidukite puhul käsitatakse sõiduki keret/šassiid elektriliselt isoleeritud tarindina. Märkimisväärsed elektrostaatilised jõud ilmnevad sõiduki väliskeskkonnaga seoses üksnes sõitja sisenemisel sõidukisse või sellest väljumisel. Kuna sõiduk on sel hetkel paigal, ei peeta elektrostaatilise lahenduse tüübikinnituskatsetusi vajalikuks.

6.10.5. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude 12/24 V toitejuhtmetes tekkivate mittestatsionaarsete häirete emissioon

Elektrilisi/elektroonilisi alakooste, mida ei lülitata, millel puuduvad lülitid või millega ei kaasne induktiivkoormust, ei pea mittestatsionaarse emissiooni suhtes katsetama ning neid peetakse punkti 6.7 nõuetele vastavaks.

6.10.6. Vastuvõtjate funktsioneerimise kadu häiretaluvuskatse ajal, kui katsesignaal jääb vastuvõtja ribalaiusesse (raadiosagedust välistav riba), nagu on konkreetsete raadiosideteenuste/-toodete kohta ette nähtud ühtlustatud rahvusvahelises elektromagnetilise ühilduvuse standardis (EMC), ei tähenda tingimata kriteeriumidele mittevastamist.

6.10.7. Raadiosagedussaatjaid tuleb katsetada saaterežiimil. Käesoleva eeskirjaga ei reguleerita vajalikku ribalaiusesse jäävat soovitud kiirgust (nt raadiosagedussaatjate süsteemidest lähtuvat) ega ribavälist raadiokiirgust. Käesoleva eeskirjaga reguleeritakse kõrvalkiirgust.

6.10.7.1. „Vajalik ribalaius“– asjaomasele kiirgusklassile vastav ribalaius, mis võimaldab edastada informatsiooni vajaliku kiiruse ja kvaliteediga, mida näevad ette eritingimused (Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) raadioside-eeskirja nr 1.152 artikkel 1).

6.10.7.2. „Ribaväline kiirgus“– kiirgus vahetult vajalikust ribalaiusest välja jääva(te)l sagedus(t)el, mis tekib modulatsiooniprotsessi käigus, välja arvatud kõrvalkiirgus (ITU raadioside-eeskirja nr 1.144 artikkel 1).

6.10.7.3. „Kõrvalkiirgus“– iga modulatsiooniprotsessi käigus tekivad soovimatud lisasignaalid. Termin, mis neid kõiki hõlmab, on „kõrvalkiirgus“. Kõrvalkiirgus on kiirgus vajalikust ribalaiusest välja jääva(te)l sagedus(t)el, mida võib summutada informatsiooni edastamist mõjutamata. Kõrvalkiirgus hõlmab vooluharmoonikute kiirgust, parasiitkiirgust, intermodulatsiooni saadusi ja sagedusmuundamise saadusi, kuid ei hõlma ribavälist kiirgust (ITU raadioside-eeskirja nr 1.145 artikkel 1).

7. LISANÕUDED KONFIGURATSIOONILE „REESSI ELEKTRIVÕRGUST LAADIMISE REŽIIM“

7.1. Üldspetsifikatsioonid

7.1.1. Sõiduk ja selle elektriline/elektrooniline süsteem (elektrilised/elektroonilised süsteemid) või elektriline/elektrooniline alakoost (elektrilised/elektroonilised alakoostud) projekteeritakse, ehitatakse ja paigaldatakse nii, et konfiguratsioonis „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“ vastaks sõiduk käesoleva eeskirja nõuetele.

7.1.1.1. „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“ konfiguratsioonis olevat sõidukit katsetatakse tekkiva kiirguse, kiirgushäirete taluvuse, juhtivusliku kiirguse ja juhtivuslike häirete taluvuse suhtes.

7.1.1.2. „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“ konfiguratsioonis olevat elektrilist/elektroonilist alakoostu katsetatakse kiirgusemissiooni ja juhtivusliku kiirguse ning kiirguslike ja juhtivuslike häirete taluvuse suhtes.

7.1.2. Enne katsetamist peab tehniline teenistus koostöös tootjaga ette valmistama „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“ konfiguratsiooni katseplaani, mis sisaldab vähemalt töörežiimi, stimuleeritud funktsioone, jälgitavaid funktsioone, katse läbimise/mitteläbimise kriteeriumi või kriteeriume ja ettenähtud kiirgust.

7.1.3. „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“ konfiguratsioonis olevat sõidukit katsetatakse tootja tarnitud laadimisjuhtmega. Sellisel juhul peab laadimisjuhe saama tüübikinnituse sõiduki osana.

7.1.4. Tehisvõrgud

Vahelduvvool juhitakse sõidukisse / elektrilisse/elektroonilisse alakoostu ühe või mitme CISPR 16-1-2 punktile 4.3 vastava 50 μH/50 Ω tehisvõrgu kaudu.

Alalisvool juhitakse sõidukisse / elektrilisse/elektroonilisse alakoostu ühe või mitme CISPR 25-le vastava 5 μH/50 Ω tehisvõrgu kaudu.

Kõrgepinge juhitakse elektrilisse/elektroonilisse alakoostu ühe või mitme 8. liites määratletud 5 μH/50 Ω kõrgepinge tehisvõrgu kaudu.

7.2. Sõidukite lairibalise elektromagnetkiirguse spetsifikatsioonid

7.2.1. Mõõtemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.2.2. Sõiduki lairibakiirguse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.2.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 10,0 ± 0,2 m, on piirnormideks 30–75 MHz sagedusalas 32 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 32–43 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud 2. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 43 dB μV/m.

7.2.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 4 kirjeldatud meetodi abil ning sõiduki ja antenni vaheline kaugus on 3,0 ± 0,05 m, on piirnormideks 30–75 MHz sagedusalas 42 dB μV/m ja 75–400 MHz sagedusalas 42–53 dB μV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud 3. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 53 dB μV/m.

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dB μV/m, tüübikinnituse piirnormidest väiksemad.

7.3. Sõiduki vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikute häiringutega seotud spetsifikatsioonid

7.3.1. Mõõtemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikute kiirgust mõõdetakse lisas 11 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.3.2. Sõiduki tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.3.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 11 kirjeldatud meetodi abil, on nimivoolu ≤ 16 A faasi kohta ette nähtud piirimäärad sätestatud standardis IEC 61000-3-2 ja tabelis 3.

Tabel 3

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool ≤ 16 A faasi kohta)

Vooluharmooniku järk n Harmooniku lubatud maksimumvoolutugevus A Paaritud vooluharmoonikud 3 2,3 5 1,14 7 0,77 9 0,40 11 0,33 13 0,21 15 ≤ n ≤ 39 0,15 × 15/n Paaris vooluharmoonikud 2 1,08 4 0,43 6 0,30 8 ≤ n ≤ 40 0,23 × 8/n

7.3.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 11 kirjeldatud meetodi abil, on nimivoolu > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta ette nähtud piirimäärad sätestatud standardis IEC 61000-3-12 ja tabelites 4, 5 ja 6.

Tabel 4

Harmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) muude kui tasakaalustatud kolmefaasiliste seadmete puhul

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I3 I5 I7 I9 I11 I13 THD PWHD 33 21,6 10,7 7,2 3,8 3,1 2 23 23 66 24 13 8 5 4 3 26 26 120 27 15 10 6 5 4 30 30 250 35 20 13 9 8 6 40 40 ≥ 350 41 24 15 12 10 8 47 47

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s (harmoonikute summaarne moonutustegur) ja PWHD-s (harmoonikute osaline kaalutud moonutustegur) arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

Lineaarne interpoleerimine seadme lühisesuhte Rsce järjestikuste väärtuste vahel on lubatud.

Tabel 5

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) tasakaalustatud kolmefaasiliste seadmete puhul

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 66 14 9 5 3 16 25 120 19 12 7 4 22 28 250 31 20 12 7 37 38 ≥ 350 40 25 15 10 48 46

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s ja PWHD-s arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

Lineaarne interpoleerimine Rsce järjestikuste väärtuste vahel on lubatud.

Tabel 6

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) kolmefaasiliste seadmete puhul eritingimustes

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 ≥ 120 40 25 15 10 48 46

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s ja PWHD-s arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

7.4. Sõidukite vahelduvvoolujuhtmetes pingemuutustest, pingekõikumistest ja värelusest tekkivate häiringutega seotud spetsifikatsioonid

7.4.1. Mõõtemeetod

Teatava tüübi näidissõiduki vahelduvvoolujuhtmetes pinge muutustest, pinge kõikumistest ja värelusest tekkivaid häiringuid mõõdetakse lisas 12 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.4.2. Sõiduki tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.4.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 12 kirjeldatud meetodil, on ≤ 16 A (faasi kohta) nimivoolu puhul ja ilma ühendamistingimusteta ühendamise puhul ette nähtud piirnormid sätestatud standardi IEC 61000-3-3 punktis 5.

