22. LISA

Värvipüsivus tehisvalgustuse korral – ohukolmnurga ksenoonkaarlambi katse

1. KOHALDAMISALA

Käesolevas lisas on esitatud meetod, mille abil määratakse kindlaks igat tüüpi katsenäidiste mis tahes kasutusviisi korral värvi vastupidavus tehisvalgusallika mõjule, mis esindab loomulikku päevavalgust (D65).

2. PÕHIMÕTE

Uuritavate katsenäidiste katsekeha ja kindlaksmääratud villase sinietaloni mõjutatakse ettenähtud tingimustes kunstliku valgusega.

3. VÕRDLUSMATERJALID

Käesolevas lisas nimetatud värvipüsivuse klassid saadakse võrdluses konkreetsete villase sinietaloniga, mida mõjutatakse maksimaalse lubatud kiirguse kontrollimiseks suurima kontrastsusega, mis on käesolevas ÜRO eeskirjas ette nähtud.

3.1. Euroopas välja töötatud ja toodetud villase sinietalonid on tähistatud numbritega 1–8. Need etalonid on sinised villased kangad, mis on värvitud tabelis A22-1 esitatud värvainetega. Käesoleva eeskirja selles lisas kirjeldatud katse käigu puhul kasutatakse ainult tabelis A22-1 esitatud villase sinietalone number 5 ja 7. Tabel A22-1 Villase sinietalonide 5 ja 7 värvained Etalon Värvaine (värvainete indeksi nimetus) (1) 5 Cl Acid Blue 47 7 Cl Solubilised Vat Blue 5

4. HALLSKAALA

Hallskaala on katsenäidiste värvuse muutuste kindlaksmääramiseks värvikindluse katsetes. Skaala kolorimeetriliste näitajate täpsed andmed on esitatud käesoleva lisa 1. liites.

4.1. Skaala kasutamist on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liite punktis 2.

5. KSENOONKAARLAMBISEADE

Seade peab olema kas õhk- või vesijahutusega ksenoonkaarlamp, mis on võimeline näidiseid mõjutama standardi EN ISO 4892-2 nõuete kohaselt.

5.1. Mõjutamise tingimused peavad vastama tabeli A22-2 nõuetele. Tabel A22--2 Vanandamiskatse parameetrid Mõjutamise parameetrid Õhkjahutusega lamp Vesijahutusega lamp Valguse/pimeduse/veepihustuse tsükkel Pidev valgus ilma veepihustuseta Pidev valgus ilma veepihustuseta Must standardtemperatuur ainult valgustatuse ajal (47 ±3) °C, kasutades musta standardtermomeetrit (47 ±3) °C, kasutades musta standardtermomeetrit Suhteline niiskus Umbes 40 % Umbes 40 % Filtrid Aknaklaasfiltrid nõuded vtpunkt 5.2 Aknaklaasfiltrid nõuded vt punkt 5.2 Kiiritustihedus (W/m2), kontrollitakse Vahemikus 300–400 nm 42 ±2 42 ±2 Vahemikus 300–800 nm 550 630 Märkus 1. Katsekehale pihustatav vesi ei tohi sisaldada ränioksiidi rohkem kui 1 ppm. Suurem ränioksiidisisaldus võib tekitada näidistel plekke ja tulemuste muutlikkust. Vajaliku puhtusastmega vett on võimalik saada destilleerimisega või deioniseerimise ja pöördosmoosi kombineerimisega. Märkus 2. Kuigi kiiritustihedus tuleb seada eespool nimetatud tasemele, põhjustavad filtrite vanuse ja läbilaskevõime ning kalibreerimise erinevused üldiselt kiiritustiheduse hälbe umbes ±10 %.

5.2. Valgusallikas Valgusallikaks on ksenoonkaarlamp, mille värvustemperatuur on 5 500 – 6 500 K ja mille suurus oleneb kasutatava seadme tüübist. Ksenoonkaarlambi puhul kasutatakse filtreid, mis võimaldavad jäljendada tavalist aknaklaasi läbinud päikesekiirgust. Tabelis 3 on esitatud kiiritustiheduse suhtelise spektraalse tiheduse nõuded ksenoonkaarlambi filtreeritud kiirguse puhul. Seadme tarnija on kohustatud esitama vajalikud tõendid selle kohta, et käesolevas eeskirjas kirjeldatud vanandamiskatsetes kasutamiseks tarnitud filtrid vastavad tabeli A22-3 nõuetele. Tabel A22-3 Käesoleva eeskirja kohastes ksenoonkaarlampides kasutatavate aknaklaasfiltrite a, b, c, d, e kiiritustiheduse suhtelise spektraalse tiheduse nõuded Spektraalse ribapääsfiltri lainepikkus λ, nm Miinimum, % (c) CIE nr 85, tabel 4 koos aknaklaasiga, % (d) , (e) Maksimum, % (c) l < 300 0,29 300 ≤ λ ≤ 320 0,1 ≤ 1 2,8 320 < λ ≤ 360 23,8 33,1 35,5 360 < λ ≤ 400 62,4 66,0 76,2 a Tabelis A22-3 on esitatud kiiritustiheduse andmed konkreetse ribapääsfiltri korral protsendina kogukiiritustihedusest vahemikus 290–400 nm. Selleks et teha kindlaks, kas konkreetne ksenoonkaarlambi filter või filtrite komplekt vastab tabeli A22-3 nõuetele, tuleb mõõta kiiritustiheduse spektraalne tihedus vahemikus 250–400 nm. Seejärel liidetakse iga lainepikkuse ribapääsfiltri kogukiiritustihedus ja jagatakse see vahemiku 290–400 nm kogukiiritustihedusega. b Tabelis A22-3 esitatud miinimum- ja maksimumväärtused põhinevad kiiritustiheduse spektraalse tiheduse rohkem kui 30 mõõtmisel, mis on tehtud vesi- või õhkjahutusega ksenoonkaarlampidega, mille aknaklaasfiltrid on erineva vanusega ja erinevatest partiidest. Filtrite ja ksenoonkaarlampide kiiritustiheduse spektraalse tiheduse andmed on esitatud seadme tootja vanandamissoovitustes. Kui saadakse rohkem kiiritustiheduse spektraalset tihedust käsitlevaid andmeid, on võimalikud väikesed muudatused piirnormides. Miinimum- ja maksimumväärtused on vähemalt kolm sigma piirmäära kõigi mõõtmiste keskmisest väärtusest.

