ET Euroopa Liidu Teataja L 121/203

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 114 – Ühtsed sätted, mis käsitlevad järgmiste elementide tüübikinnitust:

varuturvapadjasüsteemi turvapadjamoodul;

tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurool;

varuturvapadjasüsteem (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) – parandus

( Euroopa Liidu Teataja L 373, 27. detsember 2006 )

Määruse nr 114 tekst asendatakse järgmisega:

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 114 – Ühtsed sätted, mis käsitlevad järgmiste elementide tüübikinnitust: I. varuturvapadjasüsteemi turvapadjamoodul; II. tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurool; III. varuturvapadjasüsteem (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) 1. KOHALDAMISALA Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmiste varuosadena müüdavate seadmete suhtes: 1.1. varuturvapadjasüsteemide turvapadjamoodulid, mis on mõeldud paigaldamiseks mootorsõidukitele; 1.2. kategooriatesse M1 ja N1 kuuluvatele sõidukitele mõeldud varuroolid, mis on varustatud tüübikinnitusega turvapadjamooduliga ja mõeldud paigaldamiseks mootorsõidukitele täiendava turvasüsteemina lisaks turvavöödele ja muudele turvasüsteemidele, st süsteemina, mis paneb tugeva kokkupõrke korral automaatselt tööle elastse konstruktsiooni, mille otstarve on vähendada sõidukis viibijate vigastuste raskust; 1.3. varuturvapadjasüsteemid, välja arvatud need, mis on paigaldatud roolile ja varustatud tüübikinnituse saanud turvapadjamoodulitega, täiendava turvasüsteemina lisaks turvavöödele ja muudele turvasüsteemidele M1- ja N1-kategooriasse kuuluvates sõidukites, st süsteemina, mis paneb tugeva kokkupõrke korral automaatselt tööle elastse konstruktsiooni, mille otstarve on vähendada sõidukis viibijate vigastuste raskust. 2. MÕISTED 2.1. Turvapadjasüsteem – komponentide kogum, mis täidab sõiduki(te)le paigaldatuna kõiki valmistaja poolt ette nähtud funktsioone. See süsteem koosneb vähemalt vallandusseadmest, mis paneb tööle ühe või mitu turvapadjamoodulit, ja elektrijuhtmestikust, kui see on olemas. 2.2. Turvapadi – elastsest materjalist moodustatud suletud ruum, mis saab inflaatorist gaasi ja kaitseb sõitjat kokkupõrke korral. 2.3. Turvapadjamoodul – väikseim alakoost, mis koosneb selle töölepanekuks mõeldud energiaallikast ja avanevast turvapadjast. 2.4. Varurool (mis on varustatud turvapadjamooduliga) – varuosana müüdav rool, mis on mõeldud mootorsõiduki konstruktsiooni muutmiseks ja mille funktsionaalsed mõõtmed, vorm ja/või materjal võivad erineda sõiduki valmistaja paigaldatud originaalrooli omadest. 2.5. Varuturvapadjasüsteem – varuosana müüdav turvapadjasüsteem, mis on mõeldud mootorsõiduki konstruktsiooni muutmiseks ja mille funktsionaalsed mõõtmed, vorm, materjalid ja/või tööpõhimõte võivad erineda sõiduki valmistaja poolt kõnealusele sõidukile paigaldatud originaalturvapadjasüsteemi omadest. 2.6. Varuturvapadjasüsteemide turvapadjamoodulite kategooriad 2.6.1. A-kategooria: seade, mis on ette nähtud sõidukijuhi kaitsmiseks laupkokkupõrke korral. 2.6.2. B-kategooria: seade, mis on ette nähtud esiistmel viibija(te) (v.a juhi) kaitsmiseks laupkokkupõrke korral. 2.6.3. C-kategooria: seade, mis on ette nähtud muudel istmetel peale esiistmete viibijate kaitsmiseks laupkokkupõrke korral. 2.6.4. D-kategooria: seade, mis on ette nähtud esiistmel viibija(te) kaitsmiseks külgkokkupõrke korral. 2.7. Avanemishetk – hetk, mil turvapadja avanemist põhjustava kokkupõrke korral pöördumatult käivituvad komponendid, mis kutsuvad esile kõnealuse avanemise. 2.8. Juhtseadis või vallandusseade – alakoost, mis koosneb kõigist kokkupõrke tuvastamist võimaldavatest ja avanemist esilekutsuvatest komponentidest. 2.9. Elektrijuhtmestik – kõik elektrijuhtmed ja -ühendused, mis seovad tervikliku turvapadjasüsteemi mitmesuguseid osi üksteisega ja võimalik, et ka sõidukiga. 2.10. Tühimass – töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kuid koos kütuse, jahutusvedeliku, määrdeõli, tööriistade ja varurattaga (kui need kuuluvad valmistaja kaasa antava standardvarustuse hulka). 2.11. Varuturvapadjasüsteemile mõeldud turvapadjamooduli tüüp – turvapadjamoodulid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest: a) turvapadjamooduli kategooria; b) turvapadja geomeetria; c) turvapadja materjal; d) õhuavad või samaväärsed seadised; e) gaasigeneraator; f) ümbriku põhimõte; g) katte materjal, struktuur ja mõõtmed; h) propellendi koostis; i) mooduli kinnitusmeetod. 2.12. Turvapadjamooduliga varustatud varurooli tüüp – varuosadena müüdavad roolid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest: a) turvapadja olemasolu; b) rooli mõõtmed ja läbimõõt; c) vorm, niivõrd kui see mõjutab ohutus- ja tugevusnäitajaid; d) materjal; e) varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tüübi määratlus vastavalt punktile 2.11. 2.13. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tüüp – varuturvapadjasüsteemid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest: a) turvapadjamooduli kategooria, b) turvapadja geomeetria; c) turvapadja materjal; d) õhuavad või samaväärsed seadised; e) gaasigeneraator; f) ümbriku põhimõte; g) katte materjal, struktuur ja mõõtmed; h) propellendi koostis; i) mooduli kinnitusmeetod. 2.14. Sõidukitüüp – kategooria mootorsõidukeid, mis ei erine järgmiste oluliste tunnuste poolest, niivõrd kui need mõjutavad käesolevas eeskirjas ette nähtud löökkatse tulemusi: a) sõiduki konstruktsioon, mõõtmed, kereversioon ja materjalid; b) tühimass vastavalt punkti 2.10 määratlusele; c) roolimehhanism, iste ja turvavöösüsteem ning muud turvasüsteemid; d) mootori asukoht ja paigutus; e) sõiduki osad ja lisavarustuse hulka kuuluvad paigaldised või sisustusdetailid, mis mõjutavad turvapadja tööd. 3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE 3.1. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tüübikinnituse taotlemine 3.1.1. Turvapadjamooduli tüübikinnituse taotluse esitab turvapadjamooduli kaubamärgi valdaja, komponendi valmistaja või nende nõuetekohaselt volitatud esindaja. 