7.4.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 12 kirjeldatud meetodi abil, on nimivooluga > 16 A ja ≤ 75 A (faasi kohta) seadmete kohta, mis ühendatakse ühendustingimuste kohaselt, ette nähtud piirnormid sätestatud standardi IEC 61000-3-11 punktis 5.

7.5. Sõidukite vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häiretega seotud spetsifikatsioonid

7.5.1. Mõõtemeetod

Teatava tüübi näidissõiduki vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekitatud raadiosageduse põhjustatud juhitud häirete emissiooni mõõdetakse lisas 13 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.5.2. Sõiduki tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.5.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 13 kirjeldatud meetodi abil, on vahelduvvoolujuhtmetele ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 7.

Tabel 7

Vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häirete lubatud maksimumväärtused

Sagedus (MHz) Piirnormid ja detektorid 0,15 kuni 0,5 66 kuni 56 dBμV (kvaasitipp) 56 kuni 46 dBμV (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 0,5 kuni 5 56 dBμV (kvaasitipp) 46 dBμV (keskmine) 5 kuni 30 60 dBμV (kvaasitipp) 50 dBμV (keskmine)

7.5.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 13 kirjeldatud meetodi abil, on alalisvoolujuhtmetele ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 8.

Tabel 8

Alalisvoolujuhtmetes tekitatud raadiosageduslike häirete lubatud maksimum

Sagedus (MHz) Piirnormid ja detektorid 0,15 kuni 0,5 79 dBμV (kvaasitipp) 66 dBμV (keskmine) 0,5 kuni 30 73 dBμV (kvaasitipp) 60 dBμV (keskmine)

7.6. Sõidukite võrgu- ja kaugsideühendustest tekkivate raadiosageduslike häiretega seotud spetsifikatsioonid

7.6.1. Mõõtemeetod

Selliseid raadiosageduslikke häireid, mida tekitavad teatava tüübi näidissõiduki võrgu- ja telekommunikatsiooniühendused, mõõdetakse lisas 14 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.6.2. Sõiduki tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.6.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 14 kirjeldatud meetodi abil, on võrgu-ja telekommunikatsiooniühenduse (nagu on defineeritud CISPR22 punktis 3.6) puhul ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 9.

Tabel 9

Raadiosageduslike häirete lubatud maksimum võrgule ja telekommunikatsioonidele juurdepääsu puhul

Sagedus (MHz) Pingevahemik (detektor) Vooluvahemik (detektor) 0,15 kuni 0,5 84 kuni 74 dBμV (kvaasitipp) 74 kuni 64 dBμV (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 40 kuni 30 dBμA (kvaasitipp) 30 kuni 20 dBμA (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 0,5 kuni 30 74 dBμV (kvaasitipp) 64 dBμV (keskmine) 30 dBμA (kvaasitipp) 20 dBμA (keskmine)

7.7. Sõidukite elektromagnetkiirguse taluvuse spetsifikatsioonid

7.7.1. Katsemeetod

Teatavat sõidukitüüpi esindava näidissõiduki elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 6 kirjeldatud meetodi abil.

7.7.2. Sõiduki häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.7.2.1. Kui katsed tehakse lisas 6 kirjeldatud meetodil, peab väljatugevus olema 30 V/m (ruutkeskmine) üle 90 % ulatuses sagedusalast 20 – 2 000 MHz ja vähemalt 25 V/m (ruutkeskmine) kogu sagedusalas 20 – 2 000 MHz.

7.7.2.2. Teatavat sõidukitüüpi esindavat sõidukit peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 6 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonid“, nagu sätestatud lisa 6 punktis 2.2.

7.8. Sõidukite häiretaluvuse spetsifikatsioonid seoses vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettidega

7.8.1. Katsemeetod

7.8.1.1. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki häiretaluvust vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettide suhtes katsetatakse lisas 15 kirjeldatud meetodi abil.

7.8.2. Sõiduki häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.8.2.1. Kui katsed tehakse lisas 15 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel kasutada vahelduv- või alalisvoolujuhtmete puhul järgmisi väärtusi: ± 2 kV katsepinge avatud vooluringis, tõusuajaga (Tr) 5 ns ja hoideajaga (Th) 50 ns ning kordussagedusega 5 kHz vähemalt ühe minuti jooksul.

7.8.2.2. Teatavat sõidukitüüpi esindavat sõidukit peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 15 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonid“, nagu sätestatud lisa 6 punktis 2.2.

7.9. Spetsifikatsioonid, mis on seotud sõidukite häiretaluvusega piki vahelduv- või alalisvoolujuhtmeid juhitavate pingemuhkude suhtes

7.9.1. Katsemeetod

7.9.1.1. Teatavat sõidukitüüpi esindava sõiduki häiretaluvust piki vahelduv- või alalisvoolujuhtmeid juhitavate pingemuhkude suhtes katsetatakse lisas 16 kirjeldatud meetodi abil.

7.9.2. Sõiduki häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.9.2.1. Kui katsed tehakse lisas 16 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel kasutada järgmisi väärtusi:

a) vahelduvvoolujuhtmete puhul: ± 2 kV katsepinge avatud vooluringis liini ja maapinna vahel ning ± 1 kV liinide vahel (impulss 1,2 μs / 50 μs), tõusuajaga (Tr) 1,2 μs ja hoiuajaga (Th) 50 μs. Iga pingemuhku rakendatakse viis korda ja iga impulsi vahele jääb maksimaalselt 1 minut. Seda tuleb teha järgmiste faaside puhul: 0, 90, 180 ja 270°;

b) alalisvoolujuhtmete puhul: ± 0,5 kV katsepinge avatud vooluringis liini ja maapinna vahel ning ± 0,5 kV liinide vahel, tõusuajaga (Tr) 1,2 μs ja hoiuajaga (Th) 50 μs. Iga pingemuhku rakendatakse viis korda ja iga impulsi vahele jääb maksimaalselt 1 minut.

7.9.2.2. Teatavat sõidukitüüpi esindavat sõidukit peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 16 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine vastavalt lisa 6 punktile 2.2.

7.10. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tekitatud elektromagnetiliste lairibahäiretega seotud spetsifikatsioonid

7.10.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu tekitatud elektromagnetkiirgust mõõdetakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil.

7.10.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu lairiba piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.10.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 7 kirjeldatud meetodi abil, on 30–75 MHz sagedusalas piirnormiks 62–52 dBμV/m, kusjuures sagedustel üle 30 MHz väheneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, ja 75–400 MHz sagedusalas 52–63 dBμV/m, kusjuures sagedustel üle 75 MHz suureneb kõnealune piirnorm logaritmiliselt, nagu on kujutatud 6. liites. Sagedusalas 400 – 1 000 MHz jääb piirnorm konstantseks: 63 dBμV/m.

7.10.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu puhul on mõõdetud väärtused, mida väljendatakse ühikuga dBμV/m, tüübikinnituse piirnormidest väiksemad.

7.11. Elektrilise/elektroonilise alakoostu vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikute häiringuga seotud spetsifikatsioonid

7.11.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate vooluharmoonikute emissiooni mõõdetakse lisas 17 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks sõiduki tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.11.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.11.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 17 kirjeldatud meetodi abil, on nimivoolu ≤ 16 A faasi kohta ette nähtud piirimäärad sätestatud standardis IEC 61000-3-2 ja tabelis 10.

Tabel 10

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool ≤ 16 A faasi kohta)

Vooluharmooniku järk n Harmooniku lubatud maksimumvoolutugevus A Paaritud vooluharmoonikud 3 2,3 5 1,14 7 0,77 9 0,40 11 0,33 13 0,21 15 ≤ n ≤ 39 0,15 × 15/n Paaris vooluharmoonikud 2 1,08 4 0,43 6 0,30 8 ≤ n ≤ 40 0,23 × 8/n

7.11.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 17 kirjeldatud meetodi abil, on nimivoolu > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta ette nähtud piirinormid sätestatud standardis IEC 61000-3-12 ja tabelites 11, 12 ja 13.

Tabel 11

Harmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) muude kui tasakaalustatud kolmefaasiliste seadmete puhul

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I3 I5 I7 I9 I11 I13 THD PWHD 33 21,6 10,7 7,2 3,8 3,1 2 23 23 66 24 13 8 5 4 3 26 26 120 27 15 10 6 5 4 30 30 250 35 20 13 9 8 6 40 40 ≥ 350 41 24 15 12 10 8 47 47

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s ja PWHD-s arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

Lineaarne interpoleerimine Rsce järjestikuste väärtuste vahel on lubatud.

Tabel 12

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) tasakaalustatud kolmefaasiliste seadmete puhul

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 66 14 9 5 3 16 25 120 19 12 7 4 22 28 250 31 20 12 7 37 38 ≥ 350 40 25 15 10 48 46

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s ja PWHD-s arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

Lineaarne interpoleerimine Rsce järjestikuste väärtuste vahel on lubatud.

