Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav internetis aadressil http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 17: sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses istmete, nende kinnituspunktide ja võimalike peatugedega 2019/1723

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

09-seeria muudatused – jõustumise kuupäev: 28. mai 2019

SISUKORD

MÄÄRUS

1. Kohaldamisala

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Nõuded

6. Katsed

7. Toodangu vastavus nõuetele

8. Karistused toodangu mittevastavuse korral

9. Sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine seoses istmete, nende kinnituste ja/või peatugedega

10. Tootmise lõpetamine

11. Kasutamisjuhend

12. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid

13. Üleminekusätted

LISAD

1. Teatis

2. Tüübikinnitusmärgi paigutus

3. Istekohtade H-punkti ja rindkere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise menetlus mootorsõidukites

4. Peatugede kõrguse ja laiuse määramine

5. Andmed katse käigus määratavate joonte ja mõõtmiste kohta

6. Energia hajumise katse kord

7. Istme kinnituspunktide ja nende reguleerimis-, lukustus- ja nihutussüsteemide tugevuskatse meetod

8. Peatugede avade mõõtme a kindlaksmääramine

9. Pagasi liikumise eest kaitsvate seadmete katsetamise kord

1. KOHALDAMISALA

Käesolevat määrust kohaldatakse järgmise suhtes:

a) M1- ja N-kategooria (1) sõidukite suhtes seoses istmete ja nende kinnituspunktide tugevuse ning peatugedega;

b) M2- ja M3-kategooria (1) sõidukite suhtes seoses eeskirjaga nr 80 hõlmamata istmete ja nende kinnituspunktide tugevuse ning peatugedega;

c) M1-kategooria sõidukite seljatugede tagaosade ja selliste seadmete ehituse suhtes, mis on ette nähtud sõitjate kaitsmiseks laupkokkupõrke korral pagasi liikumisest tuleneva ohu eest.

Seda ei kohaldata sõidukite suhtes seoses küljega või seljaga sõidu suunas olevate istmete ega nende peatugedega.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. „Sõiduki tüübi kinnitamine“ – sõiduki tüübikinnitus seoses istmete ja nende kinnituste tugevuse, seljatugede tagaosade ehituse ning peatugede omadustega.

2.2. „Sõidukitüüp“ – mootorsõiduki kategooria, millesse kuuluvad sõidukid ei erine üksteisest selliste oluliste tunnuste poolest nagu:

2.2.1. istmete ehitus, kuju, mõõtmed, materjal ja kaal, kuigi istmed võivad erineda kattelt ja värvilt; erinevusi, mis ei ületa 5 % kinnitatud istmetüübi massist, ei loeta märkimisväärseks;

2.2.2. seljatoe ning istmete ja nende osade reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemide tüüp ning mõõtmed;

2.2.3. istmekinnituste tüüp ja mõõtmed;

2.2.4. peatugede mõõtmed, raam, materjalid ja polster, kuigi värvilt ja kattelt võivad need erineda;

2.2.5. peatoe kinnituste tüüp ja mõõtmed ning eraldiseisva peatoe puhul peatoe kinnitamiseks kasutatava sõidukiosa omadused.

2.3. „Iste“ – ühele täiskasvanule ette nähtud konstruktsioon koos istmekattega, mis võib, aga ei tarvitse olla sõiduki kerega lahutamatult ühendatud. Olenevalt istme suunast defineeritakse istet järgmiselt:

2.3.1. „näoga sõidu suunas olev iste“ – iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki esiosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väikesema kui +10 ° või –10 ° nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.3.2. „seljaga sõidu suunas olev iste“ – iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki tagaosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väikesema kui +10 ° või –10 ° nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.3.3. „küljega sõidu suunas olev iste“ – iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki külje suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab 90 ° (± 10 °) nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes.

2.4. „Pinkiste“ – vähemalt kahele täiskasvanule ette nähtud konstruktsioon koos istmekattega.

2.5. „Kinnitus“ – istme sõiduki kere külge kinnitamise süsteem, kaasa arvatud sõiduki kere asjaomased osad.

2.6. „Reguleerimissüsteem“ – seade istme või selle osade reguleerimiseks sõitjale sobivasse asendisse. See seade võimaldab eelkõige reguleerida järgmist:

2.6.1. istme asend pikisuunas;

2.6.2. istme kõrgus;

2.6.3. istme kalle.

2.7. „Nihutussüsteem“ – seade, mis võimaldab nihutada või pöörata istet või mõnda selle osa, et hõlbustada sõitjate pääsu istme taha.

2.8. „Lukustussüsteem“ – seade, mis tagab istme ja selle osade püsimise kasutusasendis.

2.9. „Klappiste“ – aeg-ajalt kasutamiseks ette nähtud lisaiste, mis on tavaliselt üles tõstetud.

2.10. „Püsttasapind“ – sõiduki pikiteljelise kesktasapinnaga risti asetsev vertikaaltasapind.

2.11. „Pikiteljeline tasapind“ – sõiduki pikiteljelise kesktasapinnaga paralleelne tasapind.

2.12. „Peatugi“ – seade, mille eesmärk on vähendada täiskasvanud sõitja pea tahapoole nihkumist torso suhtes, et vähendada sõitja kaelalülivigastuse ohtu õnnetuse korral;

2.12.1. „seljatoega kokkuehitatud peatugi“ – peatugi, mille moodustab seljatoe ülemine osa. Käesolevale mõistele vastavad peatoed, mis vastavad küll punktide 2.12.2 ja 2.12.3 mõistetele, kuid mida saab istme või sõiduki kere küljest eemaldada ainult tööriistade abil või istmekatte osalise või täieliku eemaldamise teel;

2.12.2. „mahavõetav peatugi“ – peatugi, mille moodustab istmest eraldatav osa ja mis on konstrueeritud nii, et see kinnitatakse püsivalt istme seljatoe külge;

2.12.3. „eraldiseisev peatugi“ – peatugi, mille moodustab istmest eraldi asuv osa ja mis on konstrueeritud nii, et see kinnitatakse püsivalt sõiduki kere külge.

2.13. „R-punkt“ – istekoha võrdluspunkt, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 3. lisa 3. liites.

