ET Euroopa Liidu Teataja L 231/41

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 34: ühtsed sätted, mis käsitlevad sõidukite tüübikinnitust seoses tuleohutusega [2016/1428]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

03-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumiskuupäev: 8. oktoober 2016

SISUKORD

EESKIRI

1. Kohaldamisala

2. Tüübikinnituse taotlemine

3. Tüübikinnitus

I osa. Tüübikinnituse andmine sõidukitele seoses kütusepaakidega

4. Mõisted

5. Vedelkütusepaakidele esitatavad nõuded

6. Vedelkütusepaakide katsetamine

II-1 osa. Tüübikinnituse andmine sõidukile seoses tuleohutusega kokkupõrke korral

II-2 osa. Tüübikinnituse andmine sõidukile seoses tuleohutusega tagant otsasõidu korral

7. Mõisted

8. Vedelkütusepaakide paigaldamise nõuded

9. Sõiduki katsetamine

III osa. Tüübikinnituse andmine vedelkütusepaakidele kui eraldi seadmestikele

10. Mõisted

11. Vedelkütusepaakidele esitatavad nõuded

IV osa. Tüübikinnituse andmine sõidukile seoses tüübikinnituse saanud kütusepaagi paigaldamisega

12. Mõisted

13. Vedelkütusepaakide paigaldamise nõuded

14. Sõiduki või kütusepaagi tüübi muutmine

15. Toodangu nõuetele vastavus

16. Karistus toodangu nõuetele mittevastavuse korral

17. Üleminekusätted

18. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressidAmetiasutused

LISAD

1. lisa. 1. liide. Teatis, milles käsitletakse sõidukitüübi tüübikinnituse andmist, laiendamist, andmata jätmist, tühistamist või tootmise lõpetamist seoses vedelkütusepaagiga ning tuleohutusega laup- ja külgkokkupõrke ja tagant otsasõidu korral ning seoses vedelkütusepaagi tüübiga eeskirja nr 34 kohaselt

2. liide. Teatis, milles käsitletakse kütusepaagi tüübikinnituse andmist, laiendamist, andmata jätmist, tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirjale nr 34 kohaselt

2. lisa. Tüübikinnitusmärkide kujundus

3. lisa. Laupkokkupõrke katse vastu takistust

4. lisa. Tagant otsasõidu katse

5. lisa. Plastist valmistatud kütusepaakide katsetamine

1. liide. Tulepüsivuskatse

2. liide. Tulekindlate telliste mõõtmed ja tehnilised andmed

1. KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmistel juhtudel.

1.1. I osa. Tüübikinnituse andmine M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukitele seoses vedelkütusepaagi või -paakidega.

1.2. II-1 osa. Tootja taotlusel tüübikinnituse andmine käesoleva eeskirja I või IV osa alusel tüübikinnituse saanud ja vedelkütusepaagi või -paakidega varustatud M-, N- ja O-kategooria sõidukitele seoses tuleohutusega laup- ja/või külgkokkupõrke korral ning tüübikinnituse andmine käesoleva eeskirja I või IV osa alusel tüübikinnituse saanud ja vedelkütusepaagi või -paakidega varustatud M1- ja N1-kategooria sõidukitele lubatud kogumassiga üle 2,8 tonni ja M2-, M3-, N2-, N3- ja O-kategooria sõidukitele seoses tuleohutusega tagant otsasõidu korral. II-2 osa. Tüübikinnituse andmine käesoleva eeskirja I või IV osa alusel tüübikinnituse saanud ja vedelkütusepaagi või -paakidega varustatud M1- ja N1-kategooria sõidukitele lubatud kogumassiga kuni 2,8 tonni seoses tuleohutusega tagant otsasõidu korral.

1.3. III osa. Tüübikinnituse andmine vedelkütusepaakidele kui eraldi seadmestikele.

1.4. IV osa. Tüübikinnituse andmine sõidukitele seoses tüübikinnituse saanud vedelkütusepaakide paigaldamisega.

2. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

2.1. Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja I ja/või II osale.

2.1.1. Käesoleva eeskirja I või II osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

2.1.2. Koos taotlusega tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

2.1.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktides 4.2 ja/või 7.2 nimetatud andmetest. Märkida tuleb mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;

2.1.2.2. kütusepaagi ehituse joonis(ed), millest nähtub ka kütusepaagi materjal;

2.1.2.3. kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil, ning

2.1.2.4. käesoleva eeskirja II osa kohase taotluse puhul elektripaigaldist kirjeldav skeem, millel on näha selle asukoht ning sõidukile kinnitamise viis.

2.1.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada:

2.1.3.1. sõiduk, mille tüüp vastab tüübikinnituse saamiseks esitatule, või sõiduki osad, mida tehniline teenistus peab tüübikinnituskatsete korraldamiseks vajalikuks;

2.1.3.2. kui sõidukile on paigaldatud plastist kütusepaak: veel seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega;

2.1.3.3. kui sõidukile on paigaldatud mõnest muust materjalist valmistatud kütusepaak: veel kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega.

2.2. Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja III osale

2.2.1. Käesoleva eeskirja III osale vastava vedelkütusepaagi tüübikinnituse taotluse peab esitama kütusepaagi tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

2.2.2. Sellele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ja esitatakse järgmised andmed:

2.2.2.1. kütusepaagi tüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 10.2 nimetatud andmetest; tuleb täpsustada, kas taotlus on esitatud kütusepaagi tüübi kohta koos lisaseadmetega või ilma ja kas kütusepaak on ette nähtud universaalseks kasutamiseks või teatavale sõidukile. Kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile, tuleb selgelt ära märkida, milliseid lisaseadmeid tuleb katses kasutada;

2.2.2.2. kütusepaagi ehituse joonis(ed), millest nähtub ka kütusepaagi materjal, ning teatavale sõidukile ette nähtud kütusepaagi korral katses kasutatavate sõidukiosade omadused.