Tabel 13

Vooluharmoonikute lubatud maksimumväärtus (nimivool > 16 A ja ≤ 75 A faasi kohta) kolmefaasiliste seadmete puhul eritingimustes

Minimaalne Rsce Lubatav ühe harmooniku suhteline voolutugevus In/I1 (%) Vooluharmoonikute maksimaalne suhe (%) I5 I7 I11 I13 THD PWHD 33 10,7 7,2 3,1 2 13 22 ≥ 120 40 25 15 10 48 46

12. või madalama järgu paaris vooluharmooniku suhteline väärtus peab olema väiksem kui 16/n %. 12-ndast kõrgemaid paaris vooluharmoonikuid võetakse THD-s ja PWHD-s arvesse kui paarituid vooluharmoonikuid.

7.12. Elektrilise/elektroonilise alakoostu vahelduvvoolujuhtmetes pingemuutustest, pingekõikumistest ja värelusest tekkivate häiringutega seotud spetsifikatsioonid

7.12.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu vahelduvvoolujuhtmetes pinge muutustest, pinge kõikumistest ja värelusest tekkivaid häiringuid mõõdetakse lisas 18 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.12.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.12.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 18 kirjeldatud meetodil, on ≤ 16 A (faasi kohta) nimivoolu ja ilma ühendamistingimusteta ühendamise puhul ette nähtud piirnormid sätestatud standardi IEC 61000-3-3 punktis 5.

7.12.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 18 kirjeldatud meetodi abil, on nimivooluga > 16 A ja ≤ 75 A (faasi kohta) seadmete kohta, mis ühendatakse ühendustingimuste kohaselt, ette nähtud piirnormid sätestatud standardi IEC 61000-3-11 punktis 5.

7.13. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häiretega seotud spetsifikatsioonid

7.13.1. Mõõtemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu vahelduv- või alalisvoolujuhtmetes tekitatud raadiosageduslike juhitud häireid mõõdetakse lisas 19 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.13.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.13.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 19 kirjeldatud meetodi abil, on vahelduvvoolujuhtmetes ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 14.

Tabel 14

Vahelduvvoolujuhtmetes tekkivate raadiosageduslike häirete lubatud maksimumväärtused

Sagedus (MHz) Piirnormid ja detektorid 0,15 kuni 0,5 66 kuni 56 dBμV (kvaasitipp) 56 kuni 46 dBμV (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 0,5 kuni 5 56 dBμV (kvaasitipp) 46 dBμV (keskmine) 5 kuni 30 60 dBμV (kvaasitipp) 50 dBμV (keskmine)

7.13.2.2. Kui mõõtmised tehakse lisas 19 kirjeldatud meetodi abil, on alalisvoolujuhtmetes ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 15.

Tabel 15

Alalisvoolujuhtmetes tekitatud raadiosageduslike häirete lubatud maksimum

Sagedus (MHz) Piirnormid ja detektorid 0,15 kuni 0,5 79 dBμV (kvaasitipp) 66 dBμV (keskmine) 0,5 kuni 30 73 dBμV (kvaasitipp) 60 dBμV (keskmine)

7.14. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude võrgu- ja kaugsideühendustest tekkivate raadiosageduslike häiretega seotud spetsifikatsioonid

7.14.1. Mõõtemeetod

Selliseid raadiosageduslikke häireid, mis tekivad elektrilise/elektroonilise alakoostu võrgule ja telekommunikatsioonile juurdepääsul teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindavas alakoostus, mõõdetakse lisas 20 kirjeldatud meetodi abil. Mõõtmismeetodi määrab kindlaks elektrilise/elektroonilise alakoostu tootja kooskõlastatult tehnilise teenistusega.

7.14.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnituseks nõutavad piirnormid

7.14.2.1. Kui mõõtmised tehakse lisas 20 kirjeldatud meetodi abil, on võrgu-ja telekommunikatsiooniühenduse (nagu on defineeritud CISPR22 punktis 3.6) puhul ette nähtud piirnormid sätestatud standardis IEC 61000-6-3 ja tabelis 16.

Tabel 16

Raadiosageduslike häirete lubatud maksimum võrgule ja telekommunikatsioonidele juurdepääsu puhul

Sagedus (MHz) Pingevahemik (detektor) Vooluvahemik (detektor) 0,15 kuni 0,5 84 kuni 74 dBμV (kvaasitipp) 74 kuni 64 dBμV (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 40 kuni 30 dBμA (kvaasitipp) 30 kuni 20 dBμA (keskmine) (kahaneb lineaarselt sageduse logaritmiga) 0,5 kuni 30 74 dBμV (kvaasitipp) 64 dBμV (keskmine) 30 dBμA (kvaasitipp) 20 dBμA (keskmine)

7.15. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvuse spetsifikatsioonid seoses vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettidega

7.15.1. Katsemeetod

7.15.1.1. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu häiretaluvust seoses vahelduv- ja alalisvoolujuhtmetes tekkivate kiirete mittestatsionaarsete impulsside või impulsipakettidega katsetatakse lisas 21 kirjeldatud meetodi abil.

7.15.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.15.2.1. Kui katsed tehakse lisas 21 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel vahelduv- või alalisvoolujuhtmete puhul kasutada järgmisi väärtusi: ± 2 kV katsepinge avatud vooluringis, tõusuajaga (Tr) 5 ns ja hoideajaga (Th) 50 ns ning kordussagedusega 5 kHz vähemalt ühe minuti jooksul.

7.15.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindavat alakoostu peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 21 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine vastavalt lisa 9 punktile 2.2.

7.16. Spetsifikatsioonid seoses elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvusega pingemuhkude suhtes, mida juhitakse piki vahelduv- või alalisvoolujuhtmeid.

7.16.1. Katsemeetod

7.16.1.1. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu häiretaluvust piki vahelduv- või alalisvoolujuhtmeid juhitavate pingemuhkude suhtes katsetatakse lisas 22 kirjeldatud meetodi abil.

7.16.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu häiretaluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.16.2.1. Kui katsed tehakse lisas 22 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel kasutada järgmisi väärtusi:

a) vahelduvvoolujuhtmete puhul: ± 2 kV katsepinge avatud vooluringis liini ja maapinna vahel ning ± 1 kV liinide vahel (impulss 1,2 μs / 50 μs), tõusuajaga (Tr) 1,2 μs ja hoiuajaga (Th) 50 μs. Iga pingemuhku rakendatakse viis korda ja iga impulsi vahele jääb maksimaalselt 1 minut. Seda tuleb teha järgmiste faaside puhul: 0, 90, 180 ja 270°;

b) alalisvoolujuhtmete puhul: ± 0,5 kV katsepinge avatud vooluringis liini ja maapinna vahel ning ± 0,5 kV liinide vahel, tõusuajaga (Tr) 1,2 μs ja hoiuajaga (Th) 50 μs. Iga pingemuhku rakendatakse viis korda ja iga impulsi vahele jääb maksimaalselt 1 minut.

7.16.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindavat alakoostu peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 22 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine vastavalt lisa 9 punktile 2.2.

7.17. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude 12/24 V toitejuhtmetes tekkivate mittestatsionaarsete häirete emissiooniga seotud spetsifikatsioonid

7.17.1. Katsemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu kiirgust mõõdetakse tabelis 17 toodud tasemete puhul lisas 10 kirjeldatud, standardile ISO 7637-2 vastava(te) meetodi(te) abil.

Tabel 17

Suurim lubatud impulsi amplituud

(V) Suurim lubatud impulsi amplituud Impulsi amplituudi polaarsus 12 V süsteemiga sõidukid 24 V süsteemiga sõidukid Positiivne + 75 + 150 Negatiivne – 100 – 450

7.18. Elektriliste/elektrooniliste alakoostude elektromagnetkiirguse taluvusega seotud spetsifikatsioonid

7.18.1. Katsemeetod(id)

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu elektromagnetkiirguse taluvust katsetatakse lisas 9 kirjeldatud meetodi(te) abil.

7.18.2. Elektrilise/elektroonilise alakoostu taluvuse piirnormid tüübikinnituse saamiseks

7.18.2.1. Kui katsed tehakse lisas 9 kirjeldatud meetodite abil, tuleb häiretaluvuskatsetel kasutada järgmisi väärtusi: 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul 60 V/m (ruutkeskmine), 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul 15 V/m (ruutkeskmine) TEM-kambri (TEM – transversaalne elektromagnetiline režiim) katsemeetodi puhul 75 V/m (ruutkeskmine), voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul 60 mA (ruutkeskmine) ja vaba välja katsemeetodi puhul 30 V/m (ruutkeskmine) rohkem kui 90 % ulatuses sagedusalast 20 – 2 000 MHz ning 150 mm ribaliini katsemeetodi puhul vähemalt 50 V/m (ruutkeskmine), 800 mm ribaliini katsemeetodi puhul vähemalt 12,5 V/m (ruutkeskmine), TEM-kambri katsemeetodi puhul vähemalt 62,5 V/m (ruutkeskmine), voolusisestuse (BCI) katsemeetodi puhul vähemalt 50 mA (ruutkeskmine) ja vaba välja katsemeetodi puhul vähemalt 25 V/m (ruutkeskmine) kogu sagedusala 20 – 2 000 MHz ulatuses.

