I 
 
(Aktid, mille avaldamine on kohustuslik) 
 
   
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni 
(UN/ECE) eeskiri nr 49 – Ühtsed sätted, milles käsitletakse 
diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite, 
veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite ning diiselmootori, 
maagaasi küttel töötava sisepõlemismootori või veeldatud naftagaasi 
küttel töötava ottomootoriga varustatud sõidukite tüübikinnitust seoses 
mootoritest lähtuva saasteaineheitega 
 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/1
1. REGULEERIMISALA 
 
Käesolevat eeskirja kohaldatakse gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite suhtes, mis lähtub diiselmootoritest, maagaasi küttel töötavatest sisepõlemismootoritest või veeldatud naftagaasi küttel töötavatest ottomootoritest, mida kasutatakse mootorsõidukite käitamiseks, mille valmistajakiirus on üle 25 km/h, ja mis kuuluvad M
1-kategooriasse ning omavad üldmassi üle 3,5 tonni või M 2, M 3, N 1, N 2 või N 3 
kategooriasse 1 / 2/. 
 2. MÕISTED JA LÜHENDID  
Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid: 
 2.1. katsetsükkel
 – kindlaksmääratud kiiruse ja pöördemomendiga katsefaaside järjestus 
mootori katsetamiseks statsionaarsel režiimil (Euroopa statsionaarse katse tsükkel) või siirderežiimil (Euroopa siirdekatsetsükkel, Euroopa koormuskatsetsükkel); 
 2.2. mootoritüübi (mootoritüüpkonna) kinnitus
 – mootoritüübi (mootoritüüpkonna) 
kinnitus  gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite taseme järgi; 
 2.3. diiselmootor
 – survesüüte põhimõttel töötav mootor; 
 
gaasimootor  – maagaasi või veeldatud naftagaasi küttel töötav mootor; 
 2.4. mootoritüüp
 – mootorite kategooria, millesse kuuluvad mootorid ei erine käesoleva 
eeskirja 1. lisas kindlaksmääratud oluliste karakteristikute poolest; 
 2.5. mootoritüüpkond
 – valmistaja koostatud mootorite rühm, mis on projekteeritud 
samalaadsete heitgaasikarakteristikutega, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 1. lisa 2. liites; kõik ühe tüüpkonna mootorid peavad vastama kohaldatavatele heite piirnormidele; 
 2.6. algmootor  
– teatavast mootoritüüpkonnast valitud mootor, mille 
emissioonikarakteristikud on selle mootoritüüpkonna suhtes representatiivsed;  
 2.7. gaasilised saasteained
 – süsinikmonooksiid, süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on 
diislikütusel töötava mootori puhul CH 1,85 , veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori 
puhul CH 2,525 ja etanooli küttel töötava diiselmootori puhul CH 3O 0,5), metaanist 
erinevad süsivesinikud (eeldatav aatomsuhe on diislikütusel töötava mootori puhul CH
1,85 , veeldatud naftagaasi küttel töötava mootori puhul CH 2,525 ja maagaasi küttel 
töötava mootori puhul CH 2,93), metaan (eeldatav aatomsuhe on maagaasi küttel töötava 
mootori puhul CH 4) ning lämmastikdioksiidi (NO 2) ekvivalendina väljendatavad 
lämmastiku oksiidid; 
                     
1 / Kategooria N 1 , N 2  ja M 2  mootorsõidukites kasutatavatele mootoritele ei anta tüübikinnitust käesoleva 
eeskirja kohaselt, juhul kui nende mootorsõidukite tüübikinnitus toimub vastavalt eeskirjale nr 83.  L 375/2 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
kübemeheide  –aine, mis kogutakse kindlaksmääratud filtrisse pärast heitgaasi 
lahjendamist puhta filtreeritud õhuga temperatuuril kuni 325 K (52 °C); 
 
2.8. suits – diiselmootori heitgaasivoos hõljuvad osakesed, mis neelavad, peegeldavad või 
murravad valgust; 
 2.9. kasulik võimsus
 – katsestendi väntvõlli otsas või samaväärsel seadmel saadud võimsus 
EMK kilovattides, mida mõõdetakse eeskirjas nr 24 sätestatud võimsuse mõõtmise meetodil; 
 2.10. deklareeritud maksimaalne võimsus (P
max) – valmistaja poolt tüübikinnitustaotluses 
deklareeritud maksimaalne võimsus EMK kilovattides (kasulik võimsus); 
 2.11. osakoormus
 – mootori teataval pöörlemiskiirusel tekkiv suurima võimaliku 
pöördemomendi osa; 
 2.12.  Euroopa statsionaarse katse tsükkel
 –käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav 
13 statsionaarsest faasist koosnev katsetsükkel; 
 2.13.  Euroopa koormuskatsetsükkel
 – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav 
püsivatel mootori pöörlemiskiirustel sooritatavatest järjestikustest koormusfaasidest koosnev katsetsükkel; 
 2.14.  Euroopa siirdekatsetsükkel
 – käesoleva eeskirja punkti 5.2 kohaselt rakendatav igal 
sekundil vahetuvast 1800st siirdefaasist koosnev katsetsükkel; 
 2.15.  mootori käituskiiruste vahemik
 – käesoleva eeskirja 4. lisas ettenähtud minimaalse ja 
maksimaalse pöörlemiskiiruse vahemiku osa, mida mootori välikäituses kõige sagedamini kasutatakse; 
 2.16.  minimaalne pöörlemiskiirus  (n
lo) – väikseim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on 
võimalik saavutada 50% deklareeritud maksimaalsest võimsusest; 
 2.17.  maksimaalne pöörlemiskiirus  (n
hi) – suurim mootori pöörlemiskiirus, mille puhul on 
võimalik saavutada 70% deklareeritud maksimaalsest võimsusest; 
 2.18.  mootori pöörlemiskiirused A, B ja C
 – katsekiirused mootori käituskiiruste vahemikus, 
mida käesoleva eeskirja 4. lisa 1. liite kohaselt kasutatakse Euroopa statsionaarse katse tsüklis ja Euroopa koormuskatsetsüklis; 
 2.19.  kontrollpiirkond
 – piirkond mootori pöörlemiskiiruste A ja C ning 25- ja 
100protsendilise osakoormuse vahel; 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/3
2.20.  kontrollkiirus (n ref) – 100% pöörlemiskiiruse väärtus, mida vastavalt käesoleva eeskirja 
4. lisa 2. liitele kasutatakse Euroopa siirdekatsetsükli suhtelise kiiruse väärtuste 
denormaliseerimiseks; 
 2.21.  suitsususemõõtur
 – mõõteseade suitsuosakestest tingitud läbipaistmatuse mõõtmiseks 
valguse neeldumise põhimõttel; 
 2.22.  maagaasirühm
 – 1993. aasta novembri Euroopa standardis EN 437 määratletud H või L 
rühm; 
 2.23.  kohastuvus
 – püsiva õhu ja kütuse suhte hoidmine teatava mootoriseadme abil; 
 2.24.  korduskalibreerimine
 – maagaasi küttel töötava mootori peenreguleerimine samade 
näitajate (võimsus, kütusekulu) saamiseks maagaasi eri rühmade puhul; 
 2.25. Wobbe'i indeks (alumine W
l või ülemine W u) – gaasi mahuühiku kütteväärtuse ja gaasi 
suhtelise tiheduse ruutjuure suhe samades standardtingimustes: 
 
 
2.26. λ-nihke tegur (S λ) – funktsioon, mis iseloomustab mootori juhtimissüsteemi paindlikkust 
õhu ülejäägi ja kütuse suhte λ muutumisel, kui mootori kütusena kasutatakse puhtast metaanist erineva koostisega gaasisegu (S
λ arvutamise kohta vt 8. lisa); 
 2.27. EKS 
– eriti keskkonnasõbralik sõiduk, mille liikumapanemiseks kasutatakse käesoleva 
eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades C märgitud heite piirnormidele vastavat mootorit; 
 2.28. katkestusseade
 – seade, mis mõõdab või tajub tööparameetreid (sõiduki liikumiskiirus, 
mootori pöörlemiskiirus, käik, temperatuur, rõhk sisselasketorustikus jms) või reageerib nendele, selleks et aktiveerida, muuta, aeglustada või inaktiveerida heitekontrolli süsteemi teatavat osa või funktsiooni ning sellega vähendada heitekontrolli süsteemi töö efektiivsust sõiduki tavakasutusel, välja arvatud juhul, kui sellise seadme kasutamine on osa kohaldatavast  heite sertifitseerimiskatsete menetlusest;  
 2.29. täiendav kontrollseade
 – mootori või sõiduki süsteem, funktsioon või kontrollstrateegia, 
mida kasutatakse mootori ja/või selle tugiseadmete kaitsmiseks kahjustavate töötingimuste eest või mootori käivitamise hõlbustamiseks. Täiendav kontrollseade võib olla ka strateegia või meede, mille puhul on küllaldaselt tõendatud, et see ei kujuta endast katkestusseadet. 
 2.30. ebamõistlik heitekontrolli strateegia
 – strateegia või meede, mis sõiduki kasutamisel 
tavatingimustes vähendab heitekontrolli süsteemi töö efektiivsuse tasemele, mis on heite suhtes kohaldatava katsemenetluse alusel oodatavast tasemest madalam. 
 
 gas air gas / X H W ρ ρ =L 375/4 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
 
Joonis 1 : Katsetsüklitega seotud erimõisted  
  
2.31. Tähised ja lühendid   2.31.1.  Katseparameetrite tähised 
 
Tähis
 Ühik  Tähendus  
A P m² Isokineetilise proovisondi ristlõike pindala 
A T m² Väljalasketoru ristlõike pindala 
CE E  - Etaani kasutegur 
CE M - Metaani kasutegur 
C1 - Süsivesinike C1-ekvivalent 
conc ppm / vol% Kontsentratsiooni tähistav alumine indeks  D
0 m³/s Mahtpumba kalibreerimiskõvera lõikepunkt 
DF - Lahjendustegur D - Besseli konstant  E - Besseli konstant  E
Z g/kWh Interpoleeritud NO x heite tase kontrollpunktis 
f a - Laboratooriumi atmosfääri arvestav tegur  
f c s-1 Besseli filtri piirsagedus 
F FH  - Kütusest olenev tegur niiske gaasi baasil määratud 
kontsentratsiooni ümberarvutamiseks kuivale gaasile 
F S  - Stöhhiomeetriline tegur 
G AIRW
 kg/h Niiske siseneva õhu massivoolukiirus 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/5
Tähis  Ühik  Tähendus  
G AIRD
 kg/h Kuiva siseneva õhu massivoolukiirus 
G DILW
 kg/h Niiske lahjendusõhu massivoolukiirus 
G EDFW
 kg/h Niiske lahjendatud heitgaasi ekvivalentmassi 
voolukiirus 
G EXHW
 kg/h Niiske heitgaasi massivoolukiirus 
G FUEL
 kg/h Kütuse massivoolukiirus 
G TOTW
 kg/h Niiske lahjendatud heitgaasi massivoolukiirus  
H MJ/m³ Kütteväärtus 
H REF  g/kg Absoluutse niiskuse kontrollväärtus (10,71g/kg) 
H a g/kg Siseneva õhu absoluutne niiskus 
H d g/kg Lahjendusõhu absoluutne niiskus 
HTCRA
Tmol/mol Vesiniku ja süsiniku moolsuhe  
I - Katsetsükli faasi tähistav alumine indeks K - Besseli konstant K m
-1 Valguse neeldumistegur 
K H,D - Niiskust arvestav NO x taseme parandustegur 
diiselmootorite puhul  
K H,G - Niiskust arvestav NO x taseme parandustegur 
gaasimootorite puhul 
K V  Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru 
kalibreerimisfunktsioon  
K W,a - Kuivalt sisenevalt õhult niiskele ülemineku tegur 
K W,d - Kuivalt lahjendusõhult niiskele ülemineku tegur 
K W,e - Kuivalt lahjendatud heitgaasilt niiskele ülemineku 
tegur 
K W,r - Kuivalt lahjendamata heitgaasilt niiskele ülemineku 
tegur 
L % Pöördemoment, mida väljendatakse protsentides 
katsetatava mootori maksimaalsest pöördemomendist 
L a m Optilise tee efektiivpikkus 
M  Mahtpumba kalibreerimiskõvera tõus Mass g/h or g Heite massivoolu kiirust tähistav alumine indeks  M
DIL kg Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendusõhuproovi 
mass  
M d mg Lahjendusõhust kogutud tahkete osakeste proovi 
mass  
M f mg Kogutud tahkete osakeste proovi mass 
M f,p mg Põhifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass 
M f,b mg Abifiltrile kogutud tahkete osakeste proovi mass L 375/6 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tähis  Ühik  Tähendus  
M SAM kg Kübemeproovifiltrid läbinud lahjendatud heitgaasi 
proovi mass 
M SEC kg Sekundaarse lahjendusõhu mass 
M TOTW  kg Niiske püsimahuproovi kogumass tsükli jooksul 
M TOTW,i  kg Niiske püsimahuproovi hetkemass 
N % Läbipaistmatus 
N P - Mahtpumba pöörete koguarv tsükli jooksul 
N P,i - Mahtpumba pöörete arv teatava ajavahemiku jooksul 
N min-1 Mootori pöörlemiskiirus 
n P s-1 Mahtpumba pöörlemiskiirus 
n hi min-1 Maksimaalne mootori pöörlemiskiirus 
n lo min-1 Minimaalne mootori pöörlemiskiirus 
n ref min-1 Euroopa siirdekatsetsükli kontrollkiirus 
p a kPa Küllastunud auru rõhk mootorisse sisenevas õhus 
p A kPa Absoluutne rõhk 
p B kPa Atmosfääri kogurõhk 
p d kPa Küllastunud auru rõhk lahjendusõhus 
p s kPa Kuiva atmosfääri rõhk 
p 1 kPa Rõhu vähenemine pumba sisendil 
P(a) kW Katse tegemiseks paigaldatud abiseadmete poolt 
tarbitav võimsus  
P(b) kW Katse tegemiseks eemaldatud abiseadmete poolt 
tarbitav võimsus 
P(n) kW Korrigeerimata kasulik võimsus 
P(m) kW Katsestendil mõõdetud võimsus 
Ω - Besseli konstant 
Q s m³/s Püsimahuproovi mahuvoolukiirus  
q - Lahjendusaste r
 - Isokineetilise proovisondi ja väljalasketoru ristlõigete 
pindalade suhe 
R a % Siseneva õhu suhteline niiskus 
R d % Lahjendusõhu suhteline niiskus 
R f - Leekionisatsioonidetektori kostetegur  
ρ kg/m³ Tihedus S kW Dünamomeetri seadistus S
i m-1 Suitsususe hetkeväärtus 
S λ - λ-nihke tegur 
T K Absoluutne temperatuur  T
a K Siseneva õhu absoluutne temperatuur 
t s Mõõtmise aeg t
e s Elektrilise reageeringu aeg  
t f s Besseli funktsioonis esinev filtri reageeringuaeg  
t p s Mehaanilise reageeringu aeg 
∆t s Suitsususe järjestikuste mõõteväärtuste ajavahemik 
(= 1/proovivõtusagedus) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/7
Tähis  Ühik  Tähendus  
∆t i s Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil saadud 
hetkemõõteväärtuste ajavahemik  
τ % Suitsu läbipaistvus 
V 0 m³/rev Tegelik mahuvoolukiirus mahtpumbas  
W - Wobbe´i indeks W
act kWh Euroopa siirdekatse tegeliku tsükli töö 
W ref kWh Euroopa siirdekatse võrdlustsükli töö 
WF - Kaalutegur WF
E - Efektiivne kaalutegur 
X 0 m³/rev Mahtpumba mahuvoolukiiruse 
kalibreerimisfunktsioon 
Y i m-1 Besseli funktsiooni abil leitud 1 sekundi keskmine 
suitsususe väärtus 
 2.31.2. Keemiliste ühendite nimetuste lühendid 
CH
4 Metaan 
C 2H 6 
C 2H 5OH Etaan Etanool 
C
3H 8 Propaan 
CO Süsinikmonooksiid DOP Dioktüülftalaat CO
2 Süsinikdioksiid 
HC Süsivesinikud NMHC Süsivesinikud, v.a metaan NO
x Lämmastiku oksiidid 
NO Lämmastik(II)oksiid NO
2 Lämmastikdioksiid 
PT Tahked osakesed 
 2.31.3. Lühendid 
CFV Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru CLD Kemoluminestsentsdetektor ELR Euroopa koormuskatsetsükkel ESC Euroopa statsionaarse katse tsükkel ETC Euroopa siirdekatsetsükkel FID Leekionisatsioonidetektor GC Gaasikromatograaf HCLD Kuumkemoluminestsentsdetektor HFID Kuumleekionisatsioonidetektor LPG Veeldatud naftagaas NDIR Hajumisvabal infrapunaspektromeetrial põhinev 
analüsaator 
NG Maagaas NMC Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi 
 L 375/8 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE 
 3.1. Tüübikinnituse taotlemine mootorile kui eraldi tehnilisele seadmele
  
 3.1.1. Taotluse mootoritüübi kinnitamiseks seoses gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite 
tasemetega esitab mootori valmistaja või valmistaja ametlik esindaja. 
 3.1.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb 
esitada vähemalt käesoleva eeskirja 1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud. 
 3.1.3. 1. lisas ettenähtud mootoritüübi karakteristikutele vastav mootor esitatakse 5. jaotises 
määratletud tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele. 
 3.2. Tüübikinnituse taotlemine sõidukile seoses sõiduki mootoriga 
 
 3.2.1. Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses mootorist eralduva gaasiliste saasteainete 
heite ja kübemeheitega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.  
 3.2.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris. Sealhulgas tuleb 
esitada vähemalt: 
 3.2.2.1. 1. lisas osutatud mootori põhikarakteristikud;  3.2.2.2. 1. lisas osutatud mootoriga seotud osade kirjeldus;  3.2.2.3. paigaldatud mootori tüübi kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A).  3.3. Tüübikinnituse taotlemine kinnitatud mootoritüübiga sõidukile
 
 3.3.1. Taotluse sõidukitüübi kinnitamiseks seoses kinnitatud tüüpi diiselmootorist või 
kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheitega ning seoses kinnitatud tüüpi gaasimootorist või kinnitatud mootoritüüpkonnast eralduva gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite tasemetega esitab sõiduki valmistaja või valmistaja ametlik esindaja.  
 3.3.2. Taotlusele lisatakse vajalikud dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised üksikasjad:  3.3.2.1. sõidukitüübi ja vajaduse korral 1. lisas üksikasjadena esitatud mootoriga seotud 
sõidukiosade kirjeldus ning vajaduse korral mootoritüübi või tüüpkonna kui sõidukitüübile paigaldatud eraldi tehnilise seadme kinnitamist tõendava vormikohase teatise koopia (lisa 2A). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/9
4. TÜÜBIKINNITUS 
 4.1. Tüübikinnituse andmine universaalse kütusekasutuse korral
 
  Universaalse kütusekasutuse korral antakse tüübikinnitus juhul, kui on täidetud 
järgmised tingimused: 
 4.1.1. Diislikütust tarbivale sõidukitüübile antakse kinnitus, kui on esitatud käesoleva eeskirja 
punktide 3.1, 3.2 või 3.3 kohane taotlus ning mootor või sõiduk vastab 5. lisas kindlaksmääratud etalonkütuse kasutamisel 5., 6. ja 7. jaotise nõuetele.  
 4.1.2. Maagaasil töötav algmootor peab suutma kohanduda igasuguse koostisega 
müügilolevate kütustega. Üldiselt esineb kaks maagaas-kütuse tüüpi, kõrge kütteväärtusega kütus (H-gaas) ja madala kütteväärtusega kütus (L-gaas), mille kütteväärtus mõlemas rühmas kõigub märkimisväärselt; nende kütuste energiasisaldused, mida kajastab Wobbe’i indeks, ning λ-nihketegurid (S
λ) erinevad 
oluliselt. Wobbe’i indeksi ja S λ arvutamise valemid on esitatud punktides 2.25 ja 2.26. 
Maagaasi, mille λ-nihketegur on 0,89 – 1,08 (0,89 ≤ S λ ≤ 1,08), peetakse H-gaasiks; 
maagaasi, mille λ-nihketegur on 1,08 – 1,19 (1,08 ≤ S λ ≤ 1,19) peetakse L-gaasiks. 
Olenevalt etalonkütuste koostisest, varieeruvad nende S λ väärtused laiades piirides. 
 
6. lisas kindlaksmääratud etalonkütuste GR (kütus 1) ja G25 (kütus 2) kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 
  4.1.2.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada ka kolmanda kütusega (kütus 3), mille λ-
nihketegur (S
λ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine piirväärtus) ja 1,19 (kütusele 
G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks. 
 4.1.3. Maagaasil töötava mootori puhul, mis kohastub nii H-gaaside kui ka L-gaasidega ning 
mille ümberlülitamine H-gaasilt L-gaasile toimub lüliti abil, katsetatakse algmootorit etalonkütuse lüliti kõikides asendites, mis vastavad 6. lisas kindlaksmääratud asjakohastele etalonkütustele. H-gaasidele vastavas asendis katsetatakse mootorit kütusega GR (kütus 1) ja kütusega G23 (kütus 3), L-gaasidele vastavas asendis aga kütusega G25 (kütus 2) ja kütusega G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele lüliti mõlemas asendis tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 
 L 375/10 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4.1.3.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu 
kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (S λ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine 
piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui 
kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks. 
 4.1.4. Maagaasil töötava mootori puhul määratakse iga saasteaine heitetasemesuhe r kindlaks 
järgmiselt: 
   või  
 
ja    
 
4.1.5. Veeldatud naftagaasil töötava mootori puhul tuleb näidata, et algmootor suudab 
kohanduda igasuguse koostisega müügilolevate kütustega. Veeldatud naftagaaside C
3 
ja/või C 4 sisaldus varieerub. See varieerumine kajastub ka etalonkütustes. 7. lisas 
kindlaksmääratud etalonkütuste A ja B kasutamisel peab algmootor vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud menetluse kohaselt. 
 4.1.5.1. Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt:  
 
4.2. Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus
  
  Kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus antakse järgmistel tingimustel:  4.2.1.  Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil töötava H-gaasidele või L-gaasidele reguleeritud mootori puhul. 
 puhul se etalonkütu heitetasepuhul se etalonkütu heitetaser12=
puhul se etalonkütu heitetasepuhul se etalonkütu heitetasera32=
puhul se etalonkütu heitetasepuhul se etalonkütu heitetaserb31=
puhulAse etalonkütu heitetasepuhulBse etalonkütu heitetase=r27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/11
 Algmootorit katsetatakse asjakohasse kütuserühma kuuluva 6. lisas kindlaksmääratud 
etalonkütusega. Vajalikud H-gaaside hulka kuuluvad kütused on GR (kütus 1) ja G23 
(kütus 3), vajalikud L-gaaside hulka kuuluvad kütused on G25 (kütus 2) ja G23 (kütus 3). Algmootor peab vastama käesoleva eeskirja nõuetele tingimusel, et mootori 
kütusetoidet kahe katse vahel ei reguleerita. Pärast kütusevahetust on siiski lubatud üks mõõtmisteta kohanduskatse ühe Euroopa siirdekatsetsükli kohta. Enne katsetamist tuleb algmootor sisse töötada 4. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud mrenetluse kohaselt.   
 4.2.1.1. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada kütuse G23 (kütus 3) asemel ka mõne muu 
kolmanda kütusega, mille λ-nihketegur (S
λ) jääb 0,89 (kütusele GR vastav alumine 
piirväärtus) ja 1,19 (kütusele G25 vastav ülemine piirväärtus) vahele, näiteks juhul, kui kütus 3 on müügilolev kütus. Selle katse tulemused võib võtta toodangu nõuetele vastavuse hindamise aluseks.  
 4.2.1.2.  Iga saasteaine heitetasemesuhe r määratakse järgmiselt:  
  või 
 
 
  ja   
 
  4.2.1.3. Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millisesse 
gaasiderühma kuuluvate kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kinnitatud. 
 4.2.2. Heitgaasis esinevate saasteainetega seotud tüübikinnitus maagaasil või veeldatud 
naftagaasil töötava ühele kindla koostisega kütusele reguleeritud mootori puhul.  
 4.2.2.1. Maagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste GR ja G25 puhul heitele 
esitatavatele nõuetele, veeldatud naftagaasil töötav algmootor peab vastama etalonkütuste A ja B puhul heitele esitatavatele nõuetele, nagu on ette nähtud 7. lisas. 
  Kütusetoitesüsteemi võib katsete vahel peenreguleerida. Peenreguleerimine seisneb 
kütusetoitesüsteemi andmebaasi korduskalibreerimises, kusjuures ei muudeta andmebaasi juhtimise põhistrateegiat ega andmebaasi põhistruktuuri. Vajaduse korral võib asendada vahetult kütuse vooluhulgaga seotud osad (nt pihustusotsakud). puhul se etalonkütu heitetasepuhul se etalonkütu heitetaser12=
puhul se etalomkütu heitetasepuhul se etalomkütu heitetasera32=
puhul se etalomkütu heitetasepuhul se etalomkütu heitetaserb31=L 375/12 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
4.2.2.2. Valmistaja taotlusel võib mootorit katsetada etalonkütustega GR ja G23 või G25 ja 
G23; sellisel juhul kehtib tüübikinnitus ainult vastavalt H-gaaside või L-gaaside puhul.  
 4.2.2.3. Tarbijale üleantaval mootoril peab olema märgis (vt punkt 4.11) selle kohta, millise 
koostisega kütuste kasutamiseks on mootoritüüp kalibreeritud. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/13
MAAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS 
 
 Punkt 4.1. 
Tüübikinnituse 
andmine 
universaalse 
kütusekasutuse 
korral  Katsete arv r arvutamise valem Punkt 4.2. 
Kütuserühmade 
piiranguga 
tüübikinnitus Katsete arv r arvutamise valem  
Vt punkt 4.1.2. 
Maagaasil 
töötav mootor, 
mis kohandub 
mis tahes 
koostisega 
kütusele GR (1) ja G25 (2) 
Valmistaja taotlusel 
võib mootorit 
katsetada täiendava 
müügil oleva 
kütusega (3), 
kui S λ  = 0,89 – 1,19  2 
 
(maksimaalselt 3)(GR) 1 k(G25) 2 kr
ütusütus= 
Katsetamise puhul täiendava kütusega:  
 
kütus)  v (müügilole 3 k(G25) 2 kra
ütusütus= 
ja 
) k m v (G23 3 k(GR) 1 krb
ütus üügilolev õi ütusütus=    
Vt punkt 4.1.3. 
Maagaasil 
töötav mootor, 
mis kohandub 
ümberlülitumis
e abil  H-gaaside puhul GR 
 (1) ja G23 (3)  
ning 
L-gaaside puhul G25 
(2) ja G23 (3). 
Valmistaja taotlusel 
võib mootorit 
katsetada G23 
asemel mõne muu 
müügil oleva kütusega (3), 
kui S
λ  = 0,89 – 1,19  H-gaaside puhul 
2 ja L-gaaside 
puhul 
2  
vastavates lüliti 
asendites 
 
4 ) k m v (G23 3 k(GR) 1 krb
ütus üügilolev õi ütusütus= 
ja 
) k m v (G23 3 k(G25) 2 kra
ütus üügilolev õi ütusütus=    L 375/14 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Vt punkt 4.2.1. 
Maagaasil 
töötav mootor, 
mis on 
reguleeritud H-
gaasidele või 
L-gaasidele     H-gaaside puhul GR 
(1) ja G23 (3)  
või  
L-gaaside puhul G25 
(2) ja G23 (3) 
Valmistaja taotlusel 
võib mootorit 
katsetada G23 
asemel mõne muu 
müügil oleva kütusega (3), 
kui S
λ  = 0,89 – 1,19  H-gaaside puhul 2 
või 
L-gaaside 
puhul 2 
 
2
 ) k m v (G23 3 k(GR) 1 krb
ütus üügilolev õi ütusütus=  
H-gaaside puhul 
või 
 
) k m v (G23 3 k(G25) 2 kra
ütus üügilolev õi ütusütus=  
 
L-gaaside puhul 
Vt punkt 4.2.2. 
Maagaasil 
töötav mootor, 
mis on 
reguleeritud 
ühele kindla 
koostisega 
kütusele  
    GR  (1) ja G25 (2),  
katsete vahel on 
lubatud 
peenreguleerimine. 
 
Valmistaja taotlusel 
võib mootorit 
katsetada H-
gaasidega 
GR  (1) ja G23 (3)  
või L-gaasidega 
G25 (2) ja G23 (3)  H-gaaside 
puhul 2 
või 
L-gaaside 
puhul 2  
 
2  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/15
VEELDATUD NAFTAGAASIL TÖÖTAVA MOOTORI TÜÜBIKINNITUS  
 
 Punkt 4.1. 
Tüübikinnituse andmine 
universaalse kütusekasutuse 
korral  Katsete arv r arvutamise valem  Punkt 4.2. 
Kütuserühmade piiranguga 
tüübikinnitus Katsete arv  r arvutamise 
valem 
 
Vt punkt 4.1.5. 
Veeldatud naftagaasil 
töötav mootor, mis 
kohandub mis tahes 
koostisega kütusele 
 Kütus A ja kütus B  2 
A kB
r
ütusütus k
=     
 
Vt punkt 4.2.2. 
Veeldatud naftagaasil 
töötav mootor, mis on 
reguleeritud ühele 
kindla koostisega 
kütusele  
    
Kütus A ja kütus B, 
katsete vahel on lubatud 
peenreguleerimine 
 2  
 
" 
 
 
 
 L 375/16 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4.3. Tüüpkonda kuuluva mootoritüübi kinnitamine seoses heitgaasis esinevate 
saasteainetega  
 
4.3.1. Algmootori tüübikinnitust laiendatakse edasiste katsetusteta kõikidele asjakohasesse 
tüüpkonda kuuluvatele mootoritüüpidele mistahes koostisega kütuse puhul, mis kuulub algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma (punktis 4.2.2 kirjeldatud mootorid) või algmootori tüübi kinnitamisel kasutatud kütuserühma puhul (punktides 4.1 ja 4.2 kirjeldatud mootorid), välja arvatud punktis 4.3.2 mainitud juhtum.  
 4.3.2. Teisene katsemootor   Kui teatavasse tüüpkonda kuuluva mootori tüübikinnituse taotlemise puhul või 
sõidukile seoses mootoriga tüübikinnituse taotlemise puhul teeb tüübikinnitusasutus kindlaks, et valitud algmootor ei esinda käesoleva eeskirja liites 1 kindlaksmääratud mootoritüüpkonda täielikult, võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks mõne teise katsemootori või teha vajaduse korral lisakatse uue katsemootoriga. 
 4.4. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber; selle esimesed kaks kohta (04, 
kui on tegemist käesoleva 04-seeria muudatustega) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevas eeskirjas viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seerianumbrit. Üks ja seesama kokkuleppe osapool ei või anda sama numbrit teisele mootori- või sõidukitüübile.  
 4.5. Teade mootori- või sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase kinnituse andmise, 
tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tootmise lõpetamise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja lisades 2A või 2B esitatud näidiste kohasel vormil. Esitatakse ka tüübikatsetuste käigus mõõdetud parameetrite väärtused. 
 4.6. Igale mootorile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud mootoritüübile ja 
igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, tuleb kinnitada hästi juurdepääsetavas kohas hästi märgatav rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:  
 4.6.1. Ringiga ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi 
tunnusnumber; 3
/  
                     
2 / 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3– Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 –  Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8  –  T š e h h i  V a b a r i i k ,  
9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Suurbritannia, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – vaba, 16 – 
Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia,  
26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja 
Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (Tüübikinnitusi annavad Euroopa Ühenduse liikmesriigid, kes kasutavad oma EMK tüübikinnitusmärke), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Edasised numbrid antakse muudele riikidele kronoloogilises järjekorras, kui nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega; Ühinenud 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/17
 
4.6.2. käesoleva eeskirja numbrist (punktis 4.6.1 ettenähtud ringist paremal), millele järgneb 
R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber. 
 4.6.3. Tüübikinnitusmärgil peab R-tähe järel olema veel lisatähis, mis osutab tüübikinnituse 
andmisel kohaldatud heite piirnormidele. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea A piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number I. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B1 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number II. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea B2 piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number III. Kui tüübikinnitus näitab vastavust punkti 5.2.1 asjakohase tabeli (asjakohaste tabelite) rea C piirnormidele, järgneb R-tähele rooma number IV.  
 4.6.3.1. Maagaasi küttel töötava mootori puhul peab tüübikinnitusmärgil riigi tähisele järgnema 
liide, mis näitab, millise gaasirühma suhtes on tüübikinnitus antud. See järelliide on järgmine: 
 4.6.3.1.1. H, kui mootor on saanud tüübikinnituse H-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt 
kalibreeritud;  
 4.6.3.1.2. L, kui mootor on saanud tüübikinnituse L-gaasi kütte suhtes ja on vastavalt 
kalibreeritud; 
 4.6.3.1.3. HL, kui mootor on saanud tüübikinnituse nii H- kui ka L-gaasi kütte suhtes ja on 
vastavalt kalibreeritud; 
 4.6.3.1.4. Ht, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H-gaaside segu suhtes ja 
on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H-gaaside segu kasutamiseks; 
 4.6.3.1.5. Lt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega L-gaaside segu suhtes ja 
on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega L-gaaside segu kasutamiseks; 
 4.6.3.1.6. HLt, kui mootor on saanud tüübikinnituse teatava erikoostisega H- või L-gaaside segu 
suhtes ja on vastavalt kalibreeritud, kusjuures mootorit on võimalik kohandada kütusetoite peenreguleerimise abil ka mõne muu erikoostisega H- või L-gaaside segu kasutamiseks. 
 4.7. Punktis 4.6.1 ettenähtud tähist ei korrata, kui sõiduk või mootor vastab käesoleva 
eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis kinnitatud tüübile ka ühe või mitme muu kokkuleppepe lisatud eeskirja alusel. Sellisel juhul märgitakse punktis 4.6.1 ettenähtud tähisest paremale vertikaalsete veergudena eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ja 
                                                                   
 
Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppe osapooltele nendele riikidele antud numbritest.  L 375/18 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
kõikide selliste eeskirjade lisatähised, mille alusel tüübikinnitus käesoleva eeskirja 
kohaselt anti.  
 4.8. Tüübikinnitusmärk kinnitatakse valmistaja poolt paigaldatud andmeplaadile või selle 
lähedale. 
 4.9. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisas.  4.10. Mootoril, millele on antud tüübikinnitus kui eraldi tehnilisele seadmele, peavad lisaks 
tüübikinnitusmärgile olema veel:  
 4.10.1. mootori valmistaja kaubamärk või ärinimi;  4.10.2. valmistaja poolt antud kaubanduslik kirjeldus.  4.11. Märgistus   Maagaasi ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul, millel on 
kütuserühmade piiranguga tüübikinnitus, kasutatakse järgmisi märgiseid: 
 4.11.1. Märgiste sisu   Esitatakse järgmine teave.   Punkti 4.2.1.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause "KÜTUSENA KASUTADA 
AINULT H-RÜHMA MAAGAASI". Vajaduse korral asendatakse H-täht L-tähega. 
  Punkti 4.2.2.3 kohaldamisel peab märgisel olema lause "KÜTUSENA KASUTADA 
AINULT SPETSIFIKAADILE ....... VASTAVAT MAAGAASI" või "KÜTUSENA KASUTADA AINULT SPETSIFIKAADILE ....... VASTAVAT VEELDATUD NAFTAGAASI". Esitada tuleb kogu 6. või 7. lisa asjakohases tabelis (asjakohastes tabelites) märgitud teave ning mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud koostisained ja piirnormid. 
  Tähtede ja numbrite kõrgus peab olema vähemalt 4 mm.   Märkus.   Kui selline märgistamine ei ole ruumipuudusel võimalik, võib kasutada lihtsustatud 
koodi. Sellisel juhul peavad kogu eespool nimetatud teavet sisaldavad selgitused olema kergesti kättesaadavad igale isikule, kes täidab kütusepaaki või tegeleb mootori ning selle lisaseadmete hooldus- või remonditöödega, ning asjaomastele asutustele. Nende selgitavate märkuste asukoht ja sisu määratakse kindlaks mootori valmistaja ning tüübikinnitusasutuse vastastikusel kokkuleppel. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/19
4.11.2. Omadused 
 
Märgised peavad püsima kogu mootori kasuliku tööea jooksul. Märgised peavad olema selgesti loetavad ning tähed ja numbrid peavad olema kustumiskindlad. Peale selle peavad märgised olema kinnitatud nii, et kinnitus peab vastu mootori kogu kasuliku tööea jooksul ning märgised ei tohi olla eemaldatavad ilma nende purustamise või rikkumiseta. 
  4.11.3. Märgiste kinnitamine   Märgised kinnitatakse mootori osale, mis on vajalik mootori normaalseks tööks ja mida 
mootori kasutusaja jooksul harilikult ei asendata. Lisaks sellele tuleb märgised paigutada selliselt, et pärast mootori tööks vajalike abiseadmete paigaldamist oleksid need keskmist kasvu inimesele kergesti nähtavad. 
 4.12. Sõidukile mootoriga seotud  tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 4.11 
kindlaksmääratud märgistus paigutada ka kütuse tankimisava lähedusse. 
 4.13. Kinnitatud tüüpi mootoriga sõidukile  tüübikinnituse taotlemise korral tuleb punktis 
4.11 kindlaksmääratud märgistus paigutada ka tankimisava lähedusse. 
 5. SPETSIFIKAADID JA KATSED  5.1. Üldnõuded
 
 5.1.1. Heitekontrolli seadmed  5.1.1.1. Osad, mille ülesanne on mõjutada diiselmootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet 
ja kübemeheidet ning gaasimootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet peavad olema projekteeritud, valmistatud, koostatud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastaks käesoleva eeskirja sätetele.  
 5.1.2. Heitekontrolli seadmete funktsioonid  5.1.2.1. Katkestusseadme ja/või ebamõistliku heitekontrolli strateegia kasutamine on keelatud.  5.1.2.2. Täiendava kontrollseadme võib paigaldada mootorile või sõidukile juhul, kui:   
 5.1.2.2.1. seadet ei kasutata punktis  5.1.2.4 nimetatud tingimustes;  
 L 375/20 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
5.1.2.2.2. punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes aktiveeritakse seade üksnes ajutiselt mootori 
kaitsmiseks kahjustuste eest, õhukäitlusseadme kaitsmiseks, suitsususe 
reguleerimiseks, külmkäivituseks või mootori soojendamiseks, või   
 5.1.2.2.3. seade on aktiveeritav ainult pardasignaalide abil ohutu töö tagamiseks ja avariirežiimi 
rakendamiseks. 
 5.1.2.3. Juhul kui punktide 5.1.3 ja/või 5.1.4 nõuete alusel tõestatakse täielikult, et asjakohane 
abinõu ei vähenda heitekontrolli süsteemi efektiivsust, lubatakse mootori töö reguleerimiseks kasutada sellist seadet, funktsiooni, süsteemi või abinõu, mida rakendatakse punktis 5.1.2.4 nimetatud tingimustes ning millega kaasneb heitekatsetsüklis tavaliselt kasutatava mootori töö reguleerimisrežiimiga võrreldes teistsugune või muudetud strateegia. Kõikidel muudel juhtudel loetakse niisugused seadmed katkestusseadmeteks . 
 5.1.2.4. Punkti 5.1.2.2 kohaldamisel on kindlaksmääratud kasutustingimused statsionaarse ja 
siirderežiimi puhul järgmised: 
 
i) maksimaalne kõrgus 1000 meetrit (või samaväärne õhurõhk 90 kPa),  ii) välistemperatuur 283–303 K (10–30°C),  iii) mootori jahutusvedeliku temperatuur 343–368 K (70–95°C). 
 5.1.3. Erinõuded elektroonilistele heitekontrolli süsteemidele  5.1.3.1. Nõuded dokumentidele   Valmistaja esitab dokumentatsiooni, mis võimaldab tutvuda süsteemi 
põhikonstruktsiooniga ja sellega, kuidas toimub väljundparameetrite otsene või kaudne reguleerimine. 
  Dokumentatsioon koosneb kahest osast:  
a) tehnilisele teenistusele tüübikinnitustaotluse esitamisel üleantav 
vormikohaste dokumentide pakett, mis sisaldab süsteemi täielikku kirjeldust. Andmed võib esitada lühidalt juhul, kui nendest ilmneb, et on identifitseeritud kõik väljundparameetrid, mis on saadud üksikute sisendparameetrite reguleerimispiiride maatriksi alusel. See teave lisatakse käesoleva eeskirja punktis 3 nõutud dokumentatsioonile; 
 b) täiendav materjal, milles esitatakse mootori täiendava kontrollseadme poolt 
muudetavad parameetrid, ja täiendava kontrollseadme töö piirtingimused. Täiendav materjal peab sisaldama toitesüsteemi juhtimise loogikasüsteemi, ajastamisstrateegiate ja kõikide kasutusrežiimide lülitus punktide kirjeldusi. 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/21
Lisadokumentide pakett peab sisaldama ka mootori lisakontrollseadme 
kasutamise põhjendust ning täiendavat materjali ja katseandmeid, mis näitavad mootorile või sõidukile paigaldatud lisaseadme mõju heitgaaside tasemele. 
  Lisamaterjal on rangelt konfidentsiaalne ja jääb valmistaja kätte, kuid 
tüübikinnituse andmisel ning tüübikinnituse kehtimise ajal peab sellele olema juurdepääs kontrollimiseks. 
 5.1.4. Selleks, et kindlaks teha, kas teatavat strateegiat või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 
ja 2.30 määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, võib tüübikinnitusasutus ja/või tehniline teenistus nõuda Euroopa siirdekatsetsükli käigus täiendavate NO
x sõeluuringute tegemist, mida võib läbi viia 
seoses tüübikinnituskatsetega või tootmise vastavuskontrolli menetlusega. 
 5.1.4.1. Alternatiivina käesoleva eeskirja 4. lisa 4. liite nõuetele võib Euroopa siirdekatsetsükli 
käigus võtta NO
x sõeluuringuteks proove lahjendamata heitgaasist ning tuleb järgida 
15. septembri 2001. aasta ISO FDIS 16183 tehnilisi eeskirju . 
 5.1.4.2. Otsustamisel, kas teatav strateegia või abinõu tuleb lugeda punktide 2.28 ja 2.30 
määratluste kohaselt katkestusseadmeks või ebamõistlikuks heitekontrolli strateegiaks, aktsepteeritakse asjakohase NO
x piirnormi 10%line lisamarginaal.  
 5.2. Punkti 5.2.1 tabelite ridade A järgse tüübikinnituse andmiseks tavaliste diiselmootorite 
puhul, kaasa arvatud diiselmootorid, mis on varustatud elektroonilise kütuse sissepritseseadmega, heitgaasitagastusseadmega ja/või oksüdatsioonikatalüsaatoriga, määratakse heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli abil. Täiendava heitgaasi järelpuhastussüsteemiga, kaasa arvatud NO
x-ärastuskatalüsaatoriga ja/või kübemepüüduriga varustatud diiselmootoreid 
kontrollitakse täiendavalt Euroopa siirdekatsetsükli abil. 
  Punkti 5.2.1 tabelite ridade B1, B2 või C seotud tüübikinnituskatsete puhul määratakse 
heitetasemed Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa siirdekatsetsükli abil. 
  Gaasimootorite puhul määratakse gaasiliste saasteainete heited Euroopa 
siirdekatsetsükli abil.  
  Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli protseduure on 
kirjeldatud 4. lisa 1. liites, Euroopa siirdekatsetsükli protseduuri on kirjeldatud 4. lisa 2. ja 3. liites.  
 L 375/22 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 Katsetamiseks esitatud mootorist lähtuvat gaasiliste saasteainete heidet ja 
kübemeheidet mõõdetakse vastavalt vajadusele 4. lisas kirjeldatud meetodite abil. 4. 
lisa 4. liites on kirjeldatud soovitatavaid gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite analüüsimise seadet ja soovitatavat kübemeproovi võtmise seadet. Tehniline teenistus võib tunnustada ka muid katseseadmeid või analüsaatoreid, kui näidatakse, et nende kasutamine annab samaväärseid tulemusi. Ühe ja sama laboratooriumi puhul loetakse katsetulemus samaväärseks, kui see ei erine ühe käesolevas eeskirjas kirjeldatud etalonseadme kasutamisel saadud tulemusest üle ± 5%. Kübemeheite puhul peetakse etalonseadmeks ainult täisvoolulahjendussüsteemiga katseseadet. Uue katseseadme lisamiseks käesolevasse eeskirja tuleb selle samaväärsus määrata laboratooriumidevaheliste võrdluskatsete korratavuse ja reprodutseeritavuse arvutuste alusel vastavalt standardile ISO 5725. 
 5.2.1. Piirväärtused   Euroopa statsionaarse katse tsükliga kindlaks tehtud süsinikmonooksiidi, summeeritud 
süsivesinike, lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste heite erimassid ning Euroopa koormuskatsetsükliga kindlaks tehtud suitsu läbipaistmatus ei tohi ületada tabelis 1 esitatud piirväärtusi.  
  Euroopa siirdekatsetsüklis täiendavalt katsetatavate diiselmootorite ja gaasimootorite 
puhul ei tohi süsinikmonooksiidi, metaanist erinevate süsivesinike, metaani (määratakse vajaduse korral), lämmastiku oksiidide ja tahkete osakeste (määratakse vajaduse korral) heite erimassid ületada tabelis 2 esitatud piirnorme. 
  Tabel 1
 Piirnormid – Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa 
koormuskatsetsükkel  
 
Rida 
 Süsinikmono 
oksiidi mass 
g/kWh Süsivesinike 
mass 
g/kWh Lämmastiku
oksiidide 
mass 
g/kWh Tahkete osakeste 
mass 
g/kWh Suitsusus
 
m-1 
A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 
  0,13(a) 0,8 
B1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 
B2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 
C (EKS) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15 
 
(a) Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus 
üle 3000 min-1. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/23
 Tabel 2  Piirnormid  – Euroopa siirdekatsetsükkel(b) 
 
Rida 
 Süsinikmono 
oksiidi mass 
g/kWh Metaanist 
erinevate 
süsivesinike 
mass 
g/kWh Metaani 
mass(c) 
g/kWh Lämmastiku 
oksiidide 
mass 
g/kWh Tahkete 
osakeste 
mass(d) 
g/kWh) 
A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 
  0,21(a) 
B1 (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03 
B2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03 
C (EKS) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02 
 
(a) Mootorite puhul, mille silindri töömaht on alla 0,75 dm3 ja nominaalne pöörlemiskiirus 
üle 3000 min-1. 
(b) Juhul kui võrreldakse gaasimootorist lähtuva heite analüüsi tulemusi reas A esitatud 
vastavate piirnormidega, tuleb Euroopa siirdekatsetsükli tulemuste vastuvõetavuse 
tõendamise tingimused (vt 4. lisa, 2. liide, punkt 3.9) uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral neid muuta konsolideeritud resolutsioonis R.E.3 kehtestatud korras. 
(c) Ainult maagaasi küttel töötavate mootorite puhul. 
(d) Ei kohaldata gaasimootorite puhul etappidel A, B1 ja B2. 
 5.2.2. Süsivesinike sisalduse mõõtmine diisel- ja gaasimootorite puhul  
 5.2.2.1. Euroopa siirdekatsetsüklis võib valmistaja valikul metaanist erinevate süsivesinike 
massi asemel määrata süsivesinike üldmassi. Sellisel juhul on süsivesinike massi üldnorm samasugune, nagu on kehtestatud tabelis 2 metaanist erinevate süsivesinike jaoks.  
 5.2.3.  Erinõuded diiselmootoritele 
 5.2.3.1. Euroopa statsionaarse katse tsükli kontrollala juhuslikes punktides mõõdetud 
lämmastiku oksiidide heite erimass ei tohi ületada kõrvuti sooritatud katsetsükli etappide tulemuste interpoleerimisel saadud väärtusi enam kui 10% võrra. (vt 4. lisa, 1. liide, punktid 4.6.2 ja 4.6.3).  
  5.2.3.2. Euroopa koormuskatsetsüklis juhuslikult valitud pöörlemiskiirusel mõõdetud 
suitsususe tase ei tohi ületada kõrvuti sooritatud mõõtmistel saadud suurimat suitsususe taset enam kui 20% võrra või suitsususe piirnormi enam kui 5% võrra, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem.  
 6. SÕIDUKILE PAIGALDATUD MOOTOR  6.1. Sõidukile paigaldatud mootor peab vastama järgmistele kinnitatud mootoritüübile 
kehtestatud nõuetele:  L 375/24 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
6.1.1. alarõhk sisselasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A 
ettenähtud väärtust;  
 6.1.2. ülerõhk väljalasketorustikus ei tohi ületada kinnitatud mootoritüübile lisas 2A 
ettenähtud väärtust;  
 6.1.3. mootori tööd tagavate abiseadmete energiatarve ei tohi ületada kinnitatud 
mootoritüübile lisas 2A ettenähtud väärtust.  
 7. MOOTORITÜÜPKOND  7.1. Mootoritüüpkonna parameetrid
 
   Mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud mootoritüüpkonda saab määratleda 
kõikidele selle tüüpkonna mootoritele ühiste põhikarakteristikute abil. Teatavatel juhtudel võivad parameetrid üksteist mõjutada. Selle tagamiseks, et ühte ja samasse mootoritüüpkonda kuuluksid üksnes samalaadsete heitgaasis esinevate saasteainete karakteristikutega mootorid, tuleb arvestada ka neid vastastikmõjusid.  
  Mootoreid võib lugeda kuuluvaks ühte tüüpkonda, kui neil on järgmised ühised 
põhiparameetrid.  
 7.1.1. Töötsükkel:   – kahetaktiline  – neljataktiline  7.1.2. Jahutusagent:   – õhk  – vesi  – õli  7.1.3. Gaasimootorid ja järelpuhastusseadmetega mootorid    – silindrite arv   (teisi, algmootori silindrite arvust väiksema silindrite arvuga diiselmootoreid võib 
pidada sama mootoritüüpkonna mootoriteks juhul, kui kütusetoitesüsteem doseerib kütust igasse silindrisse eraldi). 
 7.1.4. Ühe silindri töömaht:   –mootorite ühe silindri töömahu ülddispersioon ei tohi ületada 15%   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/25
7.1.5. Õhu sisselaske viis: 
  – loomulik sisselase  – survesisselase  – vahejahutusega survesisselase   7.1.6. Põlemiskambri tüüp/ehitus:    – eelkamber  – keeriskamber  – jaotamata kamber  7.1,7. Klapp ning sisse- ja väljalaskeaknad – paigutus, suurus ja arv:   – plokikaas  – silindri peegelpind  – karter  7.1,8. Kütuse sissepritse süsteem (diiselmootorid):   – pumptorupihusti  – reaspump  – jaotuspump  – üksikpump  – pumppihusti   7.1,9. Kütusetoitesüsteem (gaasimootorid):   – segisti  – gaasi sisselase (üks ava, mitu ava)  – vedelgaasi sissepritse (üks ava, mitu ava)  7.1.10. Süütesüsteem (gaasimootorid)    7.1.11. Muud tunnused:   – heitgaasitagastus  – vee sissepritse/emulgeerimine  – lisaõhu sissepuhumine  – õhu vahejahuti  7.1.12. Heitgaasi järelpuhastus:   – kolmeastmeline katalüsaator  – oksüdatsioonikatalüsaator  – reduktsioonikatalüsaator L 375/26 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 – termoreaktor 
 – kübemepüüdur  7.2. Algmootori valik  7.2.1. Diiselmootorid   Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim kütusekulu ühe töötsükli 
kohta deklareeritud maksimaalsele pöördemomendile vastaval pöörlemiskiirusel. Kui esmasele kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teisese kriteeriumina suurimat kütusekulu ühe töötsükli kohta nominaalsel pöörlemiskiirusel. Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas. 
   Kui tüüpkonna mootoritel on ka muid iseärasusi, mida võiks pidada heitgaasi taset 
mõjutavateks, tuleb need iseärasused kindlaks teha ja neid arvestada algmootori valimisel. 
  7.2.2. Gaasimootorid   Tüüpkonna algmootori valiku esmane kriteerium on suurim töömaht. Kui esmasele 
kriteeriumile vastavad kaks või enam mootorit, kasutatakse algmootori valimisel teiseseid kriteeriume järgmises järjekorras:  
  –suurim kütusekulu töötsükli kohta deklareeritud nominaalsele võimsusele vastaval 
pöörlemiskiirusel; 
 – kõige varasem süüteajastus;  – kõige madalam heitgaasitagastuse määr;  – õhupumba puudumine või kõige nõrgema tegeliku õhuvooluga pump.   Teatavatel asjaoludel võib tüübikinnitusasutus otsustada, et tüüpkonna kõrgeima 
heitetaseme selgitamiseks on parim viis katsetada teist mootorit. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus valida katsetamiseks veel ühe mootori tunnuste põhjal, mis viitavad selle võimalikule kõrgeimale heitetasemele tüüpkonna mootorite hulgas. 
 8. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE  
Tootmise nõuetele vastavusega seotud menetluste korral tuleb järgida kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) kehtestatud korda, milles nähakse ette järgmised nõuded.   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/27
8.1. Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitusmärgiga tähistatud mootor või sõiduk peab 
olema valmistatud selliselt, et ta vastaks tüübikinnitusvormil ja selle lisades kirjeldatud 
kinnitatud tüübile. 
 8.2. Üldreeglina kontrollitakse tootmise vastavust seoses heite piirangutega teatise vormil ja 
selle lisades esitatud kirjelduse alusel.  
 8.3. Kui mootori tüübikinnitust on üks kord või korduvalt laiendatud, tehakse saasteainete 
heite mõõtmiseks vajalikud katsed asjakohase laienduse puhul koostatud infopaketis kirjeldatud mootoriga (mootoritega).  
  8.3.1. Saasteainete määramise katses kasutatava mootori vastavus nõuetele.     Pärast mootori esitamist tüübikinnitusasutusele ei tohi valmistaja valitud mootorit enam 
reguleerida. 
  8.3.1.1. Partiist võetakse juhusliku valimi alusel kolm mootorit. Kui punkti 5.2.1 tabelite ridade 
A järgse tüübikinnituse andmiseks mootorile on vajalikud ainult Euroopa statsionaarsed katsed ja Euroopa koormuskatsed või ainult Euroopa siirdekatsed, tuleb toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutada samu katseid.  Tüübikinnitusasutuse 
nõusolekul rakendatakse kõikide teiste punkti 5.2.1 tabelite ridade A, B1, B2 või C järgse tüübikinnituse saanud mootorite puhul toodete nõuetele vastavuse kontrollimiseks kas Euroopa statsionaarse katse tsüklit ja Euroopa koormuskatsetsüklit või Euroopa siirdekatsetsüklit. Vastavad piirnormid on esitatud käesoleva eeskirja punktis 5.2.1. 
 8.3.1.2. Kui pädev asutus tunnistab valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustava 
standardhälbe vastuvõetavaks, tehakse katsed käesoleva eeskirja 1. liite kohaselt. 
  Kui pädev asutus leiab, et valmistaja poolt esitatud toodangut iseloomustav 
standardhälve ei ole vastuvõetav, tehakse katsed käesoleva eeskirja 2. liite kohaselt.  
  Valmistaja taotlusel võib katsed teha ka käesoleva eeskirja 3. liite kohaselt.   8.3.1.3. Mootoripartii valimi katsetamise põhjal loetakse partii nõuetele vastavaks juhul, kui 
asjakohases liites kehtestatud kriteeriumide kohaselt otsustatakse, et valim läbis katsed kõikide saasteainete suhtes ning mittevastavaks juhul, kui vähemalt ühe saasteaine suhtes valim katseid ei läbinud. 
   Kui muude saasteainete suhtes otsuse tegemiseks korraldatakse täiendavaid katseid, ei 
muudeta varasemat otsust katsete läbimise kohta teatava saasteaine suhtes.  
  Juhul, kui kõikide saasteainete suhtes ei ole tehtud katsete läbimise otsust ja vähemalt 
ühe saasteaine suhtes ei ole tehtud katsete mitteläbimise otsust, tehakse katsed lisamootoriga (vt joonis 2).  
 L 375/28 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 Kuni otsust ei ole tehtud, võib valmistaja igal ajal otsustada katsetamise peatada. 
Sellisel juhul registreeritakse otsus katsete mitteläbimise kohta.  
  