2.2.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:

2.2.3.1. plastist valmistatud kütusepaagi korral: seitse kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete seitse komplekti;

2.2.3.2. muust materjalist valmistatud kütusepaagi korral: kaks kütusepaaki koos lisaseadmetega; kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaagile: tavaliselt sõidukile paigaldatava kütusepaagi tüübi lisaseadmete kaks komplekti;

2.2.3.3. teatavale sõidukile ette nähtud plastist kütusepaagi korral: 5. lisa punktis 5.3.2 osutatud sõidukiosad.

2.3. Taotlus tüübikinnituse saamiseks vastavalt käesoleva eeskirja IV osale

2.3.1. Käesoleva eeskirja IV osale vastava sõiduki tüübikinnituse taotluse peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

2.3.2. Taotlusele lisatakse allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

2.3.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus lähtuvalt punktis 12.2 nimetatud andmetest. Märkida tuleb mootori- ja sõidukitüübi kindlaksmääramist võimaldavad numbrid ja/või tähised;

2.3.2.2. kogu kütusesüsteemi kirjeldav joonis, millel on näha selle iga osa asukoht sõidukil;

2.3.2.3. nimekiri kõikidest vedelkütusepaagi tüüpidest, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja III lisa kohaselt ja on ette nähtud sõidukitüübile paigaldamiseks.

2.3.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse:

2.3.3.1. kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk;

2.3.3.2. vajaduse korral kaks täiendavat kütusepaaki koos lisaseadmetega iga ilma lisaseadmeteta kinnitatava kütusepaagi tüübi kohta.

3. TÜÜBIKINNITUS

3.1. Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja I ja/või II osale.

3.1.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab I ja/või II osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

3.1.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 4.2 ja/või 7.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele.

3.1.3. Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või andmata jätmise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.1.2.2, 2.1.2.3 ja 2.1.2.4 nimetatud andmed (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A 4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning asjakohases mõõtkavas.

3.1.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

3.1.4.1. ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2);

3.1.4.2. käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RI“, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja I osa kohaselt, või „RII-1“, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse eeskirja I või IV osa ja II-1 osa kohaselt, või „RII-2“, kui sõiduk on saanud tüübikinnituse eeskirja I või IV osa ja II-2 osa kohaselt, sidekriips ja punktis 3.1.4.1 ettenähtud ringjoonest paremale jääv tüübikinnitusnumber.

3.1.5. Kui sõiduk vastab tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, siis vastavalt vähemalt ühele muule nimetatud kokkuleppele lisatud eeskirjale ei pea vastavalt käesolevale eeskirjale tüübikinnituse andnud riigis punktis 3.1.4.1 ette nähtud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 3.1.4.1 kirjeldatud sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud tüübikinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud.

3.1.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

3.1.7. Tüübikinnitusmärk paigutatakse tootja kinnitatud sõiduki andmeplaadile või selle lähedusse.

3.1.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

3.2. Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja III osale

3.2.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud kütusepaak vastab punkti III osa nõuetele, antakse sellele kütusepaagi tüübile tüübikinnitus.

3.2.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat.

3.2.3. Teatis kütusepaagi tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või andmata jätmise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.2.2.1 ja 2.2.2.2 nimetatud andmed (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning asjakohases mõõtkavas.

3.2.4. Igale kütusepaagile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud kütusepaagi tüübile, tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

3.2.4.1. ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

3.2.4.2. käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RIII“; täht „U“, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse universaalseks kasutamiseks, ja täht „S“, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse teataval sõidukil kasutamiseks; märge „+A“, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse koos lisaseadmetega, ja märge „#A“, kui kütusepaak on saanud tüübikinnituse ilma lisaseadmeteta; sidekriips ja punktis 3.2.4.1 ettenähtud ringjoonest paremale jääv tüübikinnitusnumber.

3.2.5. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu, kui kütusepaak on sõidukile paigaldatud.

3.2.6. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

3.3. Tüübikinnituse andmine vastavalt käesoleva eeskirja IV osale

3.3.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab IV osas sätestatud nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

3.3.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mille kaks esimest numbrit näitavad tüübikinnituse andmise kuupäevaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline võib aga sama tüübikinnitusnumbri anda punktide 12.2 kohaselt ka teistele sõidukitüüpidele, kui tüübid on ühe ja sama põhimudeli variandid ning eeldusel, et iga tüüpi on eraldi katsetatud ning leitud, et need vastavad käesoleva eeskirja tingimustele.

3.3.3. Teatis sõidukile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või andmata jätmise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisa 1. liites esitatud näidisele ning joonistele, millel on kujutatud punktides 2.3.2.1, 2.3.2.2 ja 2.3.2.3 nimetatud andmed (mille on esitanud tüübikinnituse taotleja) ja mille suurim formaat on A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna sellises formaadis ning asjakohases mõõtkavas.

3.3.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

3.3.4.1. ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

3.3.4.2. käesoleva eeskirja number, millele järgneb „RIV“, sidekriips ja punktis 3.3.4.1. ettenähtud ringjoonest paremale jääv tüübikinnitusnumber.

3.3.5. Kui sõiduk vastab tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, siis vastavalt vähemalt ühele muule nimetatud kokkuleppele lisatud eeskirjale ei pea vastavalt käesolevale eeskirjale tüübikinnituse andnud riigis punktis 3.3.4.1 ette nähtud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 3.3.4.1 sätestatud sümbolist paremale üksteise alla tulpa lisanumbrid, tüübikinnituse numbrid ning kõigi nende eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud tüübikinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud.

3.3.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

3.3.7. Tüübikinnitusmärk paigutatakse tootja kinnitatud sõiduki andmeplaadile või selle lähedusse.

3.3.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

I OSA. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKITELE SEOSES KÜTUSEPAAKIDEGA

4. MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid.

4.1. „Sõiduki tüübikinnitus“– sõidukitüübi tüübikinnitus seoses vedelkütusepaakidega.

4.2. „Sõidukitüüp“– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

4.2.1. tootja tüübimärgistus;

4.2.2. M1-kategooria (4) sõidukite puhul kütusepaagi või -paakide asukoht sõidukis niivõrd, kuivõrd see takistab punkti 5.10 nõuete täitmist.