7.18.2.2. Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindavat alakoostu peetakse häiretaluvusnõuetele vastavaks, kui lisa 9 kohaselt tehtud katsete ajal ei halvene „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimine.

7.19. Spetsifikatsioonid, mis on seotud elektriliste/elektrooniliste alakoostude häiretaluvusega 12/24 V toitejuhtmetes tekkivate mittestatsionaarsete häirete suhtes

7.19.1. Katsemeetod

Teatavat elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu häiretaluvust mõõdetakse tabelis 18 esitatud katsetasemete juures standardile ISO 7637-2 vastava(te) meetodi(te) abil, nagu on kirjeldatud lisas 10.

Tabel 18

Elektrilise/elektroonilise alakoostu häiretaluvus

Katseimpulsi number Häiretaluvuskatse tase Süsteemide funktsionaalne seisund: Seotud häiretaluvusega seotud funktsioonidega Ei ole seotud häiretaluvusega seotud funktsioonidega 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (el. alakoostu puhul, mis peab töötama mootori käivitusfaasis) C (muude el. alakoostude puhul) D

7.20. Erandid

7.20.1. Kui puudub otseühendus telekommunikatsioonivõrguga, mis hõlmab muid telekommunikatsiooniteenuseid peale laadimisteenuse, ei kohaldata lisasid 14 ja 20.

7.20.2. Kui sõidukis kasutatakse juurdepääsuks võrgule ja kaugsidele selle vahelduv-/alalisvoolujuhtmetes elektriülekandeliini (PLT), ei kohaldata lisa 14.

7.20.3. Kui elektrilises/elektroonilises alakoostus kasutatakse juurdepääsuks võrgule ja kaugsidele selle vahelduv-/alalisvoolujuhtmetes elektriülekandeliini (PLT), ei kohaldata lisa 20.

7.20.4. Sõidukid ja/või elektrilised/ elektroonilised alakoostud, mis on ette nähtud kasutamiseks „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimis“ selliselt, et need on ühendatud alalisvoolu laadimisjaamaga alalisvoolu võrgukaabli kaudu, mille pikkus ei ületa 30 m, ei pea vastama lisade 13, 15, 16, 19, 21 ja 22 nõuetele.

Tootja peab sellisel juhul esitama selgituse, et sõidukit ja/või elektrilist/ elektroonilist alakoostu võib kasutada „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimis“ ainult kaabliga, mille pikkus ei ületa 30 m. Kõnealune teave tuleb pärast tüübikinnituse saamist üldsusele kättesaadavaks teha.

7.20.5. Sõidukid ja/või elektrilised/ elektroonilised alakoostud, mis on ette nähtud kasutamiseks „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimis“ selliselt, et nad on ühendatud kohaliku ja/või eraomandis oleva alalisvoolu laadimisjaamaga, millel puuduvad muud kasutajad, ei pea vastama lisade 13, 15, 16, 19, 21 ja 22 nõuetele.

Tootja peab sellisel juhul esitama selgituse, et sõidukit ja/või elektrilist/ elektroonilist alakoostu võib kasutada „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimis“ ainult ühendatuna kohaliku ja/või eraomandis oleva alalisvoolu laadimisjaamaga, millel puuduvad muud kasutajad. Kõnealune teave tuleb pärast tüübikinnituse saamist üldsusele kättesaadavaks teha.

8. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE VÕI LAIENDAMINE PÄRAST ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU LISAMIST VÕI ASENDAMIST

8.1. Kui sõiduki tootja on saanud sõiduki seadistuse tüübikinnituse ja soovib paigaldada täiendava või asendava elektrilise/elektroonilise süsteemi või alakoostu, mis on juba saanud käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse ja mis paigaldatakse vastavalt käesolevale eeskirjale lisatud tingimustele, võib sõiduki tüübikinnitust muuta ilma edasiste katseteta. Täiendavat või asendavat elektrilist/elektroonilist süsteemi või alakoostu käsitatakse toodangu vastavuse eesmärgil sõiduki osana.

8.2. Kui täiendav(ad) või asendav(ad) osa(d) ei ole saanud käesoleva eeskirja kohast tüübikinnitust ja kui katsetamine on vajalik, peetakse kogu sõidukit tingimustele vastavaks, kui uus (uued) või muudetud osa(d) vastab (vastavad) punkti 6 või vajaduse korral punkti 7 asjaomastele nõuetele või kui võrdluskatse tulemusel selgub, et uus osa ei kahjusta tõenäoliselt sõidukitüübi vastavust.

8.3. Sõiduki tüübikinnitus ei muutu kehtetuks, kui sõiduki tootja lisab tüübikinnituse saanud sõidukile muudele eeskirjadele vastavad kodu- või äriotstarbelised standardseadmed, välja arvatud mobiilsideseadmed, ja kui need paigaldatakse, asendatakse või eemaldatakse vastavalt seadmete ja sõiduki tootjate soovitustele. See ei takista sõiduki tootjat paigaldamast sideseadmeid vastavalt sõiduki tootja ja/või selliste sideseadmete tootja(te) paigaldusjuhendile. Sõiduki tootja esitab tõendid (kui katseasutus seda nõuab) selle kohta, et sellised saatjad ei kahjusta sõiduki toimimist. Tõendiks võib olla avaldus, et võimsustase ja paigaldus on sellised, et käesoleva eeskirja häiretaluvustasemed tagavad piisava kaitse, kui mõju avaldab üksnes saatja töö, st kui saatja töö ei toimu koostoimes punktis 6 kirjeldatud katsetega. Käesolev eeskiri ei luba kasutada sidesaatjat, kui selliste seadmete või nende kasutamise suhtes kehtivad muud nõuded.

9. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu nõuetele vastavuse järelevalvemenetlus peab olema kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ja vastama järgmistele nõuetele.

9.1. Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukid või selle osad või elektrilised/elektroonilised alakoostud peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile, täites punkti 6 ja vajaduse korral punkti 7 nõudeid.

9.2. Sõiduki või selle osa või eraldi seadmestiku nõuetele vastavust kontrollitakse käesoleva eeskirja lisas 3A ja/või 3B esitatud tüübikinnitusteatis(t)es sisalduvate andmete põhjal.

9.3. Kui tüübikinnitusasutus ei ole rahul tootja kontrollimiskorraga, kohaldatakse punktide 9.3.1, 9.3.2 ja 9.3.3 sätteid.

9.3.1. Kui kontrollitakse seeriast võetud sõiduki, osa või elektrilise/elektroonilise alakoostu nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja elektromagnetiliste lai- ja kitsasribahäiretega seotud nõuetele vastavaks, kui mõõdetud tasemed ei ületa sõidukite puhul punktides 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1, 6.3.2.2 ja vajaduse korral punktides 7.2.2.1, 7.2.2.2 ning elektriliste/elektrooniliste alakoostude puhul punktides 6.5.2.1, 6.6.2.1 ja vajaduse korral punktis 7.10.2.1 ettenähtud võrdluspiire rohkem kui 4 dB (60 %).

9.3.2. Kui kontrollitakse seeriast võetud sõiduki, osa või elektrilise/elektroonilise alakoostu nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja elektromagnetkiirguse taluvusega seotud nõuetele vastavaks, kui sõiduki otsene juhtimine ei halvene sõidukijuhile endale või teistele liiklejatele märgataval viisil, kui sõiduk on lisa 6 punktis 4 sätestatud seisundis ja seda mõjutav väljatugevus (V/m) on kuni 80 % võrdluspiiridest, mis on sätestatud sõidukite puhul punktis 6.4.2.1 ja vajaduse korral punktis 7.7.2.1 ning elektrilise/elektroonilise alakoostu puhul punktis 6.8.2.1 ja vajaduse korral punktis 7.18.2.1.

9.3.3. Kui kontrollitakse seeriast võetud osa või eraldi seadmestiku nõuetele vastavust, peetakse toodangut käesoleva eeskirja juhtivuslike häirete ja kiirgusega seotud nõuetele vastavaks, kui osa või eraldi seadmestik ei kahjusta „häiretaluvusega seotud funktsioonide“ toimimist määral, mis on ette nähtud punktis 6.9.1 ja vajaduse korral punktis 7.19.1 ning mis ei ületa punktis 6.7.1 ja vajaduse korral punktis 7.17.1 esitatud tasemeid.

10. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1. Sõidukile, osale või eraldi seadmestikule käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 6 ja vajaduse korral punktis 7 sätestatud nõuded ei ole täidetud või valitud sõidukid ei läbi punktis 6 ja vajaduse korral punktis 7 ette nähtud katseid.

10.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisades 3A ja 3B esitatud näidistele vastavat teatisevormi.

11. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saanud tüüpi sõiduki või elektrilise/elektroonilise alakoostu tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele, kes omakorda teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja lisades 3A ja 3B esitatud näidistele vastavat teatisevormi.

12. SÕIDUKI VÕI ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE VÕI LAIENDAMINE

12.1. Sõiduki tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutust teavitatakse igast sõiduki- või elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübis tehtavast muudatusest. Sellisel juhul võib kõnealune tüübikinnitusasutus:

12.1.1. võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märkimisväärset negatiivset mõju ja et sõiduk või elektriline/elektrooniline alakoost vastab igal juhul endiselt nõuetele; või

12.1.2. nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendava katsearuande esitamist.

12.2. Teade tüübikinnituse andmise või andmata jätmise kohta, millele on lisatud muudatuste üksikasjad, edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja punktis 4 ettenähtud korras.

12.3. Tüübikinnituse laiendust väljastav tüübikinnitusasutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 3A ja 3B esitatud näidistele vastavat teatisevormi.

13. ÜLEMINEKUSÄTTED

13.1. Alates muudatuste seeria 03 jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud muudatuste seeriaga 03.

13.2. 12 kuud pärast 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp, osa või eraldi seadmestik vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.

13.3. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei või keelduda käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatustele vastava tüübikinnituse laiendamisest.

13.4. 48 kuud pärast käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste nõuetele mittevastava sõiduki, osa või eraldi seadmestiku esmasest riiklikust registreerimisest (esmakordne kasutuselevõtt).

13.5. Alates 04-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 04-seeria muudatustega.

13.6. 36 kuud pärast 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp, osa või eraldi seadmestik vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 04-seeria muudatustega.

13.7. 36 kuu jooksul pärast 04-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituste andmist neile sõidukitüüpidele, osadele või eraldi seadmestikele, mis vastavad käesoleva varasemate seeriate muudatustega muudetud eeskirja nõuetele.

13.8. Kuni 60 kuud pärast 04-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva ei või käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, osale või eraldi seadmestikule, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste alusel.

13.9. 60 kuud pärast 04-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest ja sellise sõidukitüübi esmakordsest registreerimisest või sellise osa või eraldi seadmestiku esmakordsest kasutuselevõtust, mis ei vasta käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste nõuetele.

13.10. Olenemata punktidest 13.8 ja 13.9 jäävad kehtima tüübikinnitused, mis on antud käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohaselt sõidukitüüpidele, millel puudub REESSi laadimise ühendussüsteem, või osadele või eraldi seadmestikele, mis ei hõlma REESSi laadimiseks vajalikku ühendust, ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustavad neid jätkuvalt.

13.11 36 kuud pärast 05-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp, osa või eraldi seadmestik vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 05-seeria muudatustega.

14. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatseid korraldavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmata jätmise või tühistamise kohta.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.), dokument (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, jaotis 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.) 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

1. liide Käesolevas eeskirjas viidatud standardite loetelu 1. CISPR 12 „Vehicles', motorboats' and spark-ignited engine-driven devices' radio disturbance characteristics – Limits and methods of measurement“ (sõidukite, mootorpaatide ja sädesüütemootoriga töötavate seadmete raadiohäiringu näitajad – piirnormid ja mõõtmismeetodid), viies väljaanne 2001 ja Amd1: 2005. 2. CISPR 16-1-4 „Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods – Part 1: Radio disturbance and immunity measuring apparatus – Antennas and test sites for radiated disturbances mesaurements“ (raadiohäiringuid ja häiretaluvust mõõtvate aparaatide spetsifikatsioonid ja meetodid – 1. osa: raadiohäiringuid ja häiretaluvust mõõtvad aparaadid – antennid ja katsekohad kiirguslike häirete mõõtmiseks), kolmas väljaanne 2010. 3. CISPR 25 „Limits and methods of measurement of radio disturbance characteristics for the protection of receivers used on board vehicles“, (raadiohäiringute näitajate piirnormid ja mõõtmismeetodid sõidukites kasutatavate vastuvõtjate kaitseks), teine väljaanne 2002 ja parandus 2004. 4. ISO 7637-1 „Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 1: Definitions and general considerations“, second edition 2002 (maanteesõidukid – juhtivusest ja ühendamisest tingitud elektrilised häired – 1. osa: mõisted ja üldkaalutlused), teine väljaanne 2002 5. ISO 7637-2 „Road vehicles – Electrical disturbance from conduction and coupling – Part 2: Definitions and general considerations“, (maanteesõidukid – juhtivusest ja ühendamisest tingitud elektrilised häired – 1. osa: Electrical transient conduction along supply lines only on vehicles with nominal 12 V or 24 V supply voltage“, second edition 2004 (maanteesõidukid – juhtivusest ja ühendamisest tingitud elektrilised häired – 2. osa: 12- või 24voldise nimitoitepingega sõiduautode toitejuhtmete siirdeelektrijuhtivus), teine väljaanne, 2004 6. ISO-EN 17025 „General requirements for the competence of testing and calibration laboratories“, (katse- ja kalibreerimislaborite kompetentsuse üldnõuded) teine väljaanne 2005 ja parandus 2006. 7. ISO 11451 „Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Vehicle test methods“ (maanteesõidukid – kitsaribalise elektromagnetkiirguse elektrilised häired – sõidukite katsemeetodid): 1. osa. General and definitions (üldosa ja mõisted) (ISO 11451-1, kolmas väljaanne 2005 ja Amd1: 2008); 2. osa. Off-vehicle radiation source (sõidukivälised kiirgusallikad) (ISO 11451-2, kolmas väljaanne 2005); 4. osa. Bulk current injection (BCI) (voolusisestus (BCI)) (ISO 11451-4, esimene väljaanne 1995). 8. ISO 11452 „Road vehicles – Electrical disturbances by narrowband radiated electromagnetic energy – Component test methods“ (maanteesõidukid – kitsaribalise elektromagnetkiirguse elektrilised häired – osade katsemeetodid): 1. osa. General and definitions (üldosa ja mõisted) (ISO 11452-1, kolmas väljaanne 2005 ja Amd1: 2008); 2. osa. Absorber-lined chamber (neeldevooderdusega kamber) (ISO 11451-2, teine väljaanne, 2004); 3. osa. Transverse electromagnetic mode (TEM) cell (transversaalse elektromagnetilise režiimi (TEM) kamber (ISO 11452-3, kolmas väljaanne, 2001); 4. osa. Bulk current injection (BCI) (voolusisestus (BCI)) (ISO 11452-4, kolmas väljaanne 2005 ja parandus 1:2009); 5. osa. Stripline (ribaliin) (ISO 11452-5, teine väljaanne 2002). 9. ITU Radio Regulations (ITU raadio-eeskirjad), väljaanne 2008. 10. IEC 61000-3-2 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-2 – Limits for harmonic current emissions (equipment input current ≤ 16 A per phase)“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 3-2 – vooluharmoonikute piirnormid (seadme nimivool ≤ 16 A faasi kohta), väljaanne 3.2 – 2005 + A1: 2008 + A2: 2009. 11. IEC 61000-3-3 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-3 – Limits – Limitation of voltage changes, voltage fluctuations and flicker in public low-voltage systems for equipment with rated current ≤ 16 A per phase and not subjected to conditional connection“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 3-3 – pingemuutuste, pinge kõikumiste ja väreluse piiramine üldkasutatavates madalpinge elektrivarustussüsteemides ≤ 16 A (faasi kohta) tarbivatele seadmetele, mis ühendatakse ilma ühendustingimusteta), väljaanne 2.0 – 2008. 12. IEC 61000-3-11 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-11 – Limits – Limitation of voltage changes, voltage fluctuations and flicker in public low-voltage systems – Equipment with rated current ≤ 75 A per phase and subjected to conditional connection“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 3-3 – pingemuutuse, pinge kõikumise ja üldkasutatava madalpinge elektrivarustussüsteemi pinge kõikumise piirangud ≤ 75 A (faasi kohta) tarbivatele seadmetele, mis ühendatakse vastavalt ühendustingimustele), väljaanne 1.0 – 2000. 13. IEC 61000-3-12 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 3-12 – Limits for harmonic current emissions produced by equipment connected to public low-voltage systems with input current > 16 A and ≤ 75 A per phase“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 3-12 – nimivooluga > 16 A and ≤ 75 A (faasi kohta) üldkasutatavates madalpinge elektrivarustussüsteemi ühendatavate seadmete vooluharmoonikute piiramine), väljaanne 1.0 – 2004. 14. IEC 61000-4-4 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 4-4 – Testing and measurement techniques – Electrical fast transients/burst immunity test“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 4-4 – katsetamis- ja mõõtmismeetodid – häiretaluvuse katsetamine kiirete elektriliste mittestatsionaarsete impulsside ja impulsipakettide suhtes), väljaanne 2.0 – 2004. 15. IEC 61000-4-5 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 4-5 – Testing and measurement techniques – Surge immunity test“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 4-5 – katsetamis- ja mõõtmismeetodid – häiretaluvuse katsetamine pingemuhkude suhtes), väljaanne 2.0 – 2005. 16. IEC 61000-6-2 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 6-2 – Generic standards Immunity for industrial environments“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 6-2 – üldised häiretaluvuse standardid tööstuskeskkonna jaoks), väljaanne 2.0 – 2005. 17. IEC 61000-6-3 „Electromagnetic Compatibility (EMC) – Part 6-3 – Generic standards Emission standard for residential, commercial and light-industrial environments“ (elektromagnetiline ühilduvus – osa 6-3 – üldised standardid elu-, äri- ja kergetööstuskeskkonna jaoks), väljaanne 2.0 – 2006. 18. CISPR 16–2–1 „Specification for radio disturbances and immunity measuring apparatus and methods – Part 2-1 – Methods of measurement of disturbances and immunity – Conducted disturbances measurement“ (raadiohäiringute ja häiretaluvuse mõõteseadmete ja mõõtmismeetodite spetsifikatsioonid – osa 2-1 – häiringute ja häiretaluvuse mõõtmise meetodid – juhtivuslike häirete mõõtmine), väljaanne 2.0 – 2008. 19. CISPR 22 „Information Technology Equipment – Radio disturbances characteristics – Limits and methods of measurement“ (infotehnoloogia seadmed – raadiohäiringu näitajad – piirnormid ja mõõtmismeetodid ), väljaanne 6.0 – 2008. 20. CISPR 16-1-2 „Specifications for radio disturbance and immunity measuring apparatus and methods – Part 1-2: Radio disturbance and immunity measuring apparatus – Ancillary equipment – Conducted disturbances“ (raadiohäiringute ja häiretaluvuse mõõteseadmete ja mõõtmismeetodite spetsifikatsioonid – osa 1-2 – häiringute ja häiretaluvuse mõõtmise seadmed – abiseadmed – juhtivuslikud häired, väljaanne 1.2: 2006.