8.3.2. Katsed tehakse uute mootoritega. Gaasimootorid töötatakse eelnevalt sisse 4. lisa 2. liite 
3. punktis kirjeldatud menetluse kohaselt.  
 8.3.2.1. Valmistaja taotlusel võib katsed teha siiski ka diisel- või gaasimootoritega, mille 
sissetöötamise aeg on pikem kui punktis 8.4.2.2 osutatud ajavahemik, kuid mitte üle 100 tunni. Sellisel juhul töötab mootori sisse valmistaja, kes kohustub hoiduma mootori mis tahes viisil reguleerimisest. 
  8.3.2.2. Kui valmistaja esitab taotluse mootori sissetöötamiseks punktis 8.4.2.2.1 ettenähtud 
korras, võib sisse töötada: 
 
– kõik katsetatavad mootorid 
  või   – ainult esimese katsetatava mootori ja määrata heitetaseme muutumisteguri 
järgmiselt: 
 
– esimese katsetatava mootori puhul mõõdetakse saasteainete heitetasemed 0-ajal ja x 
tunni möödumisel katse algusest, 
 
 – iga saasteaine heitetaseme muutumistegur ajavahemikul 0–x arvutatakse järgmiselt:   
  
 Heitetaseme muutumistegur võib olla väiksem kui 1.   Järgmisi katsetatavaid mootoreid ei töötata sisse ja nende puhul korrigeeritakse 0-ajal 
mõõdetud heitetasemeid muutumisteguriga.  
  Sellisel juhul määratakse järgmised väärtused:   - esimese mootori heitetasemed hetkel x,  - järgmiste mootorite heitetasemed 0-hetkel, mis korrutatakse muutumisteguriga.   8.3.2.3 Diislikütusel ja veeldatud naftagaasil töötavate mootorite katsetamisel võib kasutada 
müügilolevat kütust. Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 5. ja 7. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel juhul rakendatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid, kasutades iga gaasimootori puhul vähemalt kaht etalonkütust. 
 8.3.2.4. Maagaasi küttel töötavate mootorite puhul tehakse kõik katsed järgmiste müügilolevate 
kütustega: 0  hetkel  Heitetasex  hetkel  Heitetase27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/29
  
 i) H-märgisega mootorite puhul müügiloleva H-rühma kütusega (0,89 ≤ S λ ≤ 1,00); 
  ii) L-märgisega mootorite puhul müügiloleva L-rühma kütusega (1,00 ≤ S
λ ≤ 1,19); 
 
 iii) HL-märgisega mootorite puhul müügiloleva kütusega, mille λ–nihketegur jääb 
piiridesse (0,89 ≤ S λ ≤ 1,19). 
  Valmistaja taotlusel võib siiski kasutada ka 6. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. Sellisel 
juhul kohaldatakse käesoleva eeskirja 4. punktis kirjeldatud katseid. 
 8.3.2.5. Kui gaasimootor, mille katsetamisel kasutatakse müügilolevat kütust, ei vasta nõuetele 
ning katsetulemused vaidlustatakse, tuleb katsed teha etalonkütusega, mida kasutati algmootori katsetamisel, või punktides 4.1.3.1 ja 4.2.1.1 osutatud võimaliku täiendava kütusega 3, millega oli lubatud katsetada algmootorit. Seejärel arvutatakse katsetulemused ümber, kasutades, vastavalt vajadusele, punktides 4.1.3.2, 4.1.5.1 ja 4.2.1.2 kirjeldatud tegureid r, ra või rb. Tulemusi ei korrigeerita, kui r, ra või rb on väiksem kui üks. Mõõdetud ja arvutatud tulemused peavad näitama, et mootor vastab piirnormidele kõikide asjakohaste kütuste puhul (gaasimootorite puhul kütused 1 ja 2 ning vajaduse korral kütus 3, veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul kütused A ja B). 
 8.3.2.6. Ühe kindla koostisega kütusel töötamiseks mõeldud gaasimootori vastavuskatsed 
tehakse selle kütusega, mille jaoks mootor on kalibreeritud. 
 L 375/30 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
                    J A H              E I         N O   
 
   E I     J A H    
    
  J A HYES
 
 
         J A H          E I  
 
 
    
Joonis 2
: Toodangu vastavuskatsetuste skeem 
 
 Katsed kolme mootoriga 
Katseandmete statistiline analüüs 
Kas testi tulemus vastab asjaomase partii puhul vajalikus 
liites kehtestatud katsete mitteläbimise kriteeriumile 
vähemalt ühe saasteaine suhtes? Partii lükatakse tagasi 
Kas testi tulemus vastab asjaomase partii puhul vajalikus 
liites kehtestatud katsete läbimise kriteeriumile vähemalt ühe 
saasteaine suhtes? 
Otsus katsete läbimise kohta ühe või mitme saasteaine suhtes  
Kas katsete läbimise otsus tehti kõikide saasteainete suhtes?  Partii võetakse vastu  
Katsed lisamootoriga 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/31
9. KARISTUSED TOODETE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL 
 9.1. Kui punktis 8.1 kehtestatud nõudeid ei järgita või valitud mootor(id) või sõiduk(id) ei 
läbi punktis 8.3 ettenähtud katseid, võib mootorile või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse tühistada. 
 9.2. Kui käesolevat eeskirja rakendav 1958. aasta kokkuleppe osapool tühistab tema poolt 
varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi.  
 10. KINNITATUD TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE   10.1. Igast kinnitatud tüübi muudatusest tuleb teatada tüübi kinnitanud asutusele. See asutus 
võib: 
 10.1.1. pidada ebatõenäoliseks, et tehtud muudatused põhjustavad märgatavat ebasoovitavat 
mõju ja leida, et muudetud tüüp vastab jätkuvalt nõuetele, või 
 10.1.2. nõuda katsetuste eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt edasiste katsete protokolli.  10.2. Muudetud tüübi kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja 
kohaldavatele kokkuleppe osapooltele punktis 4.5 kindlaksmääratud korras, täpsustades tehtud muudatused.  
 10.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele 
seerianumbri ja esitab käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele selle kohta teate käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidise kohasel vormil
. 
 11. TOOTMISE LÕPETAMINE  
Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Selle teate saanud tüübikinnitusasutus teatab tootmise lõpetamisest teistele käesolevat eeskirja rakendavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele, kasutades selleks käesoleva eeskirja lisas 2A või 2B esitatud näidiste kohast vormi. 
 12. ÜLEMINEKUSÄTTED  12.1. Üldsätted
 
 12.1.1. Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast ei tohi ükski käesolevat 
eeskirja rakendav kokkuleppe osapool keelduda EMK tüübikinnituse andmisest 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja alusel.  
 L 375/32 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
12.1.2. Alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast annavad käesolevat 
eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, 
kui mootor vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. 
  Mootoriga tuleb teha käesoleva eeskirja punktis 5.2 ettenähtud asjakohased katsed; 
kooskõlas punktidega 12.2.1, 12.2.2 ja 12.2.3 peab mootor vastama käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 üksikasjalikult esitatud heite piirnormidele.  
 12.2. Uued tüübikinnitused 
 
 12.2.1. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe 
osapooled alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades A, B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele.  
 12.2.2. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe 
osapooled alates 1. oktoobrist 2005 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B1, B2 või C märgitud heite piirnormidele. 
 12.2.3. Vastavalt punkti 12.4.1 sätetele annavad käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe 
osapooled alates 1. oktoobrist 2008 mootorile EMK tüübikinnituse ainult juhul, kui mootor vastab asjakohastele käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite ridades B2 või C märgitud heite piirnormidele. 
 12.3. Vanade tüübikinnituste kehtivusaeg
 
 12.3.1. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat 
eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 04-seeria muudatuste jõustumise ametlikust kuupäevast, välja arvatud punktides 12.3.2 ja 12.3.3 sätestatud erandid.  
 12.3.2. Tüübikinnituse laiendamine  12.3.2.1. Allpool esitatud punkte 12.3.2.2 ja 12.3.2.3 kohaldatakse ainult uute diiselmootorite ja 
uute sõidukite suhtes, mille liikumapanemiseks kasutatakse diiselmootorit, millele on antud käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabelite rea A nõuetega seotud tüübikinnitus.  
 12.3.2.2. Alternatiivina punktidele 5.1.3 ja 5.1.4, võib valmistaja 1. lisas kirjeldatud algmootori 
karakteristikutele vastava mootori puhul esitada tehnilisele teenistusele Euroopa siirdekatsetsükli käigus tehtud NO
x sõeluuringute tulemused, võttes arvesse punktide 
5.1.4.1 ja 5.1.4.2 sätteid. Valmistaja esitab ka kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et mootori puhul ei kasutata käesoleva eeskirja punktis 2 määratletud katkestusseadet ega ebamõistlikku heitekontrolli strateegiat.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/33
 
12.3.2.3. Valmistaja esitab kirjaliku deklaratsiooni selle kohta, et NO x sõeluuringute tulemused 
ja punktis 5.1.4 osutatud deklaratsioon algmootori kohta on rakendatavad kõikide 1. lisas kirjeldatud tüüpkonda kuuluvate mootoritüüpide korral. 
 12.3.3. Gaasimootorid   Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat 
eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kooskõlas punktiga 12.2.1 vastab kinnitatud mootoritüüp 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele, kaotab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2003.  
 12.3.4. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat 
eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas punktiga 12.2.2, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2006. 
 12.3.5. Kui tüübikinnituse andnud kokkuleppe osapool ei ole teatanud teistele käesolevat 
eeskirja rakendavatele kokkuleppe osapooltele sellest, et kinnitatud mootoritüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele kooskõlas eespool esitatud punktiga 12.2.3, kaotab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnitus kehtivuse alates 1. oktoobrist 2009. 
 12.4. Kasutusel olevate sõidukite varuosad
 
 12.4.1. Käesolevat eeskirja rakendavad kokkuleppe osapooled võivad jätkata tüübikinnituse 
andmist mootoritele, mis vastavad eelnevate muudatuste seeriatega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele või 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirjaga ettenähtud tasemetele, kui need mootorid on mõeldud kasutamiseks kasutusel oleva sõiduki varuosadena ning kui sõiduki kasutuselevõtu kuupäeval oli nende mootorite suhtes kohaldatav varasem standard.  
 13. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE 
JA HALDUSASUTUSTE NIMED NING AADRESSID 
 
Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osapooled esitavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid; nendele asutustele tuleb saata teistes riikides väljaantud vormikohased tunnistused tüübikinnituse andmise, sellest keeldumise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse tühistamise kohta. 
  
 L 375/34 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
1. liide  
 
TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS 
RAHULDAVA STANDARDHÄLBE KORRAL 
 
 
1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele 
vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on rahuldav.  
 2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, 
mille mootoritest 40% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,95 (valmistaja risk = 5%) ning partii puhul, mille mootoritest 65% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed 0,10 (tarbija risk = 10%).  
 3. Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist 
protseduuri (vt joonis 2). 
  Kasutatakse järgmisi tähiseid:  
 L = saasteaine piirnormi naturaallogaritm; 
 
 x
i = valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtuse naturaallogaritm; 
 
 s = toodangu standardhälbe hinnang (pärast mõõteväärtuste naturaallogaritmi 
võtmist); 
 
 n = uuritava valimi maht. 
 4. Iga valimi puhul arvutatakse piirväärtuse standardhälvete summa, kasutades järgmist 
valemit:  
  5. Seejärel toimitakse järgmiselt:  
– kui testitulemuse statistiline väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 
3 kehtestatud katse läbimise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; 
 
– kui testitulemuse statistiline väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul 
tabelis 3 kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; 
 ) x (Ls1n
1 ii ∑
=−27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/35
– kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja 
punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul.  
 
Tabel 3 : Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 1. liite kohase 
valimiplaani puhul 
 
Minimaalne valimi maht:  3 
 
 
Katsetatud mootorite 
üldarv 
(valimi maht)  Vastuvõtmise 
 kriteeriumi 
arvväärtus 
A n Tagasilükkamise 
 kriteeriumi  
arvväärtus 
B n 
3 3,327 -4,724 
4 3,261 -4,790 
5 3,195 -4,856 
6 3,129 -4,922 
7 3,063 -4,988 
8 2,997 -5,054 
9 2,931 -5,120 
10 2,865 -5,185 
11 2,799 -5,251 
12 2,733 -5,317 
13 2,667 -5,383 
14 2,601 -5,449 
15 2,535 -5,515 
16 2,469 -5,581 
17 2,403 -5,647 
18 2,337 -5,713 
19 2,271 -5,779 
20 2,205 -5,845 
21 2,139 -5,911 
22 2,073 -5,977 
23 2,007 -6,043 
24 1,941 -6,109 
25 1,875 -6,175 
26 1,809 -6,241 
27 1,743 -6,307 
28 1,677 -6,373 
29 1,611 -6,439 
30 1,545 -6,505 
31 1,479 -6,571 
32 -2,112 -2,112 
__________ L 375/36 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
2. liide  
 
TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS JUHUL, KUI 
STANDARDHÄLVE ON MITTERAHULDAV VÕI SEDA EI OLE VÕIMALIK HINNATA 
 
 
1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele 
vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega juhul, kui valmistaja toodangu standardhälve on mitterahuldav või seda ei ole võimalik määrata. 
 2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, 
mille mootoritest 40% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,95 (valmistaja risk = 5%) ning partii puhul, mille mootoritest 65% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10%). 
 3. Käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 käsitletud saasteainete väärtusi loetakse normaalselt 
jaotunuteks ja sellepärast võetakse igast vastavast väärtusest naturaallogaritm.  
  Olgu valimi minimaalse ja maksimaalse mahu tähised vastavalt m
0 ja m (m 0 = 3 ja m = 
32) ning uuritava valimi mahu tähis n. 
 4. Kui partii puhul mõõdetud teatava saasteaine heitetasemete naturaallogaritmid on x
1, 
x 2, ..., x i ja heitetaseme piirnormi naturaallogaritm on L, võib määratleda järgmised 
suurused: 
 
d i = x i – L 
 ja  
 
 
5. Tabelis 4 on esitatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtused (A
n) ja tagasilükkamise 
kriteeriumi arvväärtused (B n) olenevalt uuritava valimi mahust. Otsus selle kohta, kas 
partii on või ei ole katsed läbinud, võetakse vastu katsestatistiku 
nnVd  abil järgmiselt:  
 
 Eeldades, et m 0 ≤ n ≤ m : 
  – partii võetakse vastu, kui   – partii lükatakse tagasi, kui  
n n n A /V d ≤
n n n B /V d ≥∑
==n
1 ii n dn1d
2
nn
1 ii2
n ) d (dn1V − =∑
=27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/37
 
 – tehakse mõõtmised lisamootoriga, kui  
  6. Märkus.   Katsestatistiku järjestikuste väärtuste arvutamiseks kasutatakse järgmisi rekursiivseid 
valemeid:  
 
 
 
 
 n n n n B /V d A ≥ ≤
n 1 n n dn1dn11 d + ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− =−
( )2
n n 2
1 n2
n1 nd dVn11 V−−+ ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− =−
0) V  ; d d  2,3,...; (n1 1 1 = = =L 375/38 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tabel 4 : Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 2. liite kohase valimiplaani 
puhul 
 
Minimaalne valimi maht:  3 
 
Katsetatud mootorite 
üldarv 
(valimi maht)   Vastuvõtmise 
 kriteeriumi 
arvväärtus 
A n Tagasilükkamise 
 kriteeriumi  
arvväärtus 
B n 
3 -0,80381 16,64743 
4 -0,76339 7,68627 
5 -0,72982 4,67136 
6 -0,69962 3,25573 
7 -0,67129 2,45431 
8 -0,64406 1,94369 
9 -0,61750 1,59105 
10 -0,59135 1,33295 
11 -0,56542 1,13566 
12 -0,53960 0,97970 
13 -0,51379 0,85307 
14 -0,48791 0,74801 
15 -0,46191 0,65928 
16 -0,43573 0,58321 
17 -0,40933 0,51718 
18 -0,38266 0,45922 
19 -0,35570 0,40788 
20 -0,32840 0,36203 
21 -0,30072 0,32078 
22 -0,27263 0,28343 
23 -0,24410 0,24943 
24 -0,21509 0,21831 
25 -0,18557 0,18970 
26 -0,15550 0,16328 
27 -0,12483 0,13880 
28 -0,09354 0,11603 
29 -0,06159 0,09480 
30 -0,02892 0,07493 
31 -0,00449 0,05629 
32 0,03876 0,03876 
 
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/39
3. liide  
 
TOODANGU VASTAVUSKATSETUSTE MENETLUS 
VALMISTAJA TAOTLUSE KORRAL 
 
 1. Käesolevas liites kirjeldatakse katseprotseduuri, mida kasutatakse toodete nõuetele 
vastavuse kontrollimiseks seoses saasteainete heitega valmistaja taotluse korral. 
 2. Vähemalt kolmest mootorist koosnev valim moodustatakse selliselt, et partii puhul, 
mille mootoritest 30% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,90 (valmistaja risk = 10%) ning partii puhul, mille mootoritest 65% on defektsed, on tõenäosus, et partii läbib katsed, 0,10 (tarbija risk = 10%). 
 3. Iga käesoleva eeskirja punktis 5.2.1 märgitud saasteaine puhul rakendatakse järgmist 
menetlust (vt joonis 2). 
  Kasutatakse järgmisi tähiseid:   L = saasteaine piirväärtus;   x
i = valimi i-nda mootori puhul saadud mõõteväärtus; 
  n = uuritava valimi maht.  4. Arvutatakse valimit iseloomustav katsestatistik, mis võimaldab hinnata nõuetele 
mittevastavate mootorite arvu, mille puhul x
i ≥ L: 
 5. Seejärel toimitakse järgmiselt:  
– kui katsestatistiku väärtus on väiksem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 
kehtestatud vastuvõtmise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete läbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; 
 
– kui katsestatistiku väärtus on suurem kui vastava valimimahu puhul tabelis 5 
kehtestatud tagasilükkamise kriteeriumi arvväärtus või sellega võrdne, võetakse vastu otsus katsete mitteläbimise kohta asjakohase saasteaine suhtes; 
 
– kui kumbagi otsust ei saa teha, katsetatakse lisamootorit vastavalt käesoleva eeskirja 
punktile 8.3.1 ja arvutusi korratakse ühe elemendi võrra suurema valimi puhul. 
  Tabelis 5 esitatud vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused on 
arvutatud rahvusvahelise standardi ISO 8422:1991 kohaselt. 
 L 375/40 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tabel 5 : Vastuvõtmise ja tagasilükkamise kriteeriumide arvväärtused 3. liite kohase 
valimiplaani puhul  
 
Minimaalne valimimaht:  3 
 
 
Katsetatud mootorite 
üldarv 
(valimi maht)  
Vastuvõtmise 
 kriteeriumi 
arvväärtus  
Tagasilükkamise 
 kriteeriumi 
arvväärtus 
3 - 3 
4 0 4 
5 0 4 
6 1 5 
7 1 5 
8 2 6 
9 2 6 
10 3 7 
11 3 7 
12 4 8 
13 4 8 
14 5 9 
15 5 9 
16 6 10 
17 6 10 
18 7 11 
19 8 9 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/41
1. lisa  
 
MOOTORI PÕHIKARAKTERISTIKUD JA KATSETAMISE ANDMED1 
 
1. MOOTORI KIRJELDUS 
 
1.1.  Valmistaja:.............................................................................................................. ...... 
1.2.  Valmistaja mootorikood:.............................................................................................. 
1.3.  Töötsükkel: neljataktiline / kahetaktiline2  
1.4.  Silindrite arv ja paigutus: ............................................................................................. 1.4.1.  Silindri läbimõõt: ...................................................................................................m m 
1.4.2.  Kolvi käik:............................................................................................................ ..mm 
1.4.3.  Tööjärjestus: .......................................................................................................... ....... 
1.5.  Mootori töömaht: ...................................................................................................cm³ 1.6.  Surveaste mahu järgi
3 :................................................................................................. 
1,7.  Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised):  ............................................................ 
1,8.  Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala: ......................................cm² 1,9.  Pöörlemiskiirus tühikäigul: ................................................................................ min
-1 
1.10.  Maksimaalne kasulik võimsus: ........kW pöörlemiskiirusel................................ min-1 
1.11.  Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: ........................................................... min-1 
1.12.  Maksimaalne kasulik pöördemoment: ........Nm pöörlemiskiirusel .................... min-1 
1.13.   Põlemissüsteem: survesüüde/sädesüüde2 
1.14.  Kütus: diislikütus/veeldatud naftagaas/H-rühma maagaas/L-rühma maagaas /HL-
rühma maagaas/etanool1 
1.15.   Jahutussüsteem 
1.15.1.  Vedelikjahutus 
1.15.1.1. Jahutusvedeliku tüüp: ............................................................................................... ... 
1.15.1.2. Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei2 
1.15.1.3. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral)......................... 1.15.1.4. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ..................................................... 1.15.2.  Õhkjahutus 1.15.2.1. Ülelaadekompressor: jah/ei
2 
1.15.2.2. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral)......................... 1.15.2.3. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ..................................................... 1.16.  Valmistaja poolt lubatud temperatuur  
1.16.1.  Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil:...............................................K L 375/42 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
1.16.2.  Õhkjahutus: ............   Referentspunkt: ...................... 
 Maksimaalne temperatuur referentspunktis: ............................................................K 1.16.3. Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse 
korral) ........................................................................................................................ K 
1.16.4.  Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te) või 
turboülelaaduri(te) juures: .........................................................................................K 
1.16.5.  Kütuse temperatuur: minimaalne .................K, maksimaalne .................................K   diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul 
rõhuregulaatori viimasel astmel  
1.16.6.  Kütuse rõhk: minimaalne ......................kPa, maksimaalne ..................................kPa   rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul. 1.16.7.  Määrdeõli temperatuur: minimaalne ..................K, maksimaalne ...........................K 1.17  Ülelaadekompressor:  jah/ei
2 
1.17.1.  Mark: ................................................................................................................. ........... 
1.17.2.  Tüüp: ................................................................................................................. ........... 
1.17.3.  Süsteemi kirjeldus (näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp)  1.17.4.  Vahejahuti: jah/ei
2 
1.18.   Sisselaskesüsteem 
  Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 
100% koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele . 
kPa 
1.19.   Heitgaasisüsteem  
  Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 
100% koormusel vastavalt eeskirjas 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustelekPa 
  Heitgaasisüsteemi maht: ....................................................................................... dm³  2.  ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED  2.1. Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): .......................................... 
................................................................... 
2.2.  Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes 
punktides): 
2.2.1.  Katalüüsneutralisaator: jah/ei
2 
2.2.1.1. Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv:....................... 2.2.1.2. Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: .................................................... 2.2.1.3. Katalüütilise reaktsiooni tüüp:...................................................................................... 2.2.1.4. Väärismetallide üldkogus:............................................................................................ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/43
2.2.1.5. Suhteline kontsentratsioon: .......................................................................................... 
2.2.1.6. Substraat (struktuur ja materjal):.................................................................................. 2.2.1.7. Elementide tihedus: ................................................................................................... ... 
2.2.1.8. Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp:..................................................................... 2.2.1.9. Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): 
............................................................................................................................... ....... 
  ............................................................................................................................. ......... 
2.2.2.  Hapnikusensor: jah/ei
2 
2.2.2.1. Tüüp: ................................................................................................................. ........... 
2.2.3.  Õhu sissepuhe: jah/ei2 
2.2.3.1. Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): .............................................................................. 2.2.4.  Heitgaasitagastus: jah/ei
2  
2.2.4.1. Karakteristikud (voolu kiirus jne): ............................................................................... 2.2.5.  Kübemepüüdur: jah/ei
2 
2.2.5.1. Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht:..................................................................... 2.2.5.2. Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: .................................................................................... 2.2.5.3. Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): ........................................................... 2.2.5.4. Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: .................................. 2.2.6 . Muud süsteemid: jah/ei
2 
2.2.6.1. Kirjeldus ja töö:..................................................................................................... ....... 
 3.  KÜTUSETOITESÜSTEEM  3.1.  Diiselmootorid 
3.1.1.  Kütusepump  Rõhk
(3) : .........kPa või diagrammkarakteristik2: .......................................................... 
3.1.2.  Sissepritsesüsteem 3.1.2.1. Pump 3.1.2.1.1.  Mark (margid): ..................................................................................................... ........ 
3.1.2.1.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.1.3. Tootlikkus: ......mm³
(3) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel.......min-1 pumba 
täiskoormuse puhul või diagrammkarakteristik2, 3: ................... 
  ............................................................................................................................. ......... 
 Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil2 
 Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja 
ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest.  L 375/44 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3.1.2.1.4. Eelsissepritse 
3.1.2.1.4.1. Eelsissepritse kõver3:.................................................................................................... 
3.1.2.1.4.2. Sissepritse püsiajastus3:................................................................................................ 
3.1.2.2. Sissepritsetorustik 3.1.2.2.1. Pikkus:............................................................................................................. .......mm 
3.1.2.2.2. Siseläbimõõt:....................................................................................................... ...mm 
3.1.2.3. Pihusti(d) 3.1.2.3.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.1.2.3.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.3.3. Avanemisrõhk ...................................................................................................... kP a
3 
  või diagrammkarakteristik2, 3:....................................................................................... 
3.1.2.4. Pöörlemiskiiruse regulaator 3.1.2.4.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.1.2.4.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.4.3. Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: ..................... min
-1 
3.1.2.4.4. Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: .......................................................... min-1 
3.1.2.4.5. Pöörlemiskiirus tühikäigul: ................................................................................ min-1 
3.1.3. Külmkäivitussüsteem 3.1.3.1. Mark (margid): ....................................................................................................... ..... 
3.1.3.2. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.1.3.3. Kirjeldus:............................................................................................................ .......... 
3.1.3.4. Abikäivitusseade: ..................................................................................................... .... 
3.1.3.4.1. Mark: ............................................................................................................... ............. 
3.1.3.4.2. Tüüp: ............................................................................................................... ............. 
3.2. Gaasimootorid
 
3.2.1.  Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas2 
3.2.2. Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id)2 
3.2.2.1. Mark (margid): ........................................................................................................ ..... 
3.2.2.2. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.2.2.3. Rõhualandusastmete arv:.............................................................................................. 3.2.2.4. Rõhk viimasel astmel: minimaalne...............kPa, maksimaalne ...........................kPa 3.2.2.5. Põhireguleerimispunktide arv: .................................................................................... 3.2.2.6. Tühikäigu reguleerimispunktide arv: .......................................................................... 3.2.2.7. Eeskirja nr … kohase tüübikinnituse number .............................................................. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/45
3.2.3. Kütusetoitesüsteem: segamisseade /gaasipritse /vedelikupritse /otsepritse2 
3.2.3.1. Kütusesegu reguleerimine: .......................................................................................... 
3.2.3.2. Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: .................................................... 3.2.3.3. Tüübikinnituse number. ...............................................................................................  
3.2.4. Segamisseade 3.2.4.1. Arv: ................................................................................................................. ............. 
3.2.4.2. Mark (margid): ........................................................................................................ ..... 
3.2.4.3. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.2.4.4. Paigutus: ............................................................................................................. .......... 
3.2.4.5. Reguleerimisvõimalused: ............................................................................................. 3.2.4.6. Tüübikinnituse number. ...............................................................................................  
3.2.5. Sissepritse sisselasketorustikku 3.2.5.1. Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse
2 
3.2.5.2. Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse2 
3.2.5.3. Sissepritseseadmed 3.2.5.3.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.3.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.5.3.3. Reguleerimisvõimalused: .............................................................................................  
3.2.5.3.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.5.4. Toitepump (vajaduse korral): ....................................................................................... 3.2.5.4.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.4.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.5.4.3. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.5.5. Pihusti(d): .......................................................................................................... .......... 
3.2.5.5.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.5.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.2.5.5.3. Eeskirja nr … kohase tüübikinnituse number. ............................................................ 3.2.6.  Otsesissepritse 3.2.6.1. Pritsepump/rõhuregulaator
2 
3.2.6.1.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.2.6.1.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.2.6.1.3. Sissepritse ajastus: ............................................................................................... ........ 
3.2.6.1.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.6.2. Pihusti(d) 3.2.6.2.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... L 375/46 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3.2.6.2.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.6.2.3. Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik3: ................................................................ 
3.2.6.2.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.7. Elektrooniline kontrollplokk 
3.2.7.1. Mark (margid): ....................................................................................................... ..... 
3.2.7.2. Tüüp (tüübid): ....................................................................................................... ....... 
3.2.7.3. Reguleerimisvõimalused: ............................................................................................. 3.2.8. Maagaasi eriseade 3.2.8.1. 1. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite 
tüübikinnituse korral) 
3.2.8.1.1. Kütuse koostis:    
metaan (CH
4): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
etaan (C 2H 6): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
propaan (C 3H 8): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
butaan (C 4H 10): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
C5/C5+: baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
hapnik (O 2):  baassisaldus: 
....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
inertsed gaasid (N 2, He 
jne): baassisaldus: ....mool%  minimaalne 
sisaldus 
....mool%  maksimaalne 
sisaldus 
....mool%  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/47
3.2.8.1.2. Pihusti(d) 
3.2.8.1.2.1. Mark (margid):  3.2.8.1.2.2. Tüüp (tüübid):  3.2.8.1.3. Muud (vajaduse korral) 3.2.8.2. 2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite 
tüübikinnituse korral) 
 4. KÜTUSEJAOTUSFAASID  4.1. Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või 
samaväärsete näitajate suhtes:..................................... 
4.2. Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond
2 : ................................... 
 
5. SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)  
 
5.1. Süütesüsteemi tüüp: komplektne süütepool ja -küünlad / eraldi süütepool ja -küünlad / 
süütepoolküünlad / muud (täpsustada)2 
5.2. Süütekontrolliplokk 5.2.1. Mark (margid): .............................................................. 5.2.2. Tüüp (tüübid): .............................................................. 5.3. Eelsissepritse kõver / eelsissepritse kaart
2, 3 : ..................................................................... 
5.4. Süüte ajastus3: ..... kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel ....... min-1 ja 
maksimaalsel atmosfäärirõhul ................. kPa 
5.5. Süüteküünlad 
5.5.1. Mark (margid): .............................................................. 5.5.2. Tüüp (tüübid): .............................................................. 5.5.3. Vahe seadistus: ........................................................mm 5.6. Süütepool(id) 
5.6.1. Mark (margid): .............................................................. 5.6.2. Tüüp (tüübid): ..............................................................  L 375/48 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
6. MOOTORI LISASEADMED 
   Mootor esitatakse katsetamiseks koos mootori tööks vajalike lisaseadmetega (näiteks 
ventilaator, veepump jne) vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud 
kasutamistingimustele.  
  
6.1. Katse ajaks paigaldatavad lisaseadmed 
   Kui lisaseadmete paigaldamine katsestendil ei ole võimalik või ei ole asjakohane, 
määratakse nende energiatarve ning lahutatakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal 
mõõdetud mootori üldvõimsusest.  
 
6.2. Katse ajaks eemaldatavad lisaseadmed 
   Katse ajaks eemaldatakse seadmed, mis on vajalikud ainult sõiduki tööks (näiteks 
õhukompressor, kliimaseade jne). Kui lisaseadmeid ei saa eemaldada, määratakse nende 
energiatarve ning liidetakse see katsetsükli (katsetsüklite) ajal mõõdetud mootori üldvõimsusele.  
 
7. LISATEAVE KATSETINGIMUSTE KOHTA  7.1. Kasutatud määrdeõli 
7.1.1. Mark: ................................................................. 7.1.2. Tüüp: .................................................................  Õli ja kütuse segu puhul märkida õli protsent segus): ..................................................... 7.2. Mootori lisaseadmed (vajaduse korral) 
 Lisaseadmete energiatarve määratakse ainult juhul, kui,   – mootorile ei ole paigaldatud mootori töötamiseks vajalikke lisaseadmeid ja/või  – mootorile on paigaldatud lisaseadmed, mis ei ole mootori töötamiseks vajalikud. 7.2.1. Loetelu ja identifitseerimisandmed: .................................. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/49
7.2.2. Energiatarve mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel: 
 
Seadmed Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel 
 Pöörlemiski
irus 
tühikäigul Minimaalne 
pöörlemiskiiru
s Maksimaalne 
pöörlemiskiirus  Pöörlemiskiirus 
A(7) Pöörlemiskiirus 
B(7) Pöörlemiskiir
us C(7) Referentskiirus(8) 
P(a) 
Mootori tööks vajalikud 
lisaseadmed (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest), vt punkt 6.1 
        
P(b) 
Mootori tööks mittevajalikud lisaseadmed (liidetakse mootori mõõdetud võimsusele), vt punkt 6.2 
        
 
8. MOOTORI JÕUDLUS  8.1. Mootori pöörlemiskiirused
9 
  Minimaalne pöörlemiskiirus (n
lo): ..................................................min-1 
 Maksimaalne pöörlemiskiirus (n hi): .................................................min-1 
  Euroopa statsionaarse katse tsükli ja Euroopa koormuskatsetsükli puhul  Pöörlemiskiirus tühikäigul: .................................................................min
-1 
 Pöörlemiskiirus A: .........................................................min-1 
 Pöörlemiskiirus B: .........................................................min-1 
 Pöörlemiskiirus C: .........................................................min-1 
 Euroopa siirdekatsetsükli puhul  Referentskiirus: .................................................min
-1 
 L 375/50 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
8.2. Mootori võimsus (mõõdetakse vastavalt eeskirjale nr 24), kW 
 
   Mootori pöörlemiskiirus 
 
 Pöörlemis 
kiirus 
tühikäigul 
 Pöörlemiskiirus 
A7  Pöörlemiskiirus 
B7 Pöörlemiskiirus 
C7 Referentskiirus8 
P(m) 
Katsestendil mõõdetud võimsus 
      
P(a) 
Katse ajaks paigaldatavate 
lisaseadmete energiatarve (punkt 6.1) 
• paigaldatud  
• paigaldamata 
  
    
0      
0      
0      
0      
0 
P(b) 
Katse ajaks eemaldatavate 
lisaseadmete energiatarve (punkt 6.2) 
– paigaldatud – paigaldamata   
   
 
0     
 
0     
 
0     
 
0     
 
0 
P(n) 
Mootori kasulik võimsus = P(m) – 
P(a) + P(b) 
      
 
 8.3. Dünamomeetri seadistus (kW) 
  Euroopa statsionaarse katse tsükli, Euroopa koormuskatsetsükli ja Euroopa 
siirdekatsetsüklile vastava referentstsükli puhul peab dünamomeetri seadistus põhinema 
punktis 8.2 osutatud mootori kasulikul võimsusel P(n). Mootor on soovitatav katsestendile paigaldada netoseisundis. Sellisel juhul on P(m) ja P(n) identsed. Kui mootorit ei ole võimalik või otstarbekohane katsetada netoseisundis, korrigeeritakse dünamomeetri seadistust vastavalt netoseisundile eespool esitatud valemi abil. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/51
8.3.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel ja Euroopa koormuskatsetsükkel  
  Dünamomeetri seadistus arvutatakse 4. lisa 1. liite punktis 1.2 esitatud valemi abil.  
Koormus 
protsentides Mootori pöörlemiskiirus 
 Pöörlemis 
kiirus 
tühikäigul 
 Pöörlemiskiirus 
A Pöörlemiskiirus 
B Pöörlemiskiirus 
C 
10  --    
25   --    
50   --    
75  --    
100     
 8.3.2. Euroopa siirdekatsetsükkel    Kui mootorit ei katsetata netoseisundis, arvutatakse mõõdetud võimsus või mõõdetud 
tsüklitöö 4. lisa 2. liite punktis 2 kindlaksmääratud viisil ümber kasulikuks võimsuseks 
või kasulikuks tsüklitööks mootori valmistaja poolt kogu tsükli katseala kohta esitatud valemi abil, mille on kinnitanud tehniline teenistus. 
 
Joonealused märkused
: 
 
(1) Tavapärastest erinevate mootorite ja süsteemide puhul esitab käesolevate andmetega 
samaväärsed üksikasjad valmistaja.  
 
(2) Mittevajalik maha tõmmata. 
(3) Määrata kindlaks tolerants. 
(6) Teistsugusel viisil koostatud süsteemide kohta esitatakse samaväärsed andmed (punkt 3.2). 
(7) Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul. 
(8) Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul. 
(9) Määratakse kindlaks tolerants: hälve võib olla ± 3% valmistaja poolt kindlaksmääratud 
väärtustest.  
 
__________ L 375/52 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
1. lisa – 1. liide  
 
MOOTORIGA SEOTUD SÕIDUKIOSADE KARAKTERISTIKUD 
 
 
1. Sisselaskesüsteemi alarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ning 100% koormuse 
juures: ............................................kPa 
 2. Heitgaasisüsteemi ülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ning 100% koormuse 
juures: ............................................kPa 
 3. Heitgaasisüsteemi maht: ........................................cm³  4. Mootori tööks vajalike lisaseadmete energiatarve vastavalt eeskirjas nr 24 
kindlaksmääratud kasutamistingimustele. 
 
Seadmed Energiatarve (kW) mitmesugustel mootori pöörlemiskiirustel 
 Pöörle 
miskiirus 
tühi 
käigul 
 Minimaalne 
pöörlemis 
kiirus Maksimaalne 
pöörlemis 
kiirus Pöörlemiskiirus  
 A(1)  Pöörlemiskiirus  
B Pöörlemiskiirus 
C Referentskiirus(2
P(a) 
Mootori tööks vajalikud 
lisaseadmed (lahutatakse mootori mõõdetud võimsusest), vt 1. lisa, punkt 6.1
        
 
(1) Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul.  
(2) Ainult Euroopa siirdekatsetsükli puhul. 
__________  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/53
1. lisa – 2. liide  
 
MOOTORITÜÜPKONNA PÕHIKARAKTERISTIKUD 
 
 
1. Üldised parameetrid 
1.1. Töötsükkel: 
1.2. Jahutusvahend: 1.3. Silindrite arv
1: 
1.4. Üksiku silindri töömaht: 1.5. Õhu sisselaskeviis: 1.6. Põlemiskambri tüüp/ehitus: 1,7. Ventiilid ning sisse- ja väljalaskeaknad, paigutus, mõõtmed ja arv: 1,8. Toitesüsteem: 1,9. Süütesüsteem (gaasimootorid): 1.10. Muud omadused: 
• õhu vahejahuti1:  
• heitgaasitagastus1:  
• vee pihustamine/emulgeerimine1:  
• õhu sissepuhe1: 
1.11. Heitgaasi järeltöötlus1: 
Identse (algmootori puhul madalaima) suhte tõestus: süsteemi maht / kütusekulu töötsükli kohta 
vastavalt diagrammi (diagrammide) numbrile (numbritele): ………  
  
2. TÜÜPKONNA MOOTORITE NIMEKIRI   
2.1.  Diiselmootorite tüüpkonna nimetus: 
2.1.1. Tüüpkonna mootorite spetsifikaat:  
  
Algmootor  L 375/54 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Mootori tüüp            
Silindrite arv            
Nominaalne pöörlemiskiirus (min-1)           
Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)           
Nominaalne kasulik võimsus (kW)            
Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min-1)           
Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)           
Maksimaalne pöördemoment (Nm)            
Minimaalne kiirus tühikäigul (min-1)           
Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust)          100 
2.2. Gaasimootori tüüpkonna nimetus:  
2.2.1. Tüüpkonna mootorite spetsifikaat: 
  Algmootor  
Mootori tüüp            
Silindrite arv            
Nominaalne pöörlemiskiirus (min-1)           
Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm³)            
Nominaalne võimsus (kW)            
Maksimaalsele pöördemomendile vastav kiirus (min-1)            27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/55
Kütusekulu ühe töötsükli kohta (mm3)           
Maksimaalne pöördemoment (Nm)            
Minimaalne kiirus tühikäigul (min-1)           
Silindri töömaht (protsentides algmootori silindri töömahust)          100 
Süüteajastus            
Heitgaasi tagastusvool            
Õhupump jah/ei            
Õhupumba tegelik vool            
(1) Kui ei kohaldata, märkida „ei kohaldata“.  
 