5.3. Villase sinietalonskaala valguskindluse standardvärvid ksenoonkaarlambiga mõjutamise jaoks Tabel A22-4 Villase sinietalon Villase sinietalon 420 nm 300–400 nm Nr kJ/m2 kJ/m2 5 L6 340 13 824 7 L8 1 360 55 296

Värvimuutus hallskaala tooniks nr 4.

6. Katsetamine (villase sinietalonid)

6.1. Katsenäidised asetatakse seadme hoidikutele ja tehakse vanandamiskatse pideva mõjutamisega allpool kirjeldatud meetodi kohaselt.

6.2. Samal ajal mõjutatakse papile paigaldatud villase sinietalone, milles igaühest on kaetud üks kolmandik.

6.3. Ainult ühte katsenäidiste poolt mõjutatakse vee ja valgusega.

6.4. Katsekehade kuivamise ajal ei tohi katsekambris õhku niisutada. Märkus. Vanandamiskatse tegelikud tingimused sõltuvad kasutatava katseseadme tüübist.

6.5. Katsekehasid tuleb enne hindamiseks paigaldamist kuivatada õhuga, mille temperatuur ei ületa 60 °C.

6.6. Mõjutatav villase sinietalon tuleb lõigata ja paigaldada nii, et selle mõõtmed on vähemalt 15 mm × 30 mm, üks kummalgi pool originaali, mis on lõigatud sama suuruse ja kujuga kui katsekehad.

6.7. Vanandamiskatse ajal katsekehadega võrdlemise jaoks peavad olemas olema katsetatavatega identsest originaalkangast näidised, mida ei mõjutata.

(1) Värvainete indeksi (kolmas väljaanne) on avaldanud The Society of Dyers and Colourists, PO Box 244, Perkin House, 82 Grattan Road, Bradford BD1 2JB, UK, ja The American Association of Textile Chemists and Colorists, PO Box 12215, Research Triangle Park, NC 27709-2215, USA.

(c) Miinimum- ja maksimumväärtuste veerud ei pruugi kokku anda 100 %, sest need esindavad kasutatud andmete miinimum- ja maksimumväärtusi. Iga üksiku kiiritustiheduse spektraalse tiheduse puhul on tabelis A22-3 ribapääsfiltrite jaoks arvutatud protsendimäär kokku 100 %. Iga üksiku ksenoonkaarlambi puhul, millel on aknaklaasfiltrid, peab iga ribapääsfiltri arvutatud protsendimäär jääma tabelis A22-2 esitatud miinimum- ja maksimumväärtuse vahemikku. Võib eeldada, et katsetulemused on erinevad, kui kasutatakse ksenoonkaarlampe, mille kiiritustiheduse spektraalne tihedus on lubatud hälbe piires erinev. Ksenoonkaarlampide tootjaga tuleb ühendust võtta konkreetse ksenoonkaarlambi ja filtrite kiiritustiheduse spektraalse eritiheduse andmete saamiseks.

(d) CIE nr 85 tabelis 4 esitatud andmed koos aknaklaasiga määrati kindlaks, korrutades CIE nr 85 tabeli 4 andmed 3 mm paksuse aknaklaasi spektraalläbivuse väärtusega (vt ISO 11341). Need andmed on ksenoonkaarlambi ja aknaklaasfiltrite sihtväärtused.

(e) CIE 85 tabeli 4 koos aknaklaasiga puhul on UV-kiiritustihedus (300–400 nm) tavaliselt umbes 9 % ja nähtav kiiritustihedus (400–800 nm) on tavaliselt umbes 91 %, väljendatuna protsendina kogukiiritustihedusest vahemikus 300–800 nm. UV-kiiritustiheduse ja nähtava kiiritustiheduse osakaal näidiste korral, mida mõjutatakse ksenoonkaarlambiga võib muutuda olenevalt mõjutatavate katsekehade arvust ja peegeldusomadustest.