3.1.2. Varuturvapadjasüsteemile mõeldud turvapadjamoodulite iga kategooria taotlusega koos tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed: 3.1.2.1. tehniline kirjeldus koos paigaldusjuhistega, milles on märgitud sõidukitüüp (-tüübid), millele turvapadjamoodul on ette nähtud; 3.1.2.2. piisavalt üksikasjalikud joonised, mis võimaldavad kindlaks teha punktis 4.1.4 nõutud tüübikinnitusmärgi jaoks mõeldud asukohad; 3.1.2.3. katsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse piisav arv turvapadjamooduleid, et kontrollida nende vastavust käesoleva eeskirja asjaomastele punktidele 5 ja 6. 3.2. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli tüübikinnituse taotlus 3.2.1. Turvapadjamooduliga varustatud varurooli tüübikinnituse taotluse esitab varurooli kaubamärgi valdaja, valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. 3.2.2. Turvapadjamooduliga varustatud varurooli iga tüübi taotlusega koos tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed: 3.2.2.1. tehniline kirjeldus, sealhulgas paigaldusjuhised; 3.2.2.2. piisavalt üksikasjalikud joonised; 3.2.2.3. joonised, mis näitavad turvapadjamooduli(te) ja selle (nende) lisatarviku(te) asukohta roolil; 3.2.2.4. punktis 4.2.4 nõutud tüübikinnitusmärgi jaoks mõeldud asukoht; 3.2.2.5. tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse piisav arv turvapadjamoodulitega varustatud varuroole ja sõidukeid, mis esindavad varurooli tüübikinnitusega seotud sõidukitüüpe, et kontrollida vastavust käesoleva eeskirja asjaomastele punktidele 5 ja 6. 3.3. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tüübikinnituse taotlemine 3.3.1. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tüübikinnituse taotluse esitab varuturvapadjasüsteemi kaubamärgi valdaja, valmistaja või nende nõuetekohaselt volitatud esindaja. 3.3.2. Varuturvapadjasüsteemi iga tüübi taotlusega koos tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed: 3.3.2.1. tehniline kirjeldus, sealhulgas paigaldusjuhised; 3.3.2.2. piisavalt üksikasjalikud joonised; 3.3.2.3. joonised, mis näitavad turvapadjasüsteemi(de) ja selle (nende) lisatarviku(te) asukohta sõidukis; 3.3.2.4. punktis 4.3.4 nõutud tüübikinnitusmärgi jaoks mõeldud asukoht; 3.3.2.5. tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse piisav arv varuturvapadjasüsteeme ja sõidukeid, mis esindavad varusüsteemi tüübikinnitusega seotud sõidukitüüpe, et kontrollida vastavust käesoleva eeskirja asjaomastele punktidele 5 ja 6. 4. TÜÜBIKINNITUS 4.1. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tüübikinnitus 4.1.1. Kui tüübikinnituse saamiseks esitatud turvapadjamooduli näidised vastavad asjaomaste punktide 5 ja 6 nõuetele, antakse varuturvapadjasüsteemi seda tüüpi turvapadjamoodulile tüübikinnitus. 4.1.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (praegu 00) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal kõige uuemaid eeskirjas tehtud tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit varuturvapadjasüsteemile mõeldud teist tüüpi turvapadjamoodulile. 4.1.3. Teatis varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tüübile kinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise, tühistamise või varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tüübi tootmise lõpetamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse seda eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil. 4.1.4. Varuturvapadjasüsteemile mõeldud turvapadjamoodulite näidistele tuleb selgelt ja kustumatult märkida valmistaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 4.1.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (1); 4.1.4.2. tüübikinnitusnumber; 4.1.4.3. täiendav sümbol, mis näitab turvapadjamooduli kategooriat (vt punkt 2.6). 4.1.5. Tüübikinnitusmärk ja täiendav sümbol peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud. 4.1.6. Käesoleva eeskirja 4. lisas on esitatud eespool nimetatud tüübikinnitusmärgi ja täiendava sümboli näidis. 4.2. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli tüübikinnitus 4.2.1. Kui tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli tüüp, mis on esitatud tüübikinnituse saamiseks, vastab asjaomaste punktide 5 ja 6 nõuetele, antakse kõnealusele tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varuroolile tüübikinnitus. 4.2.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (praegu 00) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal kõige uuemaid eeskirjas tehtud tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teist tüüpi varuroolile. 4.2.3. Teatis varurooli tüübile kinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise, tühistamise või varurooli tüübi tootmise lõpetamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse seda eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil. 4.2.4. Varuturvapadjasüsteemiga rooli ja rooliratta (adapterid) näidistele tuleb selgelt ja kustumatult märkida valmistaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 4.2.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); 4.2.4.2. tüübikinnitusnumber; 4.2.4.3. täiendav sümbol, mis näitab turvapadjamooduli kategooriat (vt punkt 2.6). 4.2.5. Tüübikinnitusmärk ja täiendav sümbol peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud. 4.2.6. Tüübikinnitusmärk paigutatakse varurooli ja rooliratta (adapteri) külge. Kui varurool ja rooliratas on ühes tükis, piisab ühest tüübikinnitusmärgist ja ühest märgist valmistaja kaubanime ja kaubamärgiga. 4.2.7. Käesoleva eeskirja 5. lisas on esitatud eespool nimetatud tüübikinnitusmärgi ja täiendava sümboli näidis. 4.3. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tüübikinnitus 4.3.1. Kui tüübikinnituse saamiseks esitatud varuturvapadjasüsteem (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) vastab asjaomaste punktide 5 ja 6 nõuetele, antakse seda tüüpi varuturvapadjasüsteemile tüübikinnitus. 4.3.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (praegu 00) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal kõige uuemaid eeskirjas tehtud tehnilisi muudatusi. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teist tüüpi varuturvapadjasüsteemile. 4.3.3. Teatis varuturvapadjasüsteemi tüübile kinnituse andmise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise, tühistamise või varuturvapadjasüsteemi tüübi tootmise lõpetamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse seda eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastaval vormil. 