 
__________ L 375/56 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
1. lisa – 3. liide  
 
TÜÜPKONNA MOOTORITÜÜPIDE PÕHIKARAKTERISTIKUD1 
 
1. MOOTORI KIRJELDUS  1.1. Valmistaja:................................................... 1.2. Valmistaja mootorikood: ..................................... 1.3. Töötsükkel: neljataktiline / kahetaktiline
2  
1.4. Silindrite arv ja paigutus: ............................ 
1.4.1.  Silindri läbimõõt: ........................mm 
1.4.2.   Kolvi käik: ....................................mm 1.4.3.   Tööjärjestus:........................................ 1.5.   Mootori töömaht: .........................cm
3 
1.6.   Surveaste mahu järgi3:...................................... 
1.7. Põlemiskambri ja kolvipea joonis (joonised): ......................................... 1.8. Sisse- ja väljalaskeakende minimaalne ristlõikepindala:....................cm
2 
1.9. Pöörlemiskiirus tühikäigul ...................................................... min-1 
1.10. Maksimaalne kasulik võimsus: .......... kW pöörlemiskiirusel .......... min-1 
1.11. Mootori suurim lubatud pöörlemiskiirus: ............... min-1 
1.12. Maksimaalne üldpöördemoment: ......... Nm pöörlemiskiirusel ......... min-1 
1.13. Põlemissüsteem: survesüüde/sädesüüde2 
1.14. Kütus: diislikütus/veeldatud naftagaas/ H-rühma maagaas/L-rühma maagaas /HL-
rühma maagaas/etanool1 
1.15. Jahutussüsteem 
1.15.1.  Vedelikjahutus 
1.15.1.1. Jahutusvedeliku tüüp: ............................................................................................... ... 
1.15.1.2. Tsirkulatsioonipump (tsirkulatsioonipumbad): jah/ei2 
1.15.1.3. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral)......................... 1.15.1.4. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ..................................................... 1.15.2.  Õhkjahutus 1.15.2.1. Ülelaadekompressor: jah/ei
2 
1.15.2.2. Karakteristikud või mark (margid) ja tüüp (tüübid) (vajaduse korral)......................... 1.15.2.3. Ülekandesuhe (ülekandesuhted) (vajaduse korral): ..................................................... 1.16.  Valmistaja poolt lubatud temperatuur  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/57
1.16.1.  Vedelikjahutus: maksimaalne temperatuur väljundil:...............................................K 
1.16.2.  Õhkjahutus: ............   Referentspunkt: ......................  Maksimaalne temperatuur referentspunktis: ............................................................K 1.16.3.  Laaditud õhu maksimaalne temperatuur sisselaske vahejahuti väljundil (vajaduse 
korral) ........................................................................................................................ K 
1.16.4.  Maksimaalne heitgaasi temperatuur väljalasketorustiku välisääriku(te) või 
turboülelaaduri(te) juures: .........................................................................................K 
1.16.5.  Kütuse temperatuur: minimaalne .................K, maksimaalne .................................K   diiselmootorite puhul pritsepumba sisselaskeava juures, gaasimootorite puhul 
rõhuregulaatori viimasel astmel  
1.16.6.  Kütuse rõhk: minimaalne ......................kPa, maksimaalne ..................................kPa   rõhuregulaatori viimasel astmel, ainult maagaasil töötavate mootorite puhul. 1.16.7.  Määrdeõli temperatuur: minimaalne ..................K, maksimaalne ...........................K 1.17  Ülelaadekompressor:  jah/ei
2 
1.17.1.  Mark: ................................................................................................................. ........... 
1.17.2.  Tüüp: ................................................................................................................. ........... 
1.17.3.  Süsteemi kirjeldus (näiteks ülelaadimise suurim rõhk, vajaduse korral piirdeklapp)  1.17.4.  Vahejahuti: jah/ei
2 
1.18.   Sisselaskesüsteem 
  Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 
100% koormusel vastavalt eeskirjas nr 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: 
............................................................................................................................... kPa 
1.19.   Heitgaasisüsteem  
  Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk nominaalsel mootori pöörlemiskiirusel ja 
100% koormusel vastavalt eeskirjas 24 kindlaksmääratud kasutamistingimustele: 
  ............................................................................................................................. ...kPa 
  Heitgaasisüsteemi maht:  cm³  
  2. ÕHUSAASTE VASTASED MEETMED 2.1. Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): .......................................... 
................................................................... 
 2.2.  Õhusaaste vastane lisaseade (olemasolu korral ning kui seda ei mainita muudes 
punktides): 
2.2.1.  Katalüüsneutralisaator: jah/ei
2 
2.2.1.1. Katalüüsneutralisaatorite ja elementide arv:....................... 2.2.1.2. Katalüüsneutralisaatori(te) mõõtmed, kuju ja maht: .................................................... 2.2.1.3. Katalüütilise reaktsiooni tüüp:...................................................................................... 2.2.1.4. Väärismetallide üldkogus:............................................................................................ 2.2.1.5. Suhteline kontsentratsioon: .......................................................................................... 2.2.1.6. Substraat (struktuur ja materjal):.................................................................................. 2.2.1.7. Elementide tihedus: ................................................................................................... ... 
2.2.1.8. Katalüüsneutralisaatori(te) korpuse tüüp:..................................................................... 2.2.1.9. Katalüüsneutralisaatori(te) paigutus (asukoht heitgaasitorustikus ja referentskaugus): 
............................................................................................................................... ....... L 375/58 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
  ............................................................................................................................. ......... 
2.2.2.  Hapnikusensor: jah/ei2 
2.2.2.1. Tüüp: ................................................................................................................. ........... 
2.2.3.  Õhu sissepuhe: jah/ei2 
2.2.3.1. Tüüp (õhuimpulss, õhupump jne): .............................................................................. 
2.2.4.  Heitgaasitagastus: jah/ei2  
2.2.4.1. Karakteristikud (voolu kiirus jne): ............................................................................... 2.2.5.  Kübemepüüdur: jah/ei
2 
2.2.5.1. Kübemepüüduri mõõtmed, kuju ja maht:..................................................................... 2.2.5.2. Kübemepüüduri tüüp ja ehitus: .................................................................................... 2.2.5.3. Paigutus (referentskaugus heitgaasitorustikus): ........................................................... 2.2.5.4. Regenereerimismeetod või -süsteem, kirjeldus ja/või joonised: .................................. 2.2.6 . Muud süsteemid: jah/ei
2 
2.2.6.1. Kirjeldus ja töö:   3.  KÜTUSETOITESÜSTEEM  3.1.  Diiselmootorid 
3.1.1.  Kütusepump  Rõhk
3 : .........kPa või diagrammkarakteristik2: ............................................................ 
3.1.2.  Sissepritsesüsteem 3.1.2.1. Pump 3.1.2.1.1.  Mark (margid): ..................................................................................................... ........ 
3.1.2.1.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.1.3. Tootlikkus: ......mm³
(3) töötsükli kohta mootori pöörlemiskiirusel.......min-1 pumba 
täiskoormuse puhul 
 või diagrammkarakteristik2, 3: ................... 
  ............................................................................................................................. ......... 
 Märkida kasutatud meetod: mootoristendil ja/või pumbastendil2 
 Ülelaadimisrõhu regulaatori kasutamise korral esitada kütusetoite karakteristik ja 
ülelaadimisrõhu sõltuvus mootori pöörlemiskiirusest.  
3.1.2.1.4. Eelsissepritse 3.1.2.1.4.1. Eelsissepritse kõver
3:.................................................................................................... 
3.1.2.1.4.2. Sissepritse püsiajastus3:................................................................................................ 
3.1.2.2. Sissepritsetorustik 3.1.2.2.1. Pikkus:............................................................................................................. .......mm 
3.1.2.2.2. Siseläbimõõt:....................................................................................................... ...mm 
3.1.2.3. Pihusti(d) 3.1.2.3.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.1.2.3.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.3.3. Avanemisrõhk .....................................................................................................kPa
(3) 
  või diagrammkarakteristik2, 3:....................................................................................... 
3.1.2.4. Pöörlemiskiiruse regulaator 3.1.2.4.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.1.2.4.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.1.2.4.3. Kiirus, millest alates toimub täiskoormuse juures toitekatkestus: ..................... min
-1 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/59
3.1.2.4.4. Maksimaalne pöörlemiskiirus tühikäigul: .......................................................... min-1 
3.1.2.4.5. Pöörlemiskiirus tühikäigul: ................................................................................ min-1 
3.1.3. Külmkäivitussüsteem 
3.1.3.1. Mark (margid): ....................................................................................................... ..... 
3.1.3.2. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.1.3.3. Kirjeldus:............................................................................................................ .......... 
3.1.3.4. Abikäivitusseade: ..................................................................................................... .... 
3.1.3.4.1. Mark: ............................................................................................................... ............. 
3.1.3.4.2. Tüüp: ............................................................................................................... ............. 
3.2. Gaasimootorid6 
3.2.1.  Kütus: maagaas/veeldatud naftagaas2 
3.2.2. Rõhuregulaator(id) või aurusti(d)/rõhuregulaator(id)2 
3.2.2.1. Mark (margid): ........................................................................................................ ..... 
3.2.2.2. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.2.2.3. Rõhualandusastmete arv:.............................................................................................. 3.2.2.4. Rõhk viimasel astmel: minimaalne...............kPa, maksimaalne ...........................kPa 3.2.2.5. Põhireguleerimispunktide arv: .................................................................................... 3.2.2.6. Tühikäigu reguleerimispunktide arv: .......................................................................... 3.2.2.7. Tüübikinnituse number.................................................................................................  
3.2.3. Kütusetoitesüsteem: segamisseade /gaasipritse /vedelikupritse /otsepritse
2 
3.2.3.1. Kütusesegu reguleerimine: .......................................................................................... 3.2.3.2. Süsteemi kirjeldus ja/või diagramm ning joonised: .................................................... 3.2.3.3. Tüübikinnituse number. ...............................................................................................  
3.2.4. Segamisseade 3.2.4.1. Arv: ................................................................................................................. ............. 
3.2.4.2. Mark (margid): ........................................................................................................ ..... 
3.2.4.3. Tüüp (tüübid):........................................................................................................ ....... 
3.2.4.4. Paigutus: ............................................................................................................. .......... 
3.2.4.5. Reguleerimisvõimalused: ............................................................................................. 3.2.4.6. Tüübikinnituse number. ...............................................................................................  
3.2.5. Sissepritse sisselasketorustikku 3.2.5.1. Sissepritse: ühepunktipritse/mitmepunktipritse
2 
3.2.5.2. Sissepritse ajastus: pidev/samaaegne/järjestikune sissepritse2 
3.2.5.3. Sissepritseseadmed 3.2.5.3.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.3.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.5.3.3. Reguleerimisvõimalused: .............................................................................................  
3.2.5.3.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.5.4. Toitepump (vajaduse korral): ....................................................................................... 3.2.5.4.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.4.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.5.4.3. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.5.5. Pihusti(d): .......................................................................................................... .......... 
3.2.5.5.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.5.5.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.2.5.5.3. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. L 375/60 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3.2.6.  Otsesissepritse 
3.2.6.1. Pritsepump/rõhuregulaator2 
3.2.6.1.1. Mark (margid): ...................................................................................................... ....... 
3.2.6.1.2. Tüüp (tüübid):...................................................................................................... ......... 
3.2.6.1.3. Sissepritse ajastus: ............................................................................................... ........ 
3.2.6.1.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.6.2. Pihusti(d) 3.2.6.2.1. Mark (margid): ..................................................................................................... ....... 
3.2.6.2.2. Tüüp (tüübid): ..................................................................................................... ......... 
3.2.6.2.3. Avanemisrõhk või diagrammkarakteristik
3: ................................................................ 
3.2.6.2.4. Tüübikinnituse number. ............................................................................................. .. 
3.2.7. Elektrooniline kontrollplokk 3.2.7.1. Mark (margid): ....................................................................................................... ..... 
3.2.7.2. Tüüp (tüübid): ....................................................................................................... ....... 
3.2.7.3. Reguleerimisvõimalused: ............................................................................................. 3.2.8. Maagaasi eriseade 3.2.8.1. 1. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite tüübikinnituse korral)3.2.8.1.1....................................................................................Kütuse koost is: 
   
metaan (CH
4): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
etaan (C
2H 6): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
propaan (C
3H 8): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
butaan (C
4H 10): baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
C5/C5+: baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
hapnik (O
2):  baassisaldus: 
....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
inertsed gaasid (N
2, He 
jne): baassisaldus: ....mool%  minimaalne sisaldus ....mool%  maksimaalne sisaldus ....mool%  
 3.2.8.1.2. Pihusti(d) 3.2.8.1.2.1. Mark (margid):  3.2.8.1.2.2. Tüüp (tüübid):  3.2.8.1.3. Muud (vajaduse korral) 3.2.8.2. 2. variant (ainult teatavatel kindla koostisega kütustel töötavate mootorite 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/61
tüübikinnituse korral) 
 
4. KÜTUSEJAOTUSFAASID  4.1. Maksimaalne klapitõusukõrgus ning avanemis- ja sulgemisnurgad surnud punktide või 
samaväärsete näitajate suhtes:..................................... 
4.2. Lävilõtk ja/või seadistuspiirkond
2 : ................................... 
  ................................................................. 
5. SÜÜTESÜSTEEM (AINULT SÄDESÜÜTEMOOTORITE PUHUL)  
 
5.1 Süütesüsteemi tüüp: komplektne süütepool ja -küünlad / eraldi süütepool ja -küünlad / 
süütepoolküünlad / muud (täpsustada)
2 
5.2. Süütekontrolliplokk 5.2.1. Mark (margid): .............................................................. 5.2.2. Tüüp (tüübid): .............................................................. 5.3. Eelsissepritse kõver / eelsissepritse kaart
2, 3 : ..................................................................... 
5.4. Süüte ajastus3: ..... kraadi enne ülemist surnud punkti pöörlemiskiirusel ....... min-1 ja 
maksimaalsel atmosfäärirõhul ................. kPa 
5.5. Süüteküünlad 
5.5.1. Mark (margid): .............................................................. 5.5.2. Tüüp (tüübid): .............................................................. 5.5.3. Vahe seadistus: ........................................................mm 5.6. Süütepool(id) 
5.6.1. Mark (margid): .............................................................. 5.6.2. Tüüp (tüübid): ..............................................................  Joonealused märkused
 
 
1 Esitatakse iga tüüpkonda kuuluva mootori puhul. 
 2
 Mittevajalik maha tõmmata.. 
 3
 Määrata kindlaks tolerants. 
 
__________ L 375/62 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
  Lisa 2A  
 
 TEATIS   (maksimaalne formaat: A4 (210 x 297 mm))  
Esitaja (haldusasutuse nimi) : 
....................... ....................... ....................... 
     
milles käsitletakse: 2 /  TÜÜBIKINNITUSE ANDMIST 
 TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMIST 
 TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMIST  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMIST  TOOTMISE LÕPETAMIST 
 
 
diiselmootorite, maagaasi küttel töötavate sisepõlemismootorite ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate ottomootorite kui eraldi tehniliste seadmete puhul seoses mootoritest lähtuva saasteaineheitega vastavalt eeskirjale nr. 49  
Tüübikinnitus nr. ...    Tüübikinnituse laiendus nr ...  
 1. 
Valmistaja firmanimi või mootori kaubamärk :.......................................................................  
 2. Mootori tüüp: ............................................................................................................... ....  
 3. Sisepõlemismootor:  diiselmootor/ottomootor 2
/ 
 3.1. Kütuse liik:.............................................................................................................. .........  
 4. Valmistaja nimi ja aadress: ..............................................................................................   5. 
Valmistaja esindaja nimi ja aadress (vajaduse korral):  
 
............................................................................................................................... ...........  
 6. Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk: ................................................................... kPa  7. Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk:................................................................... kPa  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/63
8. Mootori lisaseadmete maksimaalne lubatud energiatarve: 
 
Keskmisel pöörlemiskiirusel:  .................kW; Nominaalne: .................................... kW 
 9. Kasutuspiirangud (kui neid on):.......................................................................................   10. Mootori/algmootori heitetasemed 
 
10.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel (vajaduse korral): 
CO:......................g/kWh THC: ...................g/kWh NO
x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 
10.2. Euroopa koormuskatsetsükkel (vajaduse korral): 
 Suitsusus: ...............................m-1 
 
10.3. Euroopa siirdekatsetsükkel (vajaduse korral): 
CO:......................g/kWh THC: ...................g/kWh NMHC: ...............g/kWh CH
4:.....................g/kWh 
NO x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 11. Mootor esitati katsetamiseks (kuupäev):..........................................................................   12. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:  
............................................................................................................................... ...........  
 13. Tehnilise teenistuse poolt väljaantud katseprotokolli koostamise kuupäev:....................   14. Tehnilise teenistuse poolt väljaantud katseprotokolli number:........................................   15. Tüübikinnitusmärgi asukoht mootoril:.............................................................................   16. 
Teatise koostamise koht: ......................................................................................................  
 17. Kuupäev: .................................................................................................................. .......  
 18. Allkiri: .................................................................................................................. ...........  
 19. Käesolevale teatisele on lisatud järgmised eespool märgitud tüübikinnitusnumbrit 
kandvad dokumendid:  
 L 375/64 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Käesoleva eeskirja 1. lisa kohaselt täidetud vorm koos osutatud jooniste ja 
diagrammidega. 
                                     
1
/ Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmisest keeldunud või selle 
tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja tüübikinnitust käsitlevaid sätteid).  
 
2/ Mittevajalik maha tõmmata.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/65
 Lisa 2B  
 
 TEATIS   (maksimaalne formaat:  A4 (210 x 297 mm))  
Esitaja (haldusasutuse nimi) : 
....................... ....................... ....................... 
     
milles käsitletakse : 2/  TÜÜBIKINNITUSE ANDMIST 
 TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMIST 
 TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMIST  TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMIST  TOOTMISE LÕPETAMIST 
 
 
Sõidukitüübi puhul seoses mootorist lähtuva saasteaineheitega vastavalt eeskirjale nr. 49  Tüübikinnitus nr ...     
Tüübikinnituse laiendus nr ...  
  1. 
Valmistaja firmanimi või mootori kaubamärk :.......................................................................  
 2. Sõiduki tüüp:............................................................................................................... .....  
 3. Valmistaja nimi ja aadress: ..............................................................................................   4. 
Valmistaja esindaja nimi ja aadress (vajaduse korral):  
 
............................................................................................................................... ...........  
 5. Maksimaalne lubatud sisselaskealarõhk: ................................................................... kPa  6. Maksimaalne lubatud väljalaskeülerõhk:................................................................... kPa  7. Mootori lisaseadmete maksimaalne lubatud energiatarve:  
keskmisel pöörlemiskiirusel:  .................kW; nominaalne: ...................................... kW 
 8. Mootori mark ja tüüp: ......................................................................................................  L 375/66 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
9. Mootori/algmootori heitetasemed 
 
9.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel (vajaduse korral): 
CO:......................g/kWh THC: ...................g/kWh NO
x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 
9.2. Euroopa koormuskatsetsükkel (vajaduse korral): 
 Suitsusus: ...............................m-1 
 
9.3. Euroopa siirdekatsetsükkel (vajaduse korral): 
CO:......................g/kWh THC: ...................g/kWh NMHC: ...............g/kWh CH
4:.....................g/kWh 
NO x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 10. Mootor esitati katsetamiseks (kuupäev):..........................................................................   11. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:  
............................................................................................................................... ...........  
 12. Tehnilise teenistuse poolt väljaantud katseprotokolli koostamise kuupäev:....................   13. Tehnilise teenistuse poolt väljaantud katseprotokolli number:........................................   14. Tüübikinnitusmärgi asukoht sõidukil/mootoril 2
/: ..........................................................  
 15. 
Teatise koostamise koht: ......................................................................................................  
 16. Kuupäev: .................................................................................................................. .......  
 17. Allkiri: .................................................................................................................. ...........  
 18. Käesolevale teatisele on lisatud järgmised eespool märgitud tüübikinnitusnumbrit 
kandvad dokumendid:  
 
Käesoleva eeskirja 1. lisa kohaselt täidetud vorm koos osutatud jooniste ja diagrammidega. 
 
1
/ Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmisest keeldunud või selle 
tühistanud riigi tunnusnumber (vt tüübikinnitust käsitlevaid käesoleva eeskirja sätteid).  
2/ Mittevajalik maha tõmmata.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/67
3. lisa  
 
TÜÜBIKINNITUSMÄRGISTUSE KUJUNDUS 
(vt käesolev eeskiri, punkt 4.6) 
 
I. TÜÜBIKINNITUS I (rida A).  (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)   
Mudel A
 
 Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.  
 
   
 
Mudel B
 
  Ridades A esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi 
küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud 
kütuserühma.  
  
   Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki t üüp on 
kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübiki nnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi 
sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme.  
 
II. TÜÜBIKINNITUS II (rida B1).  (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3)  HL ta
3
aa 
2 E   11 49 RI - 042439  a
3
a  = 8  m m min . aa 
2 E   11 49 RI - 042439  a
3
a  = 8 m m min . L 375/68 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Mudel C  
 
 Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel.  
 
Mudel D  
  Ridades B1 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt 
määratletud kütuserühma.  
     Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki t üüp on 
kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübiki nnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi 
sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme. 
 III TÜÜBIKINNITUS III (rida B2). 
 (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) 
Mudel E
 
  Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. 
       
a a 
2 E  11 49 RIII - 042439  a
3
a  = 8  m m min . H ta
3
aa 
2 E   11 49 RII - 042439  a
3
a  = 8  m m min . aa 
2 E   11 49 RII - 042439  a
3
a  = 8  m m min . 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/69
Mudel F  
 
 Ridades B2 esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
maagaasi küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt 
määratletud kütuserühma.  
      Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki t üüp on 
kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübiki nnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi 
sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme. 
 IV TÜÜBIKINNITUS IV (rida C). 
 (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.6.3) 
 
Mudel G
 
 
 Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad 
diislikütusel või veeldatud naftagaasi küttel. 
 
  
  
Mudel H
 aa 
2 E   11 49 RIV - 042439  a
3
a  = 8 m m min . L ta
3
aa 
2 E   11 49 RIII - 042439  a
3
a  = 8  m m min . L 375/70 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 Ridades C esitatud heite piirnormide järgse tüübikinnitusega mootorid, mis töötavad maagaasi 
küttel. Riigi tähisele järgnev liide näitab käesoleva eeskirja punkti 4.6.3.1 kohaselt määratletud 
kütuserühma. 
     Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki t üüp on 
kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 ja on saanud tüübikinnitusnumbri 042439. Märk näitab, et tüübiki nnitus anti vastavalt 04-seeria muudatusi 
sisaldava eeskirja nr 49 nõuetele, järgides selle eeskirja punktis 5.2.1 kindlaksmääratud asjakohaseid piirnorme. 
 III. MOOTOR/SÕIDUK, MILLELE ON ANTUD ÜHE VÕI MITME TÄIE NDAVA EESKIRJA 
JÄRGNE TÜÜBIKINNITUS 
 (Vt käesolev eeskiri, punkt 4.7) 
 
Mudel I
 
 
    
 Kui mootoril/sõidukil on ülalkujutatud märk, tähendab see, et vastav mootori/sõiduki t üüp on 
kinnitatud Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale nr 49 (heitetase IV) ja eeskirjale nr 24 
1
/. Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks kohta näitavad, et eeskiri nr 49 sisaldas vastava 
tüübikinnituste andmise kuupäeval 04-seeria muudatusi ja eeskiri nr 24 sisaldas vastava 
tüübikinnituste andmise kuupäeval 03-seeria muudatusi.  
_____________  1
/ Teine eeskirjanumber on esitatud üksnes näiteks.  
 
_________ 49 IV HL  
24 03 1628  04 2439  a 
2 a E   11 a 
3 a 
2 
a 
2  a 
3 
a 
3 HL ta
3
aa 
2 E   11 49 RIV - 042439  a
3
a  = 8  m m min . 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/71
4. lisa  
 
KATSEPROTSEDUUR 
 
1. SISSEJUHATUS 
 1.1. Käesolevas lisas kirjeldatakse katsetatavatest mootoritest lähtuva gaasiliste saasteainete 
heite, kübemeheite ja suitsususe määramise meetodeid. Kirjeldatakse kolme katsetsüklit, mida tuleb rakendada vastavalt käesoleva eeskirja punktile 5.2: 
 1.1.1. Euroopa statsionaarse katse tsükkel, mis koosneb 13 statsionaarsest faasist;  1.1.2. Euroopa koormuskatsetsükkel, mis koosneb erinevatel mootori pöörlemiskiirustel 
sooritatavatest järjestikustest siirdekoormusfaasidest, mis on katseprotseduuri lahutamatud osad;  
 1.1.3. Euroopa siirdekatsetsükkel, mis koosneb igal sekundil vahetuvatest siirdefaasidest.   1.2. Katsed tehakse katsestendile kinnitatud ja dünamomeetriga ühendatud mootoriga.   1.3. Mõõtmise põhimõte
 
  Heitgaasis esineva mõõdetava heite hulka kuuluvad gaasilised saasteained 
(süsinikmonooksiid, summeeritud süsivesinikud ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul, süsivesinikud, v.a metaan, ainult diisel- või gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, metaan ainult gaasimootoriga sooritatava Euroopa siirdekatsetsükli puhul, lämmastiku oksiidid), tahked osakesed (diiselmootorid, gaasimootorid ainult etapil C) ja suits (ainult diiselmootoriga sooritatava Euroopa koormuskatsetsükli puhul). Peale selle kasutatakse sageli süsinikdioksiidi märgistusgaasina lahjenduse kindlakstegemiseks osa- ja täisvoolulahjendussüsteemide puhul. Heade inseneritavade kohaselt soovitatakse määramisvigade avastamiseks mõõta katse ajal süsinikdioksiidi üldtaset. 
 1.3.1.  Euroopa statsionaarse katse tsükkel  
  Heitgaasis esinevate saasteainete taset jälgitakse eelnevalt soojendatud mootori 
sätestatud järjestikuste tööetappide jooksul pidevalt, võttes proove lahjendamata heitgaasist. Katsetsükkel koosneb reast kiirus- ja võimsusfaasidest, mis hõlmavad diiselmootorite tüüpilise töövahemiku. Iga faasi jooksul määratakse kõikide saasteainete kontsentratsioonid, heitgaasivool ja efektiivvõimsus ning mõõdetud väärtused kaalutakse. Tahkete osakeste proov lahjendatakse konditsioneeritud välisõhuga. Kogu katsemenetluse jooksul võetakse üks proov, mis kogutakse sobivatele filtritele. Arvutatakse iga saasteaine kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites. Peale selle mõõdetakse lämmastiku oksiidide L 375/72 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
sisaldus tehnilise teenistuse poolt valitud kolmes kontrollpiirkonnas asuvas punktis 1 / 
ning mõõdetud väärtusi võrreldakse väärtustega, mis on arvutatud valitud 
kontrollpunkte hõlmavate katsetsükli faaside alusel. Lämmastiku oksiidide kontrollimisega tagatakse motorist lähtuva heite kontrolli efektiivsus mootori tavapärases tööpiirkonnas. 
 1.3.2.  EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKKEL 
   Eelnevalt soojendatud mootorist lähtuv suitsusus määratakse sätestatud koormuskatses 
suitsususemõõturi abil. Katses tõstetakse mootori koormust püsikiirusel 10%lisest 100%lise koormuseni kolmel erineval mootori pöörlemiskiirusel. Lisaks sooritatakse katse tehnilise teenistuse
1 poolt valitud neljandal koormusastmel ning võrreldakse 
saadud väärtust eelmistel koormusastmetel leitud väärtustega. Suitsususe maksimaalne tase määratakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud keskmistamisalgoritmi abil. 
 1.3.3.  EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKKEL 
  Eespool nimetatud saasteainete taset mõõdetakse eelnevalt soojendatud mootoriga 
sooritatava nõuetekohase siirdekatsetsükli ajal, mis põhineb peamiselt veoautodele ja bussidele paigaldatud võimsate mootorite maanteesõidurežiimil, kusjuures eelnevalt lahjendatakse kogu heitgaas konditsioneeritud välisõhuga.  Kasutades mootori 
pöördemomendi ja pöörlemiskiirusega seotud tagasisidesignaale dünamomeetriliselt stendilt, integreeritakse võimsus katsetsükli aja järgi ning saadakse mootori kogu tsükli töö. NO
x ja HC kontsentratsioonid tsükli ajal määratakse analüsaatorisignaalide 
integreerimise abil.  CO, CO 2 ja NMHC kontsentratsioonide määramiseks kasutatakse 
analüsaatorisignaalide integreerimist või proovivõttu kottidesse. Kübemeheite mõõtmiseks kogutakse proportsionaalne proov nõuetekohastele filtritele.  Saasteainete 
heite massi arvutamiseks määratakse lahjendatud heitgaasi voolu kiirus katsetsükli jooksul. Heite massi väärtused jagatakse mootori tööga ning saadakse iga saasteaine heite kogus grammides ühe kilovatt-tunni kohta, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites. 
 2. KATSETE KEHTIVUSE TINGIMUSED  2.1. Mootori katsetamise tingimused
 
 2.1.1. Mõõdetakse mootorisse siseneva õhu absoluutne temperatuur (T
a) kelvinites ja kuiva 
õhu rõhk (p s) kilopaskalites (kPa) ning määratakse parameeter F järgmistel tingimustel: 
 
                     
1 / Kontrollpunktide valikul kasutatakse heakskiidetud statistilisi randomiseerimise meetodeid. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/73
 a) diiselmootorid: 
   Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid:  
7 , 0
29899⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
 Turboülelaaduriga mootorid siseneva õhu jahutusega või ilma:  
5 , 1 7 , 0
29899⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
 b) gaasimootorid:   
6 , 0 2 , 1
29899⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
2.1.2.  Katse kehtivus 
  Katse tunnistatakse kehtivaks, kui parameeter F on järgmistes piirides:  
0,96 ≤ F ≤ 1,06 
 2.2. Vahejahutiga mootorid
 
  Ülelaadeõhu temperatuur registreeritakse ning deklareeritud maksimaalsele võimsusele 
vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul võib see erineda 1. lisa 1. liite punktis 1.16.3 kindlaksmääratud ülelaadeõhu maksimaalsest temperatuurist ± 5 K võrra. Jahutusagendi temperatuur peab olema vähemalt 293 K (20 °C). 
  Kui kasutatakse katseseadesüsteemi või välist ülelaadekompressorit, võib deklareeritud 
maksimaalsele võimsusele vastava kiiruse ja täiskoormuse puhul ülelaadeõhu temperatuur erineda 1. lisa punktis 1.16.3 kindlaksmääratud maksimaalsest ülelaadeõhu temperatuurist ± 5 K võrra. Eespool esitatud nõuete täitmiseks tehtud vahejahuti seadistust tuleb kasutada kogu katsetsükli jooksul. 
 2.3. Mootori õhusisselaskesüsteem
 
  Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel 
töötava mootori puhul peab õhusisselaskesüsteemi voolutakistus tagama ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ± 100 Pa. 
 L 375/74 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
2.4. Mootori heitgaasisüsteem  
 
 Deklareeritud maksimaalsele võimsusele vastaval pöörlemiskiirusel ja täiskoormusel 
töötava mootori puhul peab heitgaasisüsteem tagama heitgaasi üleõhu ülemisele piirnormile vastava rõhu täpsusega ± 1000 Pa, kusjuures heitgaasisüsteemi maht ei tohi erineda valmistaja poolt kindlaksmääratud väärtusest enam kui ± 40%.  
Katseseadesüsteemi võib kasutada juhul, kui see vastab mootori tegelikele töötingimustele. Heitgaasisüsteem peab vastama 4. lisa 4. liite punktis 3.4 ja 4. lisa 6. liite punktis 2.2.1 (EP) ning punktis 2.3.1 (EP) sätestatud heitgaasi proovivõtunõuetele. 
  Heitgaasi järeltöötlussüsteemiga varustatud mootori puhul peab katses kasutatava 
väljalasketoru läbimõõt vastama kasutuselolevate seadmete vähemalt nelja väljalasketoru läbimõõdule, mis asuvad järeltöötlusseadme jaoks mõeldud laiendussektsiooni algusosa sisselaskeavast ülesvoolu. Väljalasketorustiku ääriku või turboülelaaduri väljalaskeava ja heitgaasi järeltöötlusseadme vaheline kaugus peab vastama sõiduki kontuurkujutisel või valmistaja spetsifikaadis ettenähtud kaugusele. Heitgaasi ülerõhu või piiriku suhtes kehtivad samad eespool nimetatud kriteeriumid ning neid võib reguleerida ventiiliga. Katalüsaatorita katse ning mootori kaardistamise ajaks võib järeltöötlusseadme mahuti eemaldada ning asendada samaväärse inaktiivset katalüsaatorikandjat sisaldava mahutiga. 
 2.5. Jahutussüsteem
 
  Mootori jahutamiseks kasutatakse süsteemi, mis on piisava mahuga, et tagada mootori 
valmistaja poolt ettenähtud normaalsed töötemperatuurid.  
 2.6 Määrdeõlid
 
  Katses kasutatavate määrdeõlide spetsifikaadid registreeritakse ning esitatakse koos 
katsetulemustega vastavalt 1. lisa punktile 7.1. 
 2.7. Kütus
 
  Kütusena kasutatakse lisas 5, 6 või 7 lisas kindlaksmääratud etalonkütuseid.   Kütuse temperatuuri ja selle mõõtmise punkti määrab kindlaks valmistaja 1. lisa 
punktis 1.16.5 kindlaksmääratud piirides. Kütuse temperatuur peab olema vähemalt 306 K (33 °C). Kui kütuse temperatuur ei ole kindlaks määratud, peab see toitesüsteemi sisselaskeava juures olema 311 ± 5 K (38 ± 5 °C).  
  Maagaasil ja veeldatud naftagaasil töötavate mootorite puhul peavad kütuse 
temperatuur ja selle mõõtmise punkt olema 1. lisa punktis 1.16.5 ettenähtud piirides või juhul, kui ei ole tegemist algmootoriga, 1 lisa 3. liite punktis 1.16.5 ettenähtud piirides.  
 2.8. Heitgaasi järeltöötlussüsteemi katsetamine
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/75
 
 Heitgaasi järeltöötlussüsteemiga varustatud mootori katsetamisel peavad katsetsüklis 
(katsetsüklites) mõõdetud heitetasemed olema representatiivsed sõidu ajal esinevate heitetasemete suhtes. Kui representatiivsust ei ole võimalik saavutada ühe katsetsükliga (näiteks perioodiliselt regenereeritavad kübemefiltrid), tuleb sooritada mitu katsetsüklit ning katsetulemused keskmistada ja/või kaaluda. Vastavalt headele inseneritavadele, lepivad mootori valmistaja ja tehniline teenistus kokku täpse menetluskorra suhtes.  
__________ L 375/76 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4. lisa – 1. liide  
 
EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKKEL JA EUROOPA 
KOORMUSKATSETSÜKKEL  
 
1. MOOTORI JA DÜNAMOMEETRI SEADISTAMINE 
 1.1. Mootori pöörlemiskiiruste A, B ja C määramine
 
  Mootori pöörlemiskiirused A, B ja C kehtestab valmistaja kooskõlas järgmiste sätetega.   Maksimaalne pöörlemiskiirus n
hi määratakse arvutamise teel ning see vastab 70%le 
deklareeritud maksimaalsest efektiivvõimsusest P(n), nagu on kindlaks määratud 1. lisa punktis 8.2. n
hi on suurim mootori pöörlemiskiirus, mis vastab sellele võimsuse 
väärtusele võimsuskõveral. 
  Minimaalne pöörlemiskiirus n
lo määratakse arvutamise teel ning see vastab 50%le 
deklareeritud maksimaalsest efektiivvõimsusest P(n), nagu on kindlaks määratud 1. lisa punktis 8.2. n
lo on väikseim mootori pöörlemiskiirus, mis vastab sellele võimsuse 
väärtusele võimsuskõveral.  
  Mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse järgmiselt:  
pöörlemiskiirus A = n
lo + 25 % (n hi - n lo ) 
pöörlemiskiirus B = n lo  + 50 % (n hi - n lo ) 
pöörlemiskiirus C = n lo + 75 % (n hi - n lo) 
 
 Mootori pöörlemiskiiruste A, B ja C kontrollimiseks võib kasutada ühte järgmistest 
meetoditest. 
 
a)  Mootori võimsuse kontrollimisel eeskirja nr 24 kohaselt tehakse n hi ja n lo 
täpseks määramiseks mõõtmised täiendavates katsepunktides. Maksimaalne efektiivvõimsus, n
hi ja n lo määratakse võimsuskõvera alusel ning mootori 
pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt . 
 
b)  Mootor kaardistatakse kogu koormuskõvera ulatuses alates maksimaalsest 
koormuseta kiirusest kuni tühikäigule vastava pöörlemiskiiruseni, vähemalt 5 mõõtepunktis pöörete arvu 1000 min
-1 kohta ning mõõtepunktides vahemikus 
± 50 min-1 deklareeritud maksimaalse võimsuse pöörlemiskiirusel. 
Maksimaalne võimsus, n hi ja n lo määratakse kõnealusel kaardistamiskõveral 
ning mootori pöörlemiskiirused A, B ja C arvutatakse eespool esitatud sätete kohaselt. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/77
 Kui mõõdetud mootori pöörlemiskiirused A, B ja C asuvad valmistaja poolt ettenähtud 
pöörlemiskiiruste vahemikus täpsusega ± 3%, tehakse heitetaseme katsed valmistaja 
poolt ettenähtud pöörlemiskiirustel. Kui mõni pöörlemiskiirus ületab hälbe, siis kasutatakse heitetaseme katses mõõdetud mootorikiirusi. 
 1.2. Dünamomeetri seadistuste määramine
 
  Pöördemomendi kõver täiskoormusel määratakse eksperimentaalselt, eri katsemooduste 
pöördemomendiväärtuste arvutamiseks puhastingimustel, nagu on kindlaks määratud II lisa 1.liite punktis 8.2. Mootori lisaseadmete (kui neid kasutatakse) kasutatav võimsus võetakse arvesse. Igale katserežiimile vastav dünamomeetri seadistus arvutatakse järgmistest valemitest: 
100L) n ( P s ∗ =  
 kui katsetamine toimub netoseisundis 
  
 kui katsetamine ei toimu netoseisundis   kus:   s = dünamomeetri seadistus, kW   P(n) = mootori efektiivvõimsus, nagu on esitatud   1. 
lisa 1. liite punktis 8.2, kW 
  L = osakoormus punkti 2.7.1 kohaselt, %   P(a) = 1 lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt     paigaldatud lisaseadmete energiatarve   P(b) = II lisa 1. liite punkti 6.1 kohaselt     eemaldatud lisaseadmete energiatarve  2. EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKLI PROTSEDUUR   Valmistaja taotlusel võib mootori ja heitgaasisüsteemi mõõtetsüklile eelnevaks 
konditsioneerimiseks teha katalüsaatorita katse. 
 2.1. Proovivõtufiltrite ettevalmistamine
 
  Vähemalt tund enne katset asetatakse iga filter (filtrite paar) suletud, kuid tihenduseta 
Petri tassi ning pannakse kaalukambrisse stabiliseeruma. Stabiliseerumisperioodi lõpus kaalutakse iga filter (filtrite paar) ning registreeritakse omakaal. Seejärel hoitakse filtrit ))b(P)a(P(100L)n(Ps − + ∗ =L 375/78 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
(filtrite paari) suletud Petri tassis või tihendatud filtrialusel kuni kasutamiseni katses. 
Kui filtrit (filtrite paari) ei kasutata kaheksa tunni jooksul pärast kaalukambrist väljavõtmist, tuleb see enne kasutamist uuesti konditsioneerida ja kaaluda. 
 2.2. Mõõteseadmete paigaldamine
 
  Mõõteriistad ja proovivõtturid tuleb nõuetekohaselt paigaldada. Kui heitgaasi 
lahjendamiseks kasutatakse täisvoolulahjendussüsteemi, tuleb süsteemiga ühendada väljalasketoru. 
 2.3. Lahjendussüsteemi ja mootori käivitamine
 
  Lahjendussüsteem ja mootor käivitatakse ning neid soojendatakse vastavalt valmistaja 
soovitustele ja headele inseneritavadele, kuni kõik temperatuurid ja rõhud on efektiivvõimsusel stabiliseerunud. 
 2.4. Tahkete osakeste proovivõtusüsteemi käivitamine
 
  Tahkete osakeste proovivõtusüsteem käivitatakse ja see töötab möödavoolurežiimil. 
Lahjendusõhu kübemefooni taseme saab määrata lahjendusõhu juhtimise teel läbi kübemefiltrite. Filtreeritud lahjendusõhu kasutamise korral võib teha ühe mõõtmise kas enne või pärast katset. Filtreerimata lahjendusõhu puhul võib mõõtmised teha katsetsükli alguses ja lõpus ning arvutada keskmised väärtused. 
 2.5. Lahjenduse reguleerimine
 
  Lahjendusõhu vool reguleeritakse selliselt, et lahjendatud heitgaasi temperatuur 
vahetult enne põhifiltrit ei oleks ühegi katsefaasi puhul üle 325 K (52 °C). Lahjendusaste (q) peab olema vähemalt 4. 
   Süsteemide puhul, milles lahjendusaste määratakse CO
2 või NO x kontsentratsiooni 
mõõtmise teel, tuleb lahjendusõhu CO 2 või NO x sisaldust mõõta iga katse alguses ja 
lõpus. Lahjendusõhu CO 2 ja NO x taustkontsentratsiooni enne ja pärast katset tehtud 
mõõtmiste vahe peab olema vahemikus vastavalt 100 m-1 või 5 m-1 
 2.6. Analüsaatori kontrollimine
 
  Reguleeritakse välja saasteaineanalüsaatori nullnäit ja skaalaintervall.  2.7. Katsetsükkel
 
 2.7.1. Mootori dünamomeetrilisel katsetamisel kasutatakse järgmist 13-faasilist tsüklit: 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/79
 
 
Faasi 
 number Pöörlemiskii
rus Osakoormus, 
% Kaalutegur Faasi kestus 
1 tühikäik - 0.15 4 minutit 
2 A 100 0,08 2 minutit 
3 B 50 0.10 2 minutit 
4 B 75 0.10 2 minutit 
5 A 50 0,05 2 minutit 
6 A 75 0,05 2 minutit 
7 A 25 0,05 2 minutit 
8 B 100 0,09 2 minutit 
9 B 25 0.10 2 minutit 
10 C 100 0,08 2 minutit 
11 C 25 0,05 2 minutit 
12 C 75 0,05 2 minutit 
13 C 50 0,05 2 minutit 
  2.7.2.  Katsefaaside järjestus 
  Käivitatakse katsetsükkel. Katse tehakse punktis 2.7.1 ettenähtud faasinumbrite 
järjekorras. 
  Mootor töötab iga faasi puhul ettenähtud aja, kusjuures mootori pöörlemiskiiruse ja 
koormuse muutmine viiakse lõpule esimese 20 sekundi jooksul. Ettenähtud pöörete arvu hoitakse täpsusega ± 50 min
-1 ja ettenähtud pöördemomenti hoitakse täpsusega ± 
2% katsekiirusele vastavast suurimast pöördemomendist. 
  Valmistaja taotlusel võib katsetsü klit korrata nii palju kordi, kui on vaja piisava kübememassi kogumiseks filtrile. Valmistaja peab 
esitama andmete hindamis- ja arvutamisprotseduuri üksikasjaliku kirjelduse. Gaasilised saasteained määratakse ainult esimese katsetsükli puhul. 
 2.7.3.  Analüsaatori reageering 
  Analüsaatorite reageeringud salvestatakse lintmeeriku abil või mõõdetakse samaväärse 
andmesalvestussüsteemi abil, kusjuures heitgaas voolab läbi analüsaatorite kogu katsetsükli jooksul. 
 2.7.4.  Kübemeproovide võtmine 
  Kogu katseprotseduuri jooksul kasutatakse ühte paari filtreid (põhi- ja abifiltrid, vt 4. 
lisa, 4. liide). Katsetsükli puhul kindlaksmääratud kaalutegureid arvestatakse heitgaasi massivooluga proportsionaalse proovi võtmise abil tsükli igas üksikus faasis. See on L 375/80 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
võimalik proovi voolukiiruse, proovivõtuaja ja/või lahjendusastme reguleerimise teel 
nii, et oleks täidetud punktis 5.6 esitatud efektiivsete kaalutegurite kriteerium. 
  Faasi proovivõtuaeg peab olema vähemalt 4 sekundit kaaluteguri iga 0,01 ühiku kohta. 
Proovivõtt peab igas faasi puhul toimuma võimalikult faasi lõpus. Tahkete osakeste proovi võtmine ei tohi lõppeda varem kui 5 sekundit enne faasi lõppu. 
 2.7.5.  Mootoriga seotud tingimused 
  Mootori pöörlemiskiirust ja koormust, siseneva õhuvoolu temperatuuri ja alarõhku, 
heitgaasi temperatuuri ja ülerõhku, kütusevoolu ja õhu- või heitgaasivoolu, ülelaadeõhu temperatuuri, kütuse temperatuuri ja niiskust registreeritakse iga faasi puhul, kusjuures pöörlemiskiiruse ja koormusega seotud nõuded (vt punkt 2.7.2) peavad olema täidetud tahkete osakeste proovivõtu ajal, kuid igal juhul iga faasi viimase minuti kestel. 
   Salvestada tuleb kõik arvutamiseks vajalikud lisaandmed (vt punktid 4 ja 5).  2.7.6. NO
x kontrollimine mõõtepiirkonnas 
  NO
x kontrollimine mõõtepiirkonnas peab toimuma vahetult pärast 13. faasi. Enne 
mõõtmiste algust konditsioneeritakse mootorit 13. faasi režiimil kolme minuti jooksul. Erinevates tehnilise teenistuse poolt valitud mõõtmispiirkonna punktides tehakse kolm mõõtmist 1
/. Iga mõõtmise jaoks ettenähtud aeg on kaks minutit. 
   Mõõtmisprotseduur on identne lämmastikoksiidide mõõtmise protseduuriga tsükli 13. 
faasis ning see sooritatakse käesoleva liite punktide 2.7.3, 2.7.5 ja 4.1 ning 4. lisa 4. liite punkti 3 kohaselt. 
   Arvutused tehakse punkti 4 kohaselt.  2.7.7. Analüsaatorite korduvkontroll   Pärast heitetaseme määramist tuleb analüsaatorit uuesti kontrollida, kasutades nullgaasi 
ja sama võrdlusgaasi. Katse loetakse kehtivaks, kui enne ja pärast katset saadud tulemuste vahe on alla 2% võrdlusgaasi heitetaseme väärtusest. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/81
3. EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKLI PROTSEDUUR 
 3.1. Mõõteseadmete paigaldamine
 
  Suitsususemõõtur ja proovivõtturid, kui neid kasutatakse, paigaldatakse summuti või 
järeltöötlusseadme (olemasolu korral) taha seadme valmistaja poolt kindlaksmääratud üldise paigaldamisprotseduuri kohaselt. Peale selle järgitakse vajaduse korral ISO IDS 11614 10. jaotise nõudeid.. 
   Enne nullpunkti ja skaala maksimaalväärtuse kontrollimist tuleb suitsususemõõturit 
seadme valmistaja soovituste kohaselt soojendada ja stabiliseerida. Kui suitsususemõõtur on varustatud mõõteseadme optika tahmumist vältiva õhu läbipuhumise süsteemiga, aktiveeritakse ka see süsteem ning reguleeritakse valmistaja soovituste kohaselt 
 3.2. Suitsususemõõturi kontrollimine
 
  Nullväärtuse ja skaala maksimaalväärtuse kontroll tehakse suitsususe 
registreerimisrežiimis, sest suitsususe skaalal on kaks täpselt määratletavat kalibreerimispunkti, suitsusus 0% ja suitsusus 100%. Seejärel, kui seade on k-näidu registreerimisrežiimile tagasi reguleeritud, arvutatakse täpne valguse neeldumistegur mõõdetud suitsususe ja suitsususemõõturi valmistaja poolt esitatud L
A väärtuse alusel. 
  Varjestamata valgusvihu puhul reguleeritakse suitsususemõõturi näit väärtusele 0,0 ± 
1,0%. Kui valgusvihk on enne vastuvõtjat varjestatud, reguleeritakse näit suitsususe väärtusele 100,0% ± 1,0%. 
 3.3. Katsetsükkel
 
 3.3.1.  Mootori konditsioneerimine 
  Mootorit ja süsteemi soojendatakse maksimaalvõimsusel, et stabiliseerida mootori 
parameetrid valmistaja soovituse kohaselt. Eelkonditsioneerimisfaas väldib eelmisest katsest väljalaskesüsteemi jäänud jääkide mõju mõõtmise tulemustele. 
  Kui mootor on stabiliseeritud, alustatakse tsüklit 20 ± 2 sekundit pärast 
eelkonditsioneerimisfaasi. Valmistaja taotlusel võib täiendavaks konditsioneerimiseks teha enne mõõtmistsüklit katalüsaatorita katse. 
 3.3.2.  Katsefaaside järjestus 
  Katse koosneb kolmest järjestikusest koormusastmest 4. lisa punktis 1.1 
kindlaksmääratud kolmel mootori pöörlemiskiirusel A (1. tsükkel), B (2. tsükkel) ja C (3. tsükkel), millele järgneb 4. tsükkel tehnilise teenistuse poolt kontrollpiirkonnas valitud pöörlemiskiirusel ning koormuste vahemikus 10%–100% valitud L 375/82 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
koormusastmel1 /. Katsemootori dünamomeetriline katsetamine toimub joonisel 3 
esitatud järjestuses. 
 
 
 
  
Joonis 3
: Euroopa koormuskatsetsükli faaside järjestus 
 
a)  Mootor töötab mootori pöörlemiskiirusel A ja 10% koormusel 20 ± 2 sekundit. 
Ettenähtud kiirus hoitakse täpsusega ± 20 min-1 ning ettenähtud pöördemomenti 
täpsusega ± 2% katsekiirusele vastavast maksimaalsest pöördemomendist. 
b)  Eelmise etapi lõpus viiakse pöörlemiskiirust reguleeriv kang kiiresti täielikult 
avatud asendisse ning hoitakse selles asendis 10 ± 1 sekundit. Rakendatakse 
dünamomeetri koormust, mis on vajalik mootori pöörlemiskiiruse hoidmiseks täpsusega ± 150 min
-1 kolme sekundi jooksul ning ± 20 min-1 ülejäänud etapi 
jooksul. 
c)  Alapunktides a ja b kirjeldatud järjestust korratakse kaks korda. 
d)  Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul 
pöörlemiskiirusele B ning koormusele 10%. 
e)  Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel B töötava mootori puhul. f)  Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul 
pöörlemiskiirusele C ning koormusele 10%. 
                    
 
1 /  Katsepunktide valikul kasutatakse heakskiidetud statistilisi randomiseerimismeetodeid. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/83
g)  Alapunktide a–c järjestust rakendatakse pöörlemiskiirusel C töötava mootori puhul. 
h)  Pärast kolmanda koormusastme lõppu reguleeritakse mootor 20 ± 2 sekundi jooksul 
valitud pöörlemiskiirusele ning koormusele üle 10 %. 
i)  Alapunktide a–c järjestust rakendatakse valitud pöörlemiskiirusel töötava mootori 
puhul . 
  
 
3.4. Katsetsükli valideerimine  
 
 Suitsususe keskmiste väärtuste suhtelised standardhälbed iga kontrollpöörlemiskiiruse 
juures (SV A, SV B, SV C, mis on arvutatud käesoleva liite punkti 6.3.3 kohaselt igal 
järjestikusel koormusastmel vastavalt igale kontrollpöörlemiskiirusele) peavad olema alla 15% keskmisest väärtusest või alla 10% käesoleva eeskirja tabelis nr 1 esitatud piirväärtusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem. Suurema erinevuse korral korratakse järjestust, kuni kolm järjestikust koormusastet vastavad valiidsuskriteeriumidele. 
 3.5. Suitsususemõõturi korduvkontroll
 
  Pärast katsetamist ei tohi suitsususemõõturi nulltaseme hälve ületada ± 5,0% käesoleva 
eeskirja tabelis nr 1 esitatud piirväärtusest. 
  4. GAASILISTE SAASTEAINETE KONTSENTRATSIOONIDE ARVUTAMINE  4.1. Andmete hindamine
 
  Gaasiliste saasteainete kontsentratsioonide hindamiseks arvutatakse meeriku näidu 
keskmine väärtus iga faasi viimase 30 sekundi jooksul ning meeriku näidu keskmiste väärtuste ja vastavate kalibreerimisandmete põhjal määratakse igas katsefaasis süsivesinike (HC), süsinikmonooksiidi (CO) ja lämmastiku oksiidide (NO
X) keskmised 
kontsentratsioonid (conc). Kasutada võib ka teistsugust registreerimisviisi, kui see kindlustab samaväärsete andmete saamise. 
   Lämmastikoksiidide (NO
X) taseme kontrollimisel kontrollpiirkonnas kohaldatakse 
eespool nimetatud nõudeid ainult lämmastikoksiidide (NO X) suhtes. 
   Heitgaasivoog G
EXHW  või lahjendatud heitgaasivoog G TOTW , kui seda kasutatakse, 
määratakse 4. lisa 4. liite punkti 2.3 kohaselt. 
 4.2. Kuivalt gaasilt niiskele ülemineku tegurid 
 
  Kui kontsentratsiooni ei mõõdetud niiskes heitgaasis, arvutatakse mõõdetud 
kontsentratsioon ümber niiskele gaasile järgmiste valemite abil. 
   L 375/84 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
conc(wet) = K W * conc(dry) 
  
 Lahjendamata heitgaasi puhul:  
2 W
AIRDFUEL
FH r , W KGGF 1 K −⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛∗ − =  
 ja 
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+=
AIRWFUELFH
GG1969 . 1F  
 
 Lahjendatud heitgaasi puhul:  
1 W2
1 , e , W K200) wet %( CO HTCRAT1 K − ⎟⎠⎞⎜⎝⎛ ∗− =  
 
 või 
⎟⎟⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜⎜⎜
⎝⎛
∗+−=
200) dry %( CO HTCRAT1K 1 (K
2) 1 W
2 , e , W  
 
 
 
Lahjendusõhk :  Sisselastav õhk  
(kui see erineb lahjendusõhust):  
K W,d = 1- K W1  K W,a = 1- K W2 
K W1 = ) H 608 . 1 ( 1000H 608 . 1
dd
∗ +∗  K W2 = ) H 608 . 1 ( 1000H 608 . 1
aa
∗ +∗ 
2
d d Bd d
d10 R p pp R 220 . 6H−∗ ∗ −∗ ∗=   
2
a a Ba a
a10 R p pp R 220 . 6H−∗ ∗ −∗ ∗=  
    kus:     H
a, H d = vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta 
  R d, R a = lahjendusõhu/siseneva õhu suhteline niiskus, % 
  p d, p a = lahjendusõhu/siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa 
  p B   = kogu õhurõhk, kPa 
 4.3. Atmosfääriõhu niiskust ja temperatuuri arvestavad NO
x taseme parandustegurid  
  Kuna NO
x heite tase sõltub atmosfääritingimustest, korrigeeritakse NO x 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/85
kontsentratsiooni ümbritseva õhu niiskust ja temperatuuri arvestavate parandustegurite 
abil, mida väljendavad järgmised valemid: 
 
) 298 T ( B ) 71 . 10 H ( A 11K
a aD , H− ∗ + − ∗ +=  
  kus:    A = 0,309 G
FUEL/G AIRD -0,0266  
  B = -0,209 G FUEL/G AIRD +0,00954  
  T a =  õhutemperatuur, K 
  H a =  siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta): 
 
210220,6
−∗∗ −∗∗=
a a Ba a
aRpppRH  
   R
a = siseneva õhu suhteline niiskus, % 
  ρ a = siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa 
  ρ B = kogu atmosfäärirõhk, kPa 
 4.4. Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine
 
  Eeldades, et heitgaasi tihedus on 1,293 kg/m
3, temperatuur 273 K (0 °C) ja rõhk 101,3 
kPa, arvutatakse saasteainete massivoolukiirused (g/h) iga faasi puhul järgmiselt: 
  1)  NO
x mass = 0,001587 * NO x conc * K H,D * G EXHW  
  2)  CO
mass = 0,000966 * CO conc  * G EXHW  
  3)  HC
mass = 0,000479 * HC conc * G EXHW  
  kus NO
x conc, CO conc, HC conc 1/ on punkti 4.1 kohaselt määratud keskmised 
kontsentratsioonid (ppm) lahjendamata heitgaasis. 
  Gaasiliste saasteainete mittekohustusliku määramise puhul täisvoolulahjendussüsteemi 
abil kasutatakse järgmisi valemeid: 
   1)  NO
x mass = 0,001587 * NO x conc * K H,D * G TOTW  
  2)  CO
mass = 0,000966 * CO conc  * G TOTW  
  3)  HC
mass = 0,000479 * HC conc* G TOTW  
  kus NO
x conc, CO conc, HC conc 1/ on iga faasi puhul 4. lisa 2. liite punkti 4.3.1.1 kohaselt 
                     
1 /  Arvutatakse C1-ekvivalendi baasil. L 375/86 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
määratud keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid (ppm) lahjendatud 
heitgaasis. 
 4.5. Heite erimassi arvutamine
 
  Iga saasteaine heite erimass (g/kWh) arvutatakse eraldi järgmiste valemite abil: 
∑ ∗∑ ∗=
i ii mass , x
xWF ) n ( PWF NONO  
 
∑ ∗∑ ∗=
i ii mass
WF ) n ( PWF COCO  
 
∑ ∗∑ ∗=
i ii mass
WF ) n ( PWF HCHC  
  Nendes valemites esinevad kaalutegurid (WF) leitakse punkti 2.7.1 kohaselt.  4.6. Piirkonna kontrollväärtuste arvutamine
 
  NO
x heite tase mõõdetakse ja arvutatakse vastavalt punktile 4.6.1 kolmes punkti 2.7.6 
kohaselt valitud kontrollpunktis ning vastavalt punktile 4.6.2 määratakse see ka igale kontrollpunktile lähimate katsetsükli faaside interpoleerimise teel. Mõõdetud väärtusi võrreldakse seejärel interpoleeritud väärtustega vastavalt punktile 4.6.3. 
 4.6.1.  Heite erimassi arvutamine
 
  NO
x heite erimass iga kontrollpunkti (Z) puhul arvutatakse järgmiselt: 
     NO
x mass,Z  = 0,001587 * NO x conc,Z  * K H,D * G EXHW 
    NO
x,Z = NO x mass,Z  / P(n) Z    
 4.6.2.  Heitetaseme arvutamine katsetsükli andmete põhjal   
  Iga kontrollpunkti puhul arvutatakse NO
x heite tase nelja vastavale kontrollpunktile 
lähima katsetsükli faasi interpoleerimise teel, nagu on näidatud joonisel 4. Nende katsetsükli faaside (R, S, T, U) jaoks määratletakse järgmised parameetrid:  
    Pöörlemiskiirus(R) = Pöörlemiskiirus (T) = n
RT 
  Pöörlemiskiirus (S) = Pöörlemiskiirus (U) = n SU 
  Osakoormus(R) = Osakoormus(S)   Osakoormus(T) = Osakoormus(U).   NO
x heite tase valitud kontrollpunktis Z arvutatakse järgmiselt: 
  
E Z  =  E RS + (E TU - E RS) · (M Z - M RS) / (M TU - M RS) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/87
  
 ja:   
E
TU  =  E T + (E U - E T) · (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
E RS  =  E R + (E S - E R) · (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
M TU  =  M T + (M U - M T) · (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
M RS  =  M R + (M S - M R) · (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
   kus:   
E
R, E S, E T, E U  = punkti 4.6.1 kohaselt arvutatud NO x heite erimassid 
kontrollpunkti hõlmavate faaside korral  
 
M R, M S, M T, M U  = mootori pöördemomendid kontrollpunkti hõlmavate faaside 
korral  
 
 
 
  
 
Joonis 4
: NO x kontrollpunkti interpoleerimine 
 4.6.3.  NO
x heite erimassi väärtuste võrdlemine  
 L 375/88 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 Kontrollpunktis Z mõõdetud NO x  heite erimassi väärtust (NO x,Z) võrreldakse 
interpoleerimise abil leitud väärtusega (E Z) järgmiselt: 
  
NO x,diff = 100 * (NO x,z – E z) / E z 
 
5. KÜBEMEHEITE ARVUTAMINE  5.1. Andmete hindamine
 
  Kübemeheite hindamiseks registreeritakse igas faasis läbi filtrite voolavate proovide 
üldmassid (M
SAM, i ). 
  Filtrid asetatakse tagasi kaalukambrisse ning konditsioneeritakse vähemalt ühe tunni 
jooksul, kuid mitte kauem kui 80 tundi; seejärel neid kaalutakse. Registreeritakse filtrite brutokaal ning lahutatakse omakaal (vt käesolev liide, punkt 2.1). Tahkete osakeste mass M
f on põhi- ja abifiltritele kogunenud tahkete osakeste massi summa. 
  Taustkorrigeerimise korral tuleb registreerida filtreid läbiva lahjendusõhu mass (M
DIL) 
ja tahkete osakeste mass (M d). Enam kui ühe mõõtmise korral tuleb välja arvutada suhe 
M d / M DIL iga üksiku mõõtmise jaoks ning arvutada keskmised väärtused.   
 5.2. Osavoolu lahjendussüsteem   Lõplikud registreeritavad kübemeheite määramistulemused leitakse järgmiste etappide 
põhjal. Lahjendusastet saab reguleerida mitmel eri viisil ning seetõttu on kasutusel erinevad G
EDFW arvutamise meetodid. Kõik arvutused põhinevad proovivõtuaja 
üksikfaaside keskmistel väärtustel. 
 5.2.1.  Isokineetilised süsteemid 
 
G
EDFW,i   =  G EXHW,i  * q I 
 
( )
() r Gr G Gq
i , EXHWi , EXHW i , DILW
i∗∗ +=  
  kus r väljendab isokineetilise proovivõtturi ja väljalasketoru ristlõikepindalade suhet: 
 
rA
Ap
r=  
 
 
5.2.2. Süsteemid, mille puhul mõõdetakse CO 2 või NO X kontsentratsiooni 
 
i i , EXHW i , EDFW q * G G =  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/89
qconc conc
conc conciEi A i
DA=−
−,,
,, 11 
 
 kus: 
 
 concE  = märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendamata heitgaasis 
 concD  = märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendatud heitgaasis  concA  = märgistusgaasi kontsentratsioon niiskes lahjendusõhus    Kuivas gaasis mõõdetud kontsentratsioon arvutatakse ümber niiskele gaasile käesoleva 
liite punkti 4.2 kohaselt. 
 5.2.3. Süsteemid, mille puhul kasutatakse CO
2 mõõtmist ja süsinikubilansi meetodit1 / 
 
i , A 2 i , D 2i , FUEL
i , EDFWCO COG 5 . 206G−−=  
 kus:   CO
2D  =  CO 2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis 
 CO 2A  =  CO 2 kontsentratsioon lahjendusgaasis (mahuprotsent niiskes gaasis) 
     Võrrand põhineb süsinikubilansi kehtimise eeldusel (mootorisse sisenevad 
süsinikuaatomid eralduvad süsinikdioksiidina ning määratakse järgmiselt: 
 
i i , EXHW i , EDFW q * G G =  
 
) CO CO ( * GG 5 . 206q
i , A 2 i , D 2 i , EXWi , FUEL
i−∗=  
     5.2.4. Süsteemid, mille puhul kasutatakse gaasivoolu mõõtmist 
 
i i , EXHW i , EDFW q * G G =  
 
) G G (Gq
i , DILW i , TOTWi , TOTW
i−=  
 5.3. Täisvoolu lahjendussüsteem
 
  Kübemeheite määramise lõpptulemused leitakse järgmisel viisil. Kõik arvutused 
põhinevad proovivõtuaja üksikfaaside keskmistel väärtustel. 
                    