4.3. „Sõitjateruum“– sõitjatele ette nähtud ruum, mida piiravad katus, põrand, külgseinad, uksed, välisaknaklaasid, esivahesein ning tagavaheseina või tagaistme seljatoe tasapind.

4.4. „Kütusepaak“– peamiselt sõiduki liikuma panemiseks kasutatava ja punktis 4.6 määratletud vedelkütuse hoidmiseks ettenähtud kütusepaak/kütusepaagid ilma lisaseadmeteta (täitetoru, kui tegemist on eraldi osaga, täiteava, kork, mõõtur, ühendused mootoriga või siseülerõhu kompenseerimisseadmed jne).

4.5. „Kütusepaagi maht“– kütusepaagi maht, mille on kindlaks määranud tootja. ning

4.6. „Vedelkütus“– kütus, mis on tavalise temperatuuri ja rõhu juures vedel.

5. VEDELKÜTUSEPAAKIDELE ESITATAVAD NÕUDED

5.1. Paagid peavad olema korrosioonikindlad.

5.2. Kui kütusepaagid on varustatud kõigi tavaliselt nende külge kinnitatavate lisaseadmetega, peavad need edukalt läbima punkti 6.1 kohaselt tehtud lekkekatsed, mille puhul suhteline siserõhk võrdub kahekordse tööülerõhuga, kuid mingil juhul ei ole ülerõhk väiksem kui 30 kPa (0,3 baari).

Sõidukite plastist kütusepaagid vastavad sellele nõudele, kui need on edukalt läbinud 5. lisa punktis 2 kirjeldatud katse.

5.3. Igasugune ülerõhk ja mis tahes rõhk, mis ületab töörõhku, tuleb asjakohaste seadmetega (õhuavad, kaitseklapid jne) automaatselt kompenseerida.

5.4. Õhuavad peavad olema konstrueeritud nii, et välistada tuleohtu. Eelkõige ei tohi kütus, mis võib kütusepaagi (kütusepaakide) täitmise ajal välja voolata, sattuda heitgaasisüsteemi. See peab olema juhitud maapinda.

5.5. Kütusepaak (kütusepaagid) ei tohi asuda sõitjateruumis ega sellega lahutamatult seotud ruumis ega moodustada selle pinda (põrand, sein, vahesein).

5.6. Sõitjateruumi eraldamiseks kütusepaagist (kütusepaakidest) tuleb paigaldada vahesein. Vaheseinas võib olla avasid (nt juhtmete tarvis), kui nende paigutus on selline, et kütus ei saa tavalistes kasutamistingimustes voolata vabalt kütusepaagist (kütusepaakidest) sõitjateruumi või ruumi, mis on sellega lahutamatult seotud.

5.7. Iga kütusepaak peab olema kindlalt kinnitatud ja asuma nii, et normaalsetes kasutamistingimustes oleks tagatud mis tahes lekkiva kütuse voolamine kütusepaagist või selle lisaseadmetest maapinnale ja mitte sõitjateruumi.

5.8. Kütusepaagi täiteava ei tohi asuda sõitjate-, pagasi- ega mootoriruumis.

5.9. Sõiduki töötamisel ettenähtud tingimustes ei tohi kütus lekkida läbi kütusepaagi korgi ega läbi ülerõhu kompenseerimise seadmete. Sõiduki ümbermineku korral on lubatud kütuse tilkumine kuni 30 grammi minutis; selle nõude täitmist kontrollitakse punktis 6.2 ettenähtud katse käigus.

5.9.1. Kütusepaagi täiteava kork peab olema kinnitatud täitetoru külge.

5.9.1.1. Punkti 5.9.1 nõuded loetakse täidetuks, kui on võetud meetmed, et vältida täiteava korgi puudumisel ülemääraste kütuseaurude eraldumist ning kütuse väljavoolamist.

Selleks võib kasutada ühte järgmistest võimalustest:

5.9.1.1.1. automaatselt avanevat ja sulguvat kütusetäiteava korki, mis ei ole eemaldatav;

5.9.1.1.2. ehitust, mis ei lase kütusel täiteava korgi puudumise korral välja voolata ja kütuseaurudel eralduda;

5.9.1.1.3. mõnd muud samasuguse mõjuga meedet. Näiteks täiteava korgi sidumist või kinnitamist ketiga või muul viisil, või sõiduki süütevõtme kasutamist täiteava lukustamiseks. Sellisel juhul peab võtit saama täiteava korgist välja tõmmata ainult juhul, kui täiteava on lukustatud. Seotud või ketiga kinnitatud täiteava korgi kasutamine on piisav meede vaid M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul.

5.9.2. Korgi ja täitetoru vahel asuv tihend peab jääma kindlalt paigale. Suletud asendis peab kork asetuma kindlalt tihendi ja täitetoru vastu.

5.10. Kütusepaagid tuleb paigaldada nii, et need oleksid sõiduki esi- või tagaosa tabava löögi tagajärgede eest kaitstud; paakide lähedal ei või olla väljaulatuvaid osi, teravaid servi jne.

5.11. Kütusepaak ja selle osad konstrueeritakse ja paigaldatakse sõidukile nii, et välditakse staatilisest elektrist tingitud süttimisohtu.

Vajaduse korral nähakse ette meetmed elektrilaengu kõrvalejuhtimiseks. Elektrilaengu kõrvalejuhtimise süsteem ei ole aga nõutav kütusepaakide puhul, mis on ette nähtud kütusele leekpunktiga vähemalt 55 °C, vastavalt 1. lisa 2. liites esitatud teatise vormi punktile 5.1. Leekpunkt määratakse standardi ISO 2719:2002 kohaselt.

Tootja peab tehnilisele teenistusele tõestama, et on võetud meetmed nende nõuete täitmiseks.

5.12. Kütusepaak (kütusepaagid) peab (peavad) olema valmistatud tulekindlast metallist. See võib (need võivad) olla valmistatud ka plastist eeldusel, et 5. lisas sätestatud nõuded on täidetud.