2.14. „Võrdlusjoon“ – käesoleva eeskirja 3. lisa 1. liite joonisel 1 esitatud mannekeenil olev joon.

2.15. „Eraldussüsteem“ – osad või seadmed, mis on lisaks seljatugedele kavandatud sõitjate kaitseks pagasi liikumise eest. Eeskätt võib eraldussüsteem koosneda võrgust või traatvõrgust, mis asub tõstetud või kokkupandud peatugede tasandist kõrgemal. Selliste osade või seadmetega varustatud sõidukitele standardvarustusena paigutatud peatugesid loetakse eraldussüsteemi osaks. Peatoega varustatud istet eraldi aga ei loeta eraldussüsteemi osaks.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Sellega koos tuleb esitada kolmes eksemplaris järgmised dokumendid ning järgmised üksikasjalikud andmed:

3.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus seoses istmete, nende kinnituste ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemide ehitusega;

3.2.1.1. vajaduse korral eraldussüsteemi üksikasjalik kirjeldus ja/või joonised;

3.2.2. sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud joonised istmetest, nende kinnitustest sõiduki külge ning nende reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemidest;

3.2.3. mahavõetava peatoega istme puhul:

3.2.3.1. peatoe üksikasjalik kirjeldus, täpsustades eeskätt polstri materjali või materjalide omadusi;

3.2.3.2. peatoe istmele kinnitamise koha, toestuse tüübi ja kinnituste üksikasjalik kirjeldus;

3.2.4. eraldiseisva peatoe puhul:

3.2.4.1. peatoe üksikasjalik kirjeldus, täpsustades eeskätt polstri materjali või materjalide omadusi;

3.2.4.2. peatoe sõiduki kere külge kinnitamise koha ja kinnituste üksikasjalik kirjeldus.

3.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:

3.3.1. kinnitatavale sõidukitüübile iseloomulik sõiduk või sõiduki osad, mida tehniline teenistus peab tüübikinnituskatseteks vajalikuks;

3.3.2. täiendav komplekt istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega;

3.3.3. sõidukite puhul, mis on varustatud või mida saab varustada peatugedega, lisanduvad lisaks punktides 3.3.1 ja 3.3.2 sätestatud nõuetele:

3.3.3.1. mahavõetavate peatugede korral: lisakomplekt peatugedega varustatud istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega;

3.3.3.2. eraldiseisvate peatugede korral: lisakomplekt istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega; lisakomplekt vastavaid peatugesid ja sõiduki kere osa, kuhu kinnitatakse peatugi, või terve kere.

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab asjakohastele nõuetele (istmetele on paigaldatud või on võimalik paigaldada peatoed), antakse sõiduki tüübile tüübikinnitus.

4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 09 vastavalt 09-seeria muudatustele) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei tohi sama numbrit anda samale sõidukitüübile, mis on varustatud teist tüüpi istmete või peatugedega või teisiti sõiduki külge kinnitatud istmetega (seda kohaldatakse nii peatugedega kui ka ilma peatugedeta istmete puhul), ega teisele sõidukitüübile.

4.3. Käesolevale eeskirjale vastav tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise teatis edastatakse käesolevat eeskirja kohaldatavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse nähtavasse ja hõlpsasti ligipääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.4.1. ringiga ümbritsetud täht E, mille kõrval on tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber; (2)

4.4.2. käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja tüübikinnitusnumber, mis jäävad punktis 4.4.1 kirjeldatud ringist paremale.

4.4.3. Kui sõiduk on varustatud ühe või mitme istmega, millele on kinnitatud või saab kinnitada peatoed ja mis on saanud tüübikinnituse vastavalt punktide 5.1 ja 5.2 nõuetele, järgnevad käesoleva eeskirja numbrile tähed „RA“. Käesoleva eeskirja 1. lisa näidisele vastaval vormil näidatakse, millis(t)ele sõiduki istme(te)le on kinnitatud või saab kinnitada peatoed. Samuti näitab see märgistus, et sõiduki kõik ülejäänud istmed, millele ei ole kinnitatud või ei saa kinnitada peatugesid, on saanud tüübikinnituse ning vastavad käesoleva eeskirja punkti 5.1 nõuetele.

4.5. Kui sõiduk vastab sõidukitüübile, mis on käesolevale eeskirjale vastava tüübikinnituse andnud riigis saanud tüübikinnituse ühe või mitme asjaomasele kokkuleppele lisatud muu eeskirja alusel, ei ole punktis 4.4.1 sätestatud tähist vaja korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, püstveergudena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustutamatu.

4.7. Tüübikinnitusmärk tuleb panna tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale.

4.8. Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5. NÕUDED

5.1. Üldnõuded

5.1.1. Küljega sõidusuunas olevad istmeid ei tohi paigaldada M1-, N1-, M2- (II, III ja B-klass) ning M3-kategooria (II, III ja B-klass) sõidukitesse, mille täismass ei ületa 10 tonni.

5.1.2. Nõuet ei kohaldata kiirabiautode ja sõidukite suhtes, mida kasutavad relvajõud, kodanikukaitse- ja tuletõrjeteenistused ning korrakaitseorganid.

5.2. Kõigi M1-kategooria (3) sõidukite istmete suhtes kohaldatavad üldnõuded.

5.2.1. Igas esitatud reguleerimis- ja nihutussüsteemis peab olema lukustussüsteem, mis toimib automaatselt.

Käetugede või muude mugavusseadmete lukustussüsteemid ei ole vajalikud, kui need seadmed ei kujuta endast kokkupõrke korral sõitjate vigastamise lisaohuallikat.

Klappistmed peavad kasutusasendisse automaatselt lukustuma.

5.2.2. Käesoleva eeskirja punktis 2.7 osutatud seadme avamisseade peab asuma istme uksepoolsel küljel. See peab olema kergelt juurdepääsetav ka otse kõnealuse istme taga istuvale sõitjale.

5.2.3. Punktis 6.8.1.1 määratletud ja piirkonnas 1 asuvate istmete tagumiste osade suhtes viiakse läbi energia hajumise katse vastavalt käesoleva eeskirja 6. lisa nõuetele.