 
1 /  Väärtus kehtib ainult käesolevas eeskirjas kindlaksmääratud etalonkütuse korral.  L 375/90 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
G EDFW,i    =  G TOTW,i  
 
5.4. Tahkete osakeste massivoolukiiruse arvutamine  
  Tahkete osakeste massivoolukiirus arvutatakse järgmiselt:  
PTM
MG
massf
SAMEDFW=∗1000 
 
 
 kus:  
GG W FEDFW EDFW i
iin
i =
==
∑ , *
1 
 
MMSAM SAM i
iin
=
==
∑ ,
1 
 
  i=1,...n   mis määratakse kogu katsetsükli ajal proovivõtuperioodi üksikfaaside keskmiste väärtuste liitmise teel. 
  Tahkete osakeste massivoolu kiiruse taustkorrigeerimiseks kasutatakse järgmist 
valemit: 
 
PTM
MM
MD FWFG
massf
SA Md
DI L i inin
EDFW=− ∗−⎛
⎝⎜⎞
⎠⎟∗⎛
⎝⎜⎞
⎠⎟⎛
⎝⎜⎜⎞
⎠⎟⎟⎡
⎣⎢
⎢⎤
⎦⎥
⎥∗
==
∑11
10001  
 
 
 Mitme mõõtmise korral asendatakse väärtus (M d/M DIL) keskmise väärtusega (M d/M DIL). 
 
 DF i = 13,4/(conc CO 2 + (conc CO + conc HC)*10-4)) individuaalsete faaside puhul 
 või    DF
i = 13,4/concCO 2  individuaalsete faaside puhul 
  5.5. Heite erimassi arvutamine
 
  Kübemeheite erimass arvutatakse järgmiselt: 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/91
PTPT
Pn WFmass
ii=
∗∑() 
 
5.6. Efektiivne kaalutegur  
 
 Efektiivne kaalutegur WF E,i arvutatakse iga faasi puhul järgmiselt: 
 
WFMG
MGEiSAM i EDFW
SAM EDFW i,,
,=∗
∗ 
 
 
 Efektiivsete kaalutegurite väärtused ei tohi erineda punktis 2.7.1 ettenähtud väärtustest 
enam kui ± 0,003 (tühikäigu faasi puhul 0,005) võrra. 
 6. SUITSUSUSE VÄÄRTUSTE ARVUTAMINE  6.1. Besseli algoritm 
 
  Besseli algoritmi kasutatakse 1 sekundi keskmiste väärtuste arvutamiseks suitsususe 
hetkeliste lugemite põhjal, ümber arvutatuna punkti 6.3.1 kohaselt. Algoritm jäljendab teise järgu madalpääsfiltrit ning selle kasutamine nõuab iteratiivseid arvutusi koefitsientide kindlaksmääramiseks. Need koefitsiendid on suitsususe mõõturi süsteemi reageeringuaja ja proovivõtusageduse funktsioon. Seetõttu tuleb punktis 6.1.1 ettenähtud toimingut korrata iga kord, kui süsteemi reageeringuaeg ja/või proovivõtusagedus muutuvad. 
 6.1.1. Filtri reageeringuaja ja Besseli konstantide arvutamine    Besseli algoritmi puhul on reageeringuaeg (t
F) suitsususemõõturi mehaanilise ja 
elektrilise reageeringuaja funktsioon, nagu on määratletud 4. lisa 4. liite punktis 5.2.4, ning selle arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit: 
 
tt tfp e=−+122()  
 
 kus:   tp = mehaanilise reageeringu aeg, s  te = elektrilise reageeringu aeg, s     Filtri piirsageduse (f
c) arvutused põhinevad sisendiastmel 0–1 < = 0,01 sek (vt 8. lisa). 
Reageeringuaeg on ajavahemik, mille jooksul Besseli väljundsignaal kasvab 10 protsendilt (t
10) 90 protsendini (t 90) nimetatud astmelisest funktsioonist. See saadakse f c 
väärtuse itereerimise teel kuni t 90–t 10 ≈ t F. f c esimest iteratsiooni väljendatakse järgmise 
valemi abil: L 375/92 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
  
f c = π / (10 * t F) 
  
 Besseli konstandid E ja K arvutatakse järgmiste võrrandite abil: 
 
EDD=
+∗ ∗ + ∗1
132ΩΩ 
 
K = 2 * E * (D * Ω2 - 1) - 1 
  
 kus:   D = 0,618034   ∆t = 1 / proovivõtusagedus   Ω = 1 / [tan(π * ∆t * fc )]   6.1.2. Besseli algoritmi arvutamine   Kasutades E ja K väärtusi, arvutatakse Besseli 1 s keskmine väärtus sisendiastme S
i 
puhul järgmiselt: 
   Yi = Yi-1 + E * (Si + 2 * Si-1 + Si-2 - 4 * Yi-2) + K * (Yi-1 - Yi-2)    kus:   Si-2 = Si-1 = 0  Si = 1  Yi-2 =  Yi-1 = 0   Ajad t
10 ja t 90 interpoleeritakse. Väärtuse f c reageeringuaeg t F määratletakse t 90 ja t 10 
vahelise ajalise erinevusena. Kui see reageeringuaeg ei ole piisavalt lähedane nõutavale, jätkatakse itereerimist, kuni tegelik reageeringuaeg vastab 1 protsendilise täpsusega nõutavale reageeringuajale : 
  
F F 10 90 t 01 , 0 t ) t t ( ∗ ≤ − −  
 6.2 Andmete hindamine   Suitsususe mõõtmiste sagedus peab olema vähemalt 20 Hz.  6.3 Suitsususe määramine  6.3.1 Andmete teisendamine   Kuna suitsususemõõturite põhiline mõõteühik on läbipaistvusühik, tuleb suitsususe 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/93
väärtuste leidmiseks arvutada läbipaistvuse väärtused (τ) ümber valguse 
neeldumisteguri (k) väärtusteks järgmise valemi abil: 
 
⎟⎠⎞⎜⎝⎛− ∗ − =100N1 lnL1k
A 
  
 ja:   N = 100 - τ   kus:    k = valguse neeldumistegur, m
-1 
 LA = mõõteriista valmistaja poolt deklareeritud efektiivne optilise tee 
pikkus, m 
 N = suitsusus, %  τ = läbipaistvus, %    Ümberarvutus tehakse enne andmete edasist töötlemist.   6.3.2 Suitsususe keskmise väärtuse arvutamine Besseli fuktsiooni abil    Vajalik piirsagedus f
c on sagedus, mis tagab filtri nõuetekohase reageeringuaja t f. Kui 
kõnealune sagedus on punktis 6.1.1 osutatud iteratsioonimeetodi abil määratud, arvutatakse välja Besseli algoritmi tegelikud konstandid E ja K. Besseli algoritmi rakendatakse seejärel suitsususe hetkeväärtuste suhtes (k-väärtus), nagu on kirjeldatud punktis 6.1.2: 
   Yi = Yi-1 + E * (Si + 2 * Si-1 + Si-2 - 4 * Yi-2) + K * (Yi-1 - Yi-2)    Besseli algoritm on olemuselt rekursiivne. Seega on algoritmi rakendamise korral vaja 
esmaseid sisendväärtusi S
i-1 ja S i-2 ning esmaseid väljundväärtusi Y i-1 ja Y i-2. Nendeks 
väärtusteks võib võtta 0. 
  Iga suitsususekõvera üksikutest Y
i väärtustest valitakse maksimaalne 1 sekundi väärtus 
Y max kolme pöörlemiskiiruse A, B ja C igal koormusastmel. 
 6.3.3 Lõpptulemus   Iga katsetsükli (katsekiiruse) keskmised suitsususe väärtused (SV) arvutatakse 
järgmiselt: 
   Katsekiirus A: SV
A =   (Y max1,A  + Y max2,A  + Y max3,A ) / 3 
   Katsekiirus B: SVB =   (Y
max1,B  + Y max2,B  + Y max3,B ) / 3 
   Katsekiirus C: SVC =   (Y
max1,C  + Y max2,C  + Y max3,C ) / 3 
  L 375/94 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 kus: 
  
Y max1, Y max2, Y max3 = suurim Besseli algoritmi järgi leitud 1 s keskmine väärtus kolme 
koormusastme puhul 
   Lõppväärtus arvutatakse järgmiselt:    SV  = (0,43 * SV
A) + (0,56 * SV B) + (0,01 * SV C) 
 
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/95
4. lisa – 2. liide  
 
EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKKEL 
 
1. MOOTORI KAARDISTAMISE PROTSEDUUR  1.1. Kaardistamiskiiruse vahemiku määramine
 
  Euroopa siirdekatsetsükli tegemisel katsekambris tuleb mootor enne katsetsüklit 
kaardistada, et saada kõver, mis kajastab pöördemomendi sõltuvust pöörlemiskiirusest. Minimaalne ja maksimaalne kaardistamiskiirus määratakse järgmiselt: 
   Minimaalne kaardistamiskiirus = kiirus tühikäigul 
 
 Maksimaalne kaardistamiskiirus = n
hi * 1,02 või kiirus, mille puhul 
pöördemoment täiskoormusel langeb nullini, olenevalt sellest, kumb kiirus on väiksem 
 
1.2. Mootori võimsuse kaardistamine
 
  Mootorit soojendatakse maksimaalvõimsusel, et stabiliseerida mootori parameetrid 
valmistaja soovituse ja heade inseneritavade kohaselt. Pärast mootori stabiliseerimist kaardistatakse mootor järgmiselt. 
  Mootorit ei koormata ja sellel lastakse töötada tühikäigu pöörlemiskiirusel.    Mootoril lastakse töötada täielikult avatud pritsepumbaga minimaalsel 
kaardistamiskiirusel. 
  Mootori pöörlemiskiirust suurendatakse keskmiselt 8 ± 1 min
-1 sekundis alates 
minimaalsest kaardistamiskiirusest kuni maksimaalseni. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi väärtused registreeritakse sagedusega vähemalt üks mõõtepunkt sekundis. 
 1.3. Kaardistuskõvera ehitamine
 
  Kõik punkti 1.2 kohaselt registreeritud andmepunktid ühendatakse lineaarse 
interpolatsiooni abil. Saadud pöördemomendi kõver on kaardistuskõver ning seda kasutatakse mootoritsükli normaliseeritud pöördemomendi väärtuste ümberarvutamiseks katsetsükli tegelikeks pöördemomendi väärtusteks, nagu on kirjeldatud punktis 2. 
 L 375/96 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
1.4. Alternatiivne kaardistamine  
 
 Kui valmistaja arvab, et teatava mootori puhul ei ole eespool kirjeldatud 
kaardistusmeetod usaldusväärne või representatiivne, võib kasutada alternatiivset kaardistusmeetodit. Alternatiivne meetod peab vastama ettenähtud kaardistamisprotseduuri eesmärgile, mis seisneb kõikide katsetsüklites rakendatud mootori pöörlemiskiiruste puhul suurima võimaliku pöördemomendi määramises. Kõrvalekalded käesolevas punktis käsitletud kaardistamismeetodist ohutuse või representatiivsuse tagamiseks ning nende kõrvalekallete põhjendused peavad olema tehnilise teenistuse poolt kinnitatud. Reguleeritud või turboülelaaduriga mootori puhul ei tohi ühelgi juhul kasutada mootori pöörlemiskiiruse pidevat vähendamist.  
 1.5. Korduskatsed
 
  Mootorit ei ole vaja enne iga katsetsüklit kaardistada. Mootor tuleb enne katsetsüklit 
uuesti kaardistada, kui: 
 
– viimasest kaardistamisest on asjatundjate hinnangul möödunud liiga palju aega 
   või   
– mootorit on mehaaniliselt muudetud või uuesti kalibreeritud ning see võib mõjutada 
mootori tööd. 
  2. ETALONKATSETSÜKLI KINDLAKSMÄÄRAMINE   Siirdekatsetsüklit on kirjeldatud käesoleva lisa 3. liites. Etalontsükli saamiseks 
asendatakse pöördemomendi ja pöörlemiskiiruse normaliseeritud väärtused tegelike väärtustega järgnevalt kirjeldatud viisil. 
 2.1. Tegelik pöörlemiskiirus
 
  Normaliseeritud kiirus arvutatakse umber tegelikuks kiiruseks järgmise võrrandi abil:    Tegelik kiirus = kiirus %des (referentskiirus – kiirus tühikäigul)
 + kiirus tühikäigul 
  100 
   Referentskiirus (n
ref) vastab 100%le 3. liites kindlaksmääratud mootori 
dünamomeetrilisel graafikul esinevast kiiruse väärtusest. See määratletakse järgmiselt (vt käesolev eeskiri, joonis 1): 
  
n
ref = n lo + 95% * (n hi – n lo) 
   kus n
hi ja n lo kas määratakse kindlaks käesoleva eeskirja punkti 2 kohaselt või leitakse 
vastavalt 4. lisa 1. liite punktile 1.1. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/97
2.2. Tegelik pöördemoment  
 
 Pöördemoment on normaliseeritud pöörlemiskiirusele vastavale maksimaalväärtusele. 
Etalontsükli puhul arvutatakse pöördemomendi normaliseeritud väärtused punkti 1.3 kohaselt määratud kaardistamiskõvera abil ümber tegelikeks väärtusteks järgmiselt: 
 
 Tegelik pöördemoment = pöördemoment %des ∗ maksimaalne pöördemoment
 
  100 
 
 vastava tegeliku kiiruse puhul, nagu on kindlaks määratud punktis 2.1.    Etalontsükli saamiseks tuleb käituspunktide (m) negatiivsed pöördemomendi väärtused 
ümber arvutada tegelikeks väärtusteks, mis määratakse kindlaks ühel järgmistest viisidest: 
  
– negatiivse 40% arvutamine vastava pöörete arvu juures kasutatavast positiivsest 
pöördemomendist; 
 
– sellise negatiivse pöördemomendi kaardistamine, mida on vaja mootori käitamiseks 
minimaalselt maksimaalsele kaardistamiskiirusele; 
 
– sellise negatiivse pöördemomendi määramine, mida on vaja mootori käitamiseks 
tühikäigul ja referentskiirusel ning kõnealuste faaside vaheliseks lineaarseks interpoleerimiseks. 
 2.3. Tegelikeks väärtusteks ümberarvutamise näide   Näitena leiame tegelikud väärtused järgmise katsepunkti puhul:    Kiirus %des   = 43  Pöördemoment %des = 82      Kui:    referentskiirus = 2200 min
-1, 
 kiirus tühikäigul =  600 min-1,  
  saame:  
 tegelik kiirus =
 1min 1288 600100) 600 2200 ( 43−= +− ∗ 
   tegelik pöördemoment =
 Nm 574100700 82=∗
, 
  L 375/98 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 mille puhul mootori pöörlemiskiirusel 1288 min-1 kaardistamiskõveral saadud suurim 
pöördemoment on 700 Nm. 
  
3. HEITETASEME KATSE   Valmistaja taotlusel võib mootori ja heitgaasisüsteemi konditsioneerimiseks teha enne 
mõõtetsüklit ilma katalüsaatorita katse. 
   Maagaasi- ja veeldatud naftagaasi küttel töötavad mootorid töötatakse sisse Euroopa 
siirdekatsetsükli abil. Mootori sissetöötamiseks korraldatakse vähemalt kaks Euroopa siirdekatsetsüklit, kuni viimases Euroopa siirdekatsetsüklis mõõdetud CO heite tase ei ületa eelmises Euroopa siirdekatsetsüklis mõõdetud CO heite taset enam kui 10%. 
 3.1. Proovivõtufiltrite ettevalmistamine (vajaduse korral)
 
  Vähemalt tund enne katset asetatakse iga filter (filtrite paar) suletud (mitte õhukindlalt) 
Petri tassi ning pannakse kaalukambrisse stabiliseeruma. Stabiliseerumisperioodi lõpus kaalutakse iga filter (filtrite paar) ning registreeritakse omakaal. Seejärel hoitakse filtrit (filtrite paari) suletud Petri tassis või õhukindlalt suletud filtrikambris kuni kasutamiseni katses. Kui filtrit (filtrite paari) ei kasutata kaheksa tunni jooksul pärast kaalukambrist väljavõtmist, tuleb seda enne kasutamist konditsioneerida ja uuesti kaaluda 
 3.2. Mõõteseadmete paigaldamine
 
  Mõõteriistad ja proovivõtuseadmed tuleb nõuetekohaselt paigaldada. Väljalasketoru 
ühendatakse täisvoolulahjendussüsteemiga 
 3.3. Lahjendussüsteemi ja mootori käivitamine
 
  Lahjendussüsteem ja mootor käivitatakse ja neid soojendatakse maksimaalsel võimsusel 
vastavalt valmistaja soovitustele ja headele inseneritavadele, kuni kõik temperatuurid ja rõhud on stabiliseerunud. 
 3.4. Tahkete osakeste proovivõtusüsteemi käivitamine (vajaduse korral)
 
  Tahkete osakeste proovivõtusüsteem käivitatakse ja see töötab möödavoolurežiimil. 
Tahkete osakeste fooni taseme lahjendusõhus saab määrata lahjendusõhu juhtimise teel läbi kübemefiltrite. Filtreeritud lahjendusõhu kasutamise korral võib teha ühe mõõtmise kas enne või pärast katset. Filtreerimata lahjendusõhu puhul võib mõõtmised teha tsükli alguses ja lõpus ning arvutada välja keskmised väärtused. 
 3.5. Täisvoolulahjendussüsteemi reguleerimine
 
  Kogu lahjendatud heitgaasivool reguleeritakse nii, et süsteemi ei kondenseeruks vett 
ning filtri pinna maksimaalne temperatuur ei ületaks 325 K (52 °C) (vt 4. lisa 6. liite punkt 2.3.1, DT). 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/99
3.6. Analüsaatorite kontrollimine  
 
 Reguleeritakse välja saasteanalüsaatorite nullnäidud ja skaalaintervallid. 
Proovivõtukottide kasutamise korral pumbatakse neist õhk välja. 
 3.7. Mootori käivitamine
 
  Stabiliseeritud mootor käivitatakse valmistaja poolt kasutaja käsiraamatus soovitatud 
käivitusprotseduuri kohaselt, seejuures kasutatakse kas seeriatoodangu käivitusmootorit või dünamomeetrit. Katset võib alustada ka mootorit välja lülitamata otse eelkonditsioneerimisrežiimilt, kui mootor töötab tühikäigu pöörlemiskiirusel. 
 3.8. Katsetsükkel
 
 3.8.1. Katseseeria    Katseseeriat alustatakse, kui mootor on jõudnud tühikäigu pöörlemiskiiruseni. Katse 
toimub etalontsükli kohaselt, nagu on ette nähtud käesoleva liite punktis 2. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi seadistuspunktid seadistatakse sagedusele 5 Hz (soovitatavalt 10 Hz) või enamale. Mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisideandmed registreeritakse vähemalt kord sekundis kogu katsetsükli kestel ning signaalid võib elektrooniliselt filtreerida. 
 3.8.2. Analüsaatori reageering   Mootori või katseseeria käivitamisel või tsükli alustamisel vahetult pärast 
eelkonditsioneerimist lülitatakse sisse mõõteseadmed, ja alustatakse samaaegselt: 
  
– lahjendusõhu kogumist või analüüsimist; 
– lahjendatud heitgaasi kogumist või analüüsimist: 
– lahjendatud heitgaasi püsimahuproovi koguse ning vajalike temperatuuride ja 
rõhkude mõõtmist; 
– dünamomeetri pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisideandmete 
registreerimist. 
   Süsivesinikke (HC) ja lämmastikoksiide (NO
X) mõõdetakse pidevalt lahjendustunnelis 
sagedusega 2 Hz. Keskmiste kontsentratsioonide määramine toimub analüsaatori signaalide integreerimise teel katsetsükli kestel. Süsteemi reageeringuaeg ei tohi olla üle 20 sek ning seda kooskõlastatakse vajaduse korral püsimahuproovi voolukõikumistega ja proovivõtuaja/katsetsükli nihetega. CO, CO
2, NMHC ja CH 4 määratakse 
integreerimise teel või tsükli ajal proovivõtukotti kogunenud heitgaasi analüüsimise teel. Gaasiliste saasteainete kontsentratsioonid lahjendusõhus määratakse integreerimise või taustsaasteainete kotti kogumise teel. Kõik muud väärtused registreeritakse sagedusega vähemalt üks kord sekundis (1 Hz). 
 L 375/100 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3.8.3. Tahkete osakeste proovide võtmine (vajaduse korral) 
  Tsükli puhul, mida alustatakse vahetult pärast eelkonditsioneerimist, lülitatakse tahkete 
osakeste proovivõtusüsteem möödavoolurežiimilt tahkete osakeste kogumise režiimile mootori või katseseeria käivitamisega samal ajal. 
    Kui voolu kompenseerimist ei kasutata, reguleeritakse proovivõtupump 
(proovivõtupumbad) nii, et tahkete osakeste proovivõtuseadet või ülekandetoru läbiva voolu kiirus püsiks ettenähtud voolukiiruse juures täpsusega ± 5%. Kui kasutatakse voolu kompenseerimist (uuritava gaasi voolu proportsionaalset reguleerimist), tuleb näidata, et põhitoru voolu ja tahkete osakeste voolu suhe ei erine ettenähtud väärtusest üle ± 5% (välja arvatud proovivõtu esimesed kümme sekundit). 
   
Märkus
: Kahekordse lahjenduse korral on uuritava gaasi vool proovivõtufiltreid läbiva 
voolu ja sekundaarse lahjendusõhuvoolu netovahe.  
    Registreeritakse keskmine temperatuur ja rõhk gaasimõõturi (gaasimõõturite) või voolu 
mõõteriistade sisselaskeava juures. Kui filtrile kogunevate tahkete osakeste suure massi tõttu ei õnnestu ettenähtud voolukiirust kogu tsükli kestel säilitada (täpsusega ± 5%), on katse kehtetu. Katse tehakse uuesti, kasutades väiksemat voolukiirust ja/või suurema läbimõõduga filtrit. 
 3.8.4. Mootori väljasuremine   Mootori seiskumise korral katsetsükli mis tahes hetkel tuleb mootor uuesti 
eelkonditsioneerida ja käivitada ning katset korrata. Kui katsetsükli ajal esineb mõne vajaliku katseseadme rike, katse ei kehti. 
 3.8.5. Toimingud pärast katset   Pärast katse lõppemist peatatakse lahjendatud heitgaasi mahu mõõtmine ja gaasivool 
kogumiskottidesse ning lülitatakse välja tahkete osakeste proovivõtupump. Integraalses analüsaatorite süsteemis jätkub proovivõtt süsteemi reageeringuaegade lõppemiseni. 
   Kogumiskottides (kui neid kasutatakse) olevate proovide kontsentratsioonid määratakse 
võimalikult kiiresti ja hiljemalt 20 minuti jooksul pärast katsetsükli lõppemist. 
   Pärast saasteainete tasemete määramist kontrollitakse analüsaatoreid nullgaasi ja 
mõõtepiirkonna reguleerimiseks kasutatava gaasi abil uuesti. Katse loetakse kehtivaks, kui enne ja pärast katset saadud väärtuste erinevus ei ületa 2% mõõtepiirkonna reguleerimiseks kasutatava gaasi puhul leitud väärtusest. 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/101
 Diiselmootorite puhul asetatakse tahkete osakeste filtrid tagasi kaalukambrisse hiljemalt 
ühe tunni jooksul pärast katse lõppemist ning neid konditsioneeritakse enne kaalumist 
suletud (mitte õhukindlalt) Petri tassis vähemalt ühe tunni kestel, kuid mitte üle 80 tunni. 
 3.9. Katse nõuetele vastavuse tõendamine
 
 3.9.1. Andmenihe   Tagasiside- ja etalontsükli väärtuste vahelisest ajalisest vahest tingitud nihke 
minimeerimiseks võib kogu mootori pöörlemiskiiruse ja pöördemomendi tagasisidesignaali järjestust referentskiiruse ja pöördemomendi järjestuse suhtes ajaliselt kiirendada või tagasi hoida. Kui tagasisidesignaale nihutatakse, tuleb nii pöörlemiskiirust kui pöördemomenti nihutada samal määral ning samas suunas. 
 3.9.2. Tsükli töö arvutamine   Tsükli tegelik töö W
act (kWh) arvutatakse kõigi mootori pöörlemiskiiruse ja 
pöördemomendi registreeritud tagasisideväärtuste paaride põhjal. Seda tehakse pärast tagasisideandmete mis tahes nihutamist, kui seda võimalust kasutatakse. Tsükli tegelikku tööd W
act võrreldakse võrdlustsükli tööga W ref ning selle abil arvutatakse 
spetsiifilise pidurdamise heitkoguseid (vt punktid 4.4 ja 5.2). Sama metoodikat kasutatakse nii võrdlus- kui ka tegeliku mootori võimsuse integreerimisel. Väärtuste kindlaksmääramisel võrdlustsükli piirväärtuste ja mõõdetud väärtuste vahelistes punktides kasutatakse lineaarset interpoleerimist. 
   Etalontsükli ja tsükli tegeliku töö integreerimisel nullistatakse kõik negatiivsed 
pöördemomendi väärtused ja võetakse need arvesse. Kui integreerimissagedus on väiksem kui 5 hertsi ning juhul, kui pöördemomendi positiivne väärtus muutub teatava ajavahemiku jooksul negatiivseks või negatiivne väärtus positiivseks, siis arvutatakse negatiivne osa ja nullistatakse. Positiivne osa lisatakse integreeritud väärtusele. 
  W
act hälve W ref suhtes peab olema vahemikus –15% kuni +5%. 
 3.9.3. Katsetsükli statistiline valideerimine   Pöörlemiskiirusele, pöördemomendile ja võimsusele tehakse tagasisideväärtuste 
lineaarne regressioon kontrollväärtuste suhtes. Seda tehakse pärast tagasisideandmete mis tahes nihutamist, kui seda võimalust kasutatakse. Kasutatakse vähimruutude meetodit järgmise kõige sobivama võrrandiga: 
      
y  =  mx + b 
 kus:   
 y  = pöörlemiskiiruse (min
-1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) tagasiside 
(tegelik) väärtus L 375/102 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 m  = regressioonisirge tõus 
 x  = pöörlemiskiiruse (min-1), pöördemomendi (Nm) või võimsuse (kW) 
kontrollväärtus 
 b  = regressioonisirge ja y-telje lõikepunkt 
  Hinnangu standardviga (SE) üleminekul y-väärtuselt x-väärtusele ja 
määramiskoefitsient (r
2) arvutatakse iga regressioonisirge suhtes 
   Kõnealune analüüs soovitatakse teha sagedusel 1 Hz. Kõik negatiivsed pöördemomendi 
kontrollväärtused ning nendega seotud tagasisideväärtused jäetakse tsükli pöördemomendi ja võimsuse statistilise valideerimise arvestusest välja. Katse loetakse kehtivaks, kui tabelis 6 esitatud kriteeriumid on täidetud . 
   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/103
Tabel 6 :  Regressioonisirge tolerantsid 
 
 Pöörlemiskiirus Pöördemoment Võimsus 
Hinnangu standardviga (SE) Y 
arvutamisel X järgi 
 maksimaalselt 
100 min-1 maksimaalselt 13 % (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest pöördemomendist  maksimaalselt 8% (15 %) mootori võimsuskaardi maksimaalsest võimsusest 
Regressioonisirge tõus m 
 0,95–1,03 0,83 – 1,03 0,89 – 1,03 
(0,83 – 1,03)  
Määramiskoefitsient r2 
 minimaalselt 0,9700 (minimaalselt 0,9500)  minimaalselt 0,8800 (minimaalselt 0,7500) minimaalselt 0,9100 (minimaalselt 0,7500)  
Regressioonisirge ja Y-telje 
lõikumise punkt b 
 ± 50 min-1 ± 20 Nm või ± 2 % 
(± 20 Nm või ± 3 %)  maksimaalsest pöördemomendist, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem  ± 4 kW või ± 2 % (± 4 Kw või ± 3 %) maksimaalsest võimsusest, olenevalt sellest, kumb väärtus on suurem 
  Sulgudes esitatud väärtusi võib kasutada gaasimootorite tüübikinnituskatsete puhul kuni 
1. oktoobrini 2005. 
  Tabel 7
: Punktid, mille väljajätmine regressioonanalüüsist on lubatud 
 
Tingimus Väljajäetavad 
punktid 
Täiskoormus ja pöördemomendi tagasiside ≠ 
kontrollpöördemoment 
 Pöördemoment ja/või võimsus 
Koormuseta, tühikäigufaasita, pöördemomendi tagasiside > 
kontrollpöördemoment 
 Pöördemoment ja/või võimsus 
Koormuseta/suletud seguklapp, tühikäigufaas ja pöörlemiskiirus > 
tühikäigu referentskiirus 
 Pöörlemiskiirus ja/või võimsus 
  L 375/104 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4. GAASILISTE SAASTEAINETE HEITETASEMETE ARVUTAMINE 
 4.1. Lahjendatud heitgaasivoolu määramine
 
  Katsetsükli kogu lahjendatud heitgaasivool (kg/katsetsükkel) arvutatakse tsükli 
mõõteväärtuste voolu mõõteseadme vastavate kalibreerimisandmete põhjal (mahtpumba puhul V
0 või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul K V, nagu on määratletud 4. lisa 
5. liite punktis 2). Kui lahjendatud heitgaasi temperatuur hoitakse soojusvaheti abil püsivana kogu tsükli kestel (mahtpump–püsimahuproov: ± 6 K, kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov: ± 11 K, vt 4. lisa 6. liite punkt 2.3), kasutatakse järgmisi valemeid. 
   Mahtpump – püsimahuproov:    M
TOTW  =  1,293 * V 0 * N P * (p B - p 1) * 273 / (101,3 * T) 
    kus:    M
TOTW  = lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg 
 V 0 =  ühe pöördega pumbatava gaasi maht katsetingimustes, m3/pööre 
 N P =  pumba pöörete üldarv katse ajal  
 p B =  atmosfäärirõhk katsekambris, kPa 
 p 1 =  alarõhk atmosfäärirõhu suhtes pumba sisselaskeava juures, kPa 
 T =  lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur pumba sisselaskeava juures kogu 
tsükli kestel, K 
   Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov:   
M
TOTW  = 1,293 * t * K v * p A / T 0.5 
   kus:    
 M
TOTW  = lahjendatud niiske heitgaasi mass kogu tsükli kohta, kg 
 t =  tsükli aeg, sek  
 K V =   kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimistegur standardtingimustes  
 p A =  absoluutne rõhk Venturi toru sisendil, kPa 
 T =  absoluutne temperatuur Venturi toru sisendil, K    Voolu kompenseerimisega süsteemi (soojusvahetita süsteemi) kasutamise korral 
arvutatakse saasteainete hetkemassid ja integreeritakse need kogu tsükli ajale. Sellisel juhul arvutatakse lahjendatud heitgaasi hetkemass järgmiselt: 
   Süsteem mahtpump – püsimahuproov:   
M
TOTW,i  = 1,293 * V 0 * N P,i * (p B - p 1) * 273 / (101,3 ≅ T) 
   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/105
 kus: 
   M
TOTW,i  = lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg  
 N P,i =  pumba pöörete üldarv ajavahemiku jooksul 
   Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru – püsimahuproov:    M
TOTW,i  = 1,293 * ∆t i * K V * p A / T 0.5  
  
 kus: 
  
 M TOTW,i  = lahjendatud niiske heitgaasi hetkemass, kg  
 ∆ti =  ajavahemik, s    Kui tahkete osakeste (M
SAM) ja gaasiliste saasteainete proovi kogumass ületab 
püsimahuproovi koguvoolust (M TOTW ) 0,5%, korrigeeritakse püsimahuproovi voolu 
M SAM võrra või suunatakse tahkete osakeste proovivool tagasi püsimahuproovi süsteemi 
enne, kui see jõuab voolu mõõteseadmeni (mahtpump või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru). 
   4.2. NO
x taseme korrigeerimine niiskusesisalduse järgi  
  Kuna lämmastikoksiidide (NO
X) heite tase oleneb atmosfääritingimustest, 
korrigeeritakse NO x kontsentratsiooni atmosfääriõhu temperatuuri ja niiskuse järgi 
järgmiste parandustegurite abil: 
  a) diiselmootorite puhul: 
) 71 , 10 ( 0182 , 0 11
,− ∗ −=
aD HHK  
  b) gaasimootorite puhul: 
) 71 , 10 ( 0329 , 0 11
,− ∗ −=
aG HHK  
    kus:   
 H
a = siseneva õhu niiskus, vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta, 
   
210220 , 6
−∗ ∗ −∗ ∗=
a a Ba a
aR p pp RH  
  R
a  = siseneva õhu suhteline niiskus, % L 375/106 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 p a  = siseneva õhu küllastunud auru rõhk, kPa 
 p B  = kogu atmosfäärirõhk, kPa 
 
 4.3. Saasteainete massivoolu arvutamine
 
 4.3.1. Püsiva massivooluga süsteemid   Soojusvahetiga süsteemide puhul määratakse saasteainete mass (g/katsetsükkel) järgmiste 
valemite abil: 
   
1) NO
x mass = 0,001587 · NOx conc · K H,D · M TOTW   (diiselmootorid) 
   2) NO
x mass = 0,001587 · NOx conc · K H,G · M TOTW   (gaasimootorid) 
  3) CO mass = 0,000966 · CO conc  · M
TOTW  
   4) HC mass = 0,000479 · HC conc · M
TOTW '  (diiselmootorid) 
   5) HC mass = 0,000502 · HC conc · M
TOTW '  (veeldatud naftagaasi küttel 
töötavad mootorid) 
  6) HC mass = 0,000552 · HC conc · M
TOTW '  (maagaasiküttel töötavad 
mootorid) 
  7) NMHC mass = 0,000479 · NMHC conc · M
TOTW '  (diiselmootorid) 
   8) NMHC mass = 0,000502 · NMHC conc · M
TOTW '  (veeldatud naftagaasi küttel 
töötavad mootorid) 
  9) NMHC mass = 0,000516 * NMHC conc * M
TOTW '  (maagaasiküttel töötavad 
mootorid) 
   10) CH
4 mass = 0,000552 * CH 4 conc * M TOTW    (maagaasiküttel töötavad 
mootorid) 
 
kus: 
  NO
x conc, CO conc, HC conc, 3 / NMHC conc, CH 4 conc  = integreerimise (kohustuslik 
NO x ja HC puhul)  või kotis mõõtmise abil saadud tsükli keskmised 
taustkorrigeeritud kontsentratsioonid, ppm  
 
 M TOTW  = punktis 4.1 määratletud kogu lahjendatud heitgaasi mass katsetsüklis, kg  
                     
3/ Väljendatakse C1 ekvivalendi alusel. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/107
 
K H,D  =  diiselmootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav 
punktis 4.2 määratletud parandustegur  
 
 K H,G   =  gaasimootorite puhul siseneva õhu tsükli keskmist niiskusesisaldust arvestav 
punktis 4.2 määratletud parandustegur 
  Kuivas gaasis mõõdetu d kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile 4. lisa 1. liite 
punkti 4.2 kohaselt. 
 
NMHC
conc ja CH 4 conc määramine sõltub kasutatud meetodist (vt 4. lisa 4.liite punkt 
3.3.4). Need kontsentratsioonid määratakse järg miste valemite abil, kusjuures NMHC conc 
leidmiseks lahutatakse HC kontsentratsioonist CH 4 kontsentratsioon.  
   (a) Gaasikromatograafiline meetod:  
NMHC
conc = HC conc - CH 4 conc 
 
CH 4 conc = mõõdetud CH 4 kontsentratsioon 
  (b) Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod:  
M EM
concCE- CECutter) HC(w/-) CE-(1 Cutter) HC(w/oNMHC⋅=  
    
()
M EE
conc 4,CE- CECE-1 Cutter) HC(w/o- Cutter) HC(w/CH⋅=  
  kus:    HC(w/ Cutter) = HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist 
läbi voolavas uuritavas gaasis  
 
HC(w/o Cutter) = HC kontsentratsioon metaanist erinevate süsivesinike eemaldist 
mööda voolavas uuritavas gaasis 
 
CE
M = 4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.1 määratletud metaaniärastuse 
efektiivsus 
 
CE E = 4. lisa 5. liite punktis 1.8.4.2 määra tletud etaaniärastuse efektiivsus 
 4.3.1.1. Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide määramine    Saasteainete netokontsentratsioonide saamiseks lahutatakse lahjendusõhus esinevate L 375/108 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
gaasiliste saasteainete keskmised taustkontsentratsioonid mõõdetud kontsentratsioonidest. 
Taustkontsentratsioonide keskmiste väärtuste määramiseks võib kasutada proovikoti 
meetodit või pidevat mõõtmist integreerimisega. Kasutatakse järgmisi valemeid:. 
 
conc = conc e - conc d · (1 - (1/DF))  
   kus:    conc = saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mille puhul on arvestatud 
lahjendusõhus esineva vastava saasteainega seotud parandust, ppm 
  conc
e = lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  conc
d = lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  DF = lahjendustegur 
 
 Lahjendustegur arvutatakse järgmiselt: 
 
-4
conce conce conce 2,S
10) CO (HC COFDF
⋅ + +=  
  kus:    CO
2,conce  = CO 2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu%  
  HC
conce  = HC kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1 
  CO
conce  = CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm  
   F
S = stöhhiomeetriline tegur 
  Kuivas gaasis mõõdetu d kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile 4. lisa 1. liite 
punkti 4.2 kohaselt. 
   Stöhhiomeetriline tegur arvutatakse järgmiselt: 
⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛+ ⋅ + +⋅ =
4yx 3.762yxx100Fs 
 kus: 
   x,y   = kütuse koostis, C
xH y 
   Kui kütuse koostis ei ole teada, võib alternatiivselt kasutada järgmisi stöhhiomeetrilisi 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/109
tegureid: 
  
 F S (diisel) = 13,4 
 F S (veeldatud naftagaas) = 11,6 
 F S (maagaas) =  9,5 
 4.3.2. Kompenseeritud vooluga süsteemid   Saasteainete massi (g/katsetsükkel) määramiseks soojusvahetita süsteemide puhul 
arvutatakse saasteainete heite hetkemass ning integreeritakse hetkeväärtused üle kogu tsükli. Kontsentratsioonide hetkeväärtused taustkorrigeeritakse. Kasutatakse järgmisi valemeid: 
   
1) NO
x mass = 
() () () ∑
=× × − × × − × × ×n
1 iD H, concd TOTW D H, i conce, i TOTW, K 0.001587 1/DF 1 NOx M K 0.001587 NOx M  
(diiselmootorid) 
2) NO x mass = 
() () () ∑
=× × − × × − × × ×n
1 iG H, concd TOTW G H, i conce, i TOTW, K 0.001587 1/DF 1 NOx M K 0.001587 NOx M  
(gaasimootorid) 
3) CO mass = () () () ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000966 1/DF 1 CO M 0.000966 CO M  
4) HC mass = () () () ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000479 1/DF 1 HC M 0.000479 HC M  
(diiselmootorid) 
5) HC mass = () () () ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000502 1/DF 1 HC M 0.000502 HC M  
(veeldatud naftagaasi 
küttel töötavad mootorid) 6) HC
mass = 
( ) () () ∑ × − × × − × ×
=n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000552 1/DF 1 HC M 0.000552 HC M  
(maagaasi küttel 
töötavad mootorid) 
 
7) NMHC mass = 
( ) () () ∑ × − × × − × ×
=n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000479 1/DF 1 NMHC M 0.000479 NMHC M  
(diiselmootorid) 
8) NMHC mass = 
( ) () () ∑ × − × × − × ×
=n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000502 1/DF 1 NMHC M 0.000502 NMHC M  
(veeldatud naftagaasi 
küttel töötavad mootorid) L 375/110 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
9) NMHC mass = 
() () () ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0.000516 1/DF 1 NMHC M 0.000516 NMHC M  
(maagaasi küttel 
töötavad mootorid) 
10) CH 4 mass = 
() () () ∑
=× − × − × ×n
1 iconcd  4 TOTW i conce,  4 i TOTW, 0.000552 1/DF 1 * CH M 0.000552 CH M  
(maagaasi küttel töötavad 
mootorid) 
  kus:   conc
e = lahjendatud heitgaasis mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, 
ppm 
  conc
d = lahjendusõhus mõõdetud asjakohase saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  M
TOTW,i  = lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1.), kg 
  M
TOTW  = lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1.), kg 
  K
H,D = niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur 
diiselmootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel  
  K
H,G = niiskusesisaldust arvestav punktis 4.2 määratletud parandustegur 
gaasimootoritele, mis põhineb tsükli keskmisel siseneva õhu niiskusesisaldusel 
  DF = punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur  4.4. Heite erimasside arvutamine   Üksikute saasteainete erimassid (g/kWh) arvutatakse vastavalt punktidele 5.2.1. ja 5.2.2. eri 
mootoritüüpide puhul järgmisel viisil: 
 
 
act mass x /W NOx NO =  (diisel- ja gaasimootorid) 
 act mass/W COCO=  (diisel- ja gaasimootorid) 
 act mass/W HCHC=  (diisel- ja gaasimootorid) 
 act mass/W NMHC NMHC =  (diisel- ja gaasimootorid) 
 act 4mass 4 /W CH CH =  (maagaasi küttel töötavad mootorid) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/111
 
 kus:    W
act  = punktis 3.9.2 määratletud tegelik tsükli töö., kWh. 
 5. KÜBEMEHEITE ARVUTAMINE (VAJADUSE KORRAL)  5.1. Massivoolu arvutamine
 
  Tahkete osakeste mass (g/katsetsükkel) arvutatakse järgmiselt:   
PT
mass  = 1000M
MMTOTW
SAMf∗  
  kus:  
 M
f = tsükli jooksul kogutud tahkete osakeste proovi mass, mg 
  M
TOTW  = kogu tsükli lahjendatud heitgaasi kogumass, nagu on määratletud punktis 4.1, 
kg 
 
 M SAM = lahjendatud heitgaasi mass, mis on võetud tahkete osakeste kogumiseks 
ettenähtud lahjendustunnelist, kg 
   ja   M
f = M f,p + M f,b, kui need on kaalutud eraldi, mg 
  M
f,p = põhifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg 
  M
f,b = abifiltrile kogutud tahkete osakeste mass, mg 
  Kahekordse lahjendussüsteemi kasutamise korral lahutatakse teise lahjendusõhu mass 
läbi tahkete osakeste filtri juhitud kahekordselt lahjendatud heitgaasi kogumassist: 
 
M
SAM = M TOT - M SEC 
    
kus: 
  M
TOT = tahkete osakeste filtrist läbivoolava kahekordselt lahjendatud heitgaasi mass, kg 
  M
SEC = sekundaarse lahjendusõhu mass, kg 
  Kui lahjendusõhu tahkete osakeste taustnivoo määratakse punkti 3.4 kohaselt, siis võib 
tahkete osakeste massi taustkorrigeerida. Sellisel juhul arvutatakse tahkete osakeste L 375/112 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
mass (g/katsetsükkel) järgmiselt: 
  
PT mass = 1000M
DF11MM
MMTOTW
DILd
SAMf∗ ⎥
⎦⎤
⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛
⎟⎠⎞⎜⎝⎛− ∗ −  
 
 kus:   M
f, M SAM, M TOTW  = vt eespool 
 M DIL  = taustosakeste proovivõtuseadme abil kogutud esimese 
lahjendusõhu mass, kg 
     
 M d    = primaarsest lahjendusõhust kogutud taustosakeste mass, mg 
 DF   = punktis 4.3.1.1 määratletud lahjendustegur  5.2. Heite erimassi arvutamine
 
  Kübemeheite erimass (g/kWh) arvutatakse järgmiselt:   
act mass W / PT PT =  
 
 kus:    W
act = punktis 3.9.2 määratletud tsükli tegelik töö, kWh. 
  