2. liide Sõiduki lairibahäirete võrdluspiirid – antenni ja sõiduki vahe: 10 m Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30–75 MHz 75–400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (vt käesoleva eeskirja punkte 6.2.2.1. ja 7.2.2.1)

3. liide Sõiduki lairibahäirete võrdluspiirid – antenni ja sõiduki vahe: 3 m Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30 – 75 MHz 75 – 400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 42 E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (vt käesoleva eeskirja punkte 6.2.2.2 ja 7.2.2.2)

4. liide Sõiduki kitsasribahäirete võrdluspiirid – antenni ja sõiduki vahe: 10 m Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30 – 75 MHz 75 – 400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 22 E = 22 + 15,13 log (F/75) E = 33 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (Vt käesoleva eeskirja punkt 6.3.2.1.)

5. liide Sõiduki kitsasribahäirete võrdluspiirid – antenni ja sõiduki vahe: 3 m Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30 – 75 MHz 75 – 400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (Vt käesoleva eeskirja punkt 6.3.2.2.)

6. liide Elektriline/elektrooniline alakoost (ESA) – lairibahäirete võrdluspiirid Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30 – 75 MHz 75 – 400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 62 – 25,13 log (F/30) E = 52 + 15,13 log (F/75) E = 63 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (vt käesoleva eeskirja punkte 6.5.2.1. ja 7.10.2.1)

7. liide Elektriline/elektrooniline alakoost (ESA) – kitsasribahäirete võrdluspiirid Piirnorm E (dBμV/m) sagedusel F (MHz) 30 – 75 MHz 75 – 400 MHz 400 – 1 000 MHz E = 52 – 25,13 log (F/30) E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Sagedus megahertsides – logaritmskaala (Vt käesoleva eeskirja punkt 6.6.2.1.)

8. liide Kõrgepinge tehisvõrk Joonis 1 Kõrgepinge tehisvõrk Selgitus C2: 0,1 μF L1: 5 μH R1: 1 kΩ C1: 0,1 μF R2: 1 MΩ (C2 tühjendamine väärtuseni < 50 Vdc 60 s jooksul) Joonis 2 Kõrgepinge tehisvõrgu näivtakistus Joonis 3 Kombineeritud kõrgepinge tehisvõrgud

LISA 1 TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE NÄIDISED Näidis A (Vt käesoleva eeskirja punkt 5.2.) Käesolev sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse seoses elektromagnetilise ühilduvusega Madalmaades (E4) vastavalt eeskirjale nr 10 ning kannab tüübikinnitusnumbrit 05 2439. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 10, mida on muudetud 05-seeria muudatustega. Näidis B (Vt käesoleva eeskirja punkt 5.2.) Käesolev sõidukile või elektrilisele/elektroonilisele alakoostule kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse seoses elektromagnetilise ühilduvusega Madalmaades (E4) vastavalt eeskirjadele nr 10 ja 33 (1). Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et tüübikinnituste andmise kuupäeval sisaldas eeskiri nr 10 05-seeria muudatusi ja eeskiri nr 33 oli oma esialgsel kujul. (1) Teine number on esitatud vaid näitena.

LISA 2A TEATIS SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE KOHTA SEOSES ELEKTROMAGNETILISE ÜHILDUVUSEGA Järgmine teave tuleb esitada kolmes eksemplaris ja see peab sisaldama sisukorda. Kõik joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi häälestusseadmeid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. Üldosa 1. Mark (tootja kaubanimi): … 2. Tüüp: … 3. Sõiduki kategooria: … 4. Tootja nimi ja aadress: … Volitatud esindaja (kui on olemas) nimi ja aadress: … 5. Koostetehas(t)e aadress(id): … Sõiduki ehituse üldandmed 6. Näidissõiduki foto(d) ja/või joonis(ed): … 7. Mootori paigutus ja asukoht: … Jõuseade 8. Tootja: … 9. Tootja mootorikood, nagu see on märgitud mootorile: … 10. Sisepõlemismootor: … 11. Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor, neljataktiline/kahetaktiline (1) 12. Silindrite arv ja paigutus: … 13. Kütusetoide: … 14. Sissepritsega (ainult diiselmootoritel): jah/ei (1) 15. Elektrooniline juhtseade: … 16. Mark (margid): … 17. Süsteemi kirjeldus: … 18. Sissepritse (ainult ottomootor): jah/ei (1) 19. Elektrisüsteem: … 20. Nimipinge: …V, maandatud plussiga/miinusega (1) 21. Generaator: … 22. Tüüp: … 23. Süüde: … 24. Mark (margid): … 25. Tüüp (tüübid): … 26. Tööpõhimõte: … 27. Veeldatud naftagaasi kütuseseade: jah/ei (1) 28. Mootori elektrooniline juhtimisseade veeldatud naftagaasi kütuseseadme jaoks: … 29. Mark (margid): … 30. Tüüp (tüübid): … 31. Maagaasi-kütuseseade: jah/ei (1) 32. Mootori elektrooniline juhtseade maagaasi kütuseseadme jaoks: … 33. Mark (margid): … 34. Tüüp (tüübid): … 35. Elektrimootor: … 36. Tüüp (mähis, ergutusvool): … 37. Talitluspinge: … Gaasimootorid (teistsugustel põhimõtetel töötavate süsteemide korral esitada vastavad andmed) 38. Elektrooniline juhtseade (ECU): 39. Mark (margid): … 40. Tüüp (tüübid): … Jõuülekanne 41. Liik (mehaaniline, hüdrauliline, elektriline jne): … 42. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … Vedrustus 43. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … Rooliseade 44. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … Pidurid 45. Mitteblokeeruv pidurisüsteem: jah/ei/vabatahtlik (1) 46. Mitteblokeeruva pidurisüsteemiga sõidukite korral süsteemi toimimise kirjeldus (sh kõik elektroonilised osad), elektriskeemi plokkdiagramm, hüdro- või pneumoahela skeem: … Kere 47. Kere tüüp: … 48. Kasutatud materjalid ja ehitusmeetodid: … 49. Tuuleklaas ja teised aknad: 50. Aknaklaasitõstuki elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … 51. Eeskirja nr 46 kohaldamisalasse kuuluvad kaudse nähtavuse seadmed: … 52. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … 53. Turvavööd ja/või muud turvasüsteemid: 54. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … 55. Raadiohäirete summutamine: 56. Mootoriruumi ja sellele lähima sõitjateruumi osa moodustava kereosa kuju ja koostismaterjalide kirjeldus ja joonised/fotod: … 57. Mootoriruumis asuvate metallosade (näiteks kütteseadmed, varuratas, õhufilter, roolimehhanism jne) asetuse joonised või fotod: … 58. Raadiohäirete kontrollseadmete tabel ja joonis: … 59. Üksikasjalikud andmed alalisvoolutakistuse nimiväärtuse kohta ja resistiivsete süütejuhtmete korral nende nimitakistus ühe meetri kohta: … Valgustus- ja valgussignaalseadmed 60. Muude elektriliste/elektrooniliste osade kui lampide (olemasolu korral) lühikirjeldus: … Muu 61. Seadmed sõiduki ilma loata kasutamise takistamiseks: … 62. Elektriliste/elektrooniliste osade (olemasolu korral) lühikirjeldus: … 63. Tabel raadiosagedussaatjate paigaldamise ja kasutamise kohta sõiduki(te)s vajaduse korral (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.8): … Sagedusribad [Hz] Maksimaalne väljundvõimsus [W] Antenni asukoht sõidukil, paigaldamise ja/või kasutamise eritingimused 64. Sagedusalas 24 GHz töötava lähitoimeradariga varustatud sõiduk: jah/ei/vabatahtlik (1) Tüübikinnituse taotleja peab vajaduse korral esitama ka järgmise: 1. liide: loetelu kõigi käesoleva eeskirjaga hõlmatud elektriliste/elektrooniliste osade kohta (koos nende markide ja tüüpidega) (vt käesoleva eeskirja punktid 2.9 ja 2.10), mida eespool ei ole loetletud. 2. liide: (käesolevas eeskirjaga hõlmatud) elektriliste ja/või elektrooniliste osade üldise paigutuse skeem või joonis ning juhtmestiku üldise paigutuse skeem ja/või joonis. 3. liide: Tüüpi esindava sõiduki kirjeldus: Keremudel: … Vasak- või parempoolne rool: … Teljevahe: … 4. liide: ISO 17025 alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse tunnustatud katselabori koostatud ning tootja poolt tüübikinnitustunnistuse koostamiseks esitatud asjakohane (asjakohased) katsearuanne (katsearuanded). 65. Laadur: pardalaadur/väline/puudub (1) 66. Laadimisvool: alalisvool/vahelduvvool (faaside arv/sagedus) (1) 67. Maksimaalne nimivool (vajaduse korral igal režiimil): … 68. Laadimise nimipinge: … 69. Sõiduki liidese põhifunktsioonid: nt L1/L2/L3/N/E/juhtlüliti: … 70. Minimaalne Rsce väärtus (vt punkt 7.3) 71. Laadimisjuhe tarnitud koos sõidukiga: jah/ei (1) 72. Kui laadimisjuhe on tarnitud koos sõidukiga: Pikkus (m) … Ristlõike pindala (mm2) … (1) Mittevajalik maha tõmmata.