5.2.3.1. Nõue loetakse täidetuks, kui käesoleva eeskirja 6. lisas määratletud korra kohaselt tehtud katsete puhul ei ületa peakujulise katseseadme aeglustus 3 millisekundist pikema aja jooksul 80 g. Lisaks sellele ei tohi katse käigus tekkida ega pärast katset jääda ohtlikke teravaid ääri.

5.2.3.2. Punkti 5.2.3 nõudeid ei kohaldata kõige tagumiste istmete, vastastikku kokkupuutuvate seljatugedega istmete ega eeskirja nr 21 „Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende sisustusega“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, viimati muudetud kujul) nõuetele vastavate istmete suhtes.

5.2.4. Istmete tagumiste osade pinnal ei või olla ohtlikku karedust ega teravaid ääri, mis võiksid suurendada sõitjate raskete vigastuste ohtu. See nõue loetakse täidetuks, kui punktis 6.1 täpsustatud tingimustel katsetatud istmete tagumiste osade pinna kumerusraadius on vähemalt:

2,5 mm piirkonnas 1,

5,0 mm piirkonnas 2,

3,2 mm piirkonnas 3.

Need piirkonnad on määratletud punktis 6.8.1.

5.2.4.1. See nõue ei kehti:

5.2.4.1.1. erinevate piirkondade osade suhtes, mis tungivad ümbritsevast pinnast esile vähem kui 3,2 mm võrra ja millel on tömbid ääred, tingimusel et esiletungiva osa kõrgus ei ületa poolt selle osa laiusest;

5.2.4.1.2. kõige tagumiste istmete, vastastikku kokkupuutuvate seljatugedega istmete ega eeskirja nr 21 „Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende sisustusega“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, viimati muudetud kujul) nõuetele vastavate istmete suhtes;

5.2.4.1.3. istmete tagumiste osade suhtes, mis asuvad iga istmerea kõige madalamat R-punkti läbivast horisontaaltasapinnast allpool. (Kui istmeridadel on erinevad kõrgused, pööratakse tasapind tagantpoolt alates üles- või allapoole, nii et see moodustab vertikaalse astme, mis läbib vahetult eespool oleva istmerea R-punkti);

5.2.4.1.4. sellised osade suhtes nagu elastne metallvõrk.

5.2.4.2. Punktis 6.8.1.2 määratletud piirkonnas 2 võib pindade raadius olla alla 5 mm, kuid mitte alla 2,5 mm, eeldusel et need on edukalt läbinud käesoleva eeskirja 6. lisas ettenähtud energia hajumise katse. Lisaks sellele peavad need pinnad olema polsterdatud, et vältida pea otsest kontakti istme raamiga.

5.2.4.3. Kui eespool nimetatud piirkondades on osi, mille Shore’i kõvadus A on väiksem kui 50, kohaldatakse eespool olevaid nõudeid ainult jäikade osade suhtes, välja arvatud nõuded, mis on seotud 6. lisa nõuetele vastava energia hajumise katsega.

5.2.5. Punktides 6.2 ja 6.3 kirjeldatud katse käigus või järel ei või ilmneda ühtki riket istmeraamis, istme kinnituspunktides, reguleerimis- ja nihutussüsteemides ega nende lukustussüsteemides. Lubatud on jäävdeformatsioonid ja sealhulgas rebendid, eeldusel et need ei suurenda kokkupõrke korral vigastuste ohtu ja et seade pidas vastu ettenähtud koormusele.

5.2.6. Punktis 6.3 ja käesoleva määruse 9. lisa punktis 2.1 kirjeldatud katsete käigus ei või lukustussüsteemid avaneda.

5.2.7. Katsete järel peavad nihutussüsteemid, mis on ette nähtud sõitjatele juurdepääsu võimaldamiseks või lihtsustamiseks, olema töökorras; neid peab saama vähemalt üks kord avada ning nende abil peab saama nihutada istet või istme osa, mille tarvis need on ette nähtud.

Mis tahes muud nihutussüsteemid ning reguleerimis- ja lukustussüsteemid ei pea olema töökorras.

Peatugedega istmete puhul peab seljatoe ja selle lukustusseadmete tugevus vastama punktis 6.2 sätestatud nõuetele, kui vastavalt punktile 6.4.3.6 tehtud katsete järel ei ole iste või seljatugi purunenud; vastasel juhul tuleb näidata, et iste vastab punktis 6.2 sätestatud nõuetele.

Istmete (pinkide) puhul, millel on istekohti rohkem kui peatugesid, ja juhul kui tootja otsustab punkti 6.4 katses mitte kasutada jõumomenti 53 daNm, tuleb lisaks punktis 6.4 kirjeldatud katsele teha punkti 6.2 kohane seljatoe tugevuskatse.

5.3. Kõigi N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukite istmete ning eeskirja nr 80 alla mittekuuluvate M2- ja M3-kategooria sõidukite istmete suhtes kohaldatavad üldnõuded

Erandina punktist 5.1 kohaldatakse nõudeid ka küljega sõidusuunas olevate istmete suhtes kõigi sõidukikategooriate puhul.

5.3.1. Istmed ja pinkistmed peavad olema püsivalt sõiduki külge kinnitatud.

5.3.2. Liikuvaid ja pinkistmeid peab saama igas võimalikus asendis automaatselt lukustada.

5.3.3. Reguleeritavaid seljatugesid peab saama igas võimalikus asendis lukustada.

5.3.4. Kõik istmed, mida saab kallutada ettepoole või millel on kokkuklapitavad seljatoed, ning klappistmed peavad kasutusasendis automaatselt lukustuma.

Seda nõuet ei kohaldata klappistmete suhtes, mis on paigaldatud I, II või A klassi M2- või M3-kategooria sõidukites ratastoolidele või seisvatele reisijatele ettenähtud aladesse ning klappistmete suhtes, mis on paigaldatud M2- või M3-kategooria sõidukite vahekäikudesse.

5.4. Peatugede paigaldamine

5.4.1. Peatugi tuleb paigaldada kõigi M1-kategooria sõidukite kõigile välimistele eesistmetele. Käesoleva eeskirja kohaselt võib tüübikinnituse anda ka peatugedega istmetele, mis on ette nähtud muude istekohtade ja sõidukitüüpide tarvis.