___________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/113
4. lisa – 3. liide  
EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKLI DÜNAMOMEETRILINE GRAAFIK 
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   Kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1 0 0  52 0 0  103 0 0 
2 0 0  53 0 0  104 0 0 
3 0 0  54 0 0  105 0 0 
4 0 0  55 0 0  106 0 0 
5 0 0  56 0 0  107 0 0 
6 0 0  57 0 0  108 11,6 14,8 
7 0 0  58 0 0  109 0 0 
8 0 0  59 0 0  110 27,2 74,8 
9 0 0  60 0 0  111 17 76,9 
10 0 0  61 0 0  112 36 78 
11 0 0  62 25,5 11,1  113 59,7 86 
12 0 0  63 28,5 20,9  114 80,8 17,9 
13 0 0  64 32 73,9  115 49,7 0 
14 0 0  65 4 82,3  116 65,6 86 
15 0 0  66 34,5 80,4  117 78,6 72,2 
16 0,1 1,5  67 64,1 86  118 64,9 "m" 
17 23,1 21,5  68 58 0  119 44,3 "m" 
18 12,6 28,5  69 50,3 83,4  120 51,4 83,4 
19 21,8 71  70 66,4 99,1  121 58,1 97 
20 19,7 76,8  71 81,4 99,6  122 69,3 99,3 
21 54,6 80,9  72 88,7 73,4  123 72 20,8 
22 71,3 4,9  73 52,5 0  124 72,1 "m" 
23 55,9 18,1  74 46,4 58,5  125 65,3 "m" 
24 72 85,4  75 48,6 90,9  126 64 "m" 
25 86,7 61,8  76 55,2 99,4  127 59,7 "m" 
26 51,7 0  77 62,3 99  128 52,8 "m" 
27 53,4 48,9  78 68,4 91,5  129 45,9 "m" 
28 34,2 87,6  79 74,5 73,7  130 38,7 "m" 
29 45,5 92,7  80 38 0  131 32,4 "m" 
30 54,6 99,5  81 41,8 89,6  132 27 "m" 
31 64,5 96,8  82 47,1 99,2  133 21,7 "m" 
32 71,7 85,4  83 52,5 99,8  134 19,1 0,4 
33 79,4 54,8  84 56,9 80,8  135 34,7 14 
34 89,7 99,4  85 58,3 11,8  136 16,4 48,6 
35 57,4 0  86 56,2 "m"  137 0 11,2 
36 59,7 30,6  87 52 "m"  138 1,2 2,1 
37 90,1 "m"  88 43,3 "m"  139 30,1 19,3 
38 82,9 "m"  89 36,1 "m"  140 30 73,9 
39 51,3 "m"  90 27,6 "m"  141 54,4 74,4 
40 28,5 "m"  91 21,1 "m"  142 77,2 55,6 
41 29,3 "m"  92 8 0  143 58,1 0 
42 26,7 "m"  93 0 0  144 45 82,1 
43 20,4 "m"  94 0 0  145 68,7 98,1 
44 14,1 0  95 0 0  146 85,7 67,2 
45 6,5 0  96 0 0  147 60,2 0 
46 0 0  97 0 0  148 59,4 98 
47 0 0  98 0 0  149 72,7 99,6 
48 0 0  99 0 0  150 79,9 45 
49 0 0  100 0 0  151 44,3 0 
50 0 0  101 0 0  152 41,5 84,4 
51 0 0  102 0 0  153 56,2 98,2 L 375/114 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Aeg Normaalne Normaalne Aeg Normaalne Normaalne Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment kiirus pöördemoment
s % % s % % s % % 
154 65,7 99,1  205 0 0  256 51,7 17 
155 74,4 84,7  206 0 0  257 56,2 78,7 
156 54,4 0  207 0 0  258 59,5 94,7 
157 47,9 89,7  208 0 0  259 65,5 99,1 
158 54,5 99,5  209 0 0  260 71,2 99,5 
159 62,7 96,8  210 0 0  261 76,6 99,9 
160 62,3 0  211 0 0  262 79 0 
161 46,2 54,2  212 0 0  263 52,9 97,5 
162 44,3 83,2  213 0 0  264 53,1 99,7 
163 48,2 13,3  214 0 0  265 59 99,1 
164 51 "m"  215 0 0  266 62,2 99 
165 50 "m"  216 0 0  267 65 99,1 
166 49,2 "m"  217 0 0  268 69 83,1 
167 49,3 "m"  218 0 0  269 69,9 28,4 
168 49,9 "m"  219 0 0  270 70,6 12,5 
169 51,6 "m"  220 0 0  271 68,9 8,4 
170 49,7 "m"  221 0 0  272 69,8 9,1 
171 48,5 "m"  222 0 0  273 69,6 7 
172 50,3 72,5  223 0 0  274 65,7 "m" 
173 51,1 84,5  224 0 0  275 67,1 "m" 
174 54,6 64,8  225 21,2 62,7  276 66,7 "m" 
175 56,6 76,5  226 30,8 75,1  277 65,6 "m" 
176 58 "m"  227 5,9 82,7  278 64,5 "m" 
177 53,6 "m"  228 34,6 80,3  279 62,9 "m" 
178 40,8 "m"  229 59,9 87  280 59,3 "m" 
179 32,9 "m"  230 84,3 86,2  281 54,1 "m" 
180 26,3 "m"  231 68,7 "m"  282 51,3 "m" 
181 20,9 "m"  232 43,6 "m"  283 47,9 "m" 
182 10 0  233 41,5 85,4  284 43,6 "m" 
183 0 0  234 49,9 94,3  285 39,4 "m" 
184 0 0  235 60,8 99  286 34,7 "m" 
185 0 0  236 70,2 99,4  287 29,8 "m" 
186 0 0  237 81,1 92,4  288 20,9 73,4 
187 0 0  238 49,2 0  289 36,9 "m" 
188 0 0  239 56 86,2  290 35,5 "m" 
189 0 0  240 56,2 99,3  291 20,9 "m" 
190 0 0  241 61,7 99  292 49,7 11,9 
191 0 0  242 69,2 99,3  293 42,5 "m" 
192 0 0  243 74,1 99,8  294 32 "m" 
193 0 0  244 72,4 8,4  295 23,6 "m" 
194 0 0  245 71,3 0  296 19,1 0 
195 0 0  246 71,2 9,1  297 15,7 73,5 
196 0 0  247 67,1 "m"  298 25,1 76,8 
197 0 0  248 65,5 "m"  299 34,5 81,4 
198 0 0  249 64,4 "m"  300 44,1 87,4 
199 0 0  250 62,9 25,6  301 52,8 98,6 
200 0 0  251 62,2 35,6  302 63,6 99 
201 0 0  252 62,9 24,4  303 73,6 99,7 
202 0 0  253 58,8 "m"  304 62,2 "m" 
203 0 0  254 56,9 "m"  305 29,2 "m" 
204 0 0  255 54,5 "m"  306 46,4 22 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/115
Aeg Normaalne Normaalne Aeg Normaalne Normaalne Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment kiirus pöördemoment
s % % s % % s % % 
307 47,3 13,8  358 72,6 99,6  409 56,3 72,3 
308 47,2 12,5  359 82,4 99,5  410 59,7 99,1 
309 47,9 11,5  360 88 99,4  411 62,3 99 
310 47,8 35,5  361 46,4 0  412 67,9 99,2 
311 49,2 83,3  362 53,4 95,2  413 69,5 99,3 
312 52,7 96,4  363 58,4 99,2  414 73,1 99,7 
313 57,4 99,2  364 61,5 99  415 77,7 99,8 
314 61,8 99  365 64,8 99  416 79,7 99,7 
315 66,4 60,9  366 68,1 99,2  417 82,5 99,5 
316 65,8 "m"  367 73,4 99,7  418 85,3 99,4 
317 59 "m"  368 73,3 29,8  419 86,6 99,4 
318 50,7 "m"  369 73,5 14,6  420 89,4 99,4 
319 41,8 "m"  370 68,3 0  421 62,2 0 
320 34,7 "m"  371 45,4 49,9  422 52,7 96,4 
321 28,7 "m"  372 47,2 75,7  423 50,2 99,8 
322 25,2 "m"  373 44,5 9  424 49,3 99,6 
323 43 24,8  374 47,8 10,3  425 52,2 99,8 
324 38,7 0  375 46,8 15,9  426 51,3 100 
325 48,1 31,9  376 46,9 12,7  427 51,3 100 
326 40,3 61  377 46,8 8,9  428 51,1 100 
327 42,4 52,1  378 46,1 6,2  429 51,1 100 
328 46,4 47,7  379 46,1 "m"  430 51,8 99,9 
329 46,9 30,7  380 45,5 "m"  431 51,3 100 
330 46,1 23,1  381 44,7 "m"  432 51,1 100 
331 45,7 23,2  382 43,8 "m"  433 51,3 100 
332 45,5 31,9  383 41 "m"  434 52,3 99,8 
333 46,4 73,6  384 41,1 6,4  435 52,9 99,7 
334 51,3 60,7  385 38 6,3  436 53,8 99,6 
335 51,3 51,1  386 35,9 0,3  437 51,7 99,9 
336 53,2 46,8  387 33,5 0  438 53,5 99,6 
337 53,9 50  388 53,1 48,9  439 52 99,8 
338 53,4 52,1  389 48,3 "m"  440 51,7 99,9 
339 53,8 45,7  390 49,9 "m"  441 53,2 99,7 
340 50,6 22,1  391 48 "m"  442 54,2 99,5 
341 47,8 26  392 45,3 "m"  443 55,2 99,4 
342 41,6 17,8  393 41,6 3,1  444 53,8 99,6 
343 38,7 29,8  394 44,3 79  445 53,1 99,7 
344 35,9 71,6  395 44,3 89,5  446 55 99,4 
345 34,6 47,3  396 43,4 98,8  447 57 99,2 
346 34,8 80,3  397 44,3 98,9  448 61,5 99 
347 35,9 87,2  398 43 98,8  449 59,4 5,7 
348 38,8 90,8  399 42,2 98,8  450 59 0 
349 41,5 94,7  400 42,7 98,8  451 57,3 59,8 
350 47,1 99,2  401 45 99  452 64,1 99 
351 53,1 99,7  402 43,6 98,9  453 70,9 90,5 
352 46,4 0  403 42,2 98,8  454 58 0 
353 42,5 0,7  404 44,8 99  455 41,5 59,8 
354 43,6 58,6  405 43,4 98,8  456 44,1 92,6 
355 47,1 87,5  406 45 99  457 46,8 99,2 
356 54,1 99,5  407 42,2 54,3  458 47,2 99,3 
357 62,9 99  408 61,2 31,9  459 51 100 L 375/116 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
460 53,2 99,7  511 0 0  562 58,7 "m" 
461 53,1 99,7  512 0 0  563 56 "m" 
462 55,9 53,1  513 0 0  564 53,9 "m" 
463 53,9 13,9  514 30,5 25,6  565 52,1 "m" 
464 52,5 "m"  515 19,7 56,9  566 49,9 "m" 
465 51,7 "m"  516 16,3 45,1  567 46,4 "m" 
466 51,5 52,2  517 27,2 4,6  568 43,6 "m" 
467 52,8 80  518 21,7 1,3  569 40,8 "m" 
468 54,9 95  519 29,7 28,6  570 37,5 "m" 
469 57,3 99,2  520 36,6 73,7  571 27,8 "m" 
470 60,7 99,1  521 61,3 59,5  572 17,1 0,6 
471 62,4 "m"  522 40,8 0  573 12,2 0,9 
472 60,1 "m"  523 36,6 27,8  574 11,5 1,1 
473 53,2 "m"  524 39,4 80,4  575 8,7 0,5 
474 44 "m"  525 51,3 88,9  576 8 0,9 
475 35,2 "m"  526 58,5 11,1  577 5,3 0,2 
476 30,5 "m"  527 60,7 "m"  578 4 0 
477 26,5 "m"  528 54,5 "m"  579 3,9 0 
478 22,5 "m"  529 51,3 "m"  580 0 0 
479 20,4 "m"  530 45,5 "m"  581 0 0 
480 19,1 "m"  531 40,8 "m"  582 0 0 
481 19,1 "m"  532 38,9 "m"  583 0 0 
482 13,4 "m"  533 36,6 "m"  584 0 0 
483 6,7 "m"  534 36,1 72,7  585 0 0 
484 3,2 "m"  535 44,8 78,9  586 0 0 
485 14,3 63,8  536 51,6 91,1  587 8,7 22,8 
486 34,1 0  537 59,1 99,1  588 16,2 49,4 
487 23,9 75,7  538 66 99,1  589 23,6 56 
488 31,7 79,2  539 75,1 99,9  590 21,1 56,1 
489 32,1 19,4  540 81 8  591 23,6 56 
490 35,9 5,8  541 39,1 0  592 46,2 68,8 
491 36,6 0,8  542 53,8 89,7  593 68,4 61,2 
492 38,7 "m"  543 59,7 99,1  594 58,7 "m" 
493 38,4 "m"  544 64,8 99  595 31,6 "m" 
494 39,4 "m"  545 70,6 96,1  596 19,9 8,8 
495 39,7 "m"  546 72,6 19,6  597 32,9 70,2 
496 40,5 "m"  547 72 6,3  598 43 79 
497 40,8 "m"  548 68,9 0,1  599 57,4 98,9 
498 39,7 "m"  549 67,7 "m"  600 72,1 73,8 
499 39,2 "m"  550 66,8 "m"  601 53 0 
500 38,7 "m"  551 64,3 16,9  602 48,1 86 
501 32,7 "m"  552 64,9 7  603 56,2 99 
502 30,1 "m"  553 63,6 12,5  604 65,4 98,9 
503 21,9 "m"  554 63 7,7  605 72,9 99,7 
504 12,8 0  555 64,4 38,2  606 67,5 "m" 
505 0 0  556 63 11,8  607 39 "m" 
506 0 0  557 63,6 0  608 41,9 38,1 
507 0 0  558 63,3 5  609 44,1 80,4 
508 0 0  559 60,1 9,1  610 46,8 99,4 
509 0 0  560 61 8,4  611 48,7 99,9 
510 0 0  561 59,7 0,9  612 50,5 99,7 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/117
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
613 52,5 90,3  664 54 39,3  715 46,2 "m" 
614 51 1,8  665 53,8 "m"  716 45,6 9,8 
615 50 "m"  666 52 "m"  717 45,6 34,5 
616 49,1 "m"  667 50,4 "m"  718 45,5 37,1 
617 47 "m"  668 50,6 0  719 43,8 "m" 
618 43,1 "m"  669 49,3 41,7  720 41,9 "m" 
619 39,2 "m"  670 50 73,2  721 41,3 "m" 
620 40,6 0,5  671 50,4 99,7  722 41,4 "m" 
621 41,8 53,4  672 51,9 99,5  723 41,2 "m" 
622 44,4 65,1  673 53,6 99,3  724 41,8 "m" 
623 48,1 67,8  674 54,6 99,1  725 41,8 "m" 
624 53,8 99,2  675 56 99  726 43,2 17,4 
625 58,6 98,9  676 55,8 99  727 45 29 
626 63,6 98,8  677 58,4 98,9  728 44,2 "m" 
627 68,5 99,2  678 59,9 98,8  729 43,9 "m" 
628 72,2 89,4  679 60,9 98,8  730 38 10,7 
629 77,1 0  680 63 98,8  731 56,8 "m" 
630 57,8 79,1  681 64,3 98,9  732 57,1 "m" 
631 60,3 98,8  682 64,8 64  733 52 "m" 
632 61,9 98,8  683 65,9 46,5  734 44,4 "m" 
633 63,8 98,8  684 66,2 28,7  735 40,2 "m" 
634 64,7 98,9  685 65,2 1,8  736 39,2 16,5 
635 65,4 46,5  686 65 6,8  737 38,9 73,2 
636 65,7 44,5  687 63,6 53,6  738 39,9 89,8 
637 65,6 3,5  688 62,4 82,5  739 42,3 98,6 
638 49,1 0  689 61,8 98,8  740 43,7 98,8 
639 50,4 73,1  690 59,8 98,8  741 45,5 99,1 
640 50,5 "m"  691 59,2 98,8  742 45,6 99,2 
641 51 "m"  692 59,7 98,8  743 48,1 99,7 
642 49,4 "m"  693 61,2 98,8  744 49 100 
643 49,2 "m"  694 62,2 49,4  745 49,8 99,9 
644 48,6 "m"  695 62,8 37,2  746 49,8 99,9 
645 47,5 "m"  696 63,5 46,3  747 51,9 99,5 
646 46,5 "m"  697 64,7 72,3  748 52,3 99,4 
647 46 11,3  698 64,7 72,3  749 53,3 99,3 
648 45,6 42,8  699 65,4 77,4  750 52,9 99,3 
649 47,1 83  700 66,1 69,3  751 54,3 99,2 
650 46,2 99,3  701 64,3 "m"  752 55,5 99,1 
651 47,9 99,7  702 64,3 "m"  753 56,7 99 
652 49,5 99,9  703 63 "m"  754 61,7 98,8 
653 50,6 99,7  704 62,2 "m"  755 64,3 47,4 
654 51 99,6  705 61,6 "m"  756 64,7 1,8 
655 53 99,3  706 62,4 "m"  757 66,2 "m" 
656 54,9 99,1  707 62,2 "m"  758 49,1 "m" 
657 55,7 99  708 61 "m"  759 52,1 46 
658 56 99  709 58,7 "m"  760 52,6 61 
659 56,1 9,3  710 55,5 "m"  761 52,9 0 
660 55,6 "m"  711 51,7 "m"  762 52,3 20,4 
661 55,4 "m"  712 49,2 "m"  763 54,2 56,7 
662 54,9 51,3  713 48,8 40,4  764 55,4 59,8 
663 54,9 59,8  714 47,9 "m"  765 56,1 49,2 L 375/118 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
766 56,8 33,7  817 61,7 46,2  868 53 99,3 
767 57,2 96  818 59,8 45,1  869 54,2 99,2 
768 58,6 98,9  819 57,4 43,9  870 55,5 99,1 
769 59,5 98,8  820 54,8 42,8  871 56,7 99 
770 61,2 98,8  821 54,3 65,2  872 57,3 98,9 
771 62,1 98,8  822 52,9 62,1  873 58 98,9 
772 62,7 98,8  823 52,4 30,6  874 60,5 31,1 
773 62,8 98,8  824 50,4 "m"  875 60,2 "m" 
774 64 98,9  825 48,6 "m"  876 60,3 "m" 
775 63,2 46,3  826 47,9 "m"  877 60,5 6,3 
776 62,4 "m"  827 46,8 "m"  878 61,4 19,3 
777 60,3 "m"  828 46,9 9,4  879 60,3 1,2 
778 58,7 "m"  829 49,5 41,7  880 60,5 2,9 
779 57,2 "m"  830 50,5 37,8  881 61,2 34,1 
780 56,1 "m"  831 52,3 20,4  882 61,6 13,2 
781 56 9,3  832 54,1 30,7  883 61,5 16,4 
782 55,2 26,3  833 56,3 41,8  884 61,2 16,4 
783 54,8 42,8  834 58,7 26,5  885 61,3 "m" 
784 55,7 47,1  835 57,3 "m"  886 63,1 "m" 
785 56,6 52,4  836 59 "m"  887 63,2 4,8 
786 58 50,3  837 59,8 "m"  888 62,3 22,3 
787 58,6 20,6  838 60,3 "m"  889 62 38,5 
788 58,7 "m"  839 61,2 "m"  890 61,6 29,6 
789 59,3 "m"  840 61,8 "m"  891 61,6 26,6 
790 58,6 "m"  841 62,5 "m"  892 61,8 28,1 
791 60,5 9,7  842 62,4 "m"  893 62 29,6 
792 59,2 9,6  843 61,5 "m"  894 62 16,3 
793 59,9 9,6  844 63,7 "m"  895 61,1 "m" 
794 59,6 9,6  845 61,9 "m"  896 61,2 "m" 
795 59,9 6,2  846 61,6 29,7  897 60,7 19,2 
796 59,9 9,6  847 60,3 "m"  898 60,7 32,5 
797 60,5 13,1  848 59,2 "m"  899 60,9 17,8 
798 60,3 20,7  849 57,3 "m"  900 60,1 19,2 
799 59,9 31  850 52,3 "m"  901 59,3 38,2 
800 60,5 42  851 49,3 "m"  902 59,9 45 
801 61,5 52,5  852 47,3 "m"  903 59,4 32,4 
802 60,9 51,4  853 46,3 38,8  904 59,2 23,5 
803 61,2 57,7  854 46,8 35,1  905 59,5 40,8 
804 62,8 98,8  855 46,6 "m"  906 58,3 "m" 
805 63,4 96,1  856 44,3 "m"  907 58,2 "m" 
806 64,6 45,4  857 43,1 "m"  908 57,6 "m" 
807 64,1 5  858 42,4 2,1  909 57,1 "m" 
808 63 3,2  859 41,8 2,4  910 57 0,6 
809 62,7 14,9  860 43,8 68,8  911 57 26,3 
810 63,5 35,8  861 44,6 89,2  912 56,5 29,2 
811 64,1 73,3  862 46 99,2  913 56,3 20,5 
812 64,3 37,4  863 46,9 99,4  914 56,1 "m" 
813 64,1 21  864 47,9 99,7  915 55,2 "m" 
814 63,7 21  865 50,2 99,8  916 54,7 17,5 
815 62,9 18  866 51,2 99,6  917 55,2 29,2 
816 62,4 32,7  867 52,3 99,4  918 55,2 29,2 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/119
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
919 55,9 16  970 49,9 99,7  1021 49,4 "m" 
920 55,9 26,3  971 49,6 99,6  1022 48,3 "m" 
921 56,1 36,5  972 49,4 99,6  1023 49,4 "m" 
922 55,8 19  973 49 99,5  1024 48,5 "m" 
923 55,9 9,2  974 49,8 99,7  1025 48,7 "m" 
924 55,8 21,9  975 50,9 100  1026 48,7 "m" 
925 56,4 42,8  976 50,4 99,8  1027 49,1 "m" 
926 56,4 38  977 49,8 99,7  1028 49 "m" 
927 56,4 11  978 49,1 99,5  1029 49,8 "m" 
928 56,4 35,1  979 50,4 99,8  1030 48,7 "m" 
929 54 7,3  980 49,8 99,7  1031 48,5 "m" 
930 53,4 5,4  981 49,3 99,5  1032 49,3 31,3 
931 52,3 27,6  982 49,1 99,5  1033 49,7 45,3 
932 52,1 32  983 49,9 99,7  1034 48,3 44,5 
933 52,3 33,4  984 49,1 99,5  1035 49,8 61 
934 52,2 34,9  985 50,4 99,8  1036 49,4 64,3 
935 52,8 60,1  986 50,9 100  1037 49,8 64,4 
936 53,7 69,7  987 51,4 99,9  1038 50,5 65,6 
937 54 70,7  988 51,5 99,9  1039 50,3 64,5 
938 55,1 71,7  989 52,2 99,7  1040 51,2 82,9 
939 55,2 46  990 52,8 74,1  1041 50,5 86 
940 54,7 12,6  991 53,3 46  1042 50,6 89 
941 52,5 0  992 53,6 36,4  1043 50,4 81,4 
942 51,8 24,7  993 53,4 33,5  1044 49,9 49,9 
943 51,4 43,9  994 53,9 58,9  1045 49,1 20,1 
944 50,9 71,1  995 55,2 73,8  1046 47,9 24 
945 51,2 76,8  996 55,8 52,4  1047 48,1 36,2 
946 50,3 87,5  997 55,7 9,2  1048 47,5 34,5 
947 50,2 99,8  998 55,8 2,2  1049 46,9 30,3 
948 50,9 100  999 56,4 33,6  1050 47,7 53,5 
949 49,9 99,7  1000 55,4 "m"  1051 46,9 61,6 
950 50,9 100  1001 55,2 "m"  1052 46,5 73,6 
951 49,8 99,7  1002 55,8 26,3  1053 48 84,6 
952 50,4 99,8  1003 55,8 23,3  1054 47,2 87,7 
953 50,4 99,8  1004 56,4 50,2  1055 48,7 80 
954 49,7 99,7  1005 57,6 68,3  1056 48,7 50,4 
955 51 100  1006 58,8 90,2  1057 47,8 38,6 
956 50,3 99,8  1007 59,9 98,9  1058 48,8 63,1 
957 50,2 99,8  1008 62,3 98,8  1059 47,4 5 
958 49,9 99,7  1009 63,1 74,4  1060 47,3 47,4 
959 50,9 100  1010 63,7 49,4  1061 47,3 49,8 
960 50 99,7  1011 63,3 9,8  1062 46,9 23,9 
961 50,2 99,8  1012 48 0  1063 46,7 44,6 
962 50,2 99,8  1013 47,9 73,5  1064 46,8 65,2 
963 49,9 99,7  1014 49,9 99,7  1065 46,9 60,4 
964 50,4 99,8  1015 49,9 48,8  1066 46,7 61,5 
965 50,2 99,8  1016 49,6 2,3  1067 45,5 "m" 
966 50,3 99,8  1017 49,9 "m"  1068 45,5 "m" 
967 49,9 99,7  1018 49,3 "m"  1069 44,2 "m" 
968 51,1 100  1019 49,7 47,5  1070 43 "m" 
969 50,6 99,9  1020 49,1 "m"  1071 42,5 "m" L 375/120 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1072 41 "m"  1123 55 "m"  1174 56,9 "m" 
1073 39,9 "m"  1124 53,7 "m"  1175 56,4 4 1074 39,9 38,2  1125 52,1 "m"  1176 57 23,4 1075 40,1 48,1  1126 51,1 "m"  1177 56,4 41,7 1076 39,9 48  1127 49,7 25,8  1178 57 49,2 1077 39,4 59,3  1128 49,1 46,1  1179 57,7 56,6 1078 43,8 19,8  1129 48,7 46,9  1180 58,6 56,6 1079 52,9 0  1130 48,2 46,7  1181 58,9 64 1080 52,8 88,9  1131 48 70  1182 59,4 68,2 1081 53,4 99,5  1132 48 70  1183 58,8 71,4 1082 54,7 99,3  1133 47,2 67,6  1184 60,1 71,3 1083 56,3 99,1  1134 47,3 67,6  1185 60,6 79,1 1084 57,5 99  1135 46,6 74,7  1186 60,7 83,3 1085 59 98,9  1136 47,4 13  1187 60,7 77,1 1086 59,8 98,9  1137 46,3 "m"  1188 60 73,5 1087 60,1 98,9  1138 45,4 "m"  1189 60,2 55,5 1088 61,8 48,3  1139 45,5 24,8  1190 59,7 54,4 1089 61,8 55,6  1140 44,8 73,8  1191 59,8 73,3 1090 61,7 59,8  1141 46,6 99  1192 59,8 77,9 1091 62 55,6  1142 46,3 98,9  1193 59,8 73,9 1092 62,3 29,6  1143 48,5 99,4  1194 60 76,5 1093 62 19,3  1144 49,9 99,7  1195 59,5 82,3 1094 61,3 7,9  1145 49,1 99,5  1196 59,9 82,8 1095 61,1 19,2  1146 49,1 99,5  1197 59,8 65,8 1096 61,2 43  1147 51 100  1198 59 48,6 1097 61,1 59,7  1148 51,5 99,9  1199 58,9 62,2 1098 61,1 98,8  1149 50,9 100  1200 59,1 70,4 1099 61,3 98,8  1150 51,6 99,9  1201 58,9 62,1 1100 61,3 26,6  1151 52,1 99,7  1202 58,4 67,4 1101 60,4 "m"  1152 50,9 100  1203 58,7 58,9 1102 58,8 "m"  1153 52,2 99,7  1204 58,3 57,7 1103 57,7 "m"  1154 51,5 98,3  1205 57,5 57,8 1104 56 "m"  1155 51,5 47,2  1206 57,2 57,6 1105 54,7 "m"  1156 50,8 78,4  1207 57,1 42,6 1106 53,3 "m"  1157 50,3 83  1208 57 70,1 1107 52,6 23,2  1158 50,3 31,7  1209 56,4 59,6 1108 53,4 84,2  1159 49,3 31,3  1210 56,7 39 1109 53,9 99,4  1160 48,8 21,5  1211 55,9 68,1 1110 54,9 99,3  1161 47,8 59,4  1212 56,3 79,1 1111 55,8 99,2  1162 48,1 77,1  1213 56,7 89,7 1112 57,1 99  1163 48,4 87,6  1214 56 89,4 1113 56,5 99,1  1164 49,6 87,5  1215 56 93,1 1114 58,9 98,9  1165 51 81,4  1216 56,4 93,1 1115 58,7 98,9  1166 51,6 66,7  1217 56,7 94,4 1116 59,8 98,9  1167 53,3 63,2  1218 56,9 94,8 1117 61 98,8  1168 55,2 62  1219 57 94,1 1118 60,7 19,2  1169 55,7 43,9  1220 57,7 94,3 1119 59,4 "m"  1170 56,4 30,7  1221 57,5 93,7 1120 57,9 "m"  1171 56,8 23,4  1222 58,4 93,2 1121 57,6 "m"  1172 57 "m"  1223 58,7 93,2 1122 56,3 "m"  1173 57,6 "m"  1224 58,2 93,7 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/121
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1225 58,5 93,1  1276 60,6 5,5  1327 63,1 20,3 
1226 58,8 86,2  1277 61 14,3  1328 61,8 19,1 1227 59 72,9  1278 61 12  1329 61,6 17,1 1228 58,2 59,9  1279 61,3 34,2  1330 61 0 1229 57,6 8,5  1280 61,2 17,1  1331 61,2 22 1230 57,1 47,6  1281 61,5 15,7  1332 60,8 40,3 1231 57,2 74,4  1282 61 9,5  1333 61,1 34,3 1232 57 79,1  1283 61,1 9,2  1334 60,7 16,1 1233 56,7 67,2  1284 60,5 4,3  1335 60,6 16,6 1234 56,8 69,1  1285 60,2 7,8  1336 60,5 18,5 1235 56,9 71,3  1286 60,2 5,9  1337 60,6 29,8 1236 57 77,3  1287 60,2 5,3  1338 60,9 19,5 1237 57,4 78,2  1288 59,9 4,6  1339 60,9 22,3 1238 57,3 70,6  1289 59,4 21,5  1340 61,4 35,8 1239 57,7 64  1290 59,6 15,8  1341 61,3 42,9 1240 57,5 55,6  1291 59,3 10,1  1342 61,5 31 1241 58,6 49,6  1292 58,9 9,4  1343 61,3 19,2 1242 58,2 41,1  1293 58,8 9  1344 61 9,3 1243 58,8 40,6  1294 58,9 35,4  1345 60,8 44,2 1244 58,3 21,1  1295 58,9 30,7  1346 60,9 55,3 1245 58,7 24,9  1296 58,9 25,9  1347 61,2 56 1246 59,1 24,8  1297 58,7 22,9  1348 60,9 60,1 1247 58,6 "m"  1298 58,7 24,4  1349 60,7 59,1 1248 58,8 "m"  1299 59,3 61  1350 60,9 56,8 1249 58,8 "m"  1300 60,1 56  1351 60,7 58,1 1250 58,7 "m"  1301 60,5 50,6  1352 59,6 78,4 1251 59,1 "m"  1302 59,5 16,2  1353 59,6 84,6 1252 59,1 "m"  1303 59,7 50  1354 59,4 66,6 1253 59,4 "m"  1304 59,7 31,4  1355 59,3 75,5 1254 60,6 2,6  1305 60,1 43,1  1356 58,9 49,6 1255 59,6 "m"  1306 60,8 38,4  1357 59,1 75,8 1256 60,1 "m"  1307 60,9 40,2  1358 59 77,6 1257 60,6 "m"  1308 61,3 49,7  1359 59 67,8 1258 59,6 4,1  1309 61,8 45,9  1360 59 56,7 1259 60,7 7,1  1310 62 45,9  1361 58,8 54,2 1260 60,5 "m"  1311 62,2 45,8  1362 58,9 59,6 1261 59,7 "m"  1312 62,6 46,8  1363 58,9 60,8 1262 59,6 "m"  1313 62,7 44,3  1364 59,3 56,1 1263 59,8 "m"  1314 62,9 44,4  1365 58,9 48,5 1264 59,6 4,9  1315 63,1 43,7  1366 59,3 42,9 1265 60,1 5,9  1316 63,5 46,1  1367 59,4 41,4 1266 59,9 6,1  1317 63,6 40,7  1368 59,6 38,9 1267 59,7 "m"  1318 64,3 49,5  1369 59,4 32,9 1268 59,6 "m"  1319 63,7 27  1370 59,3 30,6 1269 59,7 22  1320 63,8 15  1371 59,4 30 1270 59,8 10,3  1321 63,6 18,7  1372 59,4 25,3 1271 59,9 10  1322 63,4 8,4  1373 58,8 18,6 1272 60,6 6,2  1323 63,2 8,7  1374 59,1 18 1273 60,5 7,3  1324 63,3 21,6  1375 58,5 10,6 1274 60,2 14,8  1325 62,9 19,7  1376 58,8 10,5 1275 60,6 8,2  1326 63 22,1  1377 58,5 8,2 L 375/122 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1378 58,7 13,7  1429 62,3 37,4  1480 60,1 4,7 
1379 59,1 7,8  1430 62,3 35,7  1481 59,9 0 1380 59,1 6  1431 62,8 34,4  1482 60,4 36,2 1381 59,1 6  1432 62,8 31,5  1483 60,7 32,5 1382 59,4 13,1  1433 62,9 31,7  1484 59,9 3,1 1383 59,7 22,3  1434 62,9 29,9  1485 59,7 "m" 1384 60,7 10,5  1435 62,8 29,4  1486 59,5 "m" 1385 59,8 9,8  1436 62,7 28,7  1487 59,2 "m" 1386 60,2 8,8  1437 61,5 14,7  1488 58,8 0,6 1387 59,9 8,7  1438 61,9 17,2  1489 58,7 "m" 1388 61 9,1  1439 61,5 6,1  1490 58,7 "m" 1389 60,6 28,2  1440 61 9,9  1491 57,9 "m" 1390 60,6 22  1441 60,9 4,8  1492 58,2 "m" 1391 59,6 23,2  1442 60,6 11,1  1493 57,6 "m" 1392 59,6 19  1443 60,3 6,9  1494 58,3 9,5 1393 60,6 38,4  1444 60,8 7  1495 57,2 6 1394 59,8 41,6  1445 60,2 9,2  1496 57,4 27,3 1395 60 47,3  1446 60,5 21,7  1497 58,3 59,9 1396 60,5 55,4  1447 60,2 22,4  1498 58,3 7,3 1397 60,9 58,7  1448 60,7 31,6  1499 58,8 21,7 1398 61,3 37,9  1449 60,9 28,9  1500 58,8 38,9 1399 61,2 38,3  1450 59,6 21,7  1501 59,4 26,2 1400 61,4 58,7  1451 60,2 18  1502 59,1 25,5 1401 61,3 51,3  1452 59,5 16,7  1503 59,1 26 1402 61,4 71,1  1453 59,8 15,7  1504 59 39,1 1403 61,1 51  1454 59,6 15,7  1505 59,5 52,3 1404 61,5 56,6  1455 59,3 15,7  1506 59,4 31 1405 61 60,6  1456 59 7,5  1507 59,4 27 1406 61,1 75,4  1457 58,8 7,1  1508 59,4 29,8 1407 61,4 69,4  1458 58,7 16,5  1509 59,4 23,1 1408 61,6 69,9  1459 59,2 50,7  1510 58,9 16 1409 61,7 59,6  1460 59,7 60,2  1511 59 31,5 1410 61,8 54,8  1461 60,4 44  1512 58,8 25,9 1411 61,6 53,6  1462 60,2 35,3  1513 58,9 40,2 1412 61,3 53,5  1463 60,4 17,1  1514 58,8 28,4 1413 61,3 52,9  1464 59,9 13,5  1515 58,9 38,9 1414 61,2 54,1  1465 59,9 12,8  1516 59,1 35,3 1415 61,3 53,2  1466 59,6 14,8  1517 58,8 30,3 1416 61,2 52,2  1467 59,4 15,9  1518 59 19 1417 61,2 52,3  1468 59,4 22  1519 58,7 3 1418 61 48  1469 60,4 38,4  1520 57,9 0 1419 60,9 41,5  1470 59,5 38,8  1521 58 2,4 1420 61 32,2  1471 59,3 31,9  1522 57,1 "m" 1421 60,7 22  1472 60,9 40,8  1523 56,7 "m" 1422 60,7 23,3  1473 60,7 39  1524 56,7 5,3 1423 60,8 38,8  1474 60,9 30,1  1525 56,6 2,1 1424 61 40,7  1475 61 29,3  1526 56,8 "m" 1425 61 30,6  1476 60,6 28,4  1527 56,3 "m" 1426 61,3 62,6  1477 60,9 36,3  1528 56,3 "m" 1427 61,7 55,9  1478 60,8 30,5  1529 56 "m" 1428 62,3 43,4  1479 60,7 26,7  1530 56,7 "m" 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/123
 
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1531 56,6 3,8  1582 59,9 73,6  1633 62,5 31 
1532 56,9 "m"  1583 59,8 74,1  1634 62,3 31,3 1533 56,9 "m"  1584 59,6 84,6  1635 62,6 31,7 1534 57,4 "m"  1585 59,4 76,1  1636 62,3 22,8 1535 57,4 "m"  1586 60,1 76,9  1637 62,7 12,6 1536 58,3 13,9  1587 59,5 84,6  1638 62,2 15,2 1537 58,5 "m"  1588 59,8 77,5  1639 61,9 32,6 1538 59,1 "m"  1589 60,6 67,9  1640 62,5 23,1 1539 59,4 "m"  1590 59,3 47,3  1641 61,7 19,4 1540 59,6 "m"  1591 59,3 43,1  1642 61,7 10,8 1541 59,5 "m"  1592 59,4 38,3  1643 61,6 10,2 1542 59,6 0,5  1593 58,7 38,2  1644 61,4 "m" 1543 59,3 9,2  1594 58,8 39,2  1645 60,8 "m" 1544 59,4 11,2  1595 59,1 67,9  1646 60,7 "m" 1545 59,1 26,8  1596 59,7 60,5  1647 61 12,4 1546 59 11,7  1597 59,5 32,9  1648 60,4 5,3 1547 58,8 6,4  1598 59,6 20  1649 61 13,1 1548 58,7 5  1599 59,6 34,4  1650 60,7 29,6 1549 57,5 "m"  1600 59,4 23,9  1651 60,5 28,9 1550 57,4 "m"  1601 59,6 15,7  1652 60,8 27,1 1551 57,1 1,1  1602 59,9 41  1653 61,2 27,3 1552 57,1 0  1603 60,5 26,3  1654 60,9 20,6 1553 57 4,5  1604 59,6 14  1655 61,1 13,9 1554 57,1 3,7  1605 59,7 21,2  1656 60,7 13,4 1555 57,3 3,3  1606 60,9 19,6  1657 61,3 26,1 1556 57,3 16,8  1607 60,1 34,3  1658 60,9 23,7 1557 58,2 29,3  1608 59,9 27  1659 61,4 32,1 1558 58,7 12,5  1609 60,8 25,6  1660 61,7 33,5 1559 58,3 12,2  1610 60,6 26,3  1661 61,8 34,1 1560 58,6 12,7  1611 60,9 26,1  1662 61,7 17 1561 59 13,6  1612 61,1 38  1663 61,7 2,5 1562 59,8 21,9  1613 61,2 31,6  1664 61,5 5,9 1563 59,3 20,9  1614 61,4 30,6  1665 61,3 14,9 1564 59,7 19,2  1615 61,7 29,6  1666 61,5 17,2 1565 60,1 15,9  1616 61,5 28,8  1667 61,1 "m" 1566 60,7 16,7  1617 61,7 27,8  1668 61,4 "m" 1567 60,7 18,1  1618 62,2 20,3  1669 61,4 8,8 1568 60,7 40,6  1619 61,4 19,6  1670 61,3 8,8 1569 60,7 59,7  1620 61,8 19,7  1671 61 18 1570 61,1 66,8  1621 61,8 18,7  1672 61,5 13 1571 61,1 58,8  1622 61,6 17,7  1673 61 3,7 1572 60,8 64,7  1623 61,7 8,7  1674 60,9 3,1 1573 60,1 63,6  1624 61,7 1,4  1675 60,9 4,7 1574 60,7 83,2  1625 61,7 5,9  1676 60,6 4,1 1575 60,4 82,2  1626 61,2 8,1  1677 60,6 6,7 1576 60 80,5  1627 61,9 45,8  1678 60,6 12,8 1577 59,9 78,7  1628 61,4 31,5  1679 60,7 11,9 1578 60,8 67,9  1629 61,7 22,3  1680 60,6 12,4 1579 60,4 57,7  1630 62,4 21,7  1681 60,1 12,4 1580 60,2 60,6  1631 62,8 21,9  1682 60,5 12 1581 59,6 72,7  1632 62,2 22,2  1683 60,4 11,8 L 375/124 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne  Aeg Normaalne Normaalne 
 kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment   kiirus pöördemoment 
s % %  s % %  s % % 
1684 59,9 12,4  1735 61,1 25,6  1786 0 0 
1685 59,6 12,4  1736 61 14,6  1787 0 0 1686 59,6 9,1  1737 61 10,4  1788 0 0 1687 59,9 0  1738 60,6 "m"  1789 0 0 1688 59,9 20,4  1739 60,9 "m"  1790 0 0 1689 59,8 4,4  1740 60,8 4,8  1791 0 0 1690 59,4 3,1  1741 59,9 "m"  1792 0 0 1691 59,5 26,3  1742 59,8 "m"  1793 0 0 1692 59,6 20,1  1743 59,1 "m"  1794 0 0 1693 59,4 35  1744 58,8 "m"  1795 0 0 1694 60,9 22,1  1745 58,8 "m"  1796 0 0 1695 60,5 12,2  1746 58,2 "m"  1797 0 0 1696 60,1 11  1747 58,5 14,3  1798 0 0 1697 60,1 8,2  1748 57,5 4,4  1799 0 0 1698 60,5 6,7  1749 57,9 0  1800 0 0 1699 60 5,1  1750 57,8 20,9     1700 60 5,1  1751 58,3 9,2     1701 60 9  1752 57,8 8,2     1702 60,1 5,7  1753 57,5 15,3     1703 59,9 8,5  1754 58,4 38     1704 59,4 6  1755 58,1 15,4     1705 59,5 5,5  1756 58,8 11,8     1706 59,5 14,2  1757 58,3 8,1     1707 59,5 6,2  1758 58,3 5,5     1708 59,4 10,3  1759 59 4,1     1709 59,6 13,8  1760 58,2 4,9     1710 59,5 13,9  1761 57,9 10,1     1711 60,1 18,9  1762 58,5 7,5     1712 59,4 13,1  1763 57,4 7     1713 59,8 5,4  1764 58,2 6,7     1714 59,9 2,9  1765 58,2 6,6     1715 60,1 7,1  1766 57,3 17,3     1716 59,6 12  1767 58 11,4     1717 59,6 4,9  1768 57,5 47,4     1718 59,4 22,7  1769 57,4 28,8     1719 59,6 22  1770 58,8 24,3     1720 60,1 17,4  1771 57,7 25,5     1721 60,2 16,6  1772 58,4 35,5     1722 59,4 28,6  1773 58,4 29,3     1723 60,3 22,4  1774 59 33,8     1724 59,9 20  1775 59 18,7     1725 60,2 18,6  1776 58,8 9,8     1726 60,3 11,9  1777 58,8 23,9     1727 60,4 11,6  1778 59,1 48,2     1728 60,6 10,6  1779 59,4 37,2     1729 60,8 16  1780 59,6 29,1     1730 60,9 17  1781 50 25     1731 60,9 16,1  1782 40 20     1732 60,7 11,4  1783 30 15     1733 60,9 11,3  1784 20 10     1734 61,1 11,2  1785 10 5     
"m" = mootori käitamiseks vajalik pöördemoment 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/125
Euroopa siirdekatsetsükli dünamomeetriline graafik on esitatud joonisel 5.  
  
 
             
       
 
   
Joonis 5
:   Euroopa siirdekatsetsükli dünamomeetriline graafik  
 
__________ Pöördemoment [%] 
Pöörlemiskiirus [%] 
L 375/126 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4. lisa – 4. liide  
 
MÕÕTE- JA PROOVIVÕTUMENETLUSED 
 
 1. SISSEJUHATUS  
Katsetamiseks esitatud mootorist eralduvate gaasiliste ainete, tahkete osakeste ja suitsu mõõtmisel tuleb kasutada 4. lisa 6. liites kirjeldatud meetodeid. 4. lisa 6. liite asjakohastes osades kirjeldatakse soovitatavaid gaasiliste saasteainete analüüsi süsteeme (1. osa), tahkete osakeste soovitatavaid lahjendus- ja kogumissüsteeme (2. osa) ning soovitatavaid suitsususe mõõtureid (3. osa). 
Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul määratakse gaasilised saasteained lahjendamata 
heitgaasis. Valikuliselt võib need määrata ka lahjendatud heitgaasis, kui tahkete osakeste määramisel kasutatakse täisvoolulahjendussüsteemi. Tahkete osakeste määramiseks kasutatakse kas osa- või täisvoolulahjendussüsteemi. 
Euroopa siirdekatsetsükli puhul kasutatakse gaasiliste saasteainete heite ja kübemeheite 
määramiseks ainult täisvoolulahjendussüsteemi, mida loetakse ka etalonsüsteemiks. Tehniline teenistus võib siiski kinnituse anda ka osavoolulahjendussüsteemidele, kui tõendatakse nende käesoleva eeskirja punkti 6.2 kohane samaväärsus ning kui tehnilisele teenistusele esitatakse andmete hindamise ja arvutusprotseduuride üksikasjalik kirjeldus  
  2. DÜNAMOMEETER JA KATSEKAMBRI SEADMED   Mootorist lähtuvate saasteainete tasemete määramise katsetes dünamomeetrilistel 
stendidel kasutatakse järgmisi seadmeid. 
 2.1. Mootori dünamomeeter
 
  Mootori dünamomeetri karakteristikud peavad olema sobivad käesoleva lisa 1. ja 2. 
liites kirjeldatud katsetsüklite tegemiseks. Pöörlemiskiiruse mõõtesüsteem peab andma ± 2% täpsusega lugemi. Pöördemomendi mõõtesüsteemi näidu täpsus peab olema ± 3% skaala osas, mis moodustab üle 20% skaala maksimaalväärtusest, ning ± 0,6% skaala osas, mis on võrdne 20% skaala maksimumväärtusest või sellest väiksem. 
 2.2. Muud mõõtevahendid
 
  Mõõtevahendeid kütusekulu, õhukulu, jahuti ja määrdeõli temperatuuri, heitgaasi rõhu 
ja sisselasketorustiku alarõhu, heitgaasi temperatuuri, sisselaskeõhu temperatuuri, atmosfäärirõhu, niiskuse ja kütuse temperatuuri mõõtmiseks tuleb kasutada nõuetekohaselt. Kõnealused mõõtevahendid peavad vastama tabelis 8 esitatud nõuetele. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/127
  Tabel 8 : Mõõteriistade täpsus 
 
Mõõteriist Täpsus 
Kütusetarve ± 2% mootori maksimaalväärtusest 
Õhutarve ± 2% mootori maksimaalväärtusest 
Temperatuurid ≤ 600 K (327°C)  ± 2 K absoluutses skaalas 
Temperatuurid ≥ 600 K (327°C) ± 1 % näidu väärtusest 
Atmosfäärirõhk ± 0,1 kPa absoluutses skaalas 
Heitgaasi rõhk ± 0,2 kPa absoluutses skaalas 
Siseneva õhu alarõhk ± 0,05 kPa absoluutses skaalas 
Muud rõhud ± 0,1 kPa absoluutses skaalas 
Suhteline niiskus ± 3% absoluutses skaalas 
Absoluutne niiskus ± 5% näidu väärtusest 
 
2.3. Heitgaasivool  
 
Saasteainete tasemete arvutamiseks lahjendamata heitgaasis peab teadma heitgaasivoo massi (vt 1. liide, punkt 4.4). Heitgaasivoolu määramiseks võib kasutada ühte järgmistest meetoditest: 
heitgaasivoolu otsene mõõtmine vooluotsaku või samaväärse mõõteseadmega; õhuvoolu ja kütusevoolu mõõtmine nõuetekohaste mõõteseadmetega ja heitgaasivoolu 
arvutamine järgmise valemi abil:  
    
G
EXHW  = G AIRW + G FUEL (niiske heitgaasi mass) 
   Heitgaasivoolu määramise täpsus peab olema ± 2,5% või suurem.  2.4. Lahjendatud heitgaasi vool
 
  Lahjendatud heitgaasis esinevate saasteainete tasemete arvutamiseks 
täisvoolulahjendussüsteemi abil (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul) peab teadma lahjendatud heitgaasivoo massi (vt 2. liide, punkt 4.3). Lahjendatud heitgaasi kogu massivoolu (G
TOTW ) või tsükli lahjendatud heitgaasi kogumassi (M TOTW ) 
mõõdetakse mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru abil (4. lisa, 6. liide punkt 2.3.1). Mõõtetäpsus peab olema ± 2% või suurem, ning see määratakse 4. lisa 5. liite punkti 2.4 nõuete kohaselt. 
 3. GAASILISTE SAASTEAINETE MÄÄRAMINE  3.1. Analüüsiseadmete üldine iseloomustus
 
 L 375/128 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Analüsaatori mõõtepiirkond peab vastama heitgaasis esinevate saasteainete 
kontsentratsioonide ettenähtud määramistäpsusele (punkt 3.1.1) Analüsaatorite kasutamisel soovitatakse, et mõõdetava kontsentratsiooni väärtus asuks skaala osal, mis moodustab täisskaalast 15 –100 protsenti. 
Mõõteväärtused täisskaalast 15% võrra väiksemal skaalaosal on samuti vastuvõetavad 
juhul, kui näidikute (arvutid, andmelugerid) täpsus ja eraldusvõime on piisav täisskaalast 15% väiksemas ulatuses. Sellisel juhul tuleb teha täiendav kalibreerimine vähemalt neljas nullist erinevas, üksteisest võimalikult võrdsel kaugusel asuvas mõõtepunktis, et tagada kalibreerimiskõverate täpsus vastavalt 4. lisa 5. liite punktile 1.5.5.2. 
Seadmete elektromagnetilise ühilduvuse tase peab minimeerima lisavigade esinemise 
võimaluse.  
  3.1.1. Mõõteviga   Üldine mõõteviga, kaasa arvatud risttundlikkus muude gaaside suhtes (vt 4. lisa, 5. liide, 
punkt 1.9), võib olla kuni ± 5% näidust või ± 3,5% skaala lõppväärtusest, olenevalt sellest, kumb on väiksem. Kontsentratsioonide puhul alla 100 ppm võib mõõteviga olla kuni ± 4 ppm. 
 3.1.2. Korratavus   Korratavus, mis määratluse kohaselt on 10 korduva reageeringu 2,5 kordne 
standardhälve teatava kalibreerimis- või võrdlusgaasi puhul, ei tohi olla suurem kui ± 1% skaala maksimaalsele näidule vastavast kontsentratsioonist iga kasutatava mõõtepiirkonna kohta üle 155 ppm (või ppm C) või ± 2% iga mõõtepiirkonna kohta alla 155 ppm (või ppm C). 
 3.1.3. Müra   Analüsaatori maksimaalne reaktsioon null- ja kalibreerimis- või võrdlusgaasile mis 
tahes kümne sekundi pikkuse ajavahemiku jooksul võib olla kuni 2% skaala maksimaalsest näidust kõigis kasutatud mõõtepiirkondades. 
 3.1.4. Nullväärtuse triiv   Nullväärtuse triiv ühe tunni kestel peab olema alla 2% skaala maksimaalsest näidust 
kõige madalamas kasutatud mõõtepiirkonnas. Nullreageering on määratluse kohaselt nullgaasile kolmekümne sekundi jooksul antav keskmine reageering koos müraga. 
 3.1.5 Skaalaintervalli triiv   Skaalaintervalli triiv ühe tunni kestel ei tohi ületada 2% skaala maksimaalsest näidust 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/129
kõige madalamas kasutatud mõõtepiirkonnas. Skaalaintervall on määratluse kohaselt 
intervallreageeringu ja nullreageeringu vahe. Intervallreageering on määratluse kohaselt võrdlusgaasile kolmekümne sekundi jooksul antav keskmine reageering koos müraga. 
 3.2. Gaaside kuivatamine 
 
  Mittekohustusliku gaasikuivatusseadme mõju mõõdetavate gaasiliste saasteainete 
kontsentratsioonile peab olema võimalikult väike. Vee eemaldamisel uuritavast gaasist ei tohi kasutada keemilisi kuivatusaineid. 
 L 375/130 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
3.3. Analüsaatorid  
 