6. VEDELKÜTUSEPAAKIDE KATSETAMINE

6.1. Hüdrauliline survekatse

Paagi siserõhu hüdraulilise katse puhul kasutatakse isoleeritud kütusepaaki koos kõigi lisaseadmetega. Kütusepaak peab olema täielikult täidetud süttimatu vedelikuga (nt vesi). Pärast kõigi välisühenduste katkestamist tuleb läbi toruühenduse, mille kaudu kütus mootorisse jõuab, tõsta rõhku järk-järgult suhtelise siserõhuni, mis võrdub kahekordse töörõhuga, kuid ülerõhk ei ole mingil juhul väiksem kui 30 kPa (0,3 baari), ning hoida seda ühe minuti jooksul. Selle aja jooksul ei tohi kütusepaagi kest praguneda ega hakata lekkima; ent need võivad pöördumatult deformeeruda.

6.2. Ümberminekukatse

6.2.1. Kütusepaak koos kõigi lisaseadmetega asetatakse katseseadmele samamoodi, kui see paigaldataks sõidukile, mille jaoks see on ette nähtud; sama kehtib ka siseülerõhu kompenseerimisseadmete kohta.

6.2.2. Katseseade pöörleb ümber telje, mis on paralleelne sõiduki pikiteljega.

6.2.3. Katsetamiseks kasutatakse kütusepaaki, mis on kord 90 % ja kord 30 % ulatuses täidetud mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus sarnaneb tavaliselt kasutatavale kütusele (võib kasutada vett).

6.2.4. Kütusepaak pööratakse paigaldamisasendis 90° paremale. Sellesse asendisse peab kütusepaak jääma vähemalt viieks minutiks. Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90°. Paak on selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Paak pööratakse tagasi tavaasendisse. Katsevedelik, mis ei ole õhutussüsteemist kütusepaaki tagasi voolanud, kuivatatakse ära ja vajaduse korral asendatakse. Kütusepaaki pööratakse 90° vastassuunas ning jäetakse sellesse asendisse vähemalt viieks minutiks.

Seejärel pööratakse kütusepaaki samas suunas veel 90° ning hoitakse selles täielikult ümberpööratud asendis veel vähemalt viis minutit. Seejärel pööratakse kütusepaak tagasi tavaasendisse.

Iga 90° pööramisliigutus peab toimuma 1–3 minuti jooksul.

II-1 OSA. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKILE SEOSES TULEOHUTUSEGA KOKKUPÕRKE KORRAL

7. MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid.

7.1. „Sõiduki tüübikinnitus“ – sõiduki tüübikinnitus seoses tuleohutusega.

7.2. „Sõidukitüüp“ – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest: 7.2.1. paagi (paakide) ehitus, kuju, mõõtmed ja materjalid (metall/plast); 7.2.2. M1-kategooria (5) sõidukite puhul kütusepaagi või -paakide asukoht sõidukis niivõrd, kuivõrd see takistab punkti 5.10 nõuete täitmist; 7.2.3. kogu kütusesüsteemi (pumbad, filtrid jne) omadused ja paiknemine ning 7.2.4. elektripaigaldise omadused ja paiknemine niivõrd, kuivõrd see mõjutab käesolevas eeskirjas ettenähtud kokkupõrkekatse tulemusi.

7.3. „Püsttasapind“ – sõiduki pikiteljelise kesktasapinnaga risti asetsev vertikaalne tasapind.

7.4. „Tühimass“ töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kusjuures kütusepaak on täidetud kütusega, sõiduk on varustatud jahutusvedeliku ja määrdeainetega ning tööriistakomplekti ja varurattaga (kui need kuuluvad sõiduki tootja poolt kindlaks määratud tavapärasesse varustusse).

8. VEDELKÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISE NÕUDED

8.1. Kütusetoitesüsteem

8.1.1. Sõidukitele antakse tüübikinnitus käesoleva eeskirja I või IV osa kohaselt.

8.1.2. Kütusetoitesüsteemi osi peavad maapinnal leiduvate võimalike takistustega kokkupuutumise eest kaitsma raami või kere osad. Seda ei nõuta, kui sõiduki all paiknevad osad asuvad maapinnast kõrgemal kui nende ees asuvad raami või kere osad.

8.1.3. Torud ja kõik teised kütusetoitesüsteemi osad peavad paiknema sõidukil kohtades, kus nad on kõige enam kaitstud. Sõiduki keeramine ja kallutamine ning selle struktuuri või ajami vibratsioon ei tohi tekitada kütusetoitesüsteemi osade hõõrdumist, avaldada neile survet ega põhjustada muud ebatavalist pinget.

8.1.4. Elastsete ja painduvate torude ühendused kütusetoitesüsteemi jäikade osadega peavad olema kavandatud ja valmistatud nii, et need sõiduki eri kasutustingimustes sõiduki keeramisele, kallutamisele või sõiduki kere või ajami vibratsioonile vaatamata lekkima ei hakkaks.

8.1.5. Kui täiteava asub sõiduki küljel, ei tohi täiteava kork suletud asendis eenduda sellega külgnevast kere pinnast.

8.2. Elektripaigaldis

8.2.1. Kõik elektrijuhtmed, mis ei asu õõnsates osades, peavad olema kinnitatud sõiduki kerele, seintele või vaheseintele, mille lähedalt need jooksevad. Kohad, kus need läbivad seinu või vaheseinu, peavad olema piisavalt kaitstud, et vältida isolatsiooni vigastamist.

8.2.2. Elektripaigaldis peab olema kavandatud, valmistatud ja paigaldatud nii, et selle osad oleksid piisavalt korrosiooni eest kaitstud.