5.4.2. Peatugi tuleb paigaldada kõigi kuni 3 500 kg täismassiga M2-kategooria ja N1-kategooria sõidukite kõigile välimistele esiistmetele; nendele sõidukitele paigaldatud peatoed peavad vastama eeskirja nr 25 nõuetele, mida on muudetud 04-seeria muudatustega.

5.5. Istmete erinõuded, millele on paigaldatud või saab paigaldada peatoed

5.5.1. Peatugi ei tohi olla sõitjatele lisaohuallikas. Eelkõige ei tohi sellel üheski kasutusasendis olla ohtlikku karedust ega teravaid ääri, mis võiksid suurendada sõitjate vigastuste ohtu või raskust.

5.5.1.1. Punktis 6.8.1.1.3 määratletud piirkonnas 1 asuvate peatugede esi- ja tagumiste külgede osad peavad olema polsterdatud nii, et vältida pea otsest kokkupuudet sõiduki detailidega, ning need peavad täitma punkti 5.2.4 nõudeid.

5.5.1.2. Punktis 6.8.1.2 määratletud piirkonnas 2 asuvate peatugede esi- ja tagumiste külgede osad peavad olema polsterdatud nii, et vältida pea otsest kokkupuudet sõiduki detailidega, ning need peavad täitma punkti 5.2.4 nõudeid, mida kohaldatakse piirkonnas 2 asuvate istmete tagumiste osade suhtes. Seljatoega kokkuehitatud peatugede korral loetakse peatoe esiküljeks ala, mis jääb R-punktist 540 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti olevast tasapinnast ülespoole ning asub kahe vertikaalse pikiteljelise tasapinna vahel, mis ulatub mõlemal pool võrdlusjoont 85 mm kaugusele.

5.5.2. Allpool punktis 6.8.1.1.3 määratletud piirkonnas 1 asuvate peatugede esi- ja tagumised küljed peavad läbima energia neeldumise katse.

5.5.2.1. Nõue loetakse täidetuks, kui 6. lisas määratletud korra kohaselt tehtud katsete puhul ei ületa peakujulise katseseadme aeglustus 3 millisekundist pikema aja jooksul 80 g. Lisaks sellele ei tohi katse käigus tekkida ega pärast katset jääda ohtlikke teravaid ääri.

5.5.3. Punktide 5.5.1 ja 5.5.2 nõudeid ei kohaldata nende peatugede tagumiste külgede osade suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks istmetele, mille taga ei ole ühtegi istet.

5.5.4. Peatugi kinnitatakse istme või sõiduki kere külge nii, et peatoe polstrist või seljatoe külge kinnitusest ei tungiks esile jäiku ja ohtlikke osasid, kui katse käigus rakendatakse peakujulisele katseseadmele survet.

5.5.5. Peatoega istme puhul võib kokkuleppel tehnilise teenistusega lugeda punkti 5.2.3 sätted täidetuks, kui peatoega iste vastab punkti 5.5.2 sätetele.

5.6. Peatugede kõrgus

5.6.1. Peatugede kõrgust mõõdetakse punktis 6.5 kirjeldatu kohaselt.

5.6.2. Mittereguleeritava kõrgusega peatugede puhul peab esiistmetel olema peatugede kõrgus vähemalt 800 mm ja muudel istekohtadel vähemalt 750 mm.

5.6.3. Reguleeritava kõrgusega peatoed:

5.6.3.1. esiistmetel peab peatugede kõrgus olema vähemalt 800 mm ja muudel istekohtadel vähemalt 750 mm. See kõrgus mõõdetakse kõige kõrgema ja kõige madalama reguleeritava asendi vahelises asendis;

5.6.3.2. kõrgus ei tohi mingil juhul olla alla 750 mm;

5.6.3.3. muude istmete puhul, v.a esiistmed, võivad peatoed olla sellised, et neid saab nihutada asendisse, mille kõrgus on alla 750 mm, eeldusel et sõitjale on selge, et see asend ei ole ette nähtud peatoe kasutamiseks;

5.6.3.4. eesistmete puhul võivad peatoed olla sellised, et neid saab tühja istme puhul automaatselt nihutada asendisse, mille kõrgus on alla 750 mm, eeldusel et need lähevad automaatselt kasutusasendisse, kui sõitja istub istmele.

5.6.4. Punktides 5.6.2 ja 5.6.3.1 nimetatud mõõtmed võivad eesistmete puhul olla alla 800 mm ja teiste istmete puhul alla 750 mm, et jätta piisavalt ruumi peatoe ja katuse sisepinna, akende või ükskõik millise sõiduki kere osa vahele; see vahe ei tohi siiski ületada 25 mm. Nihutus- ja/või reguleerimissüsteemidega varustatud istmete puhul kohaldatakse seda kõigi istmekohtade suhtes. Lisaks sellele ei või erandina punktis 5.6.3.2 sätestatust olla ühegi kasutusasendi kõrgus alla 700 mm.

5.6.5. Erandina punktides 5.6.2 ja 5.6.3.1 nimetatud kõrgusenõuetest ei tohi ühegi tagumise keskmise istme või istekoha peatoe kõrgus olla alla 700 mm.

5.7. Istme puhul, millele saab paigaldada peatoe, kontrollitakse vastavust punktidele 5.2.3 ja 5.5.2.

5.7.1. Seadme selle osa kõrgus, millele toetub pea ja mida mõõdetakse allpool punktis 6.5 kirjeldatud korras, ei või reguleeritava kõrgusega peatoe puhul olla alla 100 mm.

5.8. Mittereguleeritava kõrgusega seadme puhul ei või seljatoe ja peatoe vaheline ava olla üle 60 mm. Kui peatugi on reguleeritava kõrgusega, ei või see kõige madalamas asendis olla seljatoe ülemisest osast kaugemal kui 25 mm. Reguleeritava kõrgusega istmete või pinkistmete puhul, millel on eraldiseisvad peatoed, kontrollitakse seda nõuet kõigi istme või pinkistme asendite juures.