4.3.4. Varuturvapadjasüsteemi näidistele tuleb selgelt ja kustumatult märkida valmistaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest: 4.3.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); 4.3.4.2. tüübikinnitusnumber; 4.3.4.3. täiendav sümbol, mis näitab turvapadjamooduli kategooriat (vt punkt 2.6). 4.3.5. Tüübikinnitusmärk ja täiendav sümbol peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud. 4.3.6. Käesoleva eeskirja 6. lisas on esitatud eespool nimetatud tüübikinnitusmärgi ja täiendava sümboli näidis. 5. NÕUDED 5.1. Üldnõuded tüübikinnituse andmiseks varuturvapadjasüsteemi turvapadjamoodulile, tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varuroolile või muule varuturvapadjasüsteemile (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem). 5.1.1. Enne tüübikinnituse andmist vastavalt punktidele 4.1, 4.2 ja/või 4.3 peab pädev asutus veenduma piisavate meetmete olemasolus järgmise tagamiseks: 5.1.1.1. süsteemi paigaldamine, hooldus, remont ja lahtimonteerimine väljaõppinud tehnikute poolt üksnes vastavalt juhendile, mille koostab tüübikinnituse taotleja; 5.1.1.2. osa või terve süsteemi väljavahetamine pärast garanteeritud tööea lõppu; 5.1.1.3. märgistused ja teated päästetöötajatele, märgistused ja teave laste turvasüsteemide kasutamise kohta. 5.1.2. Magnetväljade mõju ei tohi häirida turvapadjasüsteemi tööd. 5.1.3. Terviklik süsteem sisaldab seadet, mis alarmeerib kasutajat, kui turvapadjasüsteem ei ole ettenähtud töökorras. 5.1.4. A-kategooria turvapadjasüsteemi turvapadjamoodulite konstruktsioon peab olema selline, et nende katsetamisel vastavalt punkti 5.2.2.7 nõuetele (staatilise avanemise katse) võib turvapadja pärast täielikku avanemist käsitsi kõrvale lükata. 5.1.5. Mürgisus ja põletus Esitatakse sertifikaat, mis tõendab, et turvapadja avanemisel vabanevate gaaside ja tahkete osakeste laad, kontsentratsioon ja temperatuur ei tekita sõidukis viibijatele tõsiseid vigastusi. Tüübikinnituse andmise eest vastutavad ametiasutused jätavad endale õiguse kontrollida deklaratsiooni täpsust. 5.2. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli kinnitamise nõuded 5.2.1. Turvapadjamoodulite tööohutuse tagamiseks peab iga turvapadjamoodul vastama rahvusvahelisele standardile ISO 12097-2 “MAANTEESÕIDUKID – TURVAPADJAKOMPONENTIDE KATSETAMINE – 2. OSA: Turvapadjamoodulite katsetamine”, versioon: 1996-08-00. Külgmiste turvapadjasüsteemidega varustatud esiistmete jaoks mõeldud turvapadjamoodulid peavad võimaluse korral vastama eespool nimetatud ISO standardi nõuetele (näiteks katsed vastavalt punktile 5.2.2). Mooduli valmistaja kinnitab, et eespool nimetatud katsed on läbi viidud positiivsete katsetulemustega. Tüübikinnituse andmise eest vastutav ametiasutus jätab endale õiguse kontrollida kahtluse korral antud deklaratsiooni õigsust. 5.2.2. Punkti 5.2.1 asemel on lubatud vähendatud katseprogramm, mis sisaldab vähemalt järgmisi katseelemente: 5.2.2.1. kukkumiskatse; 5.2.2.2. mehaaniline kokkupõrkekatse; 5.2.2.3. samaaegne vibratsiooni- ja temperatuurikatse; 5.2.2.4. tsükliline soojusniiskuse katse; 5.2.2.5. päikesekiirguse simulatsioonkatse; 5.2.2.6. temperatuurišoki katse; 5.2.2.7. staatiline avanemiskatse. 5.3. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli kinnitamise nõuded 5.3.1. Enne tüübikinnituse andmist vastavalt punktile 4.2 peab pädev asutus veenduma piisavate meetmete olemasolus järgmiste protseduuride läbiviimiseks: 5.3.1.1. varurooli punktis 6.2.1.1 kirjeldatud kuumakindluskatse (kõik osad peale turvapadjamooduli), et tagada kõigi materjalide sidusus; 5.3.1.2. punktis 6.2.1.2 kirjeldatud paindekatse rooliratta minimaalse deformatsiooni tagamiseks; 5.3.1.3. punktis 6.2.1.3 kirjeldatud pöördemomendikatse piisava jäikuse tagamiseks, kui varuroolile avaldub rooliratta suhtes tangentsiaalne koormus; 5.3.1.4. punktis 6.2.1.4 kirjeldatud väsimuskatse piisava tööea tagamiseks. 5.3.2. Varurooli puhul tuleb garanteerida, et kasulik läbimõõt ei oleks oluliselt väiksem kui sõiduki valmistaja paigaldatud rooli kasulik läbimõõt. See nõue loetakse täidetuks, kui varurooli kasulik läbimõõt ei ole väiksem kui sõiduki valmistaja kasutatud rooli 0,9kordne kasulik läbimõõt. 5.3.3. Varurooli suurus ja kinnitus roolisamba külge peab jääma sõiduki valmistaja määratud mõõtmete ja lubatud hälvete piiridesse. Vastasel korral demonstreerib varuosa valmistaja tehnilisele teenistusele mis tahes muu valitud kinnitusmeetodi nõuetekohast toimimist. 5.3.4. Varurool peab võimaldama juhil jälgida kõiki tähtsaid instrumente ja näidikuid, nagu: a) kiirusmõõdik ja b) järgmised märgutuled: — suunatuli, — kaugtuled, — tagumine udutuli, — ohutuli, — automaatne blokeerumisvastane süsteem, — pidurisüsteemi rikked, — turvapadja töötamise näidik. Katsed viiakse läbi punktis 6.2.2. sätestatud ettekirjutuse kohaselt. 5.3.5. Tüübikinnitusega turvapadjamoodulitega varustatud varuroolid peavad olema sellised, et nende sõidukile paigaldamise korral vastaks kõnealune sõiduk eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuetele. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli vastavuse kontrollimisel käesoleva eeskirja nõuetele võetakse kahtluse korral arvesse kõik tüübikinnituse taotleja esitatud andmed ja katsetulemused ning tehniline teenistus võib neid arvesse võtta tüübikinnituskatse tulemuste kehtivaks tunnistamisel. 5.4. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) kinnitamise nõuded 5.4.1. Varuturvapadjasüsteemidel peab olema tüübikinnitusega turvapadjamoodul või selle katse eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb tõestada, et kasutatud süsteem vastab punktides 5.1. ja 5.2. ette nähtud nõuetele. 5.4.2. Varuturvapadjasüsteem (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) peab olema selline, et selle paigaldamisel sõidukile vastab sõiduk allnimetatud kategooriatesse kuuluvate turvapadjasüsteemide puhul järgmistele nõuetele: 5.4.2.1. B-kategooria: eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; 5.4.2.2. C-kategooria: eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; lisaks kasutatakse turvapadjasüsteemi töö kontrollimiseks mõõteriistadega varustatud mannekeene; 5.4.2.3. D-kategooria: eeskirja nr 95 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; sel juhul kasutatakse katse sooritamiseks külgkokkupõrke mannekeeni. 6. KATSED 6.1. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli katsed Katsed viiakse läbi vastavalt standardile ISO 12097, 2. osa, versioon 1996-08-00. 6.2. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli katsed 6.2.1. Tugevuskatsed 6.2.1.1. Kuumakindluskatse Varurooli (välja arvatud turvapadjamoodul) hoitakse ühe tsüklina järgmisel temperatuuril: — 16 tundi temperatuuril – 15 oC ± 2 oC — 30 minutit temperatuuril + 22 oC ± 2 oC — 3 tundi temperatuuril + 80 oC ± 2 oC — 30 minutit temperatuuril – 22 oC ± 2 oC Katse tulemusena ei tohi tekkida püsivat deformatsiooni üle ettenähtud lubatud hälvete, pragusid ega purunemist. 6.2.1.2. Paindekatse Varurooli hoitakse 16 tundi temperatuuril vähemalt –15 oC ± 2 oC. Seejärel paigaldatakse varurooli ratas jäiga telje otsa ning roolirattale rakendatakse rooliratta tasapinna suhtes risti suunatud staatilist koormust 70 daN ± 0,5 daN. Katsekoormus tuleb rakendada roolirattale ja kahe kodara vahele, mis moodustavad suurima nurga. Selle katse tagajärjel ei tohi varurooli rattale jääda püsivat deformatsiooni, mis oleks suurem kui 8 % rooliratta läbimõõdust. Ei tohi olla märke pragudest ega murdudest, mis mõjutavad rooli tööohutust. 6.2.1.3. Pöördemomendikatse Varurooli ratas paigaldatakse jäiga telje otsa ning sellele rakendatakse tangentsiaalselt staatilist katsekoormust 70 daN ± 0,5 daN. Selle katse tulemusena tekkiv jäävdeformatsioon ei tohi olla pöörlemissuunas rohkem kui üks kraad. Katse tagajärjel ei tohi tekkida mingeid märke pragudest ega murdudest, mis võivad mõjutada rooliratta tööohutust. Seejärel rakendatakse roolirattale tangentsiaalkoormust, mis vastab pöördemomendile 22 daNm ± 0,5 daNm. See ei tohi mõjutada rooli tööohutust, isegi kui jäävdeformatsioon pöörlemissuunas on suurem kui üks kraad. 6.2.1.4. Väsimuskatse Varurool paigaldatakse ratastpidi katsestendile, nagu on näidatud 7. lisas väsimuskatse stendi näidist kujutaval joonisel, ning sellega viiakse läbi ligikaudse sinusoidse vastupidavuskoormuse tsükkelkatse pöördemomendiga 14 daNm ± 0,5 daNm ja sagedusel 1,5 Hz ± 0,25 Hz. Varurool peab vastu pidama vähemalt 1 × 105 koormustsüklile, ilmutamata mingeid märke pragunemisest või murdumisest, mis võib mõjutada tööohutust. 6.2.2. Paigaldusnõuete katsed ja näidikulaua nähtavus juhile 6.2.2.1. Juht peab nägema: a) kiirusmõõdikut; b) järgmisi märgutulesid: — suunatuli, — kaugtuled, — tagumine udutuli, — ohutuli, — automaatne blokeerumisvastane süsteem, — pidurisüsteemi rikked, — turvapadja töötamise näidik. Nähtavust hinnatakse varurooliga varustatud katsetatava sõiduki näidikulauast tehtud fotode võrdleva hindamise teel. H-punktid mõõdetakse pärast seda, kui sõiduk on joondatud kolmemõõtmelisel mõõteseadmel. Sõiduki ja koordinaadistiku suhe pannakse paika kere võrdluspunktide abil. Kui R-punkti koordinaadid pole teada, kasutatakse H-punkti kindlaksmääramiseks 50protsentiilist mannekeeni. Juhiiste reguleeritakse järgmiselt: (a) iste pikisuunaliselt reguleeritud seadme kõige tagumisse asendisse; (b) seljatoe kalle vastab mannekeeni selja kaldenurgale 25o; (c) muud reguleerseadised keskmises asendis. Kahesilmanägemise simuleerimiseks kasutatakse 35 mm kaamerat, mis on horisontaaltasapinna suhtes 15o nurga all kaldu, ning kummastki silmapunktist tehakse fotod. Silmapunktide paigutus R- või H-punkti suhtes koordinaatteljestikul vastavalt standardile ISO 4130 (mõõtmed millimeetrites). x y z x y z 0 —32,5 + 635,0 0 +32,5 + 635,0 Kaamera jaoks määratakse silmapunktide asukoht kujutustasapinnast (üldjuhul filmi tasapind) 35 mm ettepoole ja optikasüsteemi keskjoonele. 6.2.2.2. Juhtelementide töö Kontrollitakse, kas järgitud on allpool esitatud väikseimat ja suurimat vahemaad juhtelementide (näiteks suunatuli ja esitule vilkur) ja rooliratta vahel. Nõnda tagatakse juhtelementide rahuldav töö ja varurooli rahuldav käsitsemine: a) mõõt “a” minimaalselt 30 mm piiranguga viitab juhtelemendile, mis asub varuroolile kõige lähemal. See tähistab lühimat vahemaad juhtelemendi ja näidikulaua vastas oleva rooliratta tagumise tasapinna vahel; b) mõõt “b” maksimumväärtuse piiranguga 130 mm tähistab vahemaad suunatule lüliti keskjoonest rooliratta juhipoolse eesmise tasapinnani. 6.2.2.3. Paigalduse testimine Kontrollimisel võetakse arvesse paigaldustingimusi, varurooli läbimõõtu võrreldes sõiduki valmistaja originaalversiooniga, suunatule lüliti ümberpaigutamist, helisignaalseadme ja turvapadja märgutule toimimist. Samuti kontrollitakse andureid (kui need on olemas), mis jälgivad juhiistet või kaassõitja istet (istmeid) ja edastavad avanemisoleku andmeid turvapadja juhtseadmele. 6.2.2.4. Adapterite testimine Koostemõõtmeid (nt roolisamba hambumus) võrreldakse profiiliprojektori abil valmistaja esitatud mõõtmetega. Varuadapterite tugevust kontrollitakse kinnitusmutri/-kruvi pingutamisega, rakendades kaks korda kõrgemat pöördemomenti, kui sõiduki valmistaja poolt ette nähtud, kuid mitte üle 85 Nm. Viiakse läbi piisav kontroll veendumaks, et adapterid sõidukitüüpidele, millel on rooli sisse integreeritud varguskaitsesüsteem, vastavad tugevuse, mõõtmete ning materjalide ja tööpõhimõtte osas vastavatele funktsioonidele sõiduki valmistaja valmistatud roolis, või viiakse läbi varguskaitsesüsteemi katse vastavalt eeskirjale nr 18, et tõestada varuroolisüsteemi vastavust eespool nimetatud eeskirjale. 6.2.3. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli(de)ga seotud sõidukite laupkokkupõrke katse(d). Tüübikinnitusega turvapadjamoodulitega varustatud varuroolid peavad olema sellised, et sõiduk, millele need on paigaldatud, vastaks eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuetele. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli vastavuse kontrollimisel käesoleva eeskirja nõuetele võetakse kahtluse korral arvesse kõik tüübikinnituse taotleja poolt esitatud andmed ja katsetulemused ning tehniline teenistus võib neid arvesse võtta tüübikinnituskatse tulemuste kehtivaks tunnistamisel. 6.3. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) katsed 6.3.1. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli katsed Varuturvapadjasüsteemil peab olema tüübikinnitusega turvapadjamoodul või varuturvapadjasüsteemi valmistaja peab selle katse eest vastutavale tehnilisele teenistusele tõestama, et süsteem vastab punktides 5.1. ja 5.2. ette nähtud nõuetele. 