9. SÕIDUKI KATSETAMINE

Käesoleva eeskirja 3. lisa kohaselt tehtud laupkokkupõrkekatse käigus takistuse vastu, 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 95 4. lisa kohaselt tehtud külgkokkupõrkekatses ning selle 4. lisa kohaselt tehtud tagant otsasõidu katse käigus

9.1. tohib kokkupõrke tagajärjel lekkida kütusetoitesüsteemist vaid veidi kütust;

9.2. ei tohi kokkupõrkest põhjustatud kütusetoitesüsteemi pideva lekkimise korral kütust välja voolata enam kui 30 grammi minutis; kui kütusetoitesüsteemist väljavoolav vedelik seguneb teiste süsteemide vedelikega ning kui eri vedelikke ei saa kergesti eristada ja tuvastada, hinnatakse pideva lekke suurust kõigi kogutud vedelike põhjal;

9.3. ei tohi kütus süttida.

9.4. Punktis 9 kirjeldatud kokkupõrkekatsete käigus ja pärast neid peab aku jääma kinnitusseadisega kinnitatuks.

9.5. Tootja nõudmisel võib käesoleva eeskirja 3. lisas ettenähtud laupkokkupõrkekatse asendada 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 94 3. lisas kirjeldatud katsega.

II-2 OSA. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKILE SEOSES TULEOHUTUSEGA TAGANT OTSASÕIDU KORRAL

9.6. Mõisted ja katsenõuded

9.6.1. Kohaldatakse II-1 osa punkte 7–8.2.2.

9.6.2. Sõiduki katse tehakse vastavalt käesoleva eeskirja 4. lisas kirjeldatud menetlustele.

9.6.3. Pärast kokkupõrkekatset peavad olema täidetud II-1 osa punktide 9.1–9.4 tehnilised nõuded.

III OSA. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE VEDELKÜTUSEPAAKIDELE KUI ERALDI SEADMESTIKELE

10. MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid.

10.1. „Kütusepaak“– kütusepaak (paagid), mis on ette nähtud punktis 10.3 määratletud vedelkütuse jaoks, mida kasutatakse eelkõige sõiduki liikuma panemiseks; kütusepaagile võib tüübikinnituse anda koos selle lisaseadmetega või ilma (täitetoru (kui tegemist on eraldi osaga), täiteava, kork, mõõtur, ühendused mootoriga või sisemise ülerõhu kompenseerimiseks jne).

10.2. „Kütusepaagi maht“– kütusepaagi maht, mille on kindlaks määranud kütusepaagi tootja.

10.3. „Vedelkütus“– kütus, mis on tavalise temperatuuri ja rõhu juures vedel.

10.4. „Kütusepaagi tüübikinnitus“– kütusepaagi tüübile antud tüübikinnitus.

10.5. „Kütusepaagi tüüp“– kütusepaagid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste näitajate poolest nagu:

10.5.1. kütusepaagi (paakide) ehitus, kuju, mõõtmed ja materjal (metall/plast);

10.5.2. kütusepaagi ettenähtud kasutusviis: universaalne või sõidukispetsiifiline;

10.5.3. lisaseadmete olemasolu või puudumine.

11. VEDELKÜTUSEPAAKIDELE ESITATAVAD NÕUDED

11.1. Punktides 5.1., 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 ja 6.2 esitatud nõuded peavad olema täidetud, kui kütusepaagid varustatakse nende külge tavaliselt kinnitatavate lisaseadmetega.

11.2. Kui tüübikinnitust taotletakse lisaseadmeteta kütusepaakidele, peab tootja esitatud andmetest selgelt nähtuma, milliseid lisaseadmeid katses kasutatakse.

IV OSA. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE SÕIDUKILE SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD KÜTUSEPAAGI VÕI -PAAKIDE PAIGALDAMISEGA

12. MÕISTED

Selles eeskirja osas kasutatakse järgmisi mõisteid.

12.1. „Sõiduki tüübikinnitus“– sõiduki tüübikinnitus seoses sõidukile käesoleva eeskirja III osa kohaselt tüübikinnituse saanud vedelkütusepaagi(paakide) paigaldamisega.

12.2. „Sõidukitüüp“– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

12.2.1. tootja tüübimärgistus;

12.2.2. M1-kategooria (6) sõidukite puhul kütusepaagi või -paakide asukoht sõidukis niivõrd, kuivõrd see takistab punkti 5.10 nõuete täitmist.

13. VEDELKÜTUSEPAAKIDE PAIGALDAMISE NÕUDED

13.1. Punktides 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10 ja 5.11 esitatud nõuded peavad olema täidetud.

13.2. Kui kütusepaagid saavad tüübikinnituse ilma lisaseadmeteta, kaasatakse kütusepaakide katsetamisel kasutatud ning tootja dokumentides vastavalt punktile 11.2 nimetatud lisaseadmed tootja taotlusel käesoleva eeskirja IV osa kohasesse tüübikinnitusse. Tüübikinnitusega hõlmatakse täiendavad lisaseadmed, kui tehniline teenistus kinnitab, et sõiduk vastab käesoleva eeskirja III ja IV osa nõuetele.

14. SÕIDUKI VÕI KÜTUSEPAAGI TÜÜBI MUUTMINE

14.1. Igast sõiduki või kütusepaagi tüübis tehtavast muudatusest tuleb teatada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Sellisel juhul võib asutus:

14.1.1. võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele või

14.1.2. nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

14.2. Ilma et see piiraks punkti 14.1 sätete kohaldamist, ei loeta käesoleva eeskirja II osa kohaselt katsetatud sõidukitüübi muudatuseks sõidukivarianti, mille tühimass ei erine tüübikinnituse saanud sõiduki omast enam kui ± 20 %.

14.3. Teatis muudatusi käsitleva tüübikinnituse andmise või andmata jätmise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktides 3.1.3, 3.2.3 või 3.3.3 ettenähtud korras.

15. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja see peab vastama järgmistele nõuetele:

15.1. Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnitusmärgiga sõidukid või kütusepaagid peavad vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile ja vastavate osade nõuetele.

15.2. Punktis 15.1 ettenähtud tüübikinnituse nõuetele vastavuse kontrollimiseks katsetatakse pisteliselt küllaldasel arvul käesoleva eeskirjaga nõutava tüübikinnitusmärgiga seeriatootmises toodetud sõidukeid või kütusepaake.