5.9. Seljatoega kokkuehitatud peatugede puhul tuleb vaadelda järgmist piirkonda:

ala, mis jääb punktist R 540 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetsevast tasapinnast ülespoole;

ala, mis jääb kahe vertikaalse pikiteljelise tasapinna vahele, mis ulatub mõlemal pool võrdlusjoont 85 mm kaugusel. Selles piirkonnas on lubatud üks või mitu ava, mis olenemata kujust asuvad kaugusel a, mis ületab 60 mm allpool punktis 6.7 kirjeldatud mõõtmisviisi juures, eeldusel et punktis 6.4.3.3.2 ettenähtud lisakatse järel on punkti 5.12 nõuded siiski täidetud.

5.10. Reguleeritava kõrgusega peatugede puhul võib olla peatoena toimiva seadme osal üks või mitu ava, mis olenemata kujust asuvad kaugusel a, mis ületab 60 mm punktis 6.7 kirjeldatud mõõtmisviisi juures, eeldusel et punktis 6.4.3.3.2 ettenähtud lisakatse järel on punkti 5.12 nõuded siiski täidetud.

5.11. Peatoe laius peab olema selline, et normaalselt istuva isiku pea oleks kohaselt toetatud. Nagu on kindlaks määratud punktis 6.6 kirjeldatud korras, katab peatugi piirkonna, mis ulatub selle istme vertikaaltasapinnast, mille jaoks peatugi on ette nähtud, mõlemal pool vähemalt 85 mm kaugusele.

5.12. Peatugi ja selle kinnitus peavad olema sellised, et mõõdetuna vastavalt punktis 6.4.3 sätestatud staatilisele menetlusele on peatoe võimaldatav maksimaalne pea nihkumine tahapoole (X) alla 102 mm.

5.13. Peatugi ja selle kinnituspunkt peavad purunemata vastu pidama allpool punktis 6.4.3.6 nimetatud raskusele. Seljatoega kokkuehitatud peatugede puhul kohaldatakse käesoleva punkti nõudeid seljatoe osade suhtes, mis asuvad R-punktist 540 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetseva tasapinna kohal.

5.14. Kui peatugi on reguleeritav, ei tohi olla võimalik seda tõsta maksimaalsest toimimiskõrgusest kõrgemale, välja arvatud juhul, kui kasutaja teeb seda meelega ning see ei ole seotud reguleerimiseks vajalike toimingutega.

5.15. Seljatoe ja selle lukustusseadmete tugevus peab vastama punktis 6.2 sätestatud nõuetele, kui vastavalt punktile 6.4.3.6 tehtud katsete järel ei ole iste või seljatugi purunenud; vastasel juhul tuleb näidata, et iste vastab punktis 6.2 sätestatud nõuetele.

5.16. Erinõuded reisijate kaitsmiseks pagasi liikumise eest

5.16.1. Seljatoed

Seljatoed ja/või peatoed, mis moodustavad pagasiruumi esiseina, kui kõik istmed on paigaldatud tavalisse kasutusasendisse tootja poolt näidatud viisil, peavad olema piisavalt tugevad, et kaitsta sõitjaid laupkokkupõrkes kohalt liikunud pagasi eest. See nõue loetakse täidetuks, kui 9. lisas kirjeldatud katse ajal või järel jäävad seljatoed samasse asendisse ja nende lukustussüsteemid paigale. Seljatugede ja nende kinnituste deformeerumine on katsete ajal lubatud, kui katsetatud seljatoe ja/või peatugede nende osade, mille Shore’i kõvadus A on suurem kui 50, kõvemate osade esiserv ei liigu ettepoole pikitasapinnast, mis läbib:

a) punkti kõnealuse istme R-punktist 150 mm eespool peatoe osade puhul;

b) punkti kõnealuse istme R-punktist 100 mm eespool istme seljatoe osade puhul;

välja arvatud katseblokkide tagasilöögifaasid.

Seljatoega kokkuehitatud peatugede puhul määratletakse piir peatoe ja seljatoe vahel tasapinnaga, mis on risti võrdlusjoonega 540 mm kaugusel R-punktist.

Kõik mõõdud võetakse pagasiruumi esiseina moodustava istme või istekoha pikiteljelisel kesktasapinnal.

9. lisas kirjeldatud katses peavad katseblokid jääma kõnealuse seljatoe (kõnealuste seljatugede) taha. Turvavöö tõmburi kahjustamise korral kontrollitakse, kas tõmbur on lukustunud katse tulemusena või seda saab lukustada turvavöö käsitsi väljatõmbamisega.

5.16.2. Eraldussüsteemid

Sõidukitootja taotluse põhjal võib 9. lisas kirjeldatud katse viia läbi paigaldatud eraldussüsteemidega, kui need süsteemid paigaldatakse sellele konkreetsele sõidukitüübile standardvarustusena.

Eraldussüsteeme, võrku ja traatvõrku, mis asub tavalises kasutusasendis seljatugedest kõrgemal, katsetatakse vastavalt 9. lisa punktile 2.2.

Nõue loetakse täidetuks, kui katse jooksul jäävad eraldussüsteemid samale kohale. Eraldussüsteemide deformeerumine katse käigus on lubatud, kui eraldusseina esiserv (sealhulgas katsetatava(te) seljatoe (seljatugede) ja/või peatoe (peatugede) need osad, mille Shore’i kõvadus A on suurem kui 50), ei liigu ettepoole vertikaalsest tasapinnast, mis läbib:

a) punkti kõnealuse istme R-punktist 150 mm eespool peatoe osade puhul;

b) punkti kõnealuse istme R-punktist 100 mm eespool seljatoe ja eraldussüsteemi muude osade puhul.

Seljatoega kokkuehitatud peatoe korral on peatoe ja seljatoe vaheline piir määratletud punktis 5.16.1.

Kõik mõõdud võetakse pagasiruumi esiseina moodustava istme või istekoha pikiteljelisel kesktasapinnal.

Pärast katset ei tohi ilmneda teravaid või karedaid servi, mis võivad suurendada sõitjate vigastuste ohtu või tõsidust. Turvavöö tõmburi kahjustamise korral kontrollitakse, kas tõmbur on lukustunud katse tulemusena või seda saab lukustada turvavöö käsitsi väljatõmbamisega.