 Punktides 3.3.1–3.3.4 kirjeldatakse kasutatavaid mõõtmispõhimõtteid. 
Mõõtesüsteemide üksikasjalik kirjeldus on esitatud 4. lisa 6. liites. Gaasiliste saasteainete määramisel kasutatakse järgmisi seadmeid. Mittelineaarsete analüsaatorite puhul võib kasutada lineariseerivaid ahelaid 
 3.3.1. Süsinikmonooksiidi (CO) määramine   Süsinikmonooksiidi määramiseks kasutatakse hajumisvabal infrapunaspektromeetrial 
põhinevat analüsaatorit. 
 3.3.2. Süsinikdioksiidi (CO
2) määramine 
  Süsinikdioksiidi määramiseks kasutatakse hajumisvabal infrapunaspektromeetrial 
põhinevat analüsaatorit. 
 3.3.3. Süsivesinike (HC) määramine   Diiselmootorite ja veeldatud naftagaasi küttel töötavate mootorite puhul kasutatakse 
süsivesinike määramiseks kuumleekionisatsioonidetektoriga analüsaatorit, kusjuures detektorit, kraane, torustikku jms kuumutatakse nii, et gaasi temperatuur oleks 463  ± 10 K (190 ± 10°C).  Maagaasiküttel töötavate mootorite puhul võib süsivesinike määramiseks kasutada kuumutuseta leekionisatsioonidetektoriga analüsaatorit, olenevalt kasutatavast analüüsimeetodist (vt 4. lisa, 6. liide, punkt 1.3). 
 3.3.4. Metaanist erinevate süsivesinike (NMHC) määramine (ainult maagaasiküttel töötavad 
mootorid) 
  Metaanist erinevate süsivesinike määramiseks kasutatakse ühte järgmistest meetoditest.   3.3.4.1 Gaasikromatograafiline meetod    Metaanist erinevate süsivesinike määramiseks lahutatakse punkti 3.3.3 kohaselt 
mõõdetud süsivesinike sisaldusest gaasikromatograafiliselt määratud metaani sisaldus, mille puhul on rakendatud konditsioneerimist 423 K (150°C) juures. 
 3.3.4.2. Metaanist erinevate süsivesinike eraldamise meetod   Metaanist erinevate süsivesinike fraktsiooni määramiseks kasutatakse kuumutatud 
metaanist erinevate süsivesinike eraldajat koos leekionisatsioonidetektoriga vastavalt punktile 3.3.3 ning lahutatakse süsivesinike sisaldusest metaani sisaldus. 
 3.3.5. Lämmastiku oksiidide (NO
x) määramine 
  Lämmastiku oksiidide määramiseks kuivas heitgaasis kasutatakse 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/131
kemoluminestsentsdetektoriga või kuumkemoluminestsentsdetektoriga varustatud 
analüsaatorit koos NO 2/NO konverteriga. Kui määramine toimub niiskes heitgaasis, 
kasutatakse kuumkemoluminestsentsdetektoriga varustatud analüsaatorit, kusjuures konverterit hoitakse temperatuuril üle 328 K (55°C) tingimusel, et vee summutava mõju kontrolli (vt 4. lisa 5. liite punkt 1.9.2.2) tulemused on rahuldavad.  
 3.4. Gaasiliste saasteainete proovide võtmine
 
 3.4.1. Lahjendamata heitgaas (ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul)  
Gaasiliste saasteainete proovivõtturid tuleb paigaldada vähemalt 0,5 meetri või väljalasketoru kolmekordsele läbimõõdule vastavale kaugusele (olenevalt sellest, kumb on suurem) heitgaasisüsteemi väljalaskeavast ülesvoolu ning piisavalt mootori lähedale tagamaks, et heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on vähemalt 343 K (70 °C). 
Hargneva väljalasketorustikuga mitmesilindrilise mootori puhul peab proovivõtturi 
sissevooluava asuma piisavalt kaugel allavoolu tagamaks, et proov esindab kõigi silindrite keskmisi heitgaasikoguseid. Mitmesilindriliste mootorite, näiteks V-mootorite puhul, millel on väljalasketorustiku harude selgesti eristatavad rühmad, võib proovi võtta igast rühmast eraldi ning keskmise heite taseme välja arvutada. Kasutada võib ka teisi meetodeid, mille vastavus eespool nimetatud meetoditele on tõestatud. Heite taseme arvutamisel tuleb kasutada heitgaasivoo üldmassi. 
Kui mootor on varustatud heitgaasi järeltöötlussüsteemiga, võetakse heitgaasiproov 
järeltöötlussüsteemist allavoolu.  
.  3.4.2. Lahjendatud heitgaas (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul, mittekohustuslik 
Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) 
 
Mootori ja täisvoolulahjendussüsteemi vahel asuv heitgaasitoru peab vastama 4. lisa 6. liite punktis 2.3.1, EP ettenähtud nõuetele. 
Gaasiliste saasteainete proovivõttur (proovivõtturid) paigaldatakse lahjendustunneli 
punkti, kus lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud ning mis asub tahkete osakeste proovivõtturi lähedal. 
    Euroopa siirdekatsetsükli korral võib proove üldiselt võtta kahel viisil:   – tsükli jooksul kogutakse saasteained kogumiskotti ning mõõdetakse pärast katse 
lõppu; 
   – saasteainete proove võetakse pidevalt ning integreeritakse üle kogu tsükli; see 
meetod on kohustuslik HC ja NO
x mõõtmise puhul. L 375/132 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
4. TAHKETE OSAKESTE MÄÄRAMINE  
Tahkete osakeste määramiseks on vaja lahjendussüsteemi. Lahjendamise võib teha osavoolulahjendussüsteemiga (ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) või täisvoolulahjendussüsteemiga (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul). Lahjendussüsteemi voolumaht peab olema piisavalt suur, et oleks täielikult välistatud vee kondenseerumine lahjendus- ja proovivõtusüsteemis ning et lahjendatud heitgaasi temperatuur vahetult filtripesadest ülesvoolu oleks püsivalt 325 K (52 °C) või sellest madalam. Lahjendusõhu kuivatamine enne õhu sisenemist lahjendussüsteemi on lubatud ning eriti kasulik suure niiskusesisaldusega lahjendusõhu puhul. Lahjendusõhu temperatuur peab olema 298 ± 5 K (25 ± 5 °C). Kui atmosfääriõhu temperatuur on alla 293 K (20 °C), soovitatakse lahjendusõhk eelnevalt soojendada üle temperatuuri ülemmäära 303 K (30 °C). Lahjendusõhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tohi siiski olla üle 325 K (52 °C). 
Osavoolulahjendussüsteemi ehitus peab võimaldama heitgaasivoolu jaotamist kahte 
ossa, millest väiksemat lahjendatakse õhuga ning seda kasutatakse seejärel tahkete osakeste määramisel. Seetõttu on eriti tähtis täpselt kindlaks määrata lahjendusaste. Kasutada võib erinevaid jaotusmeetodeid, kusjuures jaotusviisist sõltub olulisel määral see, milliseid proovivõtu seadmeid ja protseduure kasutatakse (vt 4. lisa, 6. liide, punkt 2.2). Tahkete osakeste proovivõttur asetatakse gaasiliste saasteainete proovivõtturi vahetusse lähedusse ning paigaldatakse punktis 3.4.1 ettenähtud nõuete kohaselt. 
Tahkete osakeste massi määramiseks vajatakse tahkete osakeste proovivõtusüsteemi, 
tahkete osakeste proovivõtufiltreid, mikrogrammkaalusid ning reguleeritava temperatuuri ja niiskusega kaalukambrit. 
Tahkete osakeste proovi võtmisel rakendatakse ühe filtri meetodit, mille puhul kasutatakse ühte paari filtreid (vt punkt 4.1.3) kogu katsetsükli jooksul. Euroopa statsionaarse katse tsükli proovivõtufaasis tuleb eriti suurt tähelepanu pöörata proovivõtuaegadele ja -vooludele.  
  4.1. Tahkete osakeste proovivõtufiltrid
 
 4.1.1. Filtri omadused   Kasutatakse fluorosüsiniku kattega klaaskiudfiltreid või fluorosüsiniku basil valmistatud 
membraanfiltreid. Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirusel 35–80 cm/s peab 0,3 µm dioktüülftalaatosakeste kogumise efektiivsus olema kõikide filtritüüpide puhul vähemalt 95%. 
 4.1.2. Filtri suurus   Tahkete osakeste filtrid peavad olema vähemalt 47 mm läbimõõduga (sadestusala 
läbimõõt 37 mm). Suurema läbimõõduga filtrite kasutamine on lubatud (punkt 4.1.5). 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/133
 
4.1.3. Põhi- ja abifilter   Lahjendatud heitgaasist võetakse katsetsükli jooksul proovid järjestikku asetatud filtrite 
paari abil (üks põhi- ja üks abifilter). Abifiltri kaugus põhifiltrist ei tohi olla üle 100 mm allavoolu ning see ei tohi põhifiltriga kokku puutuda. Filtreid võib kaaluda eraldi või paarikaupa, kusjuures sadestusega pooled asetatakse vastamisi. 
 4.1.4. Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirus   Filtri pinda läbiva gaasivoolu kiirus peab olema 35–80 cm/sek. Rõhu languse 
suurenemine katse lõpus võrreldes katse algusega ei tohi olla suurem kui 25 kPa. 
 4.1.5. Filtri täitumus   Soovitatav filtri täitumus on 0,5 mg tahkeid osakesi 1075 mm² sadestuspinna kohta. 
Tavalistele filtrimõõtudele vastavad soovitatavad täitumused on esitatud tabelis 9. 
   Tabel 9
. Soovitatavad filtri täitumused 
 
Filtri läbimõõt (mm) Soovitatav sadestusala 
läbimõõt Soovitatav minimaalne 
täitumus 
47 37 0,5 
70 60 1,3 
90 80 2,3 
110 100 3,6 
 4.2. Nõuded kaalukambrile ja analüütilistele kaaludele
  
 4.2.1. Nõuded kaalukambrile   Filtrite konditsioneerimise ja kaalumise ajal peab tahkete osakeste filtrite 
konditsioneerimise ja kaalumise kambri (või ruumi) temperatuur olema 295 ± 3 K (22 ± 3 °C). Niiskus peab vastama kastepunktile 282,5 ± 3 K (9,5 ± 3 °C) juures ning suhteline niiskus peab olema 45% ± 8%. 
 4.2.2. Võrdlusfiltri kaalumine  
Kambris (või ruumis) ei tohi olla saastet (näiteks tolmu), mis võiks langeda tahkete osakeste filtritele stabiliseerumise ajal. Kõrvalekalded punktis 4.2.1 esitatud nõuetest on lubatud juhul, kui need ei kesta üle 30 minuti. Kaaluruum peaks enne personali sisenemist ruumi vastama ettenähtud tingimustele. Nelja tunni jooksul pärast proovivõtufiltri (filtrite paari) kaalumist, kuid eelistatavalt samal ajal, tuleb kaaluda vähemalt kaks kasutamata võrdlusfiltrit (võrdlusfiltrite paari). Need peavad olema proovivõtufiltritega ühesuurused ja samast materjalist. L 375/134 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Kui võrdlusfiltrite (võrdlusfiltrite paari) keskmine kaal muutub proovivõtufiltrite 
kaalumise vahelisel ajal ± 5% (vastavalt ± 7,5% filtrite paari puhul) filtri minimaalsest täitumusest (punkt 4.1.5), eemaldatakse kõik proovivõtufiltrid ja heite määramise katset korratakse. 
Kui punktis 4.2.1 esitatud kaaluruumi stabiilsuse nõuded ei ole täidetud, kuid 
võrdlusfiltri (võrdlusfiltrite paari) kaalumise tulemused vastavad eespool nimetatud kriteeriumidele, siis võib mootori valmistaja valida, kas tunnistada proovivõtufiltrite kaalud vastuvõetavaks või tunnistada katsed kehtetuks; viimasel juhul tuleb parandada kaaluruumi kontrollsüsteemi ja katset korrata.  
  4.2.3. Analüütilised kaalud   Kõikide filtrite kaalu määramiseks kasutatavate analüütiliste kaalude täpsus 
(standardhälve) peab olema 20 µg ja lahutusvõime 10 µg (1 koht = 10 µg). Filtrite puhul läbimõõduga alla 70 mm peab täpsus ja lahutusvõime olema vastavalt 2 µg ja 1 µg. 
 4.2.4. Staatiliste elektrilaengute mõju välistamine   Staatiliste elektrilaengute mõju välistamiseks tuleb filtrid enne kaalumist neutraliseerida 
polooniumneutralisaatori või samaväärse mõjuga seadme abil. 
 4.3. Kübemeheite mõõtmise lisatingimused 
 
  Kõik lahjendamata või lahjendatud heitgaasiga kokkupuutuvad lahjendus- ja 
proovivõtusüsteemi osad alates väljalasketorust kuni filtripesadeni peavad olema konstrueeritud nii, et tahkete osakeste sadestumine või muutumine oleks minimaalne. Kõik osad peavad olema valmistatud elektrit juhtivast materjalist, mis ei reageeri heitgaasis leiduvate ainetega, ning need peavad olema elektriliselt maandatud, et vältida elektrostaatilist mõju. 
 5. SUITSU LÄBIPAISTMATUSE MÄÄRAMINE   Käesolevas jaotises esitatakse nõuded Euroopa koormuskatsetsüklis kasutatavatele 
kohustuslikele ja mittekohustuslikele seadmetele. Suitsususe mõõtmiseks kasutatakse suitsususemõõturit, mis töötab nii läbipaistmatuse kui ka valguse neeldumisteguri mõõterežiimil. Läbipaistmatuse mõõterežiimi kasutatakse ainult kalibreerimisel ja suitsususemõõturi kontrollimisel. Katsetsükli suitsususe väärtusi mõõdetakse valguse neeldumisteguri mõõterežiimil. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/135
5.1. Üldnõuded  
 
Euroopa koormuskatsetsükli puhul vajatakse suitsususe mõõtmise ja 
andmetöötlussüsteemi, mis koosneb kolmest funktsionaalsest üksusest. Üksused võib integreerida üheks osaks või need võivad toimida omavahel ühendatud osade süsteemina. Kolm funktsionaalset üksust on: 
– suitsususemõõtur, mis vastab 4. lisa 6. liite punkti 3 nõuetele; – andmetöötlusüksus, mis on võimeline täitma 4. lisa 1. liite punktis 6 kirjeldatud 
funktsioone; 
– printer ja/või elektrooniline andmekandja 4. lisa 1. liite punktis 6.3 nimetatud 
suitsususe väärtuste salvestamiseks ja esitamiseks. 
 
 
5.2. Erinõuded
 
 5.2.1. Lineaarsus   Reageering peab olema läbipaistmatuse skaalal lineaarne täpsusega ± 2%.  5.2.2. Nullväärtuse triiv   Nullväärtuse triiv läbipaistmatuse skaalal ei tohi ühe tunni jooksul ületada ± 1%.  5.2.3. Suitsususemõõturi skaalad ja mõõtepiirkonnad   Mõõtepiirkond läbipaistmatuse skaalal peab olema 0 - 100% ja skaalajaotise väärtus 
0,1%. Valguse neeldumisteguri skaala puhul peab mõõtepiirkond olema 0 - 30 m
-1 ja 
skaalajaotise väärtus 0,01 m-1. 
 5.2.4. Mõõteriista reageeringuaeg  
Suitsususemõõturi mehaanilise reageeringu aeg ei tohi ületada 0,2 sekundit. Mehaanilise reageeringu aeg on vahe, mille saamiseks muudetakse uuritava gaasi läbipaistmatust vähem kui 0,1 sekundi jooksul ja lahutatakse kiirreageeringuga vastuvõtja reageeringu täisväärtusest 90% saavutamiseks kulunud ajast 10%lise reageeringu saavutamiseks kulunud aeg.  
Suitsususemõõturi elektrilise reageeringu aeg võib olla kuni 0,05 sekundit. Elektrilise 
reageeringu aeg on vahe, mille saamiseks valgusvoog tõkestatakse või valgusallikas kustutatakse täielikult vähem kui 0,01 sekundi jooksul ja lahutatakse suitsususemõõturi reageeringu täisväärtusest 90% saavutamiseks kulunud ajast 10%lise reageeringu saavutamiseks kulunud aeg.   
 L 375/136 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
5.2.5. Neutraalhallid valgusfiltrid  
Suitsususemõõturi kalibreerimisel, lineaarsuse mõõtmisel või skaala maksimaalväärtuse reguleerimisel kasutatava neutraalhalli valgusfiltri läbipaistmatuse väärtus peab olema teada 1,0% täpsusega. Filtri läbipaistmatuse nominaalväärtuse täpsust kontrollitakse vähemalt kord aastas siseriiklikule või rahvusvahelisele standardile vastava võrdlusfiltri abil. 
Neutraalhallid valgusfiltrid on täppisseadmed ning on kasutamisel kergesti 
kahjustatavad. Neid tuleks käsitseda võimalikult vähe ja ettevaatlikult, et filtrit mitte kriimustada ega määrida. 
  
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/137
4. lisa – 5. liide  
 
KALIBREERIMISMENETLUS 
 
 1. ANALÜÜSISEADMETE KALIBREERIMINE  1.1. Sissejuhatus
 
  Iga analüsaatorit tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesoleva eeskirja kohaste 
täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas jaotises kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 3 ja 4. lisa 6. liite punktis 1 nimetatud analüsaatorite kalibreerimise meetodit. 
 1.2. Kalibreerimisgaasid
 
 
Kalibreerimisgaaside säilitusajast tuleb kinni pidada. 
Kalibreerimisgaaside valmistaja poolt ettenähtud säilitusaja lõppemise kuupäev 
registreeritakse. 
  1.2.1. Puhtad gaasid   Gaaside puhtuse nõuded määratletakse allpool esitatud saasteainete piirnormide abil. 
Tööks on vajalikud järgmised gaasid: 
   Puhastatud lämmastik    (Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1,  ≤1 ppm CO,  ≤ 400 ppm CO
2, ≤ 0,1 ppm NO) 
   Puhastatud hapnik    (Puhtus > 99,5 mahu% O
2)  
   Vesiniku ja heeliumi segu    (40 ± 2 % vesinikku, ülejäänud osa on heelium)   (Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO
2) 
   Puhastatud tehisõhk    (Saasteainete piirnorm ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO
2, ≤ 0,1 ppm NO)  
 (Hapnikusisaldus 18-21 mahu%)   Puhastatud propaan või CO püsimahuproovi kontrollimiseks  1.2.2. Kalibreerimisgaasid   Tööks on vajalikud järgmise keemilise koostisega gaasisegud:  L 375/138 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
  C 3H 8 ja puhastatud tehisõhk (vt punkt 1.2.1); 
 
  CO ja puhastatud lämmastik;    NO
x ja puhastatud lämmastik (NO 2 sisaldus selles kalibreerimisgaasis ei tohi 
ületada NO sisaldust enam kui 5 %); 
   CO
2 ja puhastatud lämmastik 
   CH
4 ja puhastatud tehisõhk 
   C
2H 6 ja puhastatud tehisõhk 
  Märkus
: On lubatud kasutada ka muid gaasisegusid tingimusel, et gaasid omavahel ei 
reageeri. 
 
Kalibreerimis- või võrdlusgaasi tegelik kontsentratsioon peab olema ± 2% nominaalväärtusest. Kõiki kalibreerimisgaaside kontsentratsioone väljendatakse mahu alusel (mahuprotsendid või mahumiljondikud). 
Kalibreerimis- ja võrdlusgaaside saamiseks võib kasutada ka gaasijaoturit, mille abil 
gaasi lahjendatakse puhastatud N
2 või puhastatud tehisõhuga. Segamisseade peab 
võimaldama lahjendatud kalibreerimisgaaside kontsentratsiooni määrata ± 2% täpsusega.  
  1.3. Analüsaatorite ja proovivõtusüsteemiga töötamise kord
  
  Analüsaatoritega töötamisel tuleb järgida seadme valmistaja poolt antud käivitamis- ja 
tööjuhiseid. Arvestada tuleb punktides 1.4–1.9 esitatud miinimumnõudeid. 
  1.4. Lekkekatse
 
 
Süsteemi katsetatakse lekkimiste suhtes. Proovivõttur ühendatakse heitgaasisüsteemist lahti ning ots suletakse. Analüsaatori pump peab olema sisse lülitatud. Pärast esialgset stabiliseerumisaega peavad kõik voolumõõturid olema nullis. Vastupidisel juhul kontrollitakse proovivõtutorusid ning viga parandatakse. 
Maksimaalne lubatav lekkimisaste vaakumi poolel on 0,5% kontrollitava süsteemi osa 
läbivast voolust. Analüsaatori voolusid ja möödavoolusid võib kasutada tegelike voolude hindamiseks. 
Teise meetodina võib rakendada kontsentratsiooni astmelist muutmist proovivõtutoru 
alguses ümberlülitamise teel nullgaasilt võrdlusgaasile. Kui mõõtevahend näitab pärast nõuetekohast ajavahemikku algkontsentratsioonist madalamat kontsentratsiooni, osutab see kalibreerimisega või lekkega seotud probleemidele.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/139
 
 1.5. Kalibreerimismenetlus
 
 1.5.1. Mõõteseadmestik  
Mõõteseadmed kalibreeritakse ja kalibreerimiskõveraid kontrollitakse etalongaasiga. Kasutatakse samasuguseid gaasivoolu määrasid nagu heitgaasi proovivõtul. 
1.5.2.   Soojendusaeg 
Soojendusaeg peaks vastama valmistaja soovitustele. Kui see ei ole kindlaks määratud, soovitatakse analüsaatoreid soojendada vähemalt kaks tundi. 
1.5.3.   NDIR ja HFID analüsaator 
NDIR analüsaatorit reguleeritakse vastavalt vajadusele ning HFID analüsaatori leek optimeeritakse (punkt 1.8.1). 
1.5.4.   Kalibreerimine 
Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad tuleb kalibreerida. 
CO, CO
2, NO x ja HC analüsaatorid nullistatakse puhastatud tehisõhu (või 
lämmastiku) abil. Analüsaatoritesse juhitakse vajalikud kalibreerimisgaasid, väärtused registreeritakse 
ja määratakse kindlaks kalibreerimiskõver vastavalt punktile 1.5.5. 
Nullväärtust kontrollitakse veel kord ning olenevalt vajadusest korratakse 
kalibreerimist. 
1.5.5.   Kalibreerimiskõvera kindlaksmääramine  
1.5.5.1.  Üldjuhised  
Analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse kindlaks vähemalt viie võimalikult ühtlaselt paigutatud kalibreerimispunkti (nullpunkt välja arvatud) abil. Suurim nominaalne kontsentratsioon peab olema vähemalt 90% skaala täisväärtusest. 
Kalibreerimiskõvera arvutamisel kasutatakse vähimruutude meetodit. Kui tulemuse 
polünoomi aste on suurem kui 3, siis peab kalibreerimispunktide arv (nullpunkt kaasa arvatud) olema vähemalt võrdne kõnealuse polünoomi astmega ± 2. 
Kalibreerimiskõver võib erineda kõige rohkem ± 2% iga kalibreerimispunkti 
nimiväärtusest ning ± 1% skaala lõppväärtusest nullpunktis. 
Kalibreerimiskõver ja kalibreerimispunktid võimaldavad kindlaks teha, et 
kalibreerimine on tehtud õigesti. Esitada tuleb analüsaatori karakteristikud, eelkõige: L 375/140 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
– mõõtepiirkond; 
– tundlikkus; – kalibreerimise kuupäev. 
1.5.5.2.  Kalibreerimine skaala täisväärtusest 15% madalamas piirkonnas 
Analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse kindlaks vähemalt neljas täiendavas 
punktis (välja arvatud nullpunkt), mis asetsevad võimalikult ühtlaselt skaala lõppväärtusest 15% allpool. 
Kalibreerimiskõver arvutatakse vähimruutude meetodil. Kalibreerimiskõver võib erineda kõige rohkem ± 4% iga kalibreerimispunkti 
nimiväärtusest ning ± 1% skaala lõppväärtusest nullpunktis. 
1.5.5.3.  Alternatiivsed meetodid  
Kasutada võib ka muid seadmeid (näiteks arvuti, mõõtepiirkonna elektrooniline kontroll, jne), kui suudetakse tõestada, et nende puhul saavutatakse samaväärne täpsus. 
1.6.   Kalibreerimise kontrollimine
 
Kõiki tavapäraselt kasutatavaid tööpiirkondi tuleb enne iga analüüsimist kontrollida järgmise protseduuri kohaselt. 
Kalibreerimist kontrollitakse nullgaasi ja võrdlusgaasi abil, mille nominaalne väärtus 
moodustab üle 80% mõõtepiirkonna skaala lõppväärtusest. 
Kui erinevus saadud väärtuse ja kindlaksmääratud etalonväärtuse vahel ei ole kahes 
kõnealuses punktis suurem kui ± 4% skaala täisväärtusest, võib reguleerimisparameetreid muuta. Teistsugusel juhul tuleb leida uus kalibreerimiskõver punkti 1.5.5 kohaselt. 
1.7.   NO
x konverteri efektiivsuse katsetamine  
Lämmastikdioksiidi (NO 2) lämmastikoksiidiks (NO) muundamise konverteri 
kasutegurit katsetatakse punktide 1.7.1–1.7.8 kohaselt (joonis 6).  
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/141
 
 
 
 
Joonis 6.   NO 2 konverteri efektiivsuse kontrollimiseks mõeldud katseseadme skeem 
  1.7.1. Katseseade   Joonisel 6 (vt ka 4. lisa 4. liite punkt 3.3.5) esitatud katseseadet ning allpool esitatud 
menetlust kasutades saab konverteri kasutegurit määrata osonaatori abil. 
 1.7.2. Kalibreerimine  
CLA ja HCLD kalibreeritakse kõige sagedamini kasutatavas mõõtepiirkonnas null- ja võrdlusgaasi kasutades vastavalt valmistaja spetsifikaadile (NO sisaldus peab moodustama umbes 80% mõõtepiirkonnast ning gaaside segu NO
2 kontsentratsioon 
peab olema alla 5% NO kontsentratsioonist). NO x analüsaator peab olema NO 
mõõterežiimis, et võrdlusgaas ei läbiks konverterit. Kontsentratsiooni näit tuleb registreerida. 
1.7.3.   Arvutamine  
NO
x konverteri kasutegur arvutatakse järgmiselt: 
 
 
 L 375/142 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
kus 
a = NO x kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.6; 
b = NO x kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.7; 
c = NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.4; d = NO kontsentratsioon vastavalt punktile 1.7.5. 
1.7.4.   Hapniku lisamine  
T-liitmiku kaudu lisatakse gaasivoole pidevalt hapnikku või nullõhku, kuni saadud 
kontsentratsiooni näit on ligikaudu 20% väiksem punktis 1.7.2 esitatud kalibreerimisgaasi kontsentratsioonist. (Analüsaator on NO mõõterežiimis.) Kontsentratsiooni väärtus c tuleb registreerida. Osonaator on kogu toimingu ajal desaktiveeritud. 
1.7.5.   Osonaatori aktiveerimine  
Seejärel osonaator aktiveeritakse, et tekitada piisavalt osooni, millega alandatakse NO kontsentratsiooni 20 protsendini (minimaalselt 10%) punktis 1.7.2 esitatud kalibreerimiskontsentratsioonist. Kontsentratsiooni väärtus d registreeritakse. (Analüsaator on NO mõõterežiimis.) 
1.7.6.   NO
x mõõterežiim  
Seejärel lülitatakse NO analüsaator NO x mõõterežiimi, nii et gaasisegu (koostisega 
NO, NO 2, O 2 ja N 2) voolab läbi konverteri. Kontsentratsiooni väärtus a 
registreeritakse. (Analüsaator on NO x mõõterežiimis). 
1.7.7.   Osonaatori desaktiveerimine  
Seejärel osonaator desaktiveeritakse. Punktis 1.7.6 kirjeldatud gaaside segu voolab läbi konverteri detektorisse. Kontsentratsiooni väärtus b registreeritakse. (Analüsaator on NO
x mõõterežiimis). 
1.7.8.   NO mõõterežiim  
NO mõõterežiimi lülitamisel, kui osonaator on desaktiveeritud, katkestatakse ka hapniku või tehisõhu vool. Analüsaatori NO
x näidu kõrvalekalle punkti 1.7.2 kohasel 
mõõtmisel saadud väärtusest võib olla kuni ± 5%. (Analüsaator on NO mõõterežiimis). 
1.7.9.   Kontrollimiste ajavahemik 
Konverteri kasutegurit tuleb katsetada enne NO
x analüsaatori iga kalibreerimist. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/143
1.7.10.  Efektiivsusnõue 
Konverteri kasutegur ei tohi olla alla 90%, kuid on eriti soovitatav, et kasutegur 
oleks 95%. 
Märkus : 
Kui osonaator ei võimalda punkti 1.7.5 kohaselt vähendada kontsentratsiooni 
analüsaatori kõige tavalisemas tööpiirkonnas 80 protsendilt 20 protsendile, 
kasutatakse suurimat mõõtepiirkonda, mille puhul selline vähendamine saavutatakse . 
 
1.8. Leekionisatsioonidetektori reguleerimine  
 1.8.1. Detektori reageeringu optimeerimine  
FID tuleb reguleerida seadme valmistaja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleb kasutada võrdlusgaasina propaani sisaldavat õhku. 
Pärast kütuse ja õhuvoolu reguleerimist valmistaja soovituste kohaselt juhitakse 
analüsaatorisse 350 ± 75 ppm C võrdlusgaasi. Kütusevoolule vastav näit määratakse võrdlusgaasi ja nullgaasi näitude vahe põhjal. Kütusevoolu reguleeritakse astmeliselt valmistaja spetsifikatsioonist üles- või allapoole. Võrdlus- ja nullgaasi näidud kõnealuste kütusevoolude juures registreeritakse. Võrdlus- ja nullgaasi näitude vahe esitatakse diagrammina ning kütusevool kantakse kõvera sellele poolele, mis vastab suurematele väärtustele. 
1.8.2.   Süsivesinike kalibreerimistegurid 
Analüsaator kalibreeritakse punkti 1.5 kohaselt propaani sisaldava õhu ja puhastatud tehisõhu abil. 
Kalibreerimistegurid määratakse pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning pärast 
suuremate hooldustööde tegemist. Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (R
f) on suhe FIDi C1 väärtuse ja silindris oleva gaasi 
kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C1 väärtusena. 
Katsegaasi kontsentratsioon peab tagama näidu, mis moodustab ligikaudu 80% 
mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema teada täpsusega ± 2%, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. Peale selle tuleb gaasisilindrit eelkonditsioneerida 24 tundi temperatuuril 298 ± 5 K (25 ± 5 °C). 
Kasutatavad katsegaasid ja soovitatavad suhtelised kalibreerimistegurid on 
järgmised: 
metaan ja puhastatud tehisõhk 1,00  ≤  R
f ≤  1,15 (diiselmootorid ja veeldatud 
naftagaasi küttel töötavad mootorid) L 375/144 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
metaan ja puhastatud tehisõhk 1,00  ≤  R f ≤  1,07 (maagaasi küttel töötavad 
mootorid) 
propüleen ja puhastatud tehisõhk 0,90 ≤  R f ≤ 1,10  
tolueen ja puhastatud tehisõhk 0,90 ≤  R f ≤  1,10 
Need väärtused vastavad propaani ja puhastatud tehisõhu kalibreerimisteguri (R f) 
väärtusele 1,00. 
1.8.3.   Hapniku interferentsi kontrollimine  
Hapniku interferentsi kontrollitakse analüsaatori kasutuselevõtmise puhul ning pärast 
suuremate hooldustööde tegemist. 
Kalibreerimistegur määratletakse ja määratakse punkti 1.8.2 kohaselt. Kasutatav 
katsegaas ja soovitatav suhteline kalibreerimistegur on järgmised: 
Propaan ja lämmastik 0,95  ≤ R f ≤ 1,05 
See väärtus vastab propaani ja puhastatud tehisõhu kalibreerimisteguri (R f) 
väärtusele 1,00. FID põleti õhus oleva hapniku kontsentratsioon peab täpsusega ± 1 mooliprotsenti 
vastama hapniku kontsentratsioonile põleti õhus, mida kasutati viimases hapniku interferentsi katses. Suurema erinevuse puhul tuleb kontrollida hapniku interferentsi ning vajaduse korral analüsaatorit reguleerida. 
1.8.4.   NMC (metaanist erinevate süsivesinike eraldaja) efektiivsus (ainult maagaasil 
töötavate gaasimootorite puhul) 
NMCd kasutatakse metaanist erinevate süsivesinike eemaldamiseks uuritavast 
gaasist kõikide süsivesinike, välja arvatud metaan, oksüdeerimise teel. Ideaalselt on muundumine metaani puhul 0% ning teiste süsivesinike puhul etaanina 100%. NMHC täpseks mõõtmiseks määratakse kõnealused kaks kasutegurit ning kasutatakse neid NMHC heite massivoolu arvutamisel (vt 4. lisa, 2. liide, punkt 4.3). 
1.8.4.1.  Metaani eemaldamise kasutegur  
Metaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma ning saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Kasutegur määratakse järgmiselt: 
 
CEconc
concMw
wo=− 1
/ 
  kus 
conc w = HC kontsentratsioon CH 4 voolamisel läbi NMC 
conc w/o = HC kontsentratsioon CH 4 möödavoolu puhul NMC-st 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/145
1.8.4.2.  Etaani eemaldamise kasutegur  
Etaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma ning 
saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Kasutegur määratakse järgmiselt: 
 
CEconc
concMw
wo=− 1
/ 
kus 
conc w = HC kontsentratsioon C 2H 6 voolamisel läbi NMC 
conc w/o = HC kontsentratsioon C 2H 6 möödavoolu puhul NMC-st  
 
  1.9. CO, CO
2, ja NO x analüsaatorite puhul esinev interferents  
 
Kui heitgaasis sisaldab lisaks uuritavale gaasile veel muid gaase, võib see näitu mitmel viisil moonutada. NDIR mõõtevahendite puhul esinev interferents on positiivne juhul, kui segav gaas avaldab uuritava gaasiga samalaadset mõju, kuid vähemal määral. NDIR mõõtevahendite puhul esineb negatiivne interferents juhul, kui segav gaas laiendab mõõdetava gaasi neeldumisriba, ning CLD mõõtevahendite puhul juhul, kui segav gaas summutab kiirgust. Interferentsi kontroll punktide 1.9.1 ja 1.9.2 kohaselt tehakse enne analüsaatorite esmakordset kasutamist ning pärast suuremate hooldustööde tegemist. 
1.9.1.   Interferentsi kontrollimine CO analüsaatori puhul 
CO analüsaatori tööd võivad segada vesi ja CO
2. Seetõttu barboteeritakse CO 2 
võrdlusgaas, mille kontsentratsioon on 80–100% katse suurima mõõtepiirkonna lõppväärtusest, läbi vee toatemperatuuril ning tulemus registreeritakse. Analüsaatori näit ei tohi erineda üle 1% skaala lõppväärtusest, kui mõõtepiirkond on võrdne 300 ppm või sellest suurem, või üle 3 ppm, kui mõõtepiirkond on alla 300 ppm. 
1.9.2.   NO
x analüsaatori summutuse kontroll  
CLD (ja HCLD) analüsaatorite puhul tuleb tähelepanu pöörata kahele gaasile. Need on CO
2 ja veeaur. Kõnealuste gaaside summutav toime on võrdeline nende 
kontsentratsiooniga ning seetõttu tuleb katseliselt kindlaks määrata summutamistase katses esinevate suurimate eeldatavate kontsentratsioonide puhul. 
1.9.2.1. CO
2 summutava mõju kontrollimine 
CO 2 võrdlusgaas kontsentratsiooniga 80–100% suurima mõõtepiirkonna 
lõppväärtusest juhitakse läbi NDIR analüsaatori ning CO 2 väärtus registreeritakse 
väärtusena A. Seejärel lahjendatakse võrdlusgaasi ligikaudu 50% NO võrdlusgaasiga ning see juhitakse läbi NDIR ja (H)CLD analüsaatorite, kusjuures registreeritakse CO
2 ja NO väärtused vastavalt väärtusena B ja C. Seejärel CO 2 vool katkestatakse, L 375/146 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
läbi (H)CLD juhitakse ainult NO võrdlusgaas ja NO väärtus registreeritakse 
väärtusena D. 
Summutus, mis ei tohi olla üle 3% skaala lõppväärtusest, arvutatakse järgmiselt: 
 
%()
() ( )QuenchCA
DA D B=−∗
∗− ∗⎛
⎝⎜⎞
⎠⎟⎡
⎣⎢
⎢⎤
⎦⎥
⎥∗ 11 0 0  
 
kus 
% Quench = summutusprotsent A = NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendamata CO
2 kontsentratsioon, % 
B = NDIR analüsaatori abil mõõdetud lahjendatud CO 2 kontsentratsioon, % 
C = (H)CLD abil mõõdetud lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm D = (H)CLD abil mõõdetud lahjendamata NO kontsentratsioon, ppm CO
2 ja NO võrdlusgaasi lahjendamiseks ja koguste määramiseks võib kasutada teisi 
meetodeid, nagu dünaamiline segamine. 
1.9.2.2.  Vee summutava mõju kontrollimine  
Seda kontrolli rakendatakse ainult niiske gaasi kontsentratsiooni mõõtmisel. Vee 
summutava mõju arvutamisel peab arvesse võtma, et NO intervallgaas lahjendatakse veeauruga ning et veeauru kontsentratsiooni segus tuleb reguleerida, et see vastaks eeldatavale kontsentratsioonile katse ajal. 
NO võrdlusgaas kontsentratsiooniga 80–100% tavalise mõõtepiirkonna skaala 
lõppväärtusest juhitakse läbi (H)CLD ja NO väärtus registreeritakse väärtusena D. Seejärel barboteeritakse NO võrdlusgaas läbi vee toatemperatuuril ning juhitakse läbi (H)CLD, NO väärtus registreeritakse väärtusena C. Määratakse analüsaatori absoluutne töörõhk ja vee temperatuur ning need registreeritakse vastavalt väärtustena E ja F. Määratakse barbotööris oleva vee temperatuurile F vastav segu küllastunud auru rõhk ja see registreeritakse väärtusena G. Segu veeauru kontsentratsioon (H, %) arvutatakse järgmiselt: 
H = 100 * (G/E) Eeldatav (veeaurus) lahjendatud NO võrdlusgaasi kontsentratsioon (D
e) arvutatakse 
järgmiselt: D
e = D * (1 – H/100) 
Eeldades, et kütuse aatomsuhe H/C on 1,8 : 1, arvutatakse eeldatav veeauru suurim 
kontsentratsioon diiselmootorite heitgaasis katse ajal (H m, %) lahjendamata CO 2 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/147
võrdlusgaasi kontsentratsiooni (punkti 1.9.2.1 kohaselt mõõdetud parameeter A) 
alusel järgmiselt: 
H m = 0,9 * A 
Vee summutav mõju, mis ei tohi olla suurem kui 3%, arvutatakse järgmiselt: Summutus, % = 100 * ((D
e – C)/D e) * (H m/H), 
kus D
e = eeldatav lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm 
C = lahjendatud NO kontsentratsioon, ppm H
m = suurim veeauru kontsentratsioon, % 
H = tegelik veeauru kontsentratsioon, % Märkus. On tähtis, et sellel kontrollimisel on NO
2 kontsentratsioon NO võrdlusgaasis 
minimaalne, sest summutuse arvutustes ei ole arvesse võetud NO 2 absorbeerumist 
vees. 
1.10.   Kalibreerimisintervallid  
Analüsaatoreid tuleb punkti 1.5 kohaselt kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant 
või iga kord pärast süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada.  
  2. PÜSIMAHUPROOVI SÜSTEEMI (CVS-SÜSTEEMI) KALIBREERIMINE  2.1. Üldosa
 
 
CVS-süsteem kalibreeritakse siseriiklikele või rahvusvahelistele standarditele vastava täpse voolumõõturi ja piiriku abil. Süsteemi läbivat voolu mõõdetakse erinevates piiriku asendites, seejuures mõõdetakse süsteemi kontrollparameetrid ja seostatakse need vooluga. 
Võib kasutada eri tüüpi voolumõõtureid, näiteks kalibreeritud Venturi toru, kalibreeritud 
laminaarset voolumõõturit, kalibreeritud turbiinmõõturit. 
2.2.  Mahtpumba kalibreerimine
 
Kõik pumba parameetrid mõõdetakse samaaegselt pumbaga järjestikku ühendatud voolumõõturi parameetritega. Arvutatud voolukiirus (m
3/min pumba sisselaskeava 
juures absoluutsel rõhul ja temperatuuril) registreeritakse korrelatsioonifunktsioonina, mis vastab pumba parameetrite teatavale kombinatsioonile. Seejärel koostatakse lineaarvõrrand, mis väljendab seost pumba L 375/148 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
vooluhulga ja korrelatsioonifunktsiooni vahel. Kui CVS-süsteemil on mitu kiirust, 
siis kalibreeritakse kõik kasutatavad piirkonnad. Kalibreerimise ajal hoitakse temperatuur püsivana. 
2.2.1.   Andmete analüüs  
Iga piiriku asendi puhul (vähemalt 6 asendit) arvutatakse voolumõõturi andmete põhjal õhuvoolu kiirus (Q
s , m3/min) standardtingimustes valmistaja poolt ettenähtud 
meetodil. Õhuvoolu kiirus arvutatakse seejärel ümber pumba vooluhulgaks (V 0) 
kuupmeetrites pöörde kohta (m3/pööre) pumba sisselaskeava absoluutse temperatuuri ja rõhu juures järgmiselt: 
 
VQ
nT
Ps
A0273101 3=∗ ∗. 
 
 
kus Q
s = õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek 
T = temperatuur pumba sisselaskeava juures, K p
A = absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (p B–p 1), kPa 
n = pumba pöörlemiskiirus, pööre/sek Pumba rõhu kõikumiste ning nihkemäära vastastikuse mõju kompenseerimiseks 
arvutatakse pumba pöörlemiskiiruse, pumba sisse- ja väljalaskeava vahelise rõhudiferentsiaali ja pumba absoluutse väljalaskerõhu korrelatsioonifunktsioon (X
0) 
järgmiselt: 
 
Xnp
pp
A01=∗∆ 
 
kus 
∆P p = pumba sisse- ja väljalaskeava vaheline rõhudiferentsiaal, kPa 
p A = absoluutne rõhk pumba väljalaskeava juures, kPa 
Kalibreerimisvõrrandi koostamiseks kasutatakse lineaarset lähendust vähimruutude 
meetodil: 
V 0 = D 0 – m * (X 0) 
D 0 ja m on vastavalt regressioonisirge telglõik ning tõus. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/149
Mitme kiirusega püsimahuproovi süsteemi puhul peavad pumba erinevatele 
voolukiirustele vastavad kalibreerimiskõverad olema ligikaudu paralleelsed ning telglõigu väärtused (D
0) peavad kasvama, kui pumba vooluhulk väheneb. 
Võrrandi abil arvutatud väärtused peavad vastama mõõdetud V 0 väärtustele 
täpsusega ± 0,5%. m väärtused on iga pumba puhul erinevad. Tahkete osakeste juurdevoolu tõttu väheneb aja jooksul pumba nihkemäär, mida kajastavad madalamad m väärtused. Seetõttu tuleb kalibreerimine teha pumba kasutuselevõtmisel, pärast suuremaid hooldustöid ning juhul, kui kogu süsteemi kontrollimine (punkt 2.4) viitab nihkemäära muutumisele. 
2.3.   Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimine  
Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru kalibreerimisel võetakse aluseks Venturi toru kriitilise voolu võrrand. Gaasi vool on sisselaskerõhu ja temperatuuri funktsioon, nagu nähtub järgmisest valemist: 
 
QKp
TsvA=∗ 
 
kus 
K v = kalibreerimistegur 
p A = absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa 
T = temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K 
2.3.1.   Andmete analüüs  
Õhuvoolu kiirust (Q s) iga piiriku asendi puhul (vähemalt 8 asendit) arvutatakse 
valmistaja poolt ettenähtud meetodil voolumõõturi andmete põhjal standardühikutes 
(m3/min). Kalibreerimistegur iga asendi puhul arvutatakse kalibreerimisandmete 
põhjal järgmiselt: 
 
KQT
pvs
A=∗ 
 
kus 
Q s = õhuvoolu kiirus standardtingimustes (101,3 kPa, 273 K), m3/sek 
T = temperatuur Venturi toru sissevooluava juures, K p
A = absoluutne rõhk Venturi toru sissevooluava juures, kPa 
Kriitilisele voolule vastava vahemiku määramiseks kantakse graafikule K v väärtused 
Venturi toru sissevoolurõhu funktsioonina. Kriitilise (tõkestatud) voolu puhul on K v L 375/150 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
väärtus suhteliselt püsiv. Rõhu langedes (vaakum kasvab) Venturi toru tõkestus kaob 
ja K v väheneb ning sellest järeldub, et kriitilise voolurežiimiga Venturi toru töötab 
väljaspool lubatavat piirkonda. 
K v keskmine väärtus ja standardhälve arvutatakse vähemalt kaheksas kriitilisele 
voolurežiimile vastava piirkonna punktis. Standardhälve ei tohi ületada ± 0,3% K v 
keskmisest väärtusest. 
2.4.   Kogu süsteemi kontrollimine  
Kogu püsimahuproovi võtmise süsteemi ja analüüsisüsteemi täpsuse määramiseks 
juhitakse tavapärasel viisil töötavasse süsteemi teadaolev kogus gaasilist saasteainet. Saasteaine analüüsimine ja massi arvutamine toimub 4. lisa 2. liite punkti 4.3 kohaselt, välja arvatud propaani puhul, kui HC teguri väärtuse 0,000479 asemel kasutatakse väärtust 0,000472. Kasutatakse ühte järgmisest kahest meetodist. 
2.4.1.   Mõõtmine kriitilise voolu ava abil  
Püsimahuproovi süsteemi juhitakse kalibreeritud kriitilise ava kaudu teadaolev kogus puhast gaasi (süsinikmonooksiid või propaan). Kui sisselaskerõhk on piisavalt kõrge, ei sõltu kriitilise ava abil reguleeritav voolu kiirus väljalaskerõhust (= kriitilisest voolust). Püsimahuproovi süsteem töötab nagu tavalise heitgaasikatse ajal umbes viis kuni kümme minutit. Uuritavat gaasi analüüsitakse tavaliste seadmetega (kogumiskoti abil või integreerimismeetodil) ning arvutatakse gaasi mass. Sellisel viisil määratud mass peab vastama süsteemi juhitud gaasi teadaolevale massile täpsusega ± 3%. 
2.4.2.   Gravimeetriline mõõtmine  
Süsinikmonooksiidi või propaaniga täidetud väikese silindri kaal määratakse täpsusega ± 0,01 grammi. Püsimahuproovi süsteem pannakse viieks kuni kümneks minutiks tööle nagu tavalises heitgaasikatses, juhtides sinna samal ajal süsinikmonooksiidi või propaani. Kasutatud puhta gaasi kogus määratakse diferentsiaalkaalumise abil. Uuritavat gaasi analüüsitakse tavaliste seadmetega (kogumiskoti abil või integreerimismeetodil) ning arvutatakse gaasi mass. Sellisel viisil määratud mass peab vastama süsteemi juhitud gaasi teadaolevale massile täpsusega ± 3%.  
   3. KÜBEMEHEITE MÕÕTESÜSTEEMI KALIBREERIMINE  3.1. Sissejuhatus
 
 
Iga osa tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesolevas direktiivis ettenähtud täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas osas kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 4 ja 6. liite punktis 2 nimetatud osade kalibreerimise meetodeid. 
. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/151
3.2. Voolu mõõtmine  
 
Gaasivoolumõõturite või gaasivoolumõõteriistade kalibreerimine peab vastama 
rahvusvahelistele ja/või siseriiklikele standarditele. Mõõdetud väärtuse maksimaalne hälve mõõtevahendi näidust tohib olla ± 2%. 
Kui gaasivool määratakse vooludiferentsiaali mõõtmise abil, peab vooludiferentsiaali 
maksimaalne viga olema nii väike, et G
EDF täpsus oleks ± 4% (vt ka 4. lisa, 6.liide, 
punkt 2.2.1, Heitgaasi analüsaator). Vea saab arvutada iga instrumendivigade ruutkeskmiste alusel. 
   3.3. Osavoolu tingimuste kontrollimine
 
  Heitgaasi voolukiiruse diapasooni ja rõhu kõikumisi kontrollitakse ning reguleeritakse 
vajaduse korral 4. lisa 6. liite punkti 2.2.1, EP, nõuete kohaselt.. 
 3.4. Kalibreerimise sagedus
 
  Voolumõõteriistu tuleb kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord pärast 
süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada. 
 L 375/152 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
4. SUITSUSUSE MÕÕTESEADMETE KALIBREERIMINE 
 4.1. Sissejuhatus
 
 
Suitsususe mõõturit tuleb kalibreerida nii sageli, kui see on käesolevas direktiivis ettenähtud täpsusnõuete täitmiseks vajalik. Käesolevas osas kirjeldatakse 4. lisa 4. liite punktis 5 ja 4. lisa 6. liite punktis 3 nimetatud osade kalibreerimismeetodit. 
4.2.  Kalibreerimismenetlus
 
4.2.1.  Soojendusaeg 
Suitsususemõõturit soojendatakse ja see stabiliseeritakse valmistaja soovituste kohaselt. Kui suitsususemõõtur on varustatud mõõteseadme optika tahmumist vältiva õhu läbipuhumise süsteemiga, aktiveeritakse ka see süsteem ning seda reguleeritakse valmistaja soovituste kohaselt. 
4.2.2.   Lineaarsuse kindlakstegemine  
Suitsususemõõturi lineaarsust kontrollitakse läbipaistmatuse mõõterežiimil valmistaja soovituste kohaselt. Suitsususemõõturisse asetatakse kolm teadaoleva läbipaistvusega neutraalhalli valgusfiltrit, mis vastavad 4. lisa 4. liite punktis 5.2.5 ettenähtud nõuetele, ning mõõteväärtused registreeritakse. Neutraalhallide valgusfiltrite nominaalsed läbipaistmatuse väärtused peavad olema ligikaudu 10%, 20% ja 40%. 
Kõrvalekalded lineaarsusest ei tohi ületada ± 2% neutraalhallide valgusfiltrite 
nominaalsetest läbipaistmatuse väärtustest. Kui kõrvalekalded lineaarsusest on suuremad, tuleb neid enne katset korrigeerida. 
4.3.  Kalibreerimise sagedus  
Suitsususemõõturit tuleb punkti 4.2.2 kohaselt kalibreerida vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord pärast süsteemi sellist remontimist või muutmist, mis võib kalibreerimist mõjutada.  
.  
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/153
4. lisa – 6. liide  
 
ANALÜÜSI- JA PROOVIVÕTUSÜSTEEMID 
 
1. GAASILISTE SAASTEAINETE MÄÄRAMINE  1.1. Sissejuhatus
 
  Punktis 1.2 ning joonistel 7 ja 8 esitatakse soovitatavate proovivõtu- ja 
analüüsisüsteemide üksikasjalik kirjeldus. Erinevad konfiguratsioonid annavad samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus joonistele 7 ja 8 vajalik. Täiendava teabe saamiseks ja alasüsteemide töö kooskõlastamiseks võib kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Osad, mis ei ole vajalikud süsteemide täpsuse tagamiseks, võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas. 
 
 
nullgaas 
võrdlusgaas 
nullgaas 
võrdlusgaas nullgaas 
nullgaas V1 
V1 F1 F2 
F1 F2 P 
P T1 
T1 SP 1 
SP 1 
2 mittekohus tuslikku proovivõttu rit EP  T2 G1 
HC 
õhk k ütus  äravool 
äravool 
äravool 
äravool  äravool 
äravool äravool 
V2 
R3 
R1 R2 
FL1 
T5 
B 
V12 V1 1 V10 CO 
CO 
2 C T3  G2 
V4  
V5 FL5 
FL6 
FL3 T4  G3 
V12 V11 T5 V8  
V6 V7 V9 
R4 FL4 
FL2 HSL1 
HSL2  HS L 1  
SL 
V3 NO 
R5 B nullga as 
võrdlusgaa s nullgaas 
võrdl usgaas 
 
Joonis 7  - Lahjendamata heitgaasis CO, CO 2, NO x, ja HC määramiseks mõeldud süsteemi 
vooludiagramm (ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) 
 
 1.2. Analüüsisüsteemi kirjeldus
 L 375/154 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Analüüsisüsteem gaasiliste saasteainete määramiseks lahjendamata heitgaasis (joonis 7, 
ainult Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) või lahjendatud heitgaasis (joonis 8, Euroopa siirdekatsetsükli ja Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul) põhineb järgmistel seadmetel: 
– HFID analüsaator süsivesinike mõõtmiseks; – NDIR analüsaatorid süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi mõõtmiseks; – HCLD või samaväärne analüsaator lämmastiku oksiidide mõõtmiseks. Kõikide saasteainete proove saab võtta ühe või kahe teineteise lähedal asetseva 
proovivõtturiga, mis jaotavad proovi süsteemisiseselt eri analüsaatorite vahel. Tuleb hoolikalt jälgida, et analüüsisüsteemi üheski osas ei toimuks heitgaasi komponentide (kaasa arvatud vesi ja väävelhape) kondenseerumist.  
 