15.3. Tavaliselt kontrollitakse sõiduki või kütusepaagi vastavust tüübikinnituse saanud tüübile tüübikinnitusvormi ja selle lisades esitatud kirjelduste põhjal. Vajaduse korral võib sõidukit või kütusepaaki siiski kontrollida ka punktis 6 esitatud katsete teel.

16. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

16.1. Sõiduki või kütusepaagi tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 15.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui sõiduk ei ole edukalt läbinud punktis 9 ettenähtud katseid.

16.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile tüübikinnitusteatise koopia, mis vastab käesoleva eeskirja 1. või 2. lisas esitatud näidisele.

17. ÜLEMINEKUSÄTTED

17.1. Alates 02-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda UNECE tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 02-seeria muudatustega.

17.2. 12 kuud pärast 02-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised UNECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 02-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

17.3. 12 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumist ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda riikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mis vastab varasema seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

17.4. 24 kuud pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda 02-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele mittevastava sõiduki esmasest registreerimisest (esmakordsest kasutuselevõtust).

17.5. 02-seeria muudatuste 3. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast alates ei saa käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda UNECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 02-seeria muudatuste 3. täiendusega.

17.6. Ka pärast käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste 3. täienduse jõustumist jäävad sõidukitele 02-seeria muudatuste varasemate täienduste alusel antud tüübikinnitused kehtivaks ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad selliste tüübikinnituste laiendamist ja nende aktsepteerimist.

17.7. Alates 03-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast ega aktsepteerimast tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.

17.8. Alates 1. septembrist 2018 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi ainult siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

17.9. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda laienduste andmisest olemasolevatele tüübikinnitustele, mis on välja antud käesoleva eeskirja varasema seeria muudatuste kohaselt.

17.10. Ka pärast käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised eeskirja varasema muudatusteseeria kohaselt antud tüübikinnituste aktsepteerimist, võtmata arvesse 03-seeria täienduse sätteid.

17.11. Olenemata eespool esitatud üleminekusätetest, ei ole kokkuleppeosalised, kes hakkavad kohaldama käesolevat eeskirja pärast viimase seeria muudatuste jõustumiskuupäeva, kohustatud aktsepteerima käesoleva eeskirja mis tahes varasema seeria muudatuste kohaseid tüübikinnitusi.

18. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste andmata jätmise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3; www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3; www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(4) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(5) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 –www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(6) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

1. LISA 1. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse sõidukitüübi (2): tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist seoses (2): vedelkütusepaagiga tuleohutusega laup- ja külgkokkupõrke ja tagant otsasõidu (2) korral eeskirja nr 34 kohaselt. Tüübikinnituse nr Laienduse nr: 1. Mootorsõiduki kaubanimi või kaubamärk: 2. Sõidukitüüp: 3. Tootja nimi ja aadress: 4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress: 5. Mootori liik: ottomootor/diiselmootor (2) 6. Mootori asukoht: ees/taga/keskel (2) 7. Kütusepaagi ja kütuse lühikirjeldus või tüübikinnituse saanud kütusepaagi tüübikinnitusnumber/-numbrid (2) 7.1. Kütusepaagi omadused ja asukoht: 7.2. Plastist valmistatud kütusepaakide korral nimetada materjal ja kaubanimi või -märk: 7.3. Kütusetoitesüsteemi omadused (asukoht, ühendused jms): 8. Elektripaigaldise kirjeldus (asukoht, kinnitus, kaitse jne): 9. Kokkupõrkekatsete kirjeldus: Laupkokkupõrge (tüüp / tüübikinnituse või aruande nr): Külgkokkupõrge (tüüp / tüübikinnituse või aruande nr): Tagant otsasõit (tüüp / tüübikinnituse või aruande nr): 10. Sõiduk esitatud tüübikinnituse saamiseks [kuupäev]: 11. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 12. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande kuupäev: 13. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande number: Tekst pildi 14. Tüübikinnitus antud / laiendatud / andmata jäetud / tühistatud (2) 15. Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil: 16. Koht: 17. Kuupäev: 18. Allkiri: 19. Käesolevale teatisele on lisatud järgmised eespool esitatud tüübikinnitusnumbriga dokumendid: kütusepaagi, kütusetoitesüsteemi, elektripaigaldise ja muude käesoleva eeskirja seisukohalt oluliste osade joonised ja skeemid. (1) Tüübikinnituse andnud, tüübikinnitust laiendanud, tüübikinnituse andmata jätnud või tüübikinnituse tühistanud riigi tunnusnumber (vt eeskirja sätteid tüübikinnituse andmise kohta). (2) Mittevajalik läbi kriipsutada. 2. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse kütusepaagi (2): tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirja nr 34 kohaselt. Tüübikinnituse nr: ...................... Laienduse nr: ............................... 1. Kütusepaagi kaubanimi või kaubamärk: 2. Kütusepaagile tootja poolt antud nimetus: 3. Tootja nimi ja aadress: 4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress: 5. Kütusepaagi ja kütusetoitesüsteemi kütuse lühikirjeldus: 5.1. Kütusepaagi ja kütuse omadused: 5.2. Plastist valmistatud kütusepaakide korral nimetada materjal ja kaubanimi või -märk: 6. Tüübikinnituse saamiseks esitamise kuupäev: 7. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 8. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande kuupäev: 9. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande number: 10. Laienduse põhjus(ed) (vajaduse korral): 11. Tüübikinnitus antud / laiendatud / andmata jäetud / tühistatud (2) 12. Tüübikinnitusmärgi asukoht kütusepaagil: 13. Koht: 14. Kuupäev: 15. Allkiri: 16. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. (1) Tüübikinnituse andnud, tüübikinnitust laiendanud, tüübikinnituse andmata jätnud või tüübikinnituse tühistanud riigi tunnusnumber (vt eeskirja sätteid tüübikinnituse andmise kohta). (2) Mittevajalik läbi kriipsutada.