6.3.2. Varuturvapadjasüsteem (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) peab olema selline, et selle paigaldamisel sõidukisse vastab sõiduk järgmistele nõuetele: 6.3.2.1. B-kategooriasse kuuluva turvapadjasüsteemi puhul eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; 6.3.2.2. C-kategooriasse kuuluva turvapadjasüsteemi puhul eeskirja nr 94 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; lisaks kasutatakse turvapadjasüsteemi töö kontrollimiseks mõõteriistadega varustatud mannekeene; 6.3.2.3. D-kategooriasse kuuluva turvapadjasüsteemi puhul eeskirja nr 95 (muudatuste seeria 01) punktide 5.2.1.1., 5.2.1.2., 5.2.1.3., 5.2.1.4. ja 5.2.1.5. nõuded; sel juhul kasutatakse katse sooritamiseks külgkokkupõrke mannekeeni. 7. KASUTUSJUHEND 7.1. Varuturvapadjasüsteemide valmistaja lisab kasutusjuhendisse võimalikud soovitused ja ettevaatusabinõud, mida tuleb järgida süsteemi või selle osade kasutamise, hoolduse või hävitamise ajal. 7.1.1. Eelkõige: 7.1.1.1. kui süsteemil on seireseade, mille otstarve on teavitada kasutajat selle töökorrast, märgitakse selgelt ära, kuidas süsteemi edastatud teateid tõlgendada. Ära märgitakse meetmed, mis tuleb võtta rikkest hoiatava teate saamisel, ning võimalike riskide kirjeldus, mis kaasnevad sõiduki kasutamisega sellises seisukorras; 7.1.1.2. märgitakse, kas hooldus- või remonditöid peavad tegema üksnes spetsiaalse väljaõppega töötajad ja kas süsteemi lahtimonteerimisega kaasnevad mingid riskid; 7.1.1.3. selgitatakse, kuidas avanemise korral tegutseda. Eelkõige antakse andmed ettevaatusabinõude kohta, mida tuleb rakendada seoses avanemisel gaasilisel, vedelal või tahkel kujul tekkivate saadustega. Samuti, kui mõni süsteemi komponentidest kujutab endast avanemise tagajärjel ohtu (näiteks ohtlik konarlikkus või teravad servad, temperatuur, korrosioon jne), tuleb neid ohte ja nende vältimise viise kirjeldada; 7.1.1.4. kui varuturvapadjasüsteemi(de) utiliseerimine võib kaasa tuua olukordi, mis ohustavad otseselt inimesi või keskkonda, esitatakse asjakohane menetlus nende vältimiseks. See võib seisneda turvapadja tahtliku avamise meetodis, kui selle avatud olek ei tekita ohtlikku olukorda, kohustuses tagastada süsteem või selle osa tootjale või valmistajale või mõnes muus asjakohases meetmes. 7.2. Varuturvapadjasüsteemil peavad olema sildid ja teave laste turvasüsteemide kasutamise kohta vastavalt eeskirjale nr 94. A-, B-, C- või D-kategooriasse kuuluvate turvapadjamoodulitega turvapadjasüsteemidel peab olema kiri “AIRBAG” (turvapadi), mis paikneb varurooli ratta siseküljel või turvapadjamooduli kattel; see kiri peab olema püsivalt kinnitatud ja kergesti nähtav. Peale selle peab kaassõitja istmel kasutamiseks mõeldud eestpoolt kaitsva turvapadjasüsteemi turvapadjamooduli katte nähtavale pinnale olema püsivalt kinnitatud järgmine silt (esitatud on minimaalne tekst). See silt peab olema selle riigi keel(t)es, kus seadet müüakse. Sildi minimaalne suurus: 60 × 120 mm 8. TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUS Tootmismenetluste vastavus on kooskõlas kokkuleppe 2. lisas sätestatud korraga (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kusjuures arvestatakse järgmisi nõudeid. 8.1. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisrajatises rakendatavaid vastavuskontrollimeetodeid. Kõnealuse kontrolli tavaline sagedus on kord iga kahe aasta järel. Kui ühe kõnealuse kontrollimise käigus registreeritakse negatiivsed tulemused, võib nende sagedust suurendada. 8.2. Varuturvapadjasüsteemi turvapadjamooduli tootmise nõuetele vastavus Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud turvapadjamoodulid peavad olema valmistatud nii, et need vastaksid punktides 5.1. ja 5.2. sätestatud nõuete kohaselt kinnitatud tüübile. 8.3. Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varurooli tootmise nõuetele vastavus Tüübikinnitusega turvapadjamooduliga varustatud varuroolid, mis on saanud käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse, peavad olema valmistatud nii, et need vastaksid punktides 5.1. ja 5.3. sätestatud nõuete kohaselt kinnitatud tüübile. 8.4. Varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tootmise nõuetele vastavus Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud varuturvapadjasüsteemid (välja arvatud roolidele paigaldatud süsteemid) peavad olema valmistatud nii, et need vastaksid punktides 5.1. ja 5.4. sätestatud nõuete kohaselt kinnitatud tüübile. 9. KARISTUSED TOOTMISE MITTEVASTAVUSE KORRAL Varuturvapadjasüsteemile mõeldud turvapadjamoodulile, tüübikinnitusega turvapadjaga varustatud varuroolile või varuturvapadjasüsteemile (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 8 sätestatud nõuded ei ole täidetud. 10. VARUTURVAPADJASÜSTEEMILE MÕELDUD TURVAPADJAMOODULI TÜÜBI VÕI TÜÜBIKINNITUSEGA TURVAPADJAMOODULIGA VARUSTATUD VARUROOLI TÜÜBI VÕI VARUTURVAPADJASÜSTEEMI (VÄLJA ARVATUD ROOLILE PAIGALDATUD SÜSTEEM) TÜÜBI MUUDATUSED 10.1. Igast eespool nimetatud süsteemi tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud ametiasutusele. Sellisel juhul võib ametiasutus: 10.1.1. otsustada, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat kõrvaltoimet ja et moodul või süsteem või varurool vastab igal juhul nõuetele; 10.1.2. nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katseprotokolli. 10.2. Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta, milles on loetletud muudatused, edastatakse teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktides 4.1–4.3 sätestatud korras. 10.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab kõnealusele laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi käesoleva eeskirja 1., 2. ja 3. lisas toodud näidistele vastaval teatise vormil. 11. TOOTMISE LÕPETAMINE Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud varuturvapadjasüsteemile mõeldud turvapadjamooduli, turvapadjaga varustatud varurooli või varuturvapadjasüsteemi (välja arvatud roolile paigaldatud süsteem) tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Selle teate saanud tüübikinnitusasutus teatab tootmise lõpetamisest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1., 2. ja 3. lisas toodud näidistele vastavat vormi. 12. TÜÜBIKINNITUSKATSETE TEGEMISE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