5.16.3. Punktides 5.16.1 ja 5.16.2 nimetatud nõudeid ei kohaldata pagasipidurdussüsteemide suhtes, mis aktiveeruvad kokkupõrke korral automaatselt. Tootja peab tehnilisele teenistusele rahuldaval viisil näitama, et selliste süsteemide pakutav kaitse on samaväärne punktides 5.16.1 ja 5.16.2 kirjeldatuga.

6. KATSED

6.1. Kõigi katsete suhtes kohaldatavad üldnõuded

6.1.1. Kui seljatugi on reguleeritav, tuleb see lukustada asendisse, mille puhul on 3. lisas kirjeldatud mannekeeni torso kalle tahapoole vertikaalse võrdlusjoone suhtes võimalikult lähedal 25 kraadile, kui tootja ei ole ette näinud teisiti.

6.1.2. Kui iste, selle lukustusmehhanism ja paigaldus on identne või sümmeetriline mõne teise sama sõiduki istmega, võib tehniline teenistus katsetada ainult üht sellist istet.

6.1.3. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul viiakse katsed läbi nii, et peatoed on kõige ebasoodsamas asendis (tavaliselt kõige kõrgem asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.1.4. Klappistmeid katsetatakse sõitja poolt kasutatavas asendis.

6.2. Seljatoe ja selle reguleerimissüsteemide tugevuskatse

6.2.1. Käesoleva eeskirja 3. lisas näidatud mannekeeni selga simuleeriva osaga rakendatakse seljatoe ülemisele osale pikisuunas ja tahapoole R-punkti suhtes 53 daNm suurust jõumomenti. Pinkistme puhul, kus kogu tugiraam (sealhulgas peatugede tugiraam) või selle osa on ühine mitmele istekohale, viiakse katse läbi üheaegselt kõigi istekohtade suhtes.

6.3. Istme kinnituspunktide, reguleerimis-, lukustus- ja nihutussüsteemide tugevuskatse

6.3.1. Vastavalt 7. lisa punkti 1 nõuetele rakendatakse sõiduki kogu kerele 30 ms jooksul laupkokkupõrget imiteerivat pikisuunalist horisontaalset aeglustust, või taotleja valikul vähemalt 20 g suurust kiirendust. Tootja taotluse korral võib alternatiivina kasutada 9. lisa liites kirjeldatud katsetõuget.

6.3.2. Rakendatakse tagant kokkupõrget imiteerivat pikisuunalist horisontaalset aeglustust või taotleja valikul punkti 6.3.1 kohast kiirendust.

6.3.3. Vastavust punktide 6.3.1 ja 6.3.2 nõuetele kontrollitakse istme igas asendis. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul viiakse katsed läbi nii, et peatoed on kõige ebasoodsamas asendis (tavaliselt kõige kõrgem asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab. Katse ajal on iste sellises asendis, et ükski väline tegur ei takista lukustussüsteemide avanemist.

Tingimused on täidetud, kui katsetatakse istet, mis on reguleeritud järgmistesse asenditesse:

pikisuunaline asend on reguleeritud tootja osutatud kõige eesmisest tavalisest juhtimisasendist või kasutusasendist ühe sälgu või 10 mm võrra tahapoole (sõltumatu vertikaalse reguleerimisega istmete puhul pannakse istmepadi kõige kõrgemasse asendisse);

pikisuunaline asend on reguleeritud tootja osutatud kõige tagumisest tavalisest juhtimisasendist või kasutusasendist ühe sälgu või 10 mm võrra ettepoole (sõltumatu vertikaalse reguleerimisega istmete puhul pannakse istmepadi kõige madalamasse asendisse) ning vastavalt punkti 6.3.4 nõuetele, kui see on asjakohane.

6.3.4. Juhtudel, kui lukustussüsteemid on sellised, et muus istme asendis kui punktis 6.3.3 määratletud asendid oleks jõudude jaotumine lukustussüsteemidele ja kinnituspunktidele ebasoodsam kui punktis 6.3.3 määratletud kummagi konfiguratsiooni puhul, viiakse katsed läbi istme selles vähem soodsas asendis.

6.3.5. Punkti 6.3.1 katsetingimused loetakse täidetuks, kui tootja palvel asendatakse need töökorras oleva täieliku sõiduki kokkupõrkekatsega jäiga tõkke vastu käesoleva eeskirja 7. lisa punkti 2 sätete kohaselt. Sellisel juhul reguleeritakse iste punktides 6.1.1, 6.3.3 ja 6.3.4 sätestatud viisil asendisse, mille puhul on jõudude jaotumine kinnitussüsteemis kõige ebasoodsam.

6.4. Peatoe toimimiskatse

6.4.1. Kui peatugi on reguleeritav, pannakse see kõige ebasoodsamasse asendisse (tavaliselt kõige ülemine asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.4.2. Pinkistme puhul, kus kogu tugiraam (sealhulgas peatugede tugiraam) või selle osa on ühine mitmele istekohale, viiakse katse läbi üheaegselt kõigi istekohtade suhtes.

6.4.3. Katse

6.4.3.1. Kõik jooned, sealhulgas võrdlusjoone projektsioonid, kantakse kõnealuse istme või istekoha vertikaalsele kesktasapinnale (vt käesoleva eeskirja 5. lisa).

6.4.3.2. Nihutatud võrdlusjoon saadakse nii, et käesoleva eeskirja 3. lisas osutatud mannekeeni seljaosa simuleerivale osale rakendatakse algjõudu, mis annab R-punkti suhtes tahapoole suunatud 37,3 daNm suuruse jõumomendi. Kui pinkistmeid katsetatakse üheaegselt, rakendatakse tahapoole suunatud jõumomenti kõigi pingi istekohtade suhtes üheaegselt, olenemata sellest, kas istmed on peatoega või ilma.

6.4.3.3. 165 mm läbimõõduga ümmarguse peakujulise katseseadme abil rakendatakse nihutatud võrdlusjoonele täisnurga all 65 mm kaugusel peatoe ülemisest servast algjõudu, mis annab R-punkti suhtes 37,3 daNm suuruse jõumomendi; võrdlusjoon jääb vastavalt punkti 6.4.3.2 nõuetele kindlaksmääratud nihutatud asendisse. Kui pinkistmeid katsetatakse üheaegselt, rakendatakse jõudu kõigi pingi olemasolevate seljatugede suhtes ühel ajal.