2. LISA TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS NÄIDIS A (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.4) Sõidukile kinnitatud ülalkujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 I osa kohaselt ning kannab tüübikinnitusnumbrit 031234. Selle kaks esimest numbrit (03) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud 03-seeria muudatustega. NÄIDIS B (vt käesoleva eeskirja punkt 3.1.5) Sõidukile kinnitatud ülalkujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 I või IV osa ja II-1 osa ning eeskirja nr 33 kohaselt (*). Need tüübikinnitusnumbrid näitavad vastavalt, et nende andmise ajal hõlmas eeskiri nr 34 03-seeria muudatusi ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul. Sõidukile kinnitatud ülalkujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 I või IV osa ja II-2 osa ning eeskirja nr 33 kohaselt (*). Need tüübikinnitusnumbrid näitavad vastavalt, et nende andmise ajal hõlmas eeskiri nr 34 03-seeria muudatusi ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul. NÄIDIS C (vt käesoleva eeskirja punkt 3.2.4) Kütusepaagile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüüp on saanud Madalmaades (E4) vastavalt eeskirja nr 34 III osale tüübikinnituse universaalse kasutamise kohta koos lisaseadmetega ja kannab tüübikinnitusnumbrit 031234. Selle kaks esimest numbrit (03) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud 03-seeria muudatustega. NÄIDIS D (vt käesoleva eeskirja punkt 3.3.4) Sõidukile kinnitatud ülalkujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 IV osa kohaselt ning kannab tüübikinnitusnumbrit 031234. Selle kaks esimest numbrit (03) näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 34, mida on muudetud 03-seeria muudatustega. NÄIDIS E (vt käesoleva eeskirja punkt 3.3.5) Sõidukile kinnitatud ülalkujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüübikinnitus on antud Madalmaades (E4) eeskirja nr 34 IV osa ja eeskirja nr 33 kohaselt (**). Need tüübikinnitusnumbrid näitavad vastavalt, et nende andmise ajal hõlmas eeskiri nr 34 03-seeria muudatusi ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul. (*) Teine number on esitatud vaid näitena. (**) Teine number on esitatud vaid näitena.

3. LISA LAUPKOKKUPÕRKE KATSE VASTU TAKISTUST 1. EESMÄRK JA KOHALDAMISALA Selle katse eesmärk on simuleerida sõiduki laupkokkupõrget fikseeritud takistuse või vastassuunast tuleva teise sõidukiga. 2. PAIGALDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID 2.1. Katsetusala Katsetusala peab olema piisavalt suur, et sellele mahuks kiirendusrada, takistus ja katseks vajalikud tehnilised paigaldised. Raja vähemalt viie meetri pikkune osa enne tõket peab olema horisontaalne, tasane ja sile. 2.2. Takistus Takistuseks on vähemalt 3 m laiune ja vähemalt 1,5 m kõrgune raudbetoonplokk. Takistus peab olema sellise paksusega, et selle mass oleks vähemalt 70 tonni. Esikülg peab olema vertikaalne, kiirendusraja teljega risti ning kaetud heas seisukorras 2 cm paksuste vineertahvlitega. Takistus peab olema kas kinnitatud aluspinna külge või paigutatud aluspinnale, vajaduse korral koos lisakinnitusseadmetega nihke piiramiseks. Kasutada võib ka teistsuguste omadustega takistust, millega saadakse vähemalt samaväärseid tulemusi. 2.3. Sõiduki liikumine Kokkupõrke ajal ei tohi sõidukit enam mõjutada ükski juhtimis- ega liikumapanev lisaseade. Sõiduk peab jõudma takistuseni kokkupõrkeseinaga risti; sõiduki esiosa vertikaalse keskjoone ja kokkupõrkeseina vertikaalse keskjoone vaheline maksimaalne lubatud põikihälve on 30 cm. 2.4. Sõiduki seisukord 2.4.1. Katsetatav sõiduk peab olema varustatud kõigi tavapäraste osade ja seadmetega, mis moodustavad selle tühimassi, või olema sellises seisukorras, mis rahuldab seda nõuet niivõrd, kuivõrd see on seotud tuleohutust mõjutavate osade ja seadmetega. 2.4.2. Kui sõiduk liigub väliste vahendite abil, peab kütusetoitesüsteem olema vähemalt 90 % ulatuses täidetud kas kütuse või mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus on ligilähedane tavapärasele kütusele. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad. 2.4.3. Kui sõiduk sõidab oma mootori jõul, peab kütusepaak olema vähemalt 90 % ulatuses täis. Kõik muud vedelikumahutid võivad olla täis. 2.4.4. Tootja taotlusel võib katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki ehitust) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks. 2.5. Kokkupõrkekiirus Kokkupõrkekiirus peab jääma vahemikku 48,3–53,1 km/h. Kui katsetamisel oli kokkupõrkekiirus siiski suurem ning sõiduk vastas ettenähtud nõuetele, loetakse katse rahuldavalt sooritatuks. 2.6. Mõõteriistad Punktis 2.5 kirjeldatud kiiruse mõõtmiseks kasutatav seade peab mõõtma 1 % täpsusega. 3. SAMAVÄÄRSED KATSEMEETODID 3.1. Samaväärsed katsemeetodid on lubatud eeldusel, et käesolevas eeskirjas nimetatud tingimusi järgitakse asenduskatses või asenduskatse tulemustel põhinevate arvutuste tegemisel täielikult. 3.2. Punktis 2 kirjeldatud katsemeetodist erineva meetodi kasutamisel tuleb tõestada selle samaväärsust.