1. LISA TEATIS (maksimaalne formaat A4 (210 × 297 mm))

2. LISA TEATIS (maksimaalne formaat A4 (210 x 297 mm))

3. lisa TEATIS (maksimaalne formaat A4 (210 x 297 mm))

4. LISA VARUTURVAPADJASÜSTEEMI TURVAPADJAMOODULI TÜÜBIKINNITUSMÄRGI NÄIDIS a = vähemalt 5 mm Käesoleva tüübikinnitusmärgiga turvapadjamoodul on A-kategooria turvapadjamoodul, mis on saanud tüübikinnituse Prantsusmaal (E2) ja mille tüübikinnitusnumber on 002439. Tüübikinnitusnumbri esimesed kaks kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirja originaalversioonile. Märkus Tüübikinnitusnumber ja täiendavad sümbolid peavad olema paigutatud ringi lähedale ja E-tähest üles- või allapoole või vasakule või paremale. Tüübikinnitusnumbri numbrid peavad olema E-tähe ühel ja samal küljel ja suunatud samas suunas. Täiendavad sümbolid peavad paiknema diametraalselt tüübikinnitusnumbri vastas. Selleks et vältida segiminekut muude märkidega, tuleb tüübikinnitusnumbris vältida Rooma numbrite kasutamist.