6.4.3.3.1. Kui avad ei võimalda rakendada punktis 6.4.3.3 kirjeldatud jõudu 65 mm kaugusel peatoe ülemisest äärest, võib seda vahemaad vähendada nii, et jõu telg läbib avale lähima raamiosa keskjoone.

6.4.3.3.2. Punktides 5.9 ja 5.10 kirjeldatud juhtudel korratakse katset, rakendades igale avale 165 mm läbimõõduga kuuli abil jõudu, mis:

läbib ava kõige väiksema osa raskuskeskme võrdlusjoonega paralleelsel põikitasapinnal ja

annab R-punkti suhtes 37,3 daNm suuruse jõumomendi.

6.4.3.4. Määratakse kindlaks ümmarguse peakujulise katseseadme puutuja Y, mis on paralleelne nihutatud võrdlusjoonega.

6.4.3.5. Mõõdetakse ülaltoodud punktis 5.11 sätestatud vahemaa X puutuja Y ja nihutatud võrdlusjoone vahel.

6.4.3.6. Peatoe tõhususe kontrollimiseks suurendatakse punktides 6.4.3.3 ja 6.4.3.3.2 määratletud esialgset koormust kuni jõumomendini 89 daN, kui iste või seljatugi ei purune varem. Tootja taotlusel suurendatakse punktis 6.4.3.2 osutatud jõudu samaaegselt jõumomendini 53 daNm peatugedeta istmete korral, et võimaldada punktide 5.15. ja 6.2 samaaegset täitmist.

6.5. Peatoe kõrguse kindlaksmääramine

6.5.1. Kõik jooned, sealhulgas võrdlusjoone projektsioon, kantakse kõnealuse istme või istekoha vertikaalsele kesktasapinnale; kõnealuse tasapinna ristumiskoht istmega määrab kindlaks peatoe ja seljatoe piirjooned (vt käesoleva eeskirja 4. lisa joonist 1).

6.5.2. Käesoleva eeskirja 3. lisas kirjeldatud mannekeen pannakse normaalasendis istmele.

6.5.3. Kõnealusel istmel oleva käesoleva eeskirja 3. lisas näidatud mannekeeni võrdlusjoone projektsioon kantakse seejärel ülaltoodud punktis 6.4.3.1 määratletud tasapinnale.

Peatoe ülemise ääre puutuja S tõmmatakse võrdlusjoonega risti.

6.5.4. R-punkti ja puutuja S vaheline kaugus h on kõrgus, mida tuleb arvestada punkti 5.6 nõuete rakendamisel.

6.6. Peatoe laiuse kindlaksmääramine (vt käesoleva eeskirja 4. lisa joonist 2)

6.6.1. Võrdlusjoonega risti olev ja punktis 6.5.3 määratletud puutujast S 65 mm allpool asuv tasapind S1 määrab kindlaks piirjoonega C ümbritsetud peatoe osa.

6.6.2. Peatoe laius, mida tuleb võtta arvesse punkti 5.11 nõuete rakendamisel, on tasapinnal S1 mõõdetud vertikaalsete pikiteljeliste tasapindade P ja P’ vaheline vahemaa L.

6.6.3. Vajaduse korral mõõdetakse peatoe laiust ka tasapinnal, mis on võrdlusjoonega risti ja istme punktist R 635 mm kõrgusel; see vahemaa mõõdetakse piki võrdlusjoont.

6.7. Peatoe ava kauguse a määramine (vt käesoleva eeskirja 8. lisa)

6.7.1. 165 mm läbimõõduga kuuli abil määratakse iga ava puhul kindlaks vahemaa a peatoe esikülje suhtes.

6.7.2. Kuul viiakse avaga kokkupuutesse ava selles osas, kus kuul jõudu rakendamata maksimaalselt sisse vajub.

6.7.3. Kuuli ja ava kahe kokkupuutepunkti vaheline vahemaa moodustab kauguse a, mida võetakse arvesse hindamisel ülaltoodud punktide 5.9 ja 5.10 alusel.

6.8. Katsed energia hajumise kontrollimiseks seljatoel ja peatoel

6.8.1. Kontrollitakse istmete tagumiste osade neid pindu, mis asuvad allpool määratletud piirkondades ja mida 165 mm läbimõõduga kuul puudutab, kui iste on paigaldatud sõidukisse.

6.8.1.1. Piirkond 1

6.8.1.1.1. Peatugedeta eraldi istmete puhul hõlmab see piirkond seljatoe tagumist osa, mis asub istme keskjoonest mõlemal pool 100 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikiteljeliste tasapindade vahel ja jääb seljatoe ülemisest äärest 100 mm allpool oleva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale.

6.8.1.1.2. Peatugedeta pinkistmete puhul ulatub see piirkond tootja määratletud iga ettenähtud välimise istekoha pikiteljelisest kesktasapinnast mõlemal pool 100 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikiteljeliste tasapindade vahele ja seljatoe ülemisest äärest 100 mm allpool oleva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale.

6.8.1.1.3. Peatugedega istmete või pinkistmete puhul jääb see piirkond asjaomase istme või istekoha pikiteljelisest kesktasapinnast mõlemal pool 70 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikiteljeliste tasapindade vahele ja asub R-punktist 635 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetseva tasapinna kohal. Kui peatugi on reguleeritav, pannakse see katse ajaks kõige ebasoodsamasse asendisse (tavaliselt kõige ülemine asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.8.1.2. Piirkond 2

6.8.1.2.1. Peatugedeta istmete või pinkistmete ning mahavõetavate või eraldiseisvate peatugedega istmete või pinkistmete puhul ulatub piirkond 2 seljatoe ülemisest äärest 100 mm kaugusel asuva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale (välja arvatud piirkonna 1 osad).

6.8.1.2.2. Seljatoega kokkuehitatud peatugedega istmete või pinkistmete puhul ulatub piirkond 2 kõnealuse istme või istekoha R-punktist 440 mm kaugusel asuva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale (välja arvatud piirkonna 1 osad).