 
 
nul l ga as  
v õrd lu sg aa s 
n ullg aa s 
võr dl us g aa s  nu llga a s 
võr dl u sg aas  nu l l g aas  
võr dl u s g aas  nu llga a s 
V1  F1 F 2 
F1 F2 P 
P T1  
T1  SP2  
SP3  T2 G1  
HC  
õh k k ütu s ä r a v oo l  
är avoo l  
är avoo l  
är avoo l  är avo ol  
är avo ol  ära v oo l 
V2 
R3  
R1  R 2  
FL 1  
T5 
B 
V 13 V 12  V 11 CO  
CO  
2 C T3 G 2 
V4 
V5  FL 5 
FL 6 
FL 3  T4 G3  
V9 
V7  V8 V1 0  
R4  FL 4 
FL 2 HSL1  
HSL2  HSL1  
SL 
V3  NO  
R5  V1  PSP Kü b em eproov i v õtt ur i ss e ,  
vt  j o oni s21  
S am a t as api nd 
Vt  j ooni s  21  BK  
BK  BG DT  S v t j oo ni s 20 
V 14 
 
 
Joonis 8  - Lahjendamata heitgaasis CO, CO 2, NO x, ja HC määramiseks mõeldud süsteemi 
vooludiagramm (kohustuslik Euroopa siirdekatsetsükli puhul, mittekohustuslik Euroopa statsionaarse katse tsükli puhul)  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/155
 
 1.2.1. Joonistel 7 ja 8 märgitud seadmed  
 
EP  Heitgaasi väljalasketoru  
SP1  Heitgaasiproovivõttur (ainult joonis 7)  
Soovitatav on kasutada sirget roostevabast terasest otsast suletud mitme avaga proovivõtturit. Sisediameeter ei tohi olla suurem proovivõtuliini sisediameetrist. Proovivõtturi seinte paksus ei tohi olla üle 1 mm. Proovivõtturi kolmel eri radiaaltasandil peab olema vähemalt kolm ava, mille suurus võimaldab proovi võtta ligikaudu samast voolust. Proovivõttur peab katma vähemalt 80% väljalasketoru läbimõõdust. Kasutada on lubatud ühte või kahte proovivõtturit. 
SP2  Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate süsivesinike (HC) määramiseks 
(ainult joonis 8) 
Proovivõttur: – kujutab endast kuumutatava proovivõtuliini HSL1 eesmist 254–762 mm pikkust 
osa; 
– peab olema vähemalt 5 mm siseläbimõõduga; – tuleb paigaldada lahjendustunneli DT (vt punkt 2.3, joonis 20) punkti, kus 
lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud (heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu võrra allavoolu); 
– peab asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, 
et vältida keeriste mõju; 
– peab olema selliselt kuumutatav, et gaasivoo temperatuur oleks proovivõtturi 
väljalaskeava juures 463 ± 10 K (190 ± 10 °C). 
SP3  Proovivõttur lahjendatud heitgaasis esinevate CO, CO
2, ja NO x määramiseks 
(ainult joonis 8)  
Proovivõttur peab: 
– asetsema samas kohas kus SP2; – asetsema piisaval radiaalkaugusel muudest proovivõtturitest ja tunneli seinast, et 
vältida keeriste mõju; 
– olema kuumutatav ja isoleeritud kogu pikkuses, nii et miinimumtemperatuur oleks 
328 K (55 °C), et vältida vee kondenseerumist. 
HSL1  Kuumutatav proovivõtuliin  L 375/156 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Proovivõtuliinist võetakse gaasiproov alates ühest proovivõtturist kuni 
jaotuspunktini (jaotuspunktideni) ja HC analüsaatorini. 
Proovivõtuliini: – sisediameeter peab olema 5–13,5 mm; – materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen; – sein tuleb hoida temperatuuril 463 ± 10 K (190 ± 10 °C) igas eraldi reguleeritavas 
kuumutatatavas osas, kui heitgaasi temperatuur proovivõtturi juures on 463 K (190 
°C) või sellest madalam; 
– sein tuleb hoida temperatuuril üle 453 K (180 °C), kui heitgaasi temperatuur 
proovivõtturi juures on üle 463 K (190 °C); 
– vahetult kuumutatava filtri F2 ja HFID anduri ees tuleb hoida gaasi temperatuur 
463 ± 10 K (190 ± 10 °C) juures. 
HSL2   Kuumutatav NO
x proovivõtuliin  
Proovivõtuliini: 
– seina temperatuur tuleb hoida vahemikus 328–473 K (55 –200 °C) liinilõigul kuni 
konverterini C, kui kasutatakse jahutuspaaki B, ning liinilõigul kuni analüsaatorini, kui jahutuspaaki B ei kasutata; 
– materjal peab olema roostevaba teras või polütetrafluoroetüleen. 
SL  CO ja CO
2 proovivõtuliin  
Liini materjal peab olema polütetrafluoroetüleen või roostevaba teras. Liin võib olla 
kuumutatud või mittekuumutatud. 
BK  Taustaproovi kott (mittekohustuslik; ainult joonis 8) 
Taustkontsentratsioonide mõõtmiseks. BG  Proovikott (mittekohustuslik; ainult joonis 8, CO ja CO
2) 
Proovis esinevate saasteainete kontsentratsioonide mõõtmiseks. F1  Kuumutatud eelfilter (mittekohustuslik)  
Temperatuur sama nagu HSL1 puhul. F2  Kuumutatud filter  
Filtril peavad uuritavast gaasist enne analüsaatorit eralduma kõik tahked osakesed. 
Temperatuur on sama nagu HSL1 puhul. Filtrit vahetatakse vastavalt vajadusele. 
P  Kuumutatud proovivõtupump  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/157
Pump kuumutatakse HSL1 temperatuurini. 
HC  Kuumleekionisatsioonidetektor süsivesinike määramiseks. 
Temperatuur tuleb hoida vahemikus 453–473 K (180–200 °C). CO, CO
2  NDIR analüsaatorid süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi 
määramiseks (mittekohustuslik lahjendusastme määramisel kübemeheite 
mõõtmiseks). 
NO  CLD või HCLD analüsaator lämmastiku oksiidide mõõtmiseks . HCLD 
kasutamisel tuleb selle temperatuur hoida vahemikus 328–473 K (55–200 °C). C  Konverter  
Konverterit kasutatakse NO
2 katalüütiliseks redutseerimiseks NO-ks enne analüüsi 
CLD või HCLD analüsaatorites. B  Jahutuspaak (mittekohustuslik)  
Heitgaasiproovis esineva vee jahutamiseks ja kondenseerimiseks. Paagi temperatuur 
tuleb hoida jää või jahutussüsteemi abil vahemikus 273–277 K (0–4 °C). Paak ei ole kohustuslik juhul, kui analüsaator ei ole tundlik 4. lisa 5. liite punktides 1.9.1 ja 1.9.2 määratletud veeauru segava mõju suhtes. Kui vesi eemaldatakse kondenseerimise teel, tuleb uuritava gaasi temperatuuri või kastepunkti kontrollida kas veeseparaatoris või sellest allavoolu. Uuritava gaasi temperatuur või kastepunkt ei tohi olla üle 280 K (7 °C). Vee eemaldamiseks uuritavast gaasist ei tohi kasutada keemilisi kuivatusaineid. 
T1, T2, T3  Temperatuurisensorid  
Gaasivoo temperatuuri jälgimiseks. T4  Temperatuurisensor  
NO
2–NO konverteri temperatuuri jälgimiseks. 
T5  Temperatuurisensor  
Jahutuspaagi temperatuuri jälgimiseks. G1, G2, G3  Manomeetrid  
Rõhu mõõtmiseks proovivõtuliinis. R1, R2  Rõhuregulaatorid  
Vastavalt õhu ja kütuse rõhu reguleerimiseks HFID analüsaatoris. R3, R4, R5  Rõhuregulaatorid  L 375/158 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Rõhu reguleerimiseks proovivõtuliinis ning analüsaatoritesse juhitava voolu 
reguleerimiseks. 
FL1, FL2, FL3  Voolumõõturid  
Uuritava gaasi möödavoolu kontrollimiseks. FL4–FL6  Voolumõõturid (mittekohustuslikud)  
Analüsaatoreid läbiva voolu mõõtmiseks. V1–V5  Ümberlülituskraanid  
Uuritava gaasi, võrdlusgaasi või nullgaasi voolu suunamiseks analüsaatorisse. V6, V7  Solenoidi ventiil  
NO
2–NO konverterist möödavoolu reguleerimiseks. 
V8  Nõelventiil  
NO2–NO konverterit C ja möödavooluseadet läbiva voolu tasakaalustamiseks. V9, V10  Nõelventiilid  
Analüsaatoritesse suunduvate voolude reguleerimiseks. V11, V12  Korkkraanid (mittekohustuslikud)  
Kondensaadi eemaldamiseks paagist B.  
 
 
1.3. NMHC analüüs (ainult maagaasil töötavad mootorid)
 
 1.3.1. Gaasikromatograafiline meetod (joonis 9) 
 
Gaasikromatograafilise meetodi korral sisestatakse väike mõõdetud kogus uuritavat proovi analüüsikolonni, kus inertne kandegaas selle edasi kannab. Kolonnis eraldatakse saasteained keemispunktide järgi nii, et need elueeritakse kolonnist eri aegadel. Seejärel suunatakse need läbi detektori, mis annab elektrisignaali, mille tugevus oleneb saasteaine kontsentratsioonist. Kuna see ei ole pidev analüüsimeetod, saab seda kasutada ainult koos uuritava gaasi kotti kogumisega, nagu on kirjeldatud 4. lisa 4. liite punktis 3.4.2. 
NMHC määramisel kasutatakse leekionisatsioonidetektoriga varustatud automaatset 
gaasikromatograafi. Heitgaas kogutakse proovivõtukotti ja osa kogutud proovist sisestatakse gaasikromatograafi. Proov lahutatakse Porapaki kolonnis kaheks osaks (CH
4/õhk/CO ja NMCH/CO 2/H 2O). Molekulaarsõelaga täidetud kolonnis eraldatakse 
metaan (CH 4) õhust ja süsinikmonooksiidist (CO), enne kui see juhitakse 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/159
leekionisatsioonidetektorisse kontsentratsiooni mõõtmiseks. Kogu töötsükli alates 
ühe proovi sisestamisest kuni järgmise proovi sisestamiseni võib sooritada 30 sekundiga. NMHC määramiseks tuleb HC kontsentratsiooni koguväärtusest lahutada CH
4 kontsentratsioon (vt 4. lisa, 2. liide punkt 4.3.1). 
Joonisel 9 on kujutatud CH 4 standardmääramisteks mõeldud tavapärane 
gaasikromatograaf. Võib kasutada ka muid headele inseneritavadele vastavaid gaasikromatograafilisi meetodeid.  
  
 
 
  Joonis 9
 - Metaani määramise süsteemi vooludiagramm (gaasikromatograafiline 
meetod) 
 
 
Joonisel 9 märgitud seadmed 
 
PC  Porapaki kolonn   
 
Võrdlusgaas L 375/160 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Kasutatakse Porapak N 180/300 µm (50/80 mešši) kolonni pikkusega 610 mm ja 
siseläbimõõduga 2,16 mm, mida enne esmakordset kasutamist konditsioneeritakse kandegaasiga vähemalt 12 tundi temperatuuril 423 K (150 °C). 
MSC  Molekulaarsõelaga täidetud kolonn 
Kasutatakse 13X 250/350 µm (45/60 mešši) kolonni pikkusega 1220 mm ja 
siseläbimõõduga 2,16 mm, mida enne esmakordset kasutamist konditsioneeritakse kandegaasiga vähemalt 12 tundi temperatuuril 423 K (150 °C). 
OV  Ahi 
Kolonnide ja ventiilide hoidmiseks analüsaatori tööks vajalikul püsival temperatuuril 
ning kolonnide konditsioneerimiseks temperatuuril 423 K (150 °C). 
SLP  Proovisilmus 
Roostevabast terasest toru, mille pikkus tagab ligikaudu 1 cm
3 mahutavuse. 
P   Pump 
Uuritava proovi juhtimiseks gaasikromatograafi. D   Kuivati 
Molekulaarsõelaga kuivati, mida kasutatakse vee ja muude saasteainete eemaldamiseks 
kandegaasist, kui neid selles esineb. 
HC  Leekionisatsioonidetektor  
Metaani kontsentratsiooni mõõtmiseks. V1 Proovisisestuskraan 
Proovigaasikotist joonisel 8 kujutatud proovivõtuliini kaudu võetud proovi 
sisestamiseks. Proovisisestuskraan peab olema väikese tühimahuga, lekkekindel ja kuumutatav temperatuurini 423 K (150 °C). 
V3  Ümberlülituskraan 
Võrdlusgaasi, uuritava proovi või vooluta režiimi valimiseks. V2, V4, V5, V6, V7, V8   Nõelventiilid 
Voolude reguleerimiseks süsteemis. R1, R2, R3  Rõhuregulaatorid 
Kütuse- (=kandegaasi-), proovi- ja õhuvoolu reguleerimiseks. FC  Voolukapillaar 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/161
Leekionisatsioonidetektorisse suunduva õhuvoolu reguleerimiseks. 
G1, G2, G3  Manomeetrid 
Kütuse- (=kandegaasi-), proovi- ja õhuvoolu reguleerimiseks. F1, F2, F3, F4, F5  Filtrid 
Paagutatud metallfiltrid, et vältida puru sattumist pumpa või mõõteseadmetesse. FL1  Voolumõõtur  
Uuritava proovi möödavoolu mõõtmiseks. 
1.3.2. Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod (joonis 10) Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi (NMC) oksüdeerib kõik süsivesinikud peale 
metaani (CH
4) süsinikdioksiidiks (CO 2) ja veeks (H 2O) ning uuritava proovi voolamisel 
läbi NMC määrab FID ainult metaani (CH 4). Proovigaasikoti kasutamise korral 
ühendatakse proovivõtuliini külge voolu kõrvalejuhtimise süsteem (vt punkt 1.2, joonis 8), mille abil saab voolu eemaldist läbi või mööda juhtida, nagu on kujutatud joonise 10 ülaosas. NMHC mõõtmisel jälgitakse FID analüsaatori mõlemat väärtust (HC ja CH
4) 
ning need salvestatakse. Integreerimismeetodi kasutamise korral paigaldatakse HSL1 paralleelselt tavapärase FID analüsaatoriga (vt punkt 1.2, joonis 8) NMC koos teise FIDga, nagu on kujutatud joonise 10 alumises osas. NMHC mõõtmisel jälgitakse mõlema FID analüsaatori väärtusi (HC ja CH
4) ning need salvestatakse. 
Enne katset tuleb heitgaasivoo tingimustele vastava H 2O taseme juures ja temperatuuril 
vähemalt 600 K (327 °C) kindlaks määrata metaanist erinevate süsivesinike eemaldi katalüütiline mõju CH
4 ja C 2H 6 sisaldusele. Uuritava heitgaasivoo kastepunkt ja O 2 tase 
peavad olema teada. Registreeritakse leekionisatsioonidetektori CH 4 suhteline näit (vt 4. 
lisa, 5. liide, punkt 1.8.2).  
 
 L 375/162 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 nullgaas 
võrdlusgaa s 
proov V1 V2 V3 NMC 
SL (vt joon is 8) äravool 
HC V4 
nullgaas 
võrdlusg aas 
proov V1 V2 NMC  
HSL1 (vt jo onis 8) ära vool 
HC äravo ol HC Proovikoti mee tod 
Inte g reerimis e meetod   
 
Joonis 10  - Metaani määramise vooludiagramm metaanist erinevate süsivesinike 
eemaldi kasutamise korral 
 
 
Joonisel 10 märgitud seadmed  
NMC   Metaanist erinevate süsivesinike eemaldi 
Oksüdeeritakse kõik süsivesinikud peale metaani. 
HC  Kuumleekionisatsioonidetektor  
HC ja CH
4 kontsentratsioonide mõõtmiseks. Temperatuur tuleb hoida vahemikus 453–473 K (180 –
200 °C). V1  Ümberlülituskraan 
Uuritava gaasi, nullgaasi või võrdlusgaasi valimiseks. V1 ja joonisel 8 märgitud V2 on identsed. V2, V3  Solenoidi ventiil 
NMC möödavoolule ümberlülitamiseks. V4  Nõelventiil 
NMC ja möödavooluseadet läbiva voolu tasakaalustamiseks. R1  Rõhuregulaator 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/163
Proovivõtuliini rõhu ning kuumleekionisatsioonidetektorisse suunduva voolu reguleerimiseks. R1 ja 
joonisel 8 märgitud R3 on identsed. 
FL1  Voolumõõtur 
Proovigaasi möödavoolu mõõtmiseks. FL1 ja joonisel 8 märgitud FL1 on identsed . 
 
2. HEITGAASI LAHJENDAMINE JA KÜBEMEHEITE MÄÄRAMINE  
2.1. Sissejuhatus
 
Punktides 2.2, 2.3 ja 2.4 ning joonistel 11–22 esitatakse soovitatavate lahjendus- ja 
proovivõtusüsteemide üksikasjalik kirjeldus. Erinevad konfiguratsioonid annavad samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus kõnealustele joonistele vajalik. Lisateabe saamiseks ja seadmete süsteemide töö kooskõlastamiseks on lubatud kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Teatavad süsteemide täpsuse tagamiseks mittevajalikud seadmed võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas. 
2.2. Osavoolulahjendussüsteem
 
Lahjendussüsteemi kirjeldus on esitatud joonistel 11–19 ning see põhineb heitgaasivoolu osa 
lahjendamisel. Heitgaasivoo jaotamise ja sellele järgneva lahjendusprotsessi võib sooritada eri tüüpi lahjendussüsteemide abil. Tahkete osakeste kogumiseks juhitakse kogu lahjendatud heitgaas või ainult osa lahjendatud heitgaasist tahkete osakeste kogumissüsteemi (punkt 2.4, joonis 21). Esimest meetodit nimetatakse täisproovivõtumenetluseks ning teist meetodit osaproovivõtumenetluseks. 
Lahjendusastme arvutamine sõltub kasutatud süsteemist. Soovitatavad on järgmised tüübid.  Isokineetilised süsteemid (joonised 11, 12) Kõnealustes süsteemides seatakse ülekandetorusse voolav gaasivoog kiiruse ja/või rõhu osas 
vastavusse heitgaasi põhivooluga ning seetõttu peab heitgaasivool proovivõtturi juures olema häireteta ja ühtlane. Selle saavutamiseks kasutatakse tavaliselt resonaatorit ning proovivõtupunktist ülesvoolu asetatud sirget juurdevoolutoru. Jaotussuhe arvutatakse seejärel kergesti mõõdetavate väärtuste põhjal, nagu on näiteks torude läbimõõdud. Tuleks märkida, et isokineesi kasutatakse ainult voolutingimuste kohandamisel, mitte suuruste järgi jaotamise kohandamisel. Viimane ei ole tavaliselt vajalik, kuna tahked osakesed on küllalt väikesed, et gaasivooluga ühineda. 
Reguleeritava vooluga süsteemid ja kontsentratsiooni mõõtmine (joonised 13–17) Kõnealustes süsteemides võetakse proov heitgaasi põhivoost lahjendusõhu voo ja kogu lahjendatud 
heitgaasivoo reguleerimise teel. Lahjendusaste määratakse märgistusgaaside, näiteks mootori heitgaasis tavaliselt sisalduvate CO
2 või NOx kontsentratsiooni järgi. Mõõdetakse 
kontsentratsioonid lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus, kusjuures kontsentratsiooni toores heitgaasis võib mõõta kas otse või määrata kütusevoolust süsinikubilansi võrrandi abil, kui kütuse koostis on teada. Süsteeme saab reguleerida arvutatud lahjendusastme abil (joonised 13, 14) või ülekandetorusse siseneva voolu abil (joonised 12, 13, 14). L 375/164 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Reguleeritava vooluga süsteemid ja voolu mõõtmine (joonised 18, 19) 
Kõnealustes süsteemides võetakse proov heitgaasi põhivoost lahjendusõhu voolu ja kogu 
lahjendatud heitgaasivoolu reguleerimise teel. Lahjendusaste määratakse kahe voolu erinevuse põhjal. Voolumõõturid peavad olema üksteise suhtes täpselt kalibreeritud, sest nende kahe voolu suhteline suurus võib suurte lahjendusastmete juures (15 ja suuremad) viia märkimisväärsete vigade tekkimiseni. Voolu saab kergesti reguleerida, kui lahjendatud heitgaasi voolu kiirus hoitakse konstantsena ning vajaduse korral muudetakse lahjendusõhu voolu kiirust. 
Osavoolulahjendussüsteemide kasutamise korral tuleb tähelepanu pöörata võimalikele 
probleemidele seoses tahkete osakeste kaoga ülekandetorus, et tagada mootori heitgaasist võetava proovi representatiivsus, ning jaotussuhte kindlaksmääramisele. Kirjeldatud süsteemide puhul pööratakse tähelepanu kõnealustele kriitilistele valdkondadele.  
 
 
 
 
Vt joonis 21 DAF 
EP TT DT d PSP PB FM1 
ISP 
FC1 l > 10*d 
õhk 
heitgaas PTT 
Tahkete osakeste 
p roovivõtu 
süsteemi SB 
äravool 
DPT 
delta p 
 
 
Joonis 11  - Osavoolulahjendussüsteem isokineetilise proovivõtturiga ja 
proovivõtuga osavoolust (reguleerimine imipumba abil) 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu isokineetilise proovivõtturi ISP abil. Heitgaasitoru ja proovivõtturi sisselaskeava vahelist heitgaasi rõhkude vahet mõõdetakse rõhuanduri DPT abil. Saadud signaal edastatakse vooluregulaatorisse FC1, millega reguleeritakse imipumpa SB nii, et rõhkude vahe proovivõtturi otsa juures püsib nullis. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning väljalasketoru ISP ja ülekandetoru TT läbib püsiva suurusega (jaotatud) heitgaasivoolu osa. Jaotustegur määratakse EP ja ISP ristlõikepindalade põhjal. Lahjendusõhu voolukiirust mõõdetakse voolumõõturi FM1 abil. Lahjendusaste arvutatakse lahjendusõhu voolu ja jaotusteguri põhjal..  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/165
 DAF 
EP TT DT d 
PB FM1 
ISP 
delta p FC1 DPT l > 10*d 
õhk 
heitgaas PSP 
PTT 
Vt joonis 21 Tahkete osakeste 
proovivõtu 
süsteemi äravool SB 
 
 
 
Joonis 12  - Osavoolulahjendussüsteem isokineetilise proovivõtturiga ja 
proovivõtuga osavoolust (reguleerimine ülelaadekompressori abil) 
  
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu isokineetilise proovivõtturi ISP abil. Heitgaasitoru ja proovivõtturi sisselaskeava vahelist heitgaasi rõhkude vahet mõõdetakse rõhuanduri DPT abil. Saadud signaal edastatakse vooluregulaatorisse FC1, millega reguleeritakse ülelaadekompressorit PB nii, et rõhkude vahe proovivõtturi otsa juures püsib nullis. Selleks võetakse väike osa lahjendusõhust, mille voolukiirus on juba kindlaks määratud voolumõõturi FM1 abil, ning juhitakse see pneumaatilise ava kaudu ülekandetorusse TT. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning väljalasketoru ISP ja ülekandetoru TT läbib püsiva suurusega (jaotatud) heitgaasivoolu osa. Jaotustegur määratakse EP ja ISP ristlõikepindalade põhjal. Lahjendusõhk imetakse läbi DT imipumba SB abil ning FM1 abil mõõdetakse voolu kiirus DT sisselaskeava juures. Lahjendusaste arvutatakse lahjendusõhuvoolu ja jaotusastme põhjal. 
  L 375/166 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
DAF 
EP SP TT DT d 
PB l > 10*d EGA EGA  
EGA õhk 
heitgaas Vt joonis 21 tahkete osakeste 
proovivõtu  
süsteemi  PSP 
PTT SB 
äravool Võib ühendada 
PB-ga või SB-ga FC2 
 
 
Joonis 13  - Osavoolulahjendussüsteem CO 2 või NO x kontsentratsiooni mõõtmisega 
ja proovivõtuga osavoolust 
 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. Märgistusgaasi (CO
2 või NO x) 
kontsentratsioonid mõõdetakse nii lahjendamata ja lahjendatud heitgaasis kui ka lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Signaalid kantakse üle vooluregulaatorisse FC2, mis reguleerib kas ülelaadekompressorit PB või imipumpa SB, et säiliks soovitud heitgaasi jaotus ja lahjendusaste lahjendustunnelis DT. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonide põhjal lahiendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/167
 
 
DAF 
EP SP TT DT d 
PB EGA EGA  
G FUEL 
heitgaas õhk PTT 
Üksikasju vt 
j ooniselt 21 FH  
P V õib ühendada P-
ga  
PSS 
Võib ü hendada FC2-ga  FC 2  
 
 
Joonis 14  - Osavoolulahjendussüsteem CO 2 kontsentratsiooni määramisega, 
süsinikubilansi arvestamisega ning üldproovide võtmisega 
 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. CO
2 kontsentratsioonid mõõdetakse 
lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (heitgaasianalüsaatorite) EGA abil. CO
2 ja G FUEL signaalid kantakse üle kas tahkete osakeste proovivõtusüsteemi 
voolu regulaatorisse FC2 või regulaatorisse FC3 (vt joonis 21). FC2 reguleerib ülelaadekompressorit PB, FC3 reguleerib proovivõtupumpa (vt joonis 21), korrigeerides süsteemi sisse- ja väljavoolu nii, et säiliks vajalik heitgaasijaotus ja lahjendusaste lahjendustunnelis DT. Lahjendusaste arvutatakse CO
2 kontsentratsioonide ja G FUEL 
väärtuste põhjal süsinikubilansi meetodil. L 375/168 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
DAF 
EP SP TT DT d PB l > 10*d 
EGA EGA 
õhk 
heitgaas EGA 
Vt joonis 21 Tahkete osakeste 
proovivõtu
süsteem äravool PSP 
PTT VN 
 
 
Joonis 15  - Osavoolulahjendussüsteem ühe Venturi toruga, kontsentratsioonide 
mõõtmisega ja proovivõtuga osavoolust  
 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse Venturi toru VN poolt lahjendustunnelis DT tekitatud negatiivse rõhu tõttu proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT. Gaasivoolu kiirus TTs oleneb impulsivahetusest Venturi piirkonnas ning on seetõttu mõjutatud gaasi absoluutsest temperatuurist TT väljalaskeava juures. Sellest tulenevalt ei ole heitgaasijaotus antud voolu kiiruse juures konstantne ning lahjendusaste madalamal koormusel on veidi väiksem kui suure koormuse puhul. Märgistusgaasi (CO
2 või NO x) kontsentratsioonid mõõdetakse 
lahjendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil ning lahjendusaste arvutatakse sellisel viisil mõõdetud väärtustest. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/169
 
 
DAF 
TT DT d 
PB l > 10*d 
EGA EGA 
PCV1 PCV2 HE 
EP õhk 
heitgaas  PSP EGA 
PTT 
v t joonis 21  tahkete osakeste 
proovivõtu 
süsteemi 
äravool SB 
FD1 
FD2 
 
 
Joonis 16  - Osavoolulahjendussüsteem kahe Venturi toruga või kahe avaga, 
kontsentratsiooni mõõtmisega ja proovivõtuga osavoolust 
 
 
Toores heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu avasid või Venturi torusid sisaldava voolujaoturi abil. Esimene (FD1) asetseb EPs, teine (FD2) asetseb TTs. Peale selle on tarvis kahte rõhureguleerimisventiili (PCV1 ja PCV2), mis EP vasturõhu ja DTs oleva rõhu reguleerimise teel säilitavad konstantse heitgaasijaotuse. PCV1 paikneb EPs väljalasketorust SP allavoolu, PCV2 asub ülelaadekompressori PB ja DT vahel. Märgistusgaasi (CO
2 või NO x) kontsentratsioonid mõõdetakse nii lahjendamata 
heitgaasis, lahjendatud heitgaasis kui ka lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Need on vajalikud heitgaasijaotuste kontrollimiseks ning neid saab kasutada PCV1 ja PCV2 reguleerimiseks, et kontrollida jaotamise täpsust. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonidest. L 375/170 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
 
DAF 
DT d l > 10*d EGA 
HE 
EGA 
DPT 
EP TT 
DAF õhk 
õhk  värske õhu sissevool PSP 
vt joonis 21 Tahkete osakeste 
proovivõtu 
süsteem PTT 
SB 
DC FD3 FC1 EGA 
äravool 
 
 Joonis 17
 - Osavoolulahjendussüsteem mitme jaotustoruga, kontsentratsioonide 
mõõtmisega ja proovivõtuga osavoolust  
  
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT ülekandetoru TT kaudu voolujaoturi FD3 abil, mis koosneb mitmest väljalasketorusse EP paigaldatud samade mõõtmetega (läbimõõt, pikkus ja käänderaadius) torust. Heitgaas, mis läbib ühte kõnealustest torudest, juhitakse lahjendustunnelisse DT ning ülejäänud torusid läbiv heitgaas voolab läbi niisutuskambri DC. Seega määrab heitgaasi jaotuse torude üldarv. Jaotuse pidevaks reguleerimiseks on vaja, et rõhkude vahe DC ja TT väljalaskeava vahel võrduks nulliga, ning seda mõõdetakse rõhkude vahe anduriga DPT. Nulliga võrduv rõhkude vahe saadakse värske õhu sisselaskmise abil lahjendustunnelisse DT ülekandetoru sisselaskeava juures. Märgistusgaasi (CO
2 või 
NO x) kontsentratsioone mõõdetakse lahjendamata heitgaasis, lahjendatud heitgaasis ja 
lahjendusõhus heitgaasianalüsaatori (analüsaatorite) EGA abil. Need on vajalikud heitgaasijaotuse kontrollimiseks ning neid saab jaotamise täpsuse eesmärgil kasutada sissevoolava õhu voolukiiruse reguleerimiseks. Lahjendusaste arvutatakse märgistusgaasi kontsentratsioonidest. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/171
 
DAF 
EP SP TT DT d 
FM1 FC2 
GEXH 
või 
G AIR  
G FUEL  või 
äravool äravool 
Üksikasju vt joonisel 21 FH 
P PSS PTT Võib ühendada P-ga (PSS)  
 
 
Joonis 18  - Osavoolulahjendussüsteem voolu reguleerimisega ja üldproovide 
võtmisega 
 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT kaudu. Tunnelit läbiva voolu koguhulka reguleeritakse vooluregulaatori FC3 ning tahkete osakeste proovivõtupumba P abil (vt joonis 18). Lahjendusõhu voolu reguleeritakse vooluregulaatori FC2 abil, mille puhul väärtused G
EXHW , G AIRW või G FUEL on kasutatavad käsusignaalidena soovitud 
heitgaasijaotiste saamiseks. Uuritava gaasi vool lahjendustunnelisse DT on täisvoolu ja lahjendusõhu voolu vahe. Lahjendusõhu voolu kiirust mõõdetakse voolumõõturiga FM1, täisvoolukiirust tahkete osakeste süsteemi voolumõõturiga FM3 (vt joonis 21). Lahjendusaste arvutatakse kahe kõnealuse voolukiiruse põhjal L 375/172 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
DAF 
EP SP TT DT  d 
PB FM1 l > 10*d 
GEXH 
või 
GAIR 
GFUEL või SB  
FM2  FC2 
õhk 
heit g aas Ühe ndatakse PB-ga või SB-ga 
PSP 
PTT 
ära vool Vt jo onis 21 Tahkete osakeste 
proovivõtu  
süsteemi  
Vt joonis 21 
 
 
Joonis 19  - Osavoolulahjendussüsteem gaasivoo reguleerimisega ja proovivõtuga 
osavoolust  
 
 
Lahjendamata heitgaas juhitakse väljalasketorust EP lahjendustunnelisse DT läbi proovivõtturi SP ja ülekandetoru TT. Heitgaasivoolu jaotamist ja lahjendustunnelise DT suunduvat voolu reguleeritakse vooluregulaatori FC2 abil, mis korrigeerib vastavalt ülelaadekompressori PB ja imipumba SB voolusid (või kiirusi). See on võimalik, sest tahkete osakeste proovivõtusüsteemi abil võetud proov juhitakse tagasi lahjendustunnelisse DT. Käsusignaalidena vooluregulaatorile FC2 võib kasutada G
EXHW , 
G AIRW või G FUEL väärtusi. Lahjendusõhu voolukiirust mõõdetakse voolumõõturiga FM1, 
täisvoolukiirust voolumõõturiga FM2. Lahjendusaste arvutatakse kahe kõnealuse voolukiiruse põhjal. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/173
2.2.1 Joonistel 11–19 esitatud seadmed  
EP  Väljalasketoru 
Väljalasketoru võib olla isoleeritud. Väljalasketoru termilise inertsi vähendamiseks 
on soovitatav, et toru paksuse ja läbimõõdu suhe ei ületaks 0,015. Painduvate osade maksimaalne pikkus peab vastama pikkuse ja läbimõõdu suhtele 12 või olema alla selle. Kõverusi peab olema võimalikult vähe, et vähendada inertsi kumuleerumist. Kui süsteemis kasutatakse stendisummutit, võib ka selle isoleerida. 
Isokineetilise süsteemi väljalasketorul ei tohi olla põlvi, kõverusi ega järske 
läbimõõdu muutusi vähemalt toru kuuekordsele läbimõõdule vasta pikkuse võrra ülesvoolu ning toru kolmekordsele läbimõõdule vastava pikkuse võrra allavoolu, mõõdetuna proovivõtturi otsast. Gaasi voolukiirus proovivõtu piirkonnas peab olema üle 10 m/sek, välja arvatud tühikäigu pöörlemiskiirusel. Heitgaasi rõhu kõikumised ei tohi olla keskmiselt suuremad kui ± 500 Pa. Igasugune rõhu kõikumise vähendamine muul viisil kui šassiitüüpi heitgaasisüsteemi (kaasa arvatud summuti ja järeltöötluse seadmed) abil ei tohi muuta mootori jõudlust ega põhjustada tahkete osakeste ladestumist. 
Isokineetilise proovivõtturita süsteemides soovitatakse kasutada sirget toru, mille 
pikkus ülesvoolu võrdub toru kuuekordse läbimõõduga ning pikkus allavoolu võrdub toru kolmekordse läbimõõduga, mõõdetuna proovivõtturi otsast. 
SP  Proovivõttur (joonised 10, 14, 15, 16, 18, 19) 
Siseläbimõõt peab olema vähemalt 4 mm. Väljalasketoru ja proovivõtturi 
läbimõõtude suhe peab olema vähemalt 4. Proovivõttur on avatud toru, mis asetseb väljalasketoru keskteljel suunaga ülesvoolu, või punktis 1.2.1 joonisel 5 esitatud SP1 kirjeldusele vastav mitme avaga proovivõttur. 
ISP  Isokineetiline proovivõttur (joonised 11, 12) 
Isokineetiline proovivõttur peab olema paigaldatud väljalasketoru keskteljele 
suunaga ülesvoolu, kus on väljalasketoru käsitlevas lõigus ettenähtud voolutingimused, ning selle ehitus peab võimaldama võtta proportsionaalset proovi lahjendamata heitgaasist. Siseläbimõõt peab olema vähemalt 12 mm. 
Heitgaasi isokineetilisel jaotamisel on vaja reguleerimissüsteemi, mis tagab, et 
rõhkude erinevus EP ja ISP puhul on null. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja proovivõtturis ISP identsed ning ISP-d läbiv massivool on heitgaasivoolu püsiva suurusega osa. ISP peab olema ühendatud rõhkude vahe anduriga DPT. Reguleerimine, mis tagab nulliga võrduva rõhkude vahe EP ja ISP vahel, toimub vooluregulaatori FC1 abil. 
FD1, FD2  Voolujaoturid (joonis 16) 
Proportsionaalse heitgaasiproovi saamiseks asetatakse väljalasketorusse EP ja 
ülekandetorusse TT vastavalt Venturi torude või avade kogum. Proportsionaalseks L 375/174 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
jaotamiseks rõhkude reguleerimise abil EPs ja DTs on vaja kahest 
rõhureguleerimisventiilist PCV1 ja PCV 2 koosnevat reguleerimissüsteemi.  
FD3  Voolujaotur (joonis 17) 
Proportsionaalse proovi saamiseks lahjendamata heitgaasist paigaldatakse 
väljalasketorusse EP torustik (mitmest torust koosnev seade). Üks toru viib heitgaasi lahjendustunnelisse DT ja teiste torude kaudu väljub heitgaas niisutuskambrisse DC. Torud peavad olema ühesuguste mõõtmetega (sama läbimõõt, pikkus, käänderaadius), nii et heitgaasi jaotumise aeg sõltub torude üldarvust. Proportsionaalseks jaotumiseks on vaja reguleerimissüsteemi, mis tagab nulliga võrduva rõhkude vahe torude seadmestiku niisutuskambrisse DC avaneva klapi ja ülekandetoru väljalaskeava vahel. Kõnealustes tingimustes on heitgaasi kiirused väljalasketorus EP ja voolujaoturis FD3 võrdelised ning ülekandetoru TT läbiv vool on heitgaasivoolu püsiva suurusega osa. Kõnealused kaks punkti peavad olema ühendatud rõhkude vahe anduriga DPT. Reguleerimine, mis tagab nulliga võrduva diferentsiaalrõhu, toimub vooluregulaatori FC1 abil. 
EGA  Heitgaasianalüsaator (joonised 13, 14, 15, 16, 17) 
Kasutada võib CO
2 või NO x analüsaatoreid (süsinikubilansi meetodi puhul 
kasutatakse ainult CO 2 analüsaatorit). Analüsaatorid kalibreeritakse sarnaselt 
gaasiliste saasteainete kontsentratsioonide mõõtmiseks ettenähtud analüsaatoritega. 
Kontsentratsioonierinevuste määramisel võib kasutada ühte või mitut analüsaatorit. Mõõtesüsteemide täpsus peab olema selline, et G
EDFW,i täpsus oleks ± 4%. 
TT  Ülekandetoru (joonised 11–19) 
Ülekandetoru peab olema: 
– võimalikult lühike ja mitte üle 5 meetri, – läbimõõduga, mis on proovivõtturi läbimõõduga võrdne või sellest suurem, kuid 
mitte üle 25 mm, 
–lahjendustunneli keskteljel asuva ning allavoolu suunatud väljalaskeavaga. Ühe meetri pikkune või lühem toru tuleb isoleerida materjaliga, mille soojusjuhtivus 
ei ületa 0,05 W/m*K ning isoleerkihi paksus sobib proovivõtturi läbimõõduga. Torud pikkusega üle ühe meetri isoleeritakse ja neid kuumutatakse nii, et seina temperatuur oleks vähemalt 523 K (250 °C). 
DPT  Diferentsiaalrõhu andur (joonised 11, 12, 17) 
Diferentsiaalrõhu anduri mõõteulatus peab olema ± 500 Pa või väiksem. FC1  Vooluregulaator (joonised 11, 12, 17) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/175
Isokineetilistes süsteemides (joonised 11, 12) on vooluregulaatorit vaja nulliga 
võrduva diferentsiaalrõhu vahe säilitamiseks EP ja ISP vahel. Reguleerimine võib toimuda järgmisel viisil: 
a) reguleeritakse imipumba SB kiirust või voolu ning hoitakse ülelaadekompressori 
PB kiirus või vool konstantsena igas töörežiimis (joonis 11) või 
b) kohandatakse imipump SB konstantse lahjendatud heitgaasi massivooluga ning 
reguleeritakse ülelaadekompressori PB voolu ning seega heitgaasiproovi voolu ülekandetoru TT otsa piirkonnas (joonis 12). 
Rõhu reguleerimisega süsteemi puhul ei tohi vea jääk reguleerimispiirkonnas olla üle 
± 3 Pa. Rõhu kõikumine lahjendustunnelis ei tohi keskmiselt ületada ± 250 Pa. 
Mitme toruga seadme puhul (joonis 17) on heitgaasi proportsionaalseks jaotamiseks 
vaja vooluregulaatorit, et hoida diferentsiaalrõhk torustiku väljalaskeava ja TT väljalaskeava vahel nullis. Reguleeritakse lahjendustunnelisse DT sisseviidava õhu voolu kiirust, kontrollides seda ülekandetoru TT väljalaskeava juures. 
PCV1, PCV2   Rõhureguleerimisventiilid (joonis 16) 
Kahe Venturi toruga/kahe avaga süsteemis vajatakse kahte rõhureguleerimisventiili 
voolu proportsionaalseks jaotamiseks, reguleerides väljalasketoru EP vasturõhku ja rõhku lahjendustunnelis DT. Ventiilid peavad paiknema väljalasketorus EP oleva proovivõtturi suhtes allavoolu ning ülelaadekompressori PB ja lahjendustunneli DT vahel. 
DC  Niisutuskamber (joonis 17) 
Niisutuskamber paigaldatakse torustiku väljalaskeava juurde rõhu kõikumise 
vähendamiseks väljalasketorus EP. 
VN  Venturi toru (joonis 15) 
Venturi toru paigaldatakse lahjendustunnelisse DT negatiivse rõhu tekitamiseks 
ülekandetoru TT väljalaskeava piirkonnas. TT läbiva gaasi voolukiirus määratakse impulsivahetuse teel Venturi toru piirkonnas ning see on põhimõtteliselt proportsionaalne ülelaadekompressori PB voolu kiirusega, mis tagab konstantse lahjendusastme. Kuna impulsivahetusele avaldavad mõju temperatuur ülekandetoru TT väljalaskeava juures ning EP ja DT rõhkude vahe, on tegelik lahjendusaste madalal koormusel natuke väiksem kui suure koormuse puhul. 
FC2  Vooluregulaator (joonised 13, 14, 18, 19, mittekohustuslik) 
Ülelaadekompressori PB ja/või imipumba SB voolu reguleerimiseks võib kasutada 
vooluregulaatorit. See võib olla ühendatud heitgaasi-, siseneva õhuvoolu või kütusevoolu signaalidega ja/või CO
2 või NO x diferentsiaalsignaalidega. Survestatud 
õhu juurdevoolu puhul (joonis 18) reguleerib FC2 otseselt õhuvoolu. 
FM1  Voolumõõtur (joonised 11, 12, 18, 19) L 375/176 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Gaasimõõtur või muu mõõtur lahjendusõhu voolu mõõtmiseks. FM1 ei ole 
kohustuslik juhul, kui ülelaadekompressor PB on kalibreeritud voolu mõõtmisele. 
FM2  Voolumõõtur (joonis 19) 
Gaasimõõtur või muu mõõtur lahjendatud heitgaasivoolu mõõtmiseks. FM2 ei ole 
kohustuslik juhul, kui imipump SB on kalibreeritud voolu mõõtmisele. 
PB  Ülelaadekompressor (joonised 11, 12, 13, 14, 15, 16, 19) 
Lahjendusõhu voolu reguleerimiseks võib PB olla ühendatud vooluregulaatoritega 
FC1 või FC2. PB ei ole vajalik tiibsulguri kasutamise korral. Kui PB on kalibreeritud, võib seda kasutada lahjendusõhu mõõtmiseks. 
SB  Imipump (joonised 11, 12, 13, 16, 17, 19) 
Kasutatakse ainult osavooproovivõtusüsteemides. Kui SB on kalibreeritud, võib seda 
kasutada lahjendatud heitgaasivoolu mõõtmisel. 
DAF  Lahjendusõhu filter (joonised 11–19) 
Süsivesinike fooni elimineerimiseks soovitatakse lahjendusõhk filtreerida ja 
puhastada aktiivsöega. Mootori valmistaja taotlusel võetakse heade inseneritavade kohaselt lahjendusõhu proov tahkete osakeste taustanivoo määramiseks ja lahutatakse saadud väärtus lahjendatud heitgaasi puhul mõõdetud väärtustest. 
DT  Lahjendustunnel (joonised 11–19) 
Lahjendustunnel: 
– peab olema piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk jõuaksid turbulentses 
voolus täielikult seguneda; 
– peab olema valmistatud roostevabast terasest ning selle 
– paksuse ja läbimõõdu suhe peab olema 0,025 või väiksem, kui tunneli 
siseläbimõõt on üle 75 mm; 
– seina nominaalpaksus peab olema vähemalt 1,5 mm, kui tunneli 
siseläbimõõt on 75 mm või väiksem; –osaproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 75 mm; –täisproovivõtusüsteemi puhul peab läbimõõt olema vähemalt 25 mm; – seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel kuumutada 
temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C); 
– võib olla isoleeritud. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/177
Mootori heitgaas peab olema lahjendusõhuga hästi segatud. Pärast 
osaproovivõtusüsteemi kasutuselevõtmist kontrollitakse segunemise täielikkust töötava mootori puhul tunneli CO
2-profiili abil (vähemalt neli võrdsete vahemaadega 
mõõtepunkti). Vajaduse korral võib kasutada segamisotsikut. 
Märkus:  Kui lahjendustunnelit DT ümbritseva õhu temperatuur on alla 293 K 
(20 °C), tuleb tarvitusele võtta ettevaatusabinõud, vältimaks tahkete 
osakeste kadusid lahjendustunneli jahedatele seintele ladestumise tõttu. Seetõttu soovitatakse tunnelit eespool nimetatud piires soojendada ja/või isoleerida. 
Mootori suure koormuse juures võib tunnelit jahutada mitteagressiivsete vahendite abil, nagu tsirkulatsiooniventilaator, kui jahutusagendi temperatuur ei lange alla 293 K (20 °C). 
HE  Soojusvaheti (joonised 16, 17) 
Soojusvaheti peab olema piisava võimsusega, et imipumba SB sisselaskeava juures 
püsiks katse keskmisele töötemperatuurile vastav temperatuur täpsusega ± 11 K. 
 