5. LISA TÜÜBIKINNITUSEGA TURVAPADJAMOODULIGA VARUSTATUD VARUROOLI TÜÜBIKINNITUSMÄRGI NÄIDIS a = vähemalt 5 mm Käesoleva tüübikinnitusmärgiga varurool on A-kategooria turvapadjamooduliga rool, mis on saanud tüübikinnituse Prantsusmaal (E2) ja mille tüübikinnitusnumber on 002439. Tüübikinnitusnumbri esimesed kaks kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirja originaalversioonile. Märkus Tüübikinnitusnumber ja täiendavad sümbolid peavad olema paigutatud ringi lähedale ja E-tähest üles- või allapoole või vasakule või paremale. Tüübikinnitusnumbri numbrid peavad olema E-tähe ühel ja samal küljel ja suunatud samas suunas. Täiendavad sümbolid peavad paiknema diametraalselt tüübikinnitusnumbri vastas. Selleks et vältida segiminekut muude märkidega, tuleb tüübikinnitusnumbris vältida Rooma numbrite kasutamist.

6. LISA VARUTURVAPADJASÜSTEEMI (VÄLJA ARVATUD ROOLILE PAIGALDATUD SÜSTEEM) TÜÜBIKINNITUSMÄRGI NÄIDIS a = vähemalt 8 mm Käesoleva tüübikinnitusmärgiga varuturvapadjasüsteem on B-kategooria turvapadjasüsteem, mis on saanud tüübikinnituse Prantsusmaal (E2) ja mille tüübikinnitusnumber on 002439. Tüübikinnitusnumbri esimesed kaks kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirja originaalversioonile. Märkus Tüübikinnitusnumber ja täiendavad sümbolid peavad olema paigutatud ringi lähedale ja E-tähest üles- või allapoole või vasakule või paremale. Tüübikinnitusnumbri numbrid peavad olema E-tähe ühel ja samal küljel ja suunatud samas suunas. Täiendavad sümbolid peavad paiknema diametraalselt tüübikinnitusnumbri vastas. Selleks et vältida segiminekut muude märkidega, tuleb tüübikinnitusnumbris vältida Rooma numbrite kasutamist.

7. LISA VÄSIMUSKATSE STEND

8. LISA ISTEKOHTADE H-PUNKTI JA KERE TEGELIKU KALDENURGA KINDLAKSMÄÄRAMISE KORD MOOTORSÕIDUKITES 1. EESMÄRK Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühe või mitme istekoha puhul mootorsõidukis ning mõõteandmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki valmistaja esitatud tehnilistele andmetele (3). 2. MÕISTED Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid. 2.1. Võrdlusandmed – üks või mitu järgmistest istekoha omadustest: 2.1.1. H-punkt ja R-punkt ning nendevaheline suhe; 2.1.2. kere tegelik ja projektijärgne kaldenurk ning nende suhe. 2.2. kolmemõõtmeline H-punkti aparaat (3-DH-aparaat) – seade, mida kasutatakse H-punktide ja kere tegelike kaldenurkade määramiseks. Nimetatud aparaati on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites. 2.3. H-punkt – kere ja reie pöördetsenter 3-DH-aparaadil, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt punktile 4, vt allpool. H-punkt asub aparaadi telgjoone keskpunktis. Telgjoon paikneb H-punkti kontrollnuppude vahel, mis asuvad 3-DH-aparaadi kummalgi küljel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (tolerantsid on toodud punktis 3.2.2.). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud menetlusele kindlaks määratud, loetakse H-punkt istmepolstri konstruktsiooni suhtes fikseerituks ning liikuvaks koos sellega, kui istet reguleeritakse. 2.4. R-punkt ehk istme võrdluspunkt – arvutuslik punkt, mis on sõiduki valmistaja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud. 2.5. Kerejoon – 3-DH-aparaadi mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. 2.6. Kere tegelik kaldenurk – nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel, kasutades 3-DH-aparaadi selja kaldenurga mõõturit. Kere tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt kere arvutuslikule kaldenurgale (tolerantsid on esitatud punktis 3.2.2.). 2.7. Kere arvutuslik kaldenurk – nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel asendis, mis vastab valmistaja määratud projektijärgsele seljatoeasendile,. 2.8. Sõitja sümmeetriatasand (C/LO) – 3-DH-aparaadi kesktasand iga istekoha korral, kuhu aparaat on paigutatud; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi valmistaja. 2.9. Kolmemõõtmeline taustsüsteem – süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites. 2.10. Koordinaatmärgid – füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt valmistaja poolt ette nähtule. 2.11. Sõiduki mõõteasend – sõiduki asend, mis on määratletud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis. 3. NÕUDED 3.1. Andmete esitamine Iga istekoha kohta, mille suhtes on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetega, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist andmetest käesoleva lisa 3. liites esitatud vormis: 3.1.1. R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; 3.1.2. kere arvutuslik kaldenurk; 3.1.3. kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud punktis 4.3. 3.2. Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe 3.2.1. H-punkti koordinaate ja kere tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki valmistaja määratud kere arvutusliku kaldenurgaga. 3.2.2. R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5o piiridesse. 3.2.3. Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse käesoleva eeskirja sätetele vastavuse tõendamisel R-punkti ja kere arvutuslikku kaldenurka. 3.2.4. Kui H-punkt või kere tegelik kaldenurk ei vasta punkti 3.2.2. nõuetele, määratakse H-punkt ja kere tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest vastavad nõuetele, kohaldatakse punktis 3.2.3. nimetatud tingimusi. 3.2.5. Kui vähemalt kahe eespool toodud punktis 3.2.4. kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei vasta punkti 3.2.2. nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki valmistaja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või kere arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või kere arvutuslikule kaldenurgale. 4. H-PUNKTI JA KERE TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMISE KORD 4.1. Sõiduk viiakse eelnevalt valmistaja äranägemisel temperatuurile 20 ± 10 oC tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Valmistaja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-aparaadi paigaldamist. 4.2. Sõiduk peab olema mõõteasendis, nii nagu on määratletud punktis 2.11. 4.3. Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki valmistaja määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi suhtes jne, reguleeritakse need seejärel sõiduki valmistaja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt valmistaja määratud tavalisele sõiduasendile. 4.4. Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-aparaadiga, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillriidega sile puuvillriie, millel on 18,9 niiti cm kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2, või samaväärsete omadustega riide või lausmaterjaliga. Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (4) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada. 4.5. 3-DH-aparaadi istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandiga. Valmistaja nõudel võib 3-DH-aparaati nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-aparaat paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-aparaadi loodimist. 4.6. Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-profiili ja sääreosa. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme piki-sümmeetriatasandiga. 4.7. 3-DH-aparaadi jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt. 4.7.1. Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste 4.7.1.1. Nii jalalaba- kui ka sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajaduse korral uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti. 4.7.1.2. Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena. 4.7.2. Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad valmistaja poolt ette nähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevail põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit. 4.8. Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning 3-DH-aparaat looditakse. 4.9. Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-aparaat tõmmatakse T-profiili kasutades istme seljatoest eemale. 3-DH-aparaat asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest. 4.9.1. Kui 3-DH-aparaat kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu istme seljatuge. Vajaduse korral asetatakse sääreosa uuesti. 4.9.2. Kui 3-DH-aparaat ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaati libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). 4.10. 3-DH-aparaadi selja- ja istmikuosale rakendatakse 100 ± 10 N suurust jõudu puusa nurgamõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis. Jõu rakendussuunda hoitakse sellise joone suunalisena, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-aparaadi libisemist ettepoole. 4.11. Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa kereraskust. 3-DH-aparaat hoitakse loodis. 4.12. Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneel ettepoole. 3-DH-aparaati õõtsutatakse kolm korda 10o kaarega küljelt küljele (5o vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-aparaadi ja istme vahel. Õõtsutamise ajal võib 3-DH-aparaadi T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-aparaadi õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust. 3-DH-aparaadi labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta. Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-aparaadi õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need järgmisel viisil uuesti kohale asetada. Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ette nähtud konstruktsiooni. Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajaduse korral rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-aparaadi istmikuosa loodimiseks istmel. 4.13. Hoides T-profiili kinni, et hoida ära 3-DH-aparaadi ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt: a) seljapaneel viiakse tagasi istme seljatoele; b) kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu kerele asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust. 4.14. Tehakse kõik järgmised mõõtmised: 4.14.1. mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; 4.14.2. kere tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. 4.15. Kui soovitakse 3-DH-aparaadi paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-aparaati ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks. 4.16. Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda sarnastena (nt pikk iste, identsed istmed vmt), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks kere tegelik kaldenurk. Sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-aparaat kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on: 4.16.1. esimeses reas juhiiste; 4.16.2. tagumises reas/tagumistes ridades välimine iste.