6.8.1.3. Piirkond 3

6.8.1.3.1. Piirkond 3 hõlmab punktis 5.2.4.1.3 määratletud horisontaaltasapindade kohal oleva istme või pinkistmete seljatoe osa (välja arvatud piirkondades 1 ja 2 asuvad osad).

6.9. Samaväärsed katsemeetodid

Kui kasutatakse muud katsemeetodit kui punktides 6.2, 6.3 ja 6.4 ning 6. lisas määratletud katsemeetodid, tuleb tõestada selle samaväärsust.

7. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Toodangu nõuetele vastavuse menetlused peavad olema kooskõlas kokkuleppe 1. liitega (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) ja vastama järgmistele nõuetele.

7.1. Iga käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukit tuleb toota nii, et see vastaks kinnitatud tüübile, täites punktis 5 sätestatud nõudeid. Siiski ei ole punktides 2.12.2 ja 2.12.3 määratletud peatugede puhul välistatud sõiduki vastavus kinnitatud tüübile isegi juhul, kui seda turustatakse peatugedeta istmetega.

7.2. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib alati kontrollida igas tootmisüksuses kasutatavaid vastavuse tagamise meetodeid. Samuti võib see asutus korraldada seeriatoodetud sõidukite pistelist kontrolli punktis 5 sätestatud nõuete osas.

8. KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

8.1. Käesoleva eeskirja kohaselt sõidukitüübile antud tüübikinnituse võib tühistada, kui ei järgita punktis 7.1 sätestatud nõudeid või kui sõidukid ei läbi punktis 7 kirjeldatud kontrolli.

8.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

9. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE SEOSES istmete, nende kinnituste ja/või peatugedega

9.1. Igast sõidukitüübi istmete, istmekinnituste ja/või peatugede muudatusest tuleb teatada sõidukile tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Asutus võib seejärel:

9.1.1. leida, et tehtud muudatustel ei ole tõenäoliselt märgatavat soovimatut mõju ja sõiduk vastab igal juhul jätkuvalt nõuetele; või

9.1.2. leida, et muudatused on punktides 6.2, 6.3 ja 6.4 kindlaks määratud tulemuste suhtes piisavalt ebaolulised, nii et neid saab kontrollida tüübikinnituskatsete tulemustel põhinevate arvutustega; või

9.1.3. nõuda täiendavat aruannet katsed korraldanud tehniliselt teenistuselt.

9.2. Tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest ning tüübikinnituse muudatustest teavitatakse käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi punktis 4.3 kehtestatud korras.

9.3. Tüübikinnitust laiendanud pädev asutus määrab sellisele laiendusele seerianumbri ja teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

10. TOOTMISE LÕPETAMINE

10.1. Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab täielikult vastavalt käesolevale eeskirjale kinnitatud seadme tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teate kättesaamisel teatab asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11. KASUTAMISJUHEND

11.1. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul esitavad tootjad peatugede kasutamis-, reguleerimis-, lukustamis- ja vajaduse korral eemaldamisjuhendi.

12. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete korraldamise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata vormikohased teated teistes riikides väljaantud tüübikinnituse, tüübikinnituse laiendamise, selle andmisest keeldumise või tühistamise kohta.

13. ÜLEMINEKUSÄTTED

13.1. Pärast 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 06-seeria muudatustega.

13.2. Alates 1. oktoobrist 1999 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi ainult juhul, kui 06-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud.

13.3. Alates 1. oktoobrist 2001 võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast tüübikinnitusi, mis pole antud vastavalt 06-seeria muudatustega muudetud käesolevale eeskirjale.

13.4. Pärast 07-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 07-seeria muudatustega.

13.5. Pärast 24 kuu möödumist 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi ainult juhul, kui sõidukitüüp vastab 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.6. Pärast 48 kuu möödumist 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast kaotavad olemasolevad käesoleva eeskirja kohased tüübikinnitused kehtivuse, kui sõidukitüübid ei vasta 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.7. Pärast 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 08-seeria muudatustega.

13.8. Pärast 24 kuu möödumist 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 08-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.9. Pärast 36 kuu möödumist 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast tüübikinnitusi, mis ei ole antud kooskõlas 08-seeria muudatustega muudetud käesolevale eeskirjale.

13.10. Olenemata punktidest 13.8 või 13.9 jäävad kehtima sõidukikategooriatele antud tüübikinnitused, mida 08-seeria muudatused ei mõjuta, ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustavad neid jätkuvalt.

13.11. Kui eeskirjaga ühinemise hetkel ei ole kokkuleppeosalise riiklikes eeskirjades nõuet, mis keelaks küljega sõidu suunas olevad istmed, võivad kokkuleppeosalised lubada selliste istmete paigaldamist riikliku tüübikinnituse alusel ning sellisel juhul ei saa sellise kategooria bussidele anda tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel.

13.12. Pärast 09-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 09-seeria muudatustega.

13.12.1. Alates 1. septembrist 2020 ei ole käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kohustatud tunnustama varasemate seeriate muudatuste kohaseid tüübikinnitusi, mis on antud 1. septembril 2020 või hiljem.

13.12.2. Kuni 1. septembrini 2022 peavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustama varasemate seeriate muudatuste kohaseid tüübikinnitusi, mis on antud enne 1. septembrit 2020.

13.12.3. Alates 1. septembrist 2022 ei ole käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kohustatud tunnustama käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohaseid tüübikinnitusi.

13.12.4. Olenemata punktist 13.12.3 jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohaselt antud tüübikinnituste tunnustamist sõidukite puhul, mida ei mõjuta 09-seeria muudatused.

13.12.5. Ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline ei tohi keelduda andmast käesoleva eeskirja varasemate seeriate muudatuste kohaseid tüübikinnitusi või nende laiendusi.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, para. 2 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas, dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, Annex 3 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) M2-kategooria sõidukid, mis saavad käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse eeskirja nr 80 alternatiivina (kooskõlas selle eeskirja punktiga 1.2), peavad samuti vastama käesoleva punkti nõuetele.