LISA 2B TEATIS ELEKTRILISE/ELEKTROONILISE ALAKOOSTU TÜÜBIKINNITUSE KOHTA SEOSES ELEKTROMAGNETILISE ÜHILDUVUSEGA Vajaduse korral tuleb esitada järgmine teave koos sisukorraga kolmes eksemplaris. Joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi häälestusseadmeid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. 1. Mark (tootja kaubanimi): … 2. Tüüp: … 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud osale/eraldi seadmestikule (1): 3.1. Kõnealuse märgistuse asukoht: … 4. Tootja nimi ja aadress: … Volitatud esindaja (kui on olemas) nimi ja aadress: … 5. Osade ja eraldi seadmestike puhul tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: … 6. Koostetehas(t)e aadress(id): … 7. Käesolev elektriline/elektrooniline alakoost kinnitatakse osana/eraldi seadmestikuna (2) 8. Võimalikud kasutamispiirangud ja paigaldustingimused: … 9. Elektrisüsteemi nimipinge: …V, maandatud plussiga/miinusega (2) … 1. liide: Elektrilise/elektroonilise alakoostu tüüpi esindava alakoostu kirjeldus (elektriskeemi plokkdiagramm ja elektrilise/elektroonilise alakoostu põhiosade loetelu (nt mikroprotsessori mark ja tüüp, kvarts jne). 2. liide: ISO 17025 alusel akrediteeritud ja tüübikinnitusasutuse tunnustatud katselabori koostatud ja tootja poolt tüübikinnitustunnistuse koostamiseks esitatud asjakohane (asjakohased) katsearuanne (katsearuanded). Kohaldatakse ainult laadimissüsteemide suhtes: … 10. Laadur: pardalaadur/väline (2) … 11. Laadimisvool: alalisvool/vahelduvvool (faaside arv/sagedus) (2) … 12. Maksimaalne nimivool (vajaduse korral igal režiimil): … 13. Laadimise nimipinge: … 14. Elektrilise/elektroonilise alakoostu liidese põhifunktsioonid: nt. L1/L2/L3/N/PE/juhtlüliti … 15. Minimaalne Rsce väärtus (vt käesoleva eeskirja punkt 7.11) … (1) Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva teatisega hõlmatud osa või eraldi seadmestiku tüüpide kirjeldamisel asjakohased, asendatakse dokumentides need märgid sümboliga „?“ (näiteks ABC??123??). (2) Mittevajalik maha tõmmata.

LISA 3A Tekst pildi TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse: sõiduki / osa / eraldi seadmestiku (2) tüübikinnituse andmist tüübikinnituse laiendamist tüübikinnituse andmata jätmist tüübikinnituse tühistamist tootmise lõpetamist vastavalt eeskirjale nr 10. Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: 1. Mark (tootja kaubanimi): 2. Tüüp: 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile / osale / eraldi seadmestikule (2) 3.1. Kõnealuse märgistuse asukoht: 4. Sõiduki kategooria: 5. Tootja nimi ja aadress: 6. Osade ja eraldi seadmestike puhul tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: 7. Koostetehas(t)e aadress(id): 8. Lisateave (vajaduse korral): vt liide 9. Katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus: 10. Katsearuande kuupäev: 11. Katsearuande number: 12. Märkused (olemasolu korral): vt liide 13. Koht: 14. Kuupäev: 15. Allkiri: 16. Lisatud on tüübikinnitusasutusele esitatud infopaketi indeks; infopaketti on võimalik taotluse korral saada. 17. Laiendamise põhjused: Tekst pildi Tüübikinnitusteatise vormi nr … liide, mis käsitleb sõiduki tüübikinnitust eeskirja nr 10 alusel 1. Lisateave: 2. Elektrisüsteemi nimipinge: V, maandatud plussiga/miinusega (2) 3. Kere tüüp: 4. Katsetatava(te)le sõiduki(te)le paigaldatud elektrooniliste süsteemide loetelu, mis ei piirdu teatises nimetatutega: 4.1. Sagedusalas 24 GHz töötava lähitoimeradariga varustatud sõiduk: jah/ei/ei ole kohustuslik (2) 5. ISO 17025 kohaselt akrediteeritud ja katsete eest vastutava tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud labor: 6. Märkused (nt kehtib nii vasak- kui ka parempoolse rooliga sõidukite puhul): (1) Tüübikinnituse andnud / seda laiendanud / selle andmata jätnud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt eeskirja tüübikinnitussätted). (2) Mittevajalik maha tõmmata.

LISA 3B Tekst pildi TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse: elektrilise/elektroonilise alakoostu (2) tüübikinnituse andmist tüübikinnituse laiendamist tüübikinnituse andmata jätmist tüübikinnituse tühistamist tootmise lõpetamist vastavalt eeskirjale nr 10. Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: 1. Mark (tootja kaubanimi): 2. Tüüp ja üldine/üldised kaubanduslik(ud) nimetus(ed): 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile / osale / eraldi seadmestikule (2) 3.1. Kõnealuse märgistuse asukoht: 4. Sõiduki kategooria: 5. Tootja nimi ja aadress: 6. Osade ja eraldi seadmestike puhul tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: 7. Koostetehas(t)e aadress(id): 8. Lisateave (vajaduse korral): vt liide 9. Katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus: 10. Katsearuande kuupäev: 11. Katsearuande number: 12. Märkused (olemasolu korral): vt liide 13. Koht: 14. Kuupäev: 15. Allkiri: 16. Lisatud on tüübikinnitusasutusele esitatud infopaketi indeks; infopaketti on võimalik taotluse korral saada. 17. Laiendamise põhjused: Tekst pildi Tüübikinnitusteatise vormi nr … liide, mis käsitleb elektrilise/elektroonilise alakoostu tüübikinnitust eeskirja nr 10 alusel 1. Lisateave: 1.1. Elektrisüsteemi nimipinge: V, maandatud plussiga/miinusega (2) 1.2. Käesolevat elektrilist/elektroonilist alakoostu võib kasutada mis tahes sõidukitüübi puhul järgmiste piirangutega: 1.2.1. Paigaldustingimused (olemasolu korral): 1.3. Käesolevat elektrilist/elektroonilist alakoostu võib kasutada üksnes järgmiste sõidukitüüpide puhul: 1.3.1. Paigaldustingimused (olemasolu korral): 1.4. Häiretaluvuse kindlakstegemiseks kasutatud katsemeetod(id) ja sagedusalad olid järgmised: (märkida lisale 9 vastav täpne meetod): 1.5. ISO 17025 kohaselt akrediteeritud ja katsete eest vastutava tüübikinnitusasutuse poolt tunnustatud labor: 2. Märkused: (1) Tüübikinnituse andnud / seda laiendanud / selle andmata jätnud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt eeskirja tüübikinnitussätted). (2) Mittevajalik maha tõmmata.