8. LISA 1. liide KOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTI APARAADI KIRJELDUS (5) (3-DH-aparaat) 1. Seljapaneel ja istmikuosa Seljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese keret ja reisi ning on H-punktis mehaaniliselt liigendina ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse kere tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite sümmeetriajoon ja seda kasutatakse puusa nurgamõõturi nulljoonena. 2. Kere ja jalaosad Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-aparaadi kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta.

8. LISA 2. liide KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM 1. Kolmemõõtmeline taustsüsteem on piiritletud sõidukivalmistaja kehtestatud kolme ortogonaalse tasandiga (vt joonis) (6). 2. Sõiduki mõõteasend määratakse sõiduki paigaldamisega toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide asukohad vastavad valmistaja ette nähtud väärtustele. 3. R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukivalmistaja määratud koordinaatmärkide suhtes.

8. LISA 3. Liide ISTEKOHTADEGA SEONDUVAD VÕRDLUSANDMED 1. Võrdlusandmete kodeerimine Iga istekoha võrdlusandmed on loetletud järjest. Istekohti tähistatakse kahekohalise koodiga. Esimene koht on araabia numbrites ning tähistab istmerida, lugedes sõiduki esiosast tagaosa suunas. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha paigutust reas, vaadatuna sõiduki ettepoole liikumise suunas; kasutatakse järgmisi tähti: L = vasakul, C = keskel, R = paremal. 2. Sõiduki mõõteasendi kirjeldus 2.1. Koordinaatmärkide asukohad X ………………………… Y ………………………… Z ………………………… 3. Võrdlusandmete loend 3.1. Ettenähtud istekoht: ………………………… 3.1.1. R-punkti koordinaadid X ………………………… Y ………………………… Z ………………………… 3.1.2. Kere arvutuslik kaldenurk: ………………………… 3.1.3. Istme reguleerimisandmed (7) horisontaalsuunaline: ………………………… vertikaalsuunaline: ………………………… kaldenurga suhtes: ………………………… kere kaldenurga suhtes: ………………………… Märkus. Täiendavate istekohtade võrdlusandmed loetletakse punktides 3.2, 3.3 jne.

(1) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades oma ECE sümbolit), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa. Edasised numbrid antakse muudele riikidele kronoloogilises järjekorras, kui nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbritest.

(2) Vt joonealune märkus 1.

(3) Muudel istmetel kui esiistmed, kus H-punkti ei saa kindlaks määrata kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi või meetodi abil, võib pädeva asutuse äranägemisel aluseks võtta valmistaja ette nähtud R-punkti.

(4) Kaldenurk, kõrgusevahe istme paigaldamisel, pinnatekstuur jne.

(5) 3-DH-aparaadi konstruktsiooni üksikasjade kohta teabe saamiseks pöörduda Society of Automobile Engineers (SAE) poole aadressil 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Aparaat vastab ISO standardis 6549-1980 kirjeldatule.

(6) Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130, 1978.

(7) Mittevajalik maha tõmmata.