4. LISA TAGANT OTSASÕIDU KATSE 1. EESMÄRK JA KOHALDAMISALA 1.1. Selle katse eesmärk on simuleerida tagant otsasõitu teise liikuva sõiduki poolt. 2. PAIGALDISED, KATSEKORD JA MÕÕTEVAHENDID 2.1. Katsetusala Katsetusala peab olema piisavalt suur, et sinna mahuks löökkeha tõukesüsteem ning jääks ruumi kokku põrganud sõiduki põrkejärgseks nihkeks ja katsevarustuse paigaldamiseks. Rada, kus toimub sõiduki kokkupõrge ja paigastnihkumine, peab olema horisontaalne, tasane ja sile ning olema tüüpiliseks näiteks tavapärasest kuivast siledast teepinnast. 2.2. Löökkeha 2.2.1. Löökkeha on terasest ja jäiga ehitusega. 2.2.2. Põrkepind peab olema tasane, vähemalt 2 500 mm lai ja 800 mm kõrge, ning selle äärte kõverusraadius peab olema 40–50 mm. Põrkepind peab olema kaetud 20 ± 2 mm paksuse heas seisukorras vineerikihiga. 2.2.3. Kokkupõrkehetkel peavad olema täidetud järgmised tingimused: 2.2.3.1. põrkepind peab olema vertikaalne ning asetsema kokkupõrkava sõiduki pikiteljelise kesktasapinnaga risti; 2.2.3.2. löökkeha liikumise suund peab olema täiesti horisontaalne ja kokkupõrkava sõiduki pikiteljelise kesktasapinnaga paralleelne; 2.2.3.3. maksimaalne lubatud külgsuunas kõrvalekalle löökkeha pinna vertikaalse keskjoone ja kokku põrkava sõiduki pikiteljelise kesktasapinna vahel on 300 mm. Lisaks sellele peab põrkepinna moodustama kokku põrkava sõiduki kogu laius; 2.2.3.4. põrkepinna alumise ääre kõrgus maapinnast on 175 ± 25 mm. 2.3. Löökkeha liikumine Löökkeha võib olla kinnitatud vankrile (liikuv takistus) või moodustada osa pendlist. 2.4. Liikuva takistuse kasutamise korral kohaldatavad erisätted 2.4.1. Kui löökkeha on kinnitatud vankrile (liikuv takistus), peab kinnitus olema jäik ja selle deformeerimine kokkupõrkes välistatud; vanker peab kokkupõrke hetkel saama vabalt liikuda ja liikumisseade ei tohi seda enam mõjutada. 2.4.2. Kokkupõrkekiirus peab jääma vahemikku 48–52 km/h. 2.4.3. Vankri ja löökkeha kogukaal (mass) peab olema 1 100 ± 20 kg. 2.5. Pendli kasutamise korral kohaldatavad erisätted 2.5.1. Kaugus löögipinna keskpunktist pendli pöörlemisteljeni peab olema vähemalt 5 m. 2.5.2. Löökkeha ripub vabalt jäikadel varrastel, mille külge ta kindlalt kinnitatud on. Selliselt ehitatud pendel ei tohi kokkupõrke korral oluliselt deformeeruda. 2.5.3. Pendliga ühendatakse seiskamisseadis, et vältida löökkeha teistkordset kokkupõrget katsesõidukiga. 2.5.4. Kokkupõrke hetkel peab pendli löögikeskme kiirus jääma vahemikku 48–52 km/h. 2.5.5. Pendli löögikeskmele taandatud mass mr on kindlaks määratud kui kogumassi m, löögikeskme ja pöörlemistelje vahelise kauguse a (1) ning raskuskeskme ja pöörlemistelje vahelise kauguse l funktsioon, mis on määratud järgmise valemiga: mr = m (1/a) 2.5.6. Vähendatud mass „mr“ peab olema 1 100 ± 20 kg. 2.6. Üldsätted löökkeha massi ja kiiruse kohta Kui katsetamisel oli kokkupõrkekiirus suurem kui punktides 2.4.2 ja 2.5.4 ette nähtud ja/või mass oli suurem kui punktides 2.4.3 ja 2.5.6 ette nähtud ning sõiduk vastas ettenähtud nõuetele, loetakse katse rahuldavalt sooritatuks. 2.7. Katsetatava sõiduki seisukord 2.7.1. Katsetatav sõiduk peab olema varustatud kõigi tavapäraste osade ja seadmetega, mis moodustavad selle tühimassi, või olema sellises seisukorras, mis rahuldab seda nõuet niivõrd, kuivõrd see on seotud tuleohutust mõjutavate osade ja seadmetega. 2.7.2. Kütusepaak peab olema vähemalt 90 % ulatuses täidetud kas kütuse või mittesüttiva vedelikuga, mille tihedus ja viskoossus on ligilähedane tavapärasele kütusele. Kõik muud süsteemid (pidurivedeliku mahutid, radiaator jne) võivad olla tühjad. 2.7.3. Käik võib olla sees ning kasutada võib pidureid. 2.7.4. Tootja taotlusel võib lubada järgmisi erandeid: 2.7.4.1. katsete korraldamise eest vastutav tehniline teenistus võib lubada muude eeskirjadega ette nähtud katseteks (sealhulgas katsed, mis võivad mõjutada sõiduki ehitust) kasutatavat sõidukit kasutada ka käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete tegemiseks; ning 2.7.4.2. sõiduki massile võib lisada kuni 10 % selle tühimassist, kui lisaraskused on jäigalt kinnitatud sõiduki struktuuri külge, nii et see ei mõjuta katse ajal sõitjateruumi ehitust. 2.8. Mõõteriistad Punktides 2.4.2 ja 2.5.4 kirjeldatud kiiruse mõõtmiseks kasutatav vahend peab mõõtma 1 % täpsusega. 3. SAMAVÄÄRSED KATSEMEETODID 3.1. Samaväärsed katsemeetodid on lubatud eeldusel, et käesolevas eeskirjas nimetatud tingimusi järgitakse asenduskatses või asenduskatse tulemustel põhinevate arvutuste tegemisel täielikult. 3.2. Punktis 2 kirjeldatud katsemeetodist erineva meetodi kasutamisel tuleb tõestada selle samaväärsust. (1) Siinjuures pööratakse tähelepanu sellele, et kaugus a on võrdne kõnealuse sünkroonpendli pikkusega.