LISA 4 SÕIDUKITE LAIRIBALISE ELEKTROMAGNETKIIRGUSE MÕÕTMISE MEETOD 1. ÜLDOSA 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodit kohaldatakse üksnes sõidukite suhtes. See meetod kehtib sõiduki mõlema konfiguratsiooni kohta: a) muud konfiguratsioonid peale „REESSi elektrivõrgust laadimise režiimi“; b) „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“. 1.2. Katsemeetod Selle katsega mõõdetakse sõidukile paigaldatud elektriliste või elektrooniliste süsteemide (nt süüteseadme või elektrimootori) tekitatud lairibakiirgust. Kui käesolevas lisas ei ole sätestatud teisiti, tehakse katse vastavalt standardile CISPR 12. 2. SÕIDUKI SEISUND KATSE AJAL 2.1. Sõiduk muus konfiguratsioonis kui „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“. 2.1.1. Mootor Vastavalt standardile CISPR 12 peab mootor töötama. 2.1.2. Muud sõiduki süsteemid Kõik juhi või kaassõitja poolt püsivalt sisse lülitatavad seadmed, mis võivad tekitada lairibakiirgust, peavad töötama täisvõimsusel, nt klaasipuhastite mootorid või ventilaatorid. Sisse ei pea olema lülitatud autopasunad ega aknaklaasitõstukite elektrimootorid, kuna neid ei kasutata pidevalt. 2.2. Sõiduk konfiguratsioonis „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“ Veoaku laetuse aste peab kogu sagedusvahemiku mõõtmise ajal olema 20–80 % maksimaalsest laetusest (selleks võib olla vaja sagedusvahemik osadeks jagada ja sõiduki veoaku tühjaks laadida, enne kui alustada järgmise sagedusvahemiku osa mõõtmist). Kui voolutarbimist saab kohandada, tuleb aluseks võtta väärtus, mis moodustab vähemalt 80 % selle nimiväärtusest. Katseseade konfiguratsioonis „REESSi elektrivõrgust laadimise režiim“ oleva sõiduki ühendamiseks on näidatud käesoleva lisa liite joonistel 3a–3h (olenevalt sellest, kas tegemist on vahelduv- või alalisvooluga laadimisega, kus asub laadimispistik ning kas laadimine toimub koos sidega või mitte). 2.3. Laadimisjaam / vooluvõrgu pistikupesa Laadimisjaam võib asuda katse toimumise kohas või sellest väljaspool. Märkus 1: kui sõiduki ja laadimisjaama vahelist sidet saab simuleerida, võib laadimisjaama asemel kasutada vooluvõrgu toidet. Mõlemal juhul tuleb nii vooluvõrgu pistikupesa kui ka sidekaabli(te) pistikupesa asetada katsekohale järgmiselt: a) pistikupesa asetatakse aluspinnale; b) vooluvõrgu/sidekaablite pistikupesade ning tehisvõrgu või näivtakistuse stabilisaatori vaheline juhtmestik peab olema võimalikult lühike; c) vooluvõrgu või sidekaablite pistikupesade ning tehisvõrgu või näivtakistuse stabilisaatori vaheline juhtmestik peab olema võimalikult lähedal aluspinnale. Märkus 2: vooluvõrgu ja sidekaablite pistikupesadel peavad olema filtrid. Kui laadimisjaam asub katsekoha sees, tuleb laadimisjaama ning vooluvõrgu või sidekaabli pistikupesa vaheline juhtmestik asetada järgmiselt: a) laadimisjaama poolel peab juhtmestik rippuma vertikaalselt aluspinna suunas; b) juhtmestiku üleliigne osa asetatakse võimalikult aluspinna lähedale ja volditakse vajaduse korral Z-kujuliselt. Märkus 3: laadimisjaam tuleks asetada väljapoole vastuvõtuantenni kiirelaiust. 2.4. Tehisvõrgud Tehisvõrk (tehisvõrgud) asetatakse otse aluspinnale. Tehisvõrkude korpused ühendatakse aluspinnaga. Iga tehisvõrgu mõõtepesa ühendatakse 50 Ω koormuse kaudu. Tehisvõrgu paigutus peab vastama joonistele 3a–3h. 2.5. Näivtakistuse stabilisaator Sidekaablid viiakse sõidukini näivtakistuse stabilisaatori(te) kaudu. Näivtakistuse stabilisaator(id) tuleb võrgu- ja sidekaablitega ühendada vastavalt CISPR 22 punktile 9.6.2. Näivtakistuse stabilisaator(id) asetatakse otse aluspinnale. Näivtakistuse stabilisaatori(te) korpused ühendatakse aluspinnaga. Iga näivtakistuse stabilisaatori mõõtepesa ühendatakse 50 Ω koormuse kaudu. Näivtakistuse stabilisaatori paigutus peab vastama joonistele 3e–3h. 2.6. Laadimis-/sidekaabel Laadimis-/sidekaabel peab asetsema sirgjooneliselt tehisvõrgu (tehisvõrkude) või näivtakistuse stabilisaatori(te) ja sõiduki laadimispistiku vahel. Kaabli pikkus peaks olema 0,8 m (+ 0,2/– 0 m). Kui kaabel on pikem kui 1 m, tuleks üleliigne osa voltida Z-kujuliselt kokku vähem kui 0,5 m laiuseks. Sõiduki küljel peab laadimis-/sidekaabel rippuma vertikaalselt sõiduki kerest 100 mm (+ 200/– 0 mm) kaugusel. Kogu kaabel tuleb asetada elektrit mittejuhtivale materjalile, mille suhteline läbitavus (dielektriline konstant) on väike (εr ≤ 1,4), 100 mm (± 25 mm) kõrgusele aluspinnast. 3. MÕÕTMISKOHT 3.1. Alternatiivina CISPR 12 nõuetele võib L-kategooria sõidukite puhul olla katsepinnaks mis tahes koht, mis vastab käesoleva lisa liite joonise tingimustele. Sellisel juhul peavad mõõteseadmed asuma väljaspool käesoleva lisa liite joonisel 1 kujutatud osa. 3.2. Siseruumides olevaid katsekohti võib kasutada juhul, kui on võimalik näidata siseruumides ja väliskatsekohas saadud tulemuste vahelist korrelatsiooni. Siseruumides olevad katsekohad ei pea vastama väliskatsekoha mõõtudega seotud nõuetele, välja arvatud antenni ja sõiduki vaheline kaugus ning antenni kõrgus. 4. KATSENÕUDED 4.1. Poolkajavabas ruumis või väliskatsekohas tehtavate mõõtmiste puhul kehtivad piirnormid kogu sagedusalas 30 – 1 000 MHz. 4.2. Mõõtmisi võib teha kvaasitipu- või tipudetektoritega. Käesoleva eeskirja punktides 6.2 ja 6.5 esitatud piirnormid kehtivad kvaasitipudetektorite puhul. Tipudetektorite kasutamise korral kohaldatakse parandustegurit 20 dB, nagu on ette nähtud standardis CISPR 12. 4.3. Mõõtmised tehakse spektrianalüsaatori või skaneeriva vastuvõtjaga. Kasutatavad parameetrid on sätestatud tabelites 1 ja 2. Tabel 1 Spektrianalüsaatori parameetrid Sagedusvahemik (MHz) Tipudetektor Kvaasitipudetektor Keskväärtuse detektor RBW – 3 dB Skaneerimisaeg RBW – 6 dB Skaneerimisaeg RBW – 3 dB Skaneerimisaeg 30 – 1 000 100/120 kHz 100 ms/MHz 120 kHz 20 s/MHz 100/120 kHz 100 ms/MHz Märkus: kui tipu mõõtmiseks kasutatakse spektrianalüsaatorit, peab videoriba laius olema eraldusvõime ribalaiusest vähemalt kolm korda suurem.

Tabel 2 Skaneeriva vastuvõtja parameetrid Sagedusvahemik (MHz) Tipudetektor Kvaasitipudetektor Keskväärtuse detektor BW – 6 dB Sammu suurus (1) Viivitusaeg BW – 6 dB Sammu suurus (1) Viivitusaeg BW – 6 dB Sammu suurus (1) Viivitusaeg 30 – 1 000 120 kHz 50 kHz 5 ms 120 kHz 50 kHz 1 s 120 kHz 50 kHz 5 ms 4.4. Mõõtmised Tehniline teenistus teeb katse vastavalt standardiga CISPR 12 kehtestatud intervallidele kogu sagedusalas 30 – 1 000 MHz. Et kontrollida sõiduki vastavust käesoleva lisa nõuetele, võib tehniline teenistus teise võimalusena jagada sagedusala 14 sagedusribaks 30–34, 34–45, 45–60, 60–80, 80–100, 100–130, 130–170, 170–225, 225–300, 300–400, 400–525, 525–700, 700–850 ja 850 – 1 000 MHz ja teha katsed 14 sagedus