 
 2.3. Täisvoolulahjendussüsteem
 
 
Joonisel 20 kirjeldatakse lahjendussüsteemi, mis põhineb heitgaasi täisvoolu lahjendamisel 
püsimahuproovi põhimõttel. Mõõdetakse heitgaasi ja lahjendusõhu segu üldmahtu. Kasutada võib kas mahtpumpa või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru. 
Tahkete osakeste kogumiseks viiakse lahjendatud heitgaasiproov tahkete osakeste 
proovivõtusüsteemi (punkt 2.4, joonised 21 ja 22). Kui seda tehakse otse, nimetatakse lahjendust ühekordseks lahjenduseks. Kui proov lahjendatakse veel kord sekundaarses lahjendustunnelis, nimetatakse lahjendust kahekordseks lahjenduseks. See on kasulik juhul, kui filtri pinna temperatuurinõudeid ei ole võimalik ühekordse lahjenduse korral täita. Punkti 2.4 joonisel 22 kirjeldatakse kahekordset lahjendussüsteemi tahkete osakeste proovivõtusüsteemi modifikatsioonina, sest enamik selle seadmetest on samad mis tavalises tahkete osakeste proovivõtusüsteemis, kuigi osaliselt on tegemist lahjendussüsteemiga.  
. 
 L 375/178 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
DAF HE 
PDP 
CFV PTT PSP 
EP mittekohustuslik mittekohustuslik 
õhk 
heitgaas  fooniosakeste filtrisse  
Vt joonis 21 
äravool äravool FC3 
FC3 kui kasutatakse elektroonilist 
voolu kom p enseerimis t  tahkete osakeste p roovivõtusüsteemi  
või kahekordse lahjenduse süsteemi, vt joonis 22 
 
 
Joonis 20  - Täisvoolulahjendussüsteem 
 
Kogu lahjendatud heitgaas segatakse lahjendustunnelis DT lahjendusõhuga. 
Lahjendatud heitgaasivool mõõdetakse kas mahtpumba PDP või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru CFV abil. Tahkete osakeste proportsionaalse proovi võtmisel ja voolu kindlaksmääramisel võib kasutada soojusvahetit HE või elektroonilist voolu kompenseerimise süsteemi EFC. Kuna tahkete osakeste massi määramine toimub kogu lahjendatud heitgaasivoolu põhjal, ei ole lahjendusastet tarvis arvutada. 
2.3.1.   Joonisel 20 märgitud seadmed  
EP  Väljalasketoru 
Väljalasketoru pikkus alates mootori väljalaskekollektorist, turboülelaaduri väljalaskeavast või järeltöötlusseadmest lahjendustunnelini ei tohi olla üle 10 meetri. Kui väljalasketoru pikkus mootori väljalaskekollektorist, turboülelaaduri väljalaskeavast või järeltöötlusseadmest allavoolu on üle nelja meetri, tuleb isoleerida kõik üle nelja meetri pikkused torud, välja arvatud süsteemi suitsususemõõtur, kui see on olemas. Isoleerkihi paksus peab olema vähemalt 25 mm. Isoleermaterjali soojusjuhtivus temperatuuril 673 K ei tohi olla üle 0,1 W/mK. Väljalasketoru termilise inertsi vähendamiseks on soovitatav, et paksuse ja läbimõõdu suhe ei ületaks 0,015. Painduvate osade maksimaalne pikkus peab vastama pikkuse ja läbimõõdu suhtele 12 või olema alla selle. 
PDP  Mahtpump 
Mahtpump mõõdab lahjendatud heitgaasi voolu koguhulka pumba pöörete arvu ja 
töömahu põhjal. Heitgaasisüsteemi ülerõhku ei tohi mahtpumba või sisselaskesüsteemi lahjendusõhu abil kunstlikult alandada. Sisselülitatud 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/179
mahtpumbasüsteemiga töötamisel mõõdetud heitgaasisüsteemi staatiline ülerõhk 
peab vastama väljalülitatud mahtpumbasüsteemiga töötamisel mõõdetud staatilisele rõhule täpsusega ± 1,5 kPa, kui mootori pöörlemiskiirus ja koormus jäävad samaks. Vahetult mahtpumba ees mõõdetud gaasisegu temperatuur võib katse keskmisest töötemperatuurist erineda ± 6 K, kui ei kasutata voolu kompenseerimist. Voolu kompenseerimist võib kasutada ainult juhul, kui temperatuur mahtpumba sisselaskeava juures ei ole üle 323 K (50 °C). 
CFV  Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru Kriitilise voolurežiimiga Venturi toru mõõdab kogu lahjendatud heitgaasivoolu 
tõkestamise abil (kriitiline vool). Sisselülitatud kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul mõõdetud heitgaasisüsteemi staatiline ülerõhk peab vastama väljalülitatud kriitilise voolurežiimiga Venturi toru puhul mõõdetud staatilisele rõhule täpsusega ± 1,5 kPa, kui mootori pöörlemiskiirus ja koormus jäävad samaks. Vahetult kriitilise voolurežiimiga Venturi toru ees mõõdetud gaasisegu temperatuur võib katse keskmisest töötemperatuurist erineda ± 11 K, kui ei kasutata voolu kompenseerimist. 
HE  Soojusvaheti (mittekohustuslik elektroonilise voolu kompenseerimise 
süsteemi kasutamise korral) 
Soojusvaheti peab olema piisava jõudlusega, et säilitada temperatuur eespool nimetatud piirides. 
EFC  Elektrooniline voolu kompenseerimise süsteem (mittekohustuslik 
soojusvaheti kasutamise korral) 
Kui temperatuur mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru sissevooluava juures ei püsi eespool nimetatud piirides, tuleb kasutusele võtta voolu kompenseerimise süsteem voolukiiruse pidevaks mõõtmiseks ning proportsionaalse proovivõtu reguleerimiseks tahkete osakeste süsteemis. Selleks  kasutatakse pidevalt 
mõõdetava voolukiiruse signaale, et vastavalt korrigeerida proovigaasivoolu läbi tahkete osakeste proovivõtusüsteemi tahkete osakeste filtrite (vt punkt 2.4, joonised 21, 22). 
DT  Lahjendustunnel 
Lahjendustunnel: 
– peab olema piisavalt väikese läbimõõduga, et tekiks turbulentne vool (Reynoldsi 
arv üle 4000) ning piisava pikkusega, et heitgaas ja lahjendusõhk täielikult seguneksid; kasutada võib segamisotsikut; 
– peab olema läbimõõduga vähemalt 460 mm ühekordse lahjendussüsteemi korral; – peab olema läbimõõduga vähemalt 210 mm kahekordse lahjendussüsteemi korral; – võib olla isoleeritud. L 375/180 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Mootori heitgaas juhitakse allavoolu paiknevasse lahjendustunnelisse ning seda 
segatakse põhjalikult. 
Ühekordse lahjenduse puhul viiakse lahjendustunnelist võetud proov tahkete 
osakeste proovivõtusüsteemi (vt punkt 2.4, joonis 21). Mahtpump või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru peab olema piisava mahuga, et lahjendatud heitgaasi temperatuur vahetult tahkete osakeste põhifiltri ees ei tõuseks üle 325 K (52 °C). 
Kahekordse lahjenduse puhul viiakse lahjendustunnelist võetud proov teise astme 
lahjendustunnelisse, kus seda veelgi lahjendatakse ning seejärel läbi proovivõtufiltrite juhitakse (punkt 2.4, joonis 22). Mahtpumba või kriitilise voolurežiimiga Venturi toru maht peab olema piisav, et lahjendatud heitgaasivoo temperatuur lahjendustunnelis DT ei tõuseks proovivõtupiirkonnas üle 464 K (191 °C). Sekundaarne lahjendussüsteem peab andma piisavalt sekundaarset lahjendusõhku, et kahekordselt lahjendatud heitgaasivoo temperatuur vahetult enne tahkete osakeste põhifiltrit ei tõuseks üle 325 K (52 °C). 
DAF  Lahjendusõhu filter 
Süsivesinike fooni elimineerimiseks soovitatakse lahjendusõhk filtreerida ja 
puhastada aktiivsöega. Mootori valmistaja taotlusel võetakse heade inseneritavade kohaselt lahjendusõhu proov taustosakeste taseme määramiseks ja lahutatakse saadud väärtus lahjendatud heitgaasi puhul mõõdetud väärtusest. 
PSP  Tahkete osakeste proovivõttur 
Proovivõttur moodustab tahkete osakeste ülekandetoru PTT esimese osa ning: 
– see paigaldatakse avaga ülesvoolu lahjendustunneli (DT) keskteljel asuvasse 
punkti, milles lahjendusõhk ja heitgaas on hästi segunenud, ligikaudu tunneli kümnekordse läbimõõdu kaugusele heitgaasi lahjendustunnelisse sisenemise punktist allavoolu; 
– see peab olema vähemalt 12 mm siseläbimõõduga; – selle seina võib otsese kuumutamise või lahjendusõhu eelkuumutamise teel 
kuumutada temperatuurini 325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuse üle 325 K (52 °C); 
– see võib olla isoleeritud. 
2.4.   Tahkete osakeste proovivõtusüsteem Tahkete osakeste proovivõtusüsteem on vajalik tahkete osakeste kogumiseks tahkete 
osakeste filtrile. Osavoolulahjendusest täisproovi võtmisel, mille puhul  juhitakse 
kogu lahjendatud heitgaasiproov läbi filtrite, moodustavad lahjendussüsteem (punkt 2.2, joonised 14, 18) ja proovivõtusüsteem tavaliselt ühtse seadmestiku. Osavoolu- või täisvoolulahjendusest osaproovi võtmisel, mille puhul läbi filtrite juhitakse ainult osa lahjendatud heitgaasist, moodustavad lahjendussüsteem (punkt 2.2, joonised 11, 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/181
12, 13, 15, 16, 17, 19; punkt 2.3, joonis 20) ja proovivõtusüsteem tavaliselt eraldi 
seadmestiku. 
Käesolevas eeskirjas käsitletakse täisvoolulahjendussüsteemi kahekordset 
lahjendussüsteemi (joonis 22) tavapärase tahkete osakeste proovivõtusüsteemi (nagu on kujutatud joonisel 21) modifikatsioonina. Kahekordses lahjendussüsteemis on olemas kõik tahkete osakeste proovivõtusüsteemi osad, nagu filtripesad ja proovivõtupump ning sellele lisaks mõned lahjendamisega seotud osad, nagu lahjendusõhutoiteseade ja sekundaarne lahjendustunnel. 
Proovivõtupump soovitatakse kogu katse ajaks sisse lülitada, et vältida 
reguleerimispiirkonna mõjutamist. Ühekordse filtriga meetodi puhul tuleb kasutada möödavoolusüsteemi proovivoolu juhtimiseks läbi proovivõtufiltrite soovitud aegadel. Ümberlülitustest tulenevad häired mõõtepiirkonnas tuleb minimeerida.  
 
 
 
FM3 FC3 FH BV 
Mittekohustuslik, kui uuritav 
heitgaasivoog lähtub: 
EGAst 
PDPst 
CFVst 
G FUEL st või 
või  
või  PTT 
P lahjendustunnelist DT 
vt joonised 11–20 
 
 
Joonis 21  - Tahkete osakeste proovivõtusüsteem 
 
 
Osavoolu- või täisvoolulahjendussüsteemi lahjendustunnelist DT võetud lahjendatud heitgaasiproov juhitakse proovivõtupumba P abil läbi tahkete osakeste proovivõtturi PSP ja tahkete osakeste ülekandetoru PTT. Proovigaas läbib filtripesa (filtripesad) FH, milles on tahkete osakeste proovivõtufiltrid. Gaasiproovi voolukiirust reguleeritakse vooluregulaatori FC3 abil. Voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC olemasolu korral (vt joonis 20) kasutatakse lahjendatud heitgaasivoolu käsusignaalina FC3-le. 
 L 375/182 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 FM4 DP 
SDT BV FH FM 3 
BV   mittekohustuslik PTT P 
FC3 
PDP 
või  
CFV Lahjendus 
tunnelist DT 
 
Vt j oonis 20 äravool  
 
 
  
Joonis 22
 - Kahekordse lahjenduse süsteem (ainult täisvoolulahjendussüsteemi 
korral) 
 
Täisvoolulahjendussüsteemi lahjendustunnelist DT võetud lahjendatud heitgaasiproov suunatakse läbi tahkete osakeste proovivõtturi PSP ja tahkete osakeste ülekandetoru PTT sekundaarsesse lahjendustunnelisse SDT, kus see veel kord lahjendatakse. Seejärel juhitakse gaasiproov läbi filtripesa(de), milles on tahkete osakeste proovivõtufiltrid. Lahjendusõhu voolukiirus on tavaliselt konstantne; gaasiproovi voolukiirust reguleerib vooluregulaator FC3. Voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC (vt joonis 20) olemasolu korral kasutatakse kogu lahjendatud heitgaasivoolu käsusignaalina FC3-le. 
2.4.1.   Joonistel 21 ja 22 märgitud seadmed
 
PTT  Tahkete osakeste ülekandetoru (joonised 21, 22)  
Tahkete osakeste ülekandetoru maksimaalne pikkus ei tohi olla üle 1020 mm ja peab olema nii lühike kui võimalik. Vajaduse korral (osavoolu- ning täisvoolulahjendussüsteemid proovivõtuga osavoolust) lisatakse sellele proovivõtturi (vastavalt SP, ISP, PSP, vt punktid 2.2 ja 2.3) pikkus. 
Mõõtmed on järgmised: – osaproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi ja täisvoolu ühekordse 
lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (vastavalt SP, ISP, PSP) tipust filtripesani; 
– täisproovivõtuga osavoolulahjendussüsteemi puhul lahjendustunneli lõpust 
filtripesani; 
– täisvoo kahekordse lahjendussüsteemi puhul proovivõtturi (PSP) tipust 
sekundaarse lahjendustunnelini. 
Ülekandetoru: – seina võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil temperatuurini 
325 K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/183
– võib olla isoleeritud. 
SDT  Sekundaarne lahjendustunnel (joonis 22)  
Sekundaarse lahjendustunneli minimaalne läbimõõt peab olema 75 mm ning selle 
pikkus peab võimaldama vähemalt 0,25 sekundilist viibeaega kahekordse lahjendusega proovi puhul. Põhifiltri pesa ei tohi olla sekundaarse lahjendustunneli väljalaskeavast kaugemal kui 300 mm. 
Sekundaarset lahjendustunnelit: –võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 
K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); 
– võib isoleerida. 
FH  Filtripesa (filtripesad) (joonised 21, 22)  
Põhi- ja abifiltrite puhul võib kasutada kas ühte filtripesa või eraldi pesasid. 4. lisa 4. 
liite punktis 4.1.3 ettenähtud nõuded peavad olema täidetud. 
Filtripesa (filtripesi): –võib kuumutada otse või eelkuumutatud lahjendusõhu abil seina temperatuurini 325 
K (52 °C) tingimusel, et õhu temperatuur enne heitgaasi juhtimist lahjendustunnelisse ei tõuseks üle 325 K (52 °C); 
– võib isoleerida. 
P  Proovivõtupump (joonised 21, 22)  
Tahkete osakeste proovivõtupump peab asetsema tunnelist piisavalt kaugel, et 
sissevoolava gaasi temperatuur püsiks konstantsena (± 3K), kui voolu ei korrigeerita FC3 abil. 
DP  Lahjendusõhupump (joonis 22)  
Lahjendusõhupump peab olema asetatud nii, et sissevoolava sekundaarse 
lahjendusõhu temperatuur oleks 298 ± 5 K (25 ± 5 °C), kui lahjendusõhku eelnevalt ei kuumutata. 
FC3  Vooluregulaator (joonised 21, 22)  
Vooluregulaatorit kasutatakse tahkete osakeste proovi voolukiiruse 
kompenseerimiseks proovivõtuliini siseste temperatuuri ja ülerõhu kõikumiste puhul, kui muud vahendid ei ole kättesaadavad. Vooluregulaator on vajalik voolu kompenseerimise elektroonilise süsteemi EFC (vt joonis 20) kasutamise korral. 
FM3  Voolumõõtur (joonised 21, 22)  L 375/184 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tahkete osakeste voolu mõõtmiseks mõeldud gaasi- või voolumõõturid peavad 
asetsema piisavalt kaugel proovivõtupumbast P, et sissevoolava gaasi temperatuur püsiks konstantsena (± 3K), kui voolu ei korrigeerita FC3 abil. 
FM4  Voolumõõtur (joonis 22)  
Lahjendusõhu voolu mõõtmiseks mõeldud gaasi- või voolumõõturid peavad olema 
asetatud nii, et sissevoolav gaas püsiks temperatuuril 298 ± 5 K (25 ± 5 °C). 
BV  Kuulkraan (mittekohustuslik)  
Kuulkraani läbimõõt ei tohi olla väiksem kui tahkete osakeste ülekandetoru PTT 
siseläbimõõt ning selle lülitusaeg peab olema alla 0,5 sekundi. 
Märkus: Kui PSP, PTT, SDT ja FH ümbritseva õhu temperatuur on alla 293 K (20 °C), tuleb 
rakendada ettevaatusabinõusid, et vältida tahkete osakeste kadusid lahjendustunneli jahedatele seintele ladestumise tõttu. Seetõttu soovitatakse tunnelit eespool nimetatud piires soojendada ja/või isoleerida. Ühtlasi soovitatakse, et filtri pinnatemperatuur proovivõtu ajal ei oleks alla 293 K (20 °C). 
Mootori suurte koormuste juures võib eespool nimetatud osi jahutada selliste 
mitteagressiivsete vahendite abil nagu tsirkulatsiooniventilaator, kui jahutusagendi temperatuur ei lange alla 293 K (20 °C). 
3.   SUITSU LÄBIPAISTMATUSE MÄÄRAMINE 
3.1.   Sissejuhatus
 
Punktides 3.2 ja 3.3 ning joonistel 23 ja 24 on esitatud soovitatavate 
suitsususemõõtesüsteemide üksikasjalikud kirjeldused. Erinevate konfiguratsioonide puhul võib saada samaväärseid tulemusi ning seetõttu ei ole täpne vastavus joonistele 23 ja 24 vajalik. Lisateabe saamiseks ja seadmesüsteemide töö kooskõlastamiseks on lubatud kasutada lisaseadmeid, nagu mõõteriistad, ventiilid, solenoidid, pumbad ja lülitid. Teatavad süsteemide täpsuse tagamiseks mittevajalikud seadmed võib ära jätta, kui see on heade inseneritavadega kooskõlas. 
Määramine põhineb valgusvoo juhtimisel läbi uuritava suitsusega keskkonna teatava 
pikkusega vahemaal ja algse valgusvoo osa põhjal, mis jõuab vastuvõtjani, hinnatakse keskkonna läbipaistmatuse määra. Suitsususe mõõtmine oleneb seadme ehitusest ning võib toimuda väljalasketorus (väljalasketorusse paigaldatav täisvoolu suitsususemõõtur), väljalasketoru lõpus (väljalasketoru lõppu asetatav täisvoolu suitsususemõõtur) või väljalasketorust proovi võtmise abil (osavoolu suitsususemõõtur). Mõõteriista valmistaja deklareerib mõõteriista optilise tee pikkuse, mida kasutatakse valguse neeldumisteguri hindamiseks läbipaistmatuse signaali põhjal. 
3.2.   Täisvoolu suitsususemõõtur
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/185
Võib kasutada kahte peamist täisvoolu suitsususemõõturi tüüpi (joonis 23). 
Väljalasketorusse asetatud suitsususemõõturi puhul mõõdetakse kogu heitgaasivoolu läbipaistmatust väljalasketorus. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus suitsususemõõturi ehitusest. 
Väljalasketoru lõppu paigaldatud suitsususemõõturi puhul mõõdetakse kogu 
heitgaasivoolu läbipaistmatust selle väljumisel väljalasketorust. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus väljalasketoru ehitusest ning väljalasketoru otsa ja suitsususemõõturi vahelisest kaugusest.  
 
 
 
 
Joonis 23  - Täisvoolu suitsususemõõtur 
  3.2.1. Joonisel 23 märgitud seadmed  
EP  Väljalasketoru  
Väljalasketorusse paigaldatava suitsususemõõturi puhul ei tohi väljalasketoru kolmekordse läbimõõdu pikkusel lõigul mõõtepiirkonna ees ja taga väljalasketoru läbimõõt muutuda. Kui mõõtepiirkonna läbimõõt on väljalasketoru läbimõõdust suurem, soovitatakse kasutada enne mõõtepiirkonda astmeliselt ahenevat toru. 
Väljalasketoru lõppu paigaldatava suitsususemõõturi puhul peab väljalasketoru olema 
viimasel 0,6 m pikkusel lõigul ümmarguse ristlõikega ning sellel ei tohi olla põlvi ega L 375/186 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
kõverusi. Väljalasketoru otsa tasapind peab lõikuma toruga täisnurkselt. 
Suitsususemõõtur paigaldatakse heitgaasivoolu keskjoonele 25 ± 5 mm kaugusele väljalasketoru otsast. 
OPL  Optilise tee pikkus  
Optilise tee pikkus suitsuses keskkonnas suitsususemõõturi valgusallika ja vastuvõtja 
vahel, mida vajaduse korral korrigeeritakse tihedusgradiendist ja ääreefektist tingitud ebaühtluse arvestamiseks. Optilise tee pikkuse deklareerib mõõteriista valmistaja, võttes arvesse kõikide tahmumist vältivate meetmete rakendamist (näiteks puhastamine õhu läbipuhumise abil). Kui optilise tee pikkust ei ole teada, määratakse see vastavalt standardi ISO IDS 11614 punktile 11.6.5. Optilise tee pikkuse õigeks määramiseks peab heitgaasi minimaalne kiirus olema 20 m/sek. 
LS  Valgusallikas  
Valgusallikana kasutatakse hõõglampi värvustemperatuuriga 2800–3250 K või rohelist 
valgusdioodi (LED) kiirgusmaksimumiga 550–570 nm. Valgusallikat tuleb kaitsta tahmumise eest vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust. 
LD  Valgusdetektor  
Detektorina kasutatakse fotoelementi või fotodioodi (vajaduse korral filtriga). Kui 
valgusallikana kasutatakse hõõglampi, peab vastuvõtja maksimaalne spektraaltundlikkus (maksimaalne tundlikkus) vastama inimsilma valgustundlikkuse kõverale vahemikus 550–570 nm, kusjuures piirkondades alla 430 nm ja üle 680 nm peab tundlikkus olema alla 4% maksimaalsest tundlikkusest. Valgusdetektori tahmumist välditakse vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust. 
CL  Kollimaatorläätsed  
Valgus koondatakse valgusvihuks, mille maksimaalne läbimõõt on 30 mm. Valgusvihu 
kiired peavad olema paralleelsed optilise teljega, kusjuures hälve ei tohi ületada 3°. 
T1  Temperatuuriandur (mittekohustuslik)  
Heitgaasi temperatuuri võib jälgida kogu katse kestel. 
3.3.   Osavoolu suitsususemõõtur
 
Osavoolu suitsususemõõturi puhul (joonis 24) võetakse representatiivne heitgaasiproov 
väljalasketorust ning juhitakse ülekandetoru kaudu mõõtekambrisse. Selle suitsususemõõturi tüübi puhul sõltub efektiivse optilise tee pikkus suitsususemõõturi ehitusest. Järgmises punktis nimetatud reageeringuajad kehtivad suitsususemõõturi valmistaja poolt kindlaksmääratud minimaalse voolukiiruse puhul.  
. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/187
 
 
 
Joonis 24  - Osavoolu suitsususemõõtur 
  3.3.1. Joonisel 24 märgitud seadmed  
EP  Väljalasketoru  
Väljalasketoru on sirge toru, mille pikkus alates proovivõtturi tipust on vähemalt kuus toru läbimõõtu ülesvoolu ja kolm läbimõõtu allavoolu. 
SP  Proovivõttur  
Proovivõttur on väljalasketoru keskteljele või selle lähedale asetatud avatud toru 
suunaga ülesvoolu. Lõtk väljalasketoru seina suhtes peab olema vähemalt 5 mm. Proovivõtturi läbimõõt peab tagama representatiivse proovivõtu ning suitsususemõõturit läbiva piisava voolu. 
TT  Ülekandetoru  
Ülekandetoru: L 375/188 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
– peab olema võimalikult lühike ning tagama mõõtekambri sissevooluava juures 
heitgaasi temperatuuri 373 ± 30 K (100 ± 30 °C); 
– seina temperatuur peab piisaval määral ületama heitgaasi kastepunkti, et vältida 
kondenseerumist; 
– läbimõõt peab kogu ulatuses võrduma proovivõtturi läbimõõduga; – reageeringuaeg seadme minimaalse läbivoolu puhul peab olema alla 0,05 sekundi, 
nagu on määratletud 4. lisa 4. liite punktis 5.2.4; 
– ei tohi märkimisväärselt mõjutada suitsususe maksimaalset taset. 
FM  Voolumõõtur  
Voolu mõõteriistad mõõtekambrisse suunduva voolu kontrollimiseks. Mõõteriista 
valmistaja määrab kindlaks minimaalse ja maksimaalse voolu kiirused nii, et nõuded ülekandetoru TT reageeringuaja ning optilise tee pikkuse kohta oleksid täidetud. Kui kasutatakse proovivõtupumpa P, võib voolumõõtur asuda selle läheduses. 
MC  Mõõtekamber  
Mõõtekambris kasutatakse mittepeegeldavaid sisepindu või samaväärset optilist 
keskkonda. Hajunud valguse sattumine detektorile sisepeegeldumise tõttu tuleb minimeerida.  
Mõõtekambris oleva gaasi rõhk võib atmosfäärirõhust erineda kuni 0,75 kPa. Kui 
seadme ehitus seda ei võimalda, tuleb
 suitsususemõõturi näit atmosfäärirõhule ümber 
arvutada.  
Mõõtekambri seinte temperatuur peab olema 343 K – 373 K (70 – 100°C) täpsusega 
± 5 K ja piisaval määral kõrgem heitgaasi kastepunktist, et vältida kondenseerumist. Mõõtekambris peavad olema temperatuuri mõõtmiseks vajalikud seadmed. 
OPL  Optilise tee pikkus  
Optilise tee pikkus suitsuses keskkonnas suitsususemõõturi valgusallika ja vastuvõtja 
vahel, mida vajaduse korral korrigeeritakse tihedusgradiendist ja ääreefektist tingitud ebaühtluse arvestamiseks. Optilise tee pikkuse deklareerib mõõteriista valmistaja, võttes arvesse kõikide tahmumist vältivate meetmete rakendamist (näiteks puhastamine õhu läbipuhumise abil). Kui optilise tee pikkust ei ole teada, määratakse see vastavalt standardi ISO IDS 11614 punktile 11.6.5.  
 
LS  Valgusallikas  
Valgusallikana kasutatakse hõõglampi värvustemperatuuriga 2800–3250 K või 
rohelist valgusdioodi (LED) kiirgusmaksimumiga 550–570 nm. Valgusallikat tuleb 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/189
kaitsta tahmumise eest vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt 
kindlaksmääratud optilise tee pikkust. 
 
LD  Valgusdetektor  
Detektorina kasutatakse fotoelementi või fotodioodi (vajaduse korral filtriga). Kui 
valgusallikana kasutatakse hõõglampi, peab vastuvõtja maksimaalne spektraaltundlikkus (maksimaalne tundlikkus) vastama inimsilma valgustundlikkuse kõverale vahemikus 550–570 nm, kusjuures piirkondades alla 430 nm ja üle 680 nm peab tundlikkus olema alla 4% maksimaalsest tundlikkusest. Valgusdetektori tahmumist välditakse vahendite abil, mis ei mõjuta valmistaja poolt kindlaksmääratud optilise tee pikkust. 
 
CL  Kollimaatorläätsed  
Valgus koondatakse valgusvihuks, mille maksimaalne läbimõõt on 30 mm. 
Valgusvihu kiired peavad olema paralleelsed optilise teljega, kusjuures hälve ei tohi ületada 3°. 
 
T1  Temperatuuriandur  
Kasutatakse heitgaasi temperatuuri jälgimiseks mõõtekambri sissevooluava juures. P  Proovivõtupump (mittekohustuslik)  
Gaasiproovi juhtimiseks läbi mõõtekambri võib kasutada mõõtekambrist allavoolu 
asuvat proovivõtupumpa . 
 L 375/190 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
5. lisa  
 
TÜÜBIKINNITUSKATSETEKS JA TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE 
TÕENDAMISEKS ETTENÄHTUD DIISELMOOTORI ETALONKÜTUSE TEHNILISED KARAKTERISTIKUD 
 1. DIISLIKÜTUS
(1) 
 
Parameeter Ühik Piirväärtus1 Katsemeetod2 
 Avaldamise aeg
  alumine ülemine   
Tsetaaniarv3   52 54 ISO 5165 19984 
Tihedus 15 °C juures  kg/m3 833 837 ISO 3675 1995 
Destilleerimistemperat
uurid:      
- destilleerub 50 %  °C 245  ISO 3405 1998 
- destilleerub 95 %  °C 345 350 ISO 3405 1998 
- keemisvahemiku 
ülemine piir °C --- 370 ISO 3405 1998 
Leekpunkt  °C 55 --- EN 27719 1993 
Jahutatava filtri  ummistumise  temperatuur  °C --- -5 EN 116 1981 
Viskoossus 40 °C 
juures mm²/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 1996 
Polütsüklilised 
aromaatsed süsivesinikud massi%  3,0 6,0 IP 391 
(*) 1995 
Väävlisisaldus (5) mg/kg --- 300 pr. EN-ISO/DIS 
14596 19984 
Söövitav toime vasele   --- 1 EN-ISO 2160 1995 
Koksiarv Conradsoni 
järgi (10 % DR) massi% --- 0.2 EN-ISO 10370  
Tuhasus  massi% --- 0,01 EN-ISO 6245 1995 
Veesisaldus  massi% --- 0,05 EN-ISO 12937 1995 
Neutralisatsiooniarv 
(tugev hape)    mg --- 0,02 ASTM D 974-95 1998 (4) 
Oksüdatsioonikindlus6 mg/ ml --- 0,025 EN-ISO 12205 1996 
   
1 Kui on vaja arvutada mootori või sõiduki soojuslikku kasutegurit, saab kütuse 
kütteväärtuse arvutada järgmise valemi põhjal: 
  Kütteväärtus (neto, MJ/kg) = (46,423 – 8,792d² + 3,170d) (1 - (x + y + s)) + 9,420s – 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/191
2,499x 
 
  kus:    d = tihedus 15 °C juures    x  = vee massiosa (% jagatud 100ga)   y = tuha massiosa (% jagatud 100ga)   s = väävli massiosa (% jagatud 100ga).  
  
2 Spetsifikaadis deklareeritud väärtused on tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud standardis ISO 4259, "Petroleum products –  
Determination and application of precision data in relation to methods of test"  esitatud 
tingimusi ning alumise piirväärtuse kindlaksmääramisel on arvestatud minimaalset 
positiivset 2R väärtust; alumise ja ülemise piirväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = reprodutseeritavus).Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud ülemine ja alumine piirväärtus. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikaadi nõuetele, tuleb rakendada ISO 4259 tingimusi.  
    
3 Tsetaaniarvu vahemik ei vasta minimaalse 4R suuruse erinevuse nõudele. Kui siiski 
peaks tekkima vaidlusi kütuse tarnija ning kasutaja vahel, võib kasutada vaidluste lahendamisel ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamiseks ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvmõõtmisi. 
 
 4 Avaldamise kuu lisatakse sobival ajal. 
 
5 Tuleb protokollida katses kasutatava kütuse tegelik väävlisisaldus. Peale selle peab 
sõidukile või mootorile käesoleva eeskirja punkti 5.2.1 tabeli reas B ettenähtud piirväärtuste järgse tüübikinnituse andmisel kasutatava etalonkütuse maksimaalne väävlisisaldus olema 50 ppm.  
 
6 Kuigi oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. 
Säilitamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada. 
 L 375/192 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
2. DIISELMOOTORITES KASUTATAV ETANOOL1 
 
Piirväärtus2 Parameeter Ühik alumine ülemine Katsemeetod3 
Alkoholisisaldus massi%  92,4 - ASTM D 5501 
Etanoolist erineva alkoholi 
sisaldus kogu alkoholis massi% - 2 ASTM D 5501 
Tihedus 15°C juures kg/m3 795 815 ASTM D 4052 
Tuhasus massi%  0,001 ISO 6245 
Leekpunkt °C 10  ISO 2719 
Happesisaldus, väljendatud äädikhappena massi% - 0,0025 ISO 1388-2 
Neutralisatsiooniarv (tugev hape)  KOH mg/1 - 1  
Värvus Skaala järgi - 10 ASTM D 1209 
Tahke jääk 100°C juures mg/kg  15 ISO 759 
Veesisaldus massi%  6,5 ISO 760 
Aldehüüdide sisaldus, väljendatud äädikhappena massi%  0,0025 ISO 1388-4 
Väävlisisaldus mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Estrite sisaldus, väljendatud 
etüülatsetaadina massi% - 0,1 ASTM D 1617 
 
 1 Etanoolkütusele võib lisada mootori valmistaja poolt kindlaksmääratud tsetaaniarvu 
parandajat. Maksimaalne lubatud määr on 10 massi%. 
  
2 Spetsifikaadis deklareeritud väärtused on tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud standardis ISO 4259, "Petroleum products –  
Determination and application of precision data in relation to methods of test"  esitatud 
tingimusi ning alumise piirväärtuse kindlaksmääramisel on arvestatud minimaalset positiivset 2R väärtust; alumise ja ülemise piirväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = reprodutseeritavus).Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud ülemine ja alumine piirväärtus. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikaadi nõuetele, tuleb rakendada ISO 4259 tingimusi. 
  
3 Samaväärsed ISO meetodid kõikide eespool osutatud omaduste kontrollimiseks võetakse 
vastu pärast nende avaldamist.  
  
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/193
6. lisa  
 
TÜÜBIKINNITUSKATSETEKS JA TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE 
TÕENDAMISEKS ETTENÄHTUD MAAGAAS-ETALONKÜTUSE TEHNILISED KARAKTERISTIKUD 
  Tüüp:
 MAAGAAS 
 
 Euroopa turul müüdavad kütused moodustavad kaks rühma:  
  – H-rühm, mis piirneb etalonkütustega GR ja G23;  – L-rühm, mis piirneb etalonkütustega G23 ja G25.    Järgnevalt esitatakse etalonkütuste GR, G23 ja G25 karakteristikud:  
Etalonkütus GR 
 
Karakteristik Ühik Baas Piirväärtus Katsemeetod 
   alumine ülemine  
Koostis:       
Metaan mool%  87 84 89  
Etaan mool% 13 11 15  
Bilanss* mool% - - 1 ISO 6974 
Väävlisisaldus mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
* Inertsed gaasid (v.a N 2) +C 2+ 
** Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20°C) ja 101,3 kPa) 
 
Etalonkütus G23  
 
Karakteristik Ühik Baas Piirväärtus Katsemeetod 
   alumine  ülemine  
Koostis:       
Metaan mool% 92,5 91,5 93,5  
Bilanss* mool% - - 1 ISO 6974 
N 2 mool% 7,5 6,5 8,5  
Väävlisisaldus mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
* Inertsed gaasid (v.a N 2) +C 2 ja/või C 2+ 
** Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20°C) ja 101,3 kPa) L 375/194 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Etalonkütus G25  
 
Karakteristik Ühik Baas Piirväärtus Katsemeetod 
   alumine ülemine  
Koostis:       
Metaan mool% 86 84 88  
Bilanss* mool% - - 1 ISO 6974 
N 2 mool% 14 12 16  
Väävlisisaldus mg/m3 ** - - 10 ISO 6326-5 
 
*Inertsed gaasid (v.a N 2) +C 2 ja/või C 2+ 
**Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20°C) ja 101,3 kPa). 
 
_________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/195
7. lisa  
 
Tüüp: VEELDATUD NAFTAGAAS 
 
Parameeter Ühik Piirväärtus 
kütus A Piirväärtus 
kütus B Katsemeetod 
  alumine ülemine alumine ülemine  
Oktaaniarv  92.5 (1)  92.5  EN 589 lisa B
Koostis:        
C3 sisaldus mahu%  48 52 83 87  
C4 sisaldus mahu% 48 52 13 17 ISO 7941 
Olefiinid mahu%  12  14  
Aurutamisjääk mg/kg  50  50 NFM 41015 
Üldväävel ppm massi järgi1  50  50 EN 24260 
Vesiniksulfiid ---  ei esine  ei esine ISO 8819 
Söövitav toi m e  v a s e r i b a l e  hinnang  1. klass  1. klass ISO 62512 
Vesi 0°C juures   veevaba  veevaba visuaalne 
 
1 Väärtus määratakse standardtingimustes (293,2 K (20°C) ja 101,3 kPa). 
 
2 Kui proov sisaldab söövitusinhibiitoreid või muid vaseriba s öövitust vähendavaid kemikaale, võib see 
meetod osutuda söövitavate ainete olemasolu kindlakstegemisel ebatäpseks. Sellepärast on nende 
kemikaalide lisamine katsetulemuste mõjutamiseks keelatud.  
________  L 375/196 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
8. lisa  
 
ARVUTAMISE NÄIDE 
 
1.  EUROOPA STATSIONAARSE KATSE TSÜKKEL   1.1.  GAASILISED SAASTEAINED
 
   Allpool esitatakse mõõteandmed, mis on vajalikud tulemuste arvutamiseks 
teatava individuaalse tsüklifaasi korral. Käesolevas näites on CO ja NOx sisaldust mõõdetud kuivas, HC sisaldust aga niiskes heitgaasis. HC kontsentratsiooni väljendatakse propaani ekvivalendina (C3) ning see tuleb C1 ekvivalendi saamiseks korrutada kolmega. Arvutamismeetod muude katsetsükli faaside puhul on sama.  
 
P 
(kW) T
a 
(K) H a 
(g/kg) G EXH 
(kg) G AIRW 
(kg) G FUEL 
(kg) HC 
(ppm) CO 
(ppm) NO x 
(ppm) 
82,9 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 41,2 495 
     Kuivalt heitgaasilt niiskele ülemineku teguri K
W,r arvutamine (4. lisa, 1. liide, 
punkt 4.2.): 
 
  F FH = 
⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛+29,54509,181969,1 = 1,9058 ja K W2 = () 81,7 608,1 100081,7 608,1
∗ +∗ = 0,0124 
 
  K W,r =  9239,0 0124,006,54109,189058,11 = −⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗ −  
 
  Kontsentratsioonide arvutamine niiskes heitgaasis:    CO  = 41,2 * 0,9239 = 38,1 ppm   NO
x  = 495 * 0,9239 = 457 ppm 
   Niiskust arvestav NO
x taseme parandustegur K H,D (4. lisa, 1. liide, punkt 4.3): 
   A =  0,309 * 18,09/541,06 – 0,0266  = -0,0163   B = -0,209 * 18,09/541,06 + 0,00954  =  0,0026  
9625,0)2988,294( 0026,0)71,10 81,7( 0163,011
, =− ∗ + − ∗ −=D HK  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/197
  Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.4): 
 
  NO x = 0,001587 * 457 * 0,9625 * 563,38 = 393,27 g/h 
  CO  = 0,000966 * 38,1 * 563,38 = 20,735 g/h   HC  = 0,000479 * 6,3 * 3 * 563,38 = 5,100 g/h    Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.5):    Järgmine näide on CO erimassi arvutamise kohta; muude saasteainete korral on 
arvutusprotseduur samasugune. 
   Massivoolukiirused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate 
kaaluteguritega, nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine saasteaine massivoolukiirus: 
    CO = (6,7 * 0,15) + (24,6 * 0,08) + (20,5 * 0,10) + (20,7 * 0,10) + (20,6 * 
0,05) + (15,0 * 0,05) + (19,7 * 0,05) + (74,5 * 0,09) + (31,5 * 0,10) + (81,9 * 0,08) + (34,8 * 0,05) + (30,8 * 0,05) + (27,3 * 0,05) = 30,91 g/h  
    Mootorite võimsused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate 
kaaluteguritega, nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine võimsus: 
    P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) + (82,9 * 0,10) + (46,8 * 
0,05) + (70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) +(114,3 * 0,09) + (27,0 * 0,10) + (122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 * 0,05) = 60,006 kW 
  
006,6091,30=CO  = 0,515 g/kWh 
    NO
x heite erimassi arvutamine juhuslikus punktis (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.1): 
   Oletame, et juhuslikult valitud punktis määrati järgmised väärtused:     n
Z   = 1600 min-1 
  M Z   = 495 Nm 
  NO x mass,Z  = 487,9 g/h (arvutatud eespool esitatud valemite põhjal) 
  P(n) Z   = 83 kW 
  NO x,Z   = 487,9/83 = 5,878 g/kWh 
   Katsetsükli heitetaseme määramine (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.2):  
  Oletame, et  Euroopa statsionaarse katse tsüklis määrati nelja faasi puhul 
järgmised väärtused: 
 L 375/198 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
n RT n SU E R E S E T E U M R M S M T M U 
1368 1785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 460 681 610 
 
 E TU = 5,889 + (4,973-5,889) * (1600-1368)/(1785-1368) = 5,377 g/kWh 
 E RS = 5,943 + (5,565-5,943) * (1600-1368)/(1785-1368) = 5,732 g/kWh 
 M TU = 681 + (601-681) * (1600-1368)/(1785-1368) = 641,3 Nm 
 M RS = 515 + (460-515) * (1600-1368)/(1785-1368) = 484,3 Nm 
  E
Z = 5,732 + (5,377-5,732) * (495-484,3)/(641,3-484,3) = 5,708 g/kWh 
  NO
x heitetasemete võrdlus (4. lisa, 1. liide, punkt 4.6.3): 
  NO
x diff = 100 * (5,878-5,708)/5,708 = 2,98 % 
 1.2. Kübemeheide
 
  Kübemeheidet mõõdetakse põhimõttel, et tahkete osakeste kogumine toimub kogu 
tsükli kestel, kuid proovi mass ja voolukiirused (M
SAM ja G EDF) määratakse 
üksikfaaside jooksul. G EDF väärtuse arvutamine sõltub kasutatavast süsteemist. 
Järgmistes näidetes kasutatakse CO 2 mõõtmisega ja süsinikubilansi meetodiga 
seotud süsteemi ning voolukiiruse mõõtmisega seotud süsteemi. Täisvoolulahjendussüsteemi kasutamise korral mõõdetakse G
EDF otse 
püsimahuproovi seadme abil. 
  G
EDF arvutamine (4. lisa, 1. liide, punktid 5.2.3 ja 5.2.4): 
  Oletame, et 4. faasi puhul saadi järgmised mõõteandmed. Muude faaside puhul on 
arvutusprotseduur samasugune.  
 
G
EXH 
(kg/h) G FUEL 
(kg/h) G DILW 
(kg/h) G TOTW 
(kg/h) CO 2D 
(%) CO 2A 
(%) 
334,02 10,76 5,4435 6,0 0,657 0,040 
  a) süsinikubilansi meetod  
G
EDFW = 040,0 657,076,105,206
−∗ = 3601,2 kg/h 
  b) voolukiiruse mõõtmise meetod  
q = 
4435,50,6(0,6
− = 10,78 
  G
EDFW = 334,02 * 10,78 = 3600,7 kg/h 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/199
 
 Massivoolukiiruse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.4):   G
EDFW voolu kiirused individuaalsete faaside puhul korrutatakse vastavate kaaluteguritega, 
nagu on näidatud 4. lisa 1. liite punktis 2.7.1, ja summeeritakse, mille tulemusena saadakse katsetsükli keskmine G
EDF. Proovi üldise massivoolukiiruse M SAM leidmiseks liidetakse 
individuaalsete faaside puhul määratud kiirused. 
 
 GED FW = (3567 * 0,15)+(3592 * 0,08)+(3611 * 0,10)+(3600 * 0,10) 
+(3618 * 0,05) +(3600 * 0,05)+(3640 * 0,05)+(3614 * 0,09)+(3620 * 
0,10)+(3601 * 0,08) +(3639 * 0,05)+(3582 * 0,05)+(3635 * 0,05) 
 =  3604,6 kg/h   M
SAM = 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 
+ 0,121  + 0,076 + 0,076 + 0,075  = 1,515 kg 
   Oletame, et tahkete osakeste mass filtritel on 2,5 mg, siis  
PT
mass = 10006, 3604
515,15,2∗  = 5,948 g/h 
   Fooni arvestav parandus (mittekohustuslik)    Oletame, et tehti üks fooni taseme mõõtmine, kusjuures parameetrite väärtused olid 
järgmised. Lahjendustegur DF arvutatakse samal viisil nagu käesoleva lisa punktis 3.1 ning seda siin ei käsitleta.  
   
M
d = 0,1 mg; M DIL = 1,5 kg 
    Summaarne DF = [(1
-1/119,15) * 0,15] + [(1-1/8,89) * 0,08] + [(1-1/14,75) * 0,10] 
+ [(1-1/10,10) * 0,10] + [(1-1/18,02) * 0,05] + [(1-1/12,33) * 0,05] + [(1-1/32,18) * 
0,05] + [(1-1/6,94) * 0,09] + [(1-1/25,19) * 0,10] + [(1-1/6,12) * 0,08] + [(1-1/20,87) * 
0,05] + [(1-1/8,77) * 0,05] + [(1-1/12,59) * 0,05] = 0,923 
 
PT mass = 10006, 3604923,05,11,0
515,15,2∗⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗ −  = 5,726 g/h 
 
  Heite erimassi arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.5):   P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) +(82,9 * 0,10) +(46,8 * 0,05) 
+(70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) +(114,3 * 0,09) + (27,0 * 0,10) +(122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 * 0,05) = 60,006 kW L 375/200 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 006,60948,5=PT  = 0,099 g/kWh, kui arvestada fooniparandust, 
006,60726,5=PT  = 0,095 g/kWh 
 
  Individuaalse faasi kaaluteguri arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 5.6):    Oletame, et 4. faasi puhul on arvutatud eespool esitatud väärtused, siis  
WF
E,I = 7, 3600 515,16, 3604 152,0
∗∗ = 0,1004 
 
  See väärtus vastab nõutavale väärtusele 0,10 ± 0,003.  2.  EUROOPA KOORMUSKATSETSÜKKEL      Filtreerimist Besseli meetodil käsitletakse Euroopa heitealastes õigusaktides täiesti uue 
keskmistamise meetodina ning seetõttu esitatakse käesolevas lisas Besseli filtri selgitus, Besseli algoritmi näide ning suitsususe lõpliku väärtuse arvutamise näide. Besseli algoritmi konstandid sõltuvad üksnes suitsususemõõturi ehitusest ja andmekogumissüsteemi võttesagedusest. Suitsususemõõturite valmistajad peaksid soovitatavalt esitama Besseli filtri lõplikud konstandid eri võttesagedustel ning tarbijad peaksid neid konstante kasutama Besseli algoritmi moodustamisel ja suitsususe tasemete arvutamisel. 
 2.1.  Üldised märkused Besseli filtri kohta
 
  
Kõrgsagedushäirete tõttu on töötlemata läbipaistmatussignaali väärtused tavaliselt 
väga ebaühtlased. Euroopa koormuskatsetsükli puhul kasutatakse Besseli filtrit kõnealuste kõrgsagedushäirete kõrvaldamiseks. Besseli filter on rekursiivne, teise järgu madalpääsfilter, mis tagab signaali kiireima tõusu ilma ülevõnketa. 
Oletatava reaalaja töötlemata heitgaasivoolu puhul väljalasketorus annab iga 
suitsususemõõtur viiteajaga ja erineval viisil mõõdetud läbipaistmatuse kõvera. Määratud läbipaistmatuse kõvera viiteaeg ja amplituud sõltub esmajoones suitsususemõõturi mõõteruumi geomeetriast, kaasa arvatud heitgaasi proovivõtutorud, ning suitsususemõõturis signaali elektroonilisele töötlemisele kuluvast ajast. Kõnealuseid mõjusid iseloomustavaid väärtusi nimetatakse vastavalt füüsikaliseks ja elektriliseks reageeringuajaks, mis vastavad iga suitsususemõõturi tüübi ühele filtrile. 
Besseli filtri kasutamise eesmärk on tagada kogu suitsususemõõtesüsteemi filtrite ühtsed 
üldised karakteristikud, milleks on: 
– suitsususemõõturi füüsikaline reageeringuaeg (t
p) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/201
– suitsususemõõturi elektriline reageeringuaeg (t e) 
– kasutatud Besseli filtri reageeringuaeg (t F) 
Süsteemi üldine reageeringuaeg t Aver leitakse järgmiselt:  
t Aver = , t t t2
e2
p2
F + +  
 
  See peab kõigi suitsususemõõturite puhul olema võrdse suurusega, et suitsususe väärtus 
oleks sama. Seetõttu peab Besseli filter olema valmistatud nii, et filtri reageeringuaeg (t
F) ning iga üksiku suitsususemõõturi füüsikaline reageeringuaeg (t p) ja elektriline 
reageeringuaeg (t e) kokku annaksid tulemuse, mis vastab kogureageeringuajale (t Aver). 
Kui iga üksiku suitsususemõõturi t p ja t e väärtused on teada ning t Aver on käesoleva 
eeskirja kohaselt 1,0 s, saab t F välja arvutada järgmiselt: 
  
t F = 2
e2
p2
Aver t t t − −  
   Määratluse kohaselt on filtri reageeringuaeg t
F filtreeritud väljundsignaali kasvu aeg 
vahemikus 10%–90% astmelise sisendsignaali esinemisel. Seetõttu tuleb Besseli filtri piirsagedust itereerida nii, et Besseli filtri reageeringuaeg sobiks vajaliku kasvuajaga: 
  
 
 
 Joonis a
 - Astmelise sisendsignaali ja filtreeritud väljundsignaali kõverad 
  
Joonisel a on kujutatud astmelise sisendsignaali kõverad, Besseli meetodil filtreeritud väljundsignaal ja Besseli filtri reageeringuaeg (t
F). 
Besseli filtri lõpliku algoritmi koostamine on mitmeastmeline protsess, mis vajab mitut iteratsioonitsüklit. Iteratsiooniprotseduur on esitatud järgmisel skeemil. L 375/202 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
And m ek og um is sü steem i
r e gi st r ee r i m i s sa ged u s
Vaja lik Be ss eli filt ri k og u rea g eering u aeg
t F
Bes se li filtri alg oritmi k oo stamine
f c , E, K
Bes se li filtri ka sutamin e astmelis e s isen ds ig naa li
e sin emise l
t(10%), t (9 0%)
I tere eritud filt ri rea g eering uaja arv utamine
t f ilt e r  = t(90% ) - t(10%)
t F  ja t Fiter  s uhteline  e rinev us
de l t a = ( t Fiter  -t F ) /  t f
I tera t s ioo nikritee riumide k ontroll
[de lt a] <  0 , 01Piirs ag e dus e
reg u leerimin e
f cnew  = f c *  ( 1  + de l t a )f c  = f cnewSuits usu se mõõturi
ka r a kt e r i st i ku d
t p , t eR eg ulee rimine
t aver
1. a ste
2. a ste
3. a ste
4. aste
5. a ste
6. a ste
7. a steBe ss eli filt ri lõp liku d k on stan did ja
alg oritm Y i  = . . .Ei
Ja h
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/203
 
2.2.  Besseli algoritmi arvutamine  
 
Käesolevas näites moodustatakse Besseli algoritm mitme astme abil, kasutades 4. lisa 1. 
liite punktil 6.1 põhinevat iteratsioonimeetodit.  
Oletame, et suitsususemõõturi ja andmekogumissüsteemi karakteristikud on järgmised: – füüsikaline reageeringuaeg t
p 0,15 s 
– elektriline reageeringuaeg t e 0,05 s 
– kogu reageeringuaeg t Aver 1,00 s (käesoleva eeskirja määratluse kohaselt) 
– võttesagedus 150 Hz 
1. aste.  Vajalik Besseli filtri reageeringuaeg t F: 
 
  
t F = ) 05 , 0 15 , 0 ( 12 2 2+ −  = 0,987421 s 
   2. aste.  Piirsageduse hindamine ja Besseli konstantide E, K arvutamine esimese 
iteratsiooni jaoks: 
    f
c =  3,1415 / (10 * 0,987421) = 0,318152 Hz 
  ∆t =  1 / 150  =  0,006667 s   Ω  = 1 / [tan (3,1415 * 0,006667 * 0,318152)] = 150,076644    
5
210 07948 , 7
076644 , 150 618034 , 0 618034 , 0 3 076644 , 150 11 −∗ =
∗ + ∗ ∗ += E  
  K = 2 * 7,07948 * 10-5 * (0,618034 * 150,076644 - 1) – 1 = 0,970783 
    Selle põhjal saadakse Besseli algoritm:   
  Y
i = Y i-1 + 7,07948 * 10-5 * (S i + 2 * S i-1 + S i-2 - 4 * Y i-2) + 0,970783 * (Y i-1 - Y i-
2) 
  
kus S i vastab astmelise sisendsignaali väärtustele (“0” või “1”) ning Y i vastab 
väljundsignaali filtreeritud väärtustele. 
3. aste.  Besseli filtri kasutamine astmelise sisendsignaali esinemisel: Määratluse kohaselt on Besseli filtri reageeringuaeg t
F filtreeritud väljundsignaali kasvu aeg 
vahemikus 10%–90% astmelise sisendsignaali esinemisel. Väljundsignaali ajapunktide t 10 
(10%) ja t 90 (90%) määramiseks tuleb kasutada Besseli filtrit astmelise sisendsignaali 
esinemisel, kasutades eespool nimetatud f c, E ja K väärtusi. L 375/204 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tabelis B esitatakse indeksid, astmelise sisendsignaali ajad ja väärtused ning saadud esimese 
ja teise iteratsiooni filtreeritud väljundsignaali väärtused. Punktid, mis on kõige lähemal t 10 
ja t 90-le, on märgitud numbritega poolpaksus kirjas. 
Tabeli B esimeses iteratsioonis esineb 10% väärtus indeksite 30 ja 31 vahel ja 90% väärtus indeksite 191 ja 192 vahel. t
F,iter väärtuse arvutamiseks määratakse t 10 ja t 90 täpsed väärtused 
kahe külgneva mõõtepunkti vahelise lineaarse interpolatsiooni teel järgmiselt:  
   
t
10=t lower + ∆t * (0,1-out lower)/(out upper - out lower) 
 
t 90=t lower + ∆t * (0,9-out lower)/(out upper - out lower) 
   kus out
upper ja out lower on Besseli filtreeritud väljundsignaaliga külgnevad punktid ning 
t lower on tabelis B esitatud külgneva ajapunkti aeg. 
  
   t 10 =0,200000+0,006667*(0,1-0,099208)/(0,104794-0,099208)=0,200945 s 
 
   t 90 =1,273333+0,006667*(0,9-0,899147)/(0,901168-0,899147)=1,276147 s 
 
 4. aste.  Filtri reageeringuaeg esimeses iteratsioonitsüklis:  
  
t
F,iter =  1,276147 - 0,200945 = 1,075202 s 
    5. aste. Filtri reageeringuaja vajaliku ja saadud väärtuse diferents esimese 
iteratsioonitsükli puhul: 
  
∆ = (1,075202 - 0,987421) / 0,987421 = 0,081641 
    6. aste Iteratsioonikriteeriumi kontroll:     On vaja, et |∆| ≤ 0,01. Kuna 0,081641 > 0,01, ei ole iteratsioonikriteerium täidetud ja 
tuleb alustada uut iteratsioonitsüklit. Selles iteratsioonitsüklis arvutatakse f
c ja ∆ põhjal 
uus piirsagedus järgmiselt:  
  
f c,new = 0,318152 * (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz 
    Uut piirsagedust kasutatakse teises iteratsioonitsüklis, alustades 2. astmest. Itereerimist 
korratakse, kuni kriteeriumid on täidetud. Esimese ja teise iteratsiooni korral saadud väärtused on esitatud tabelis A. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/205
 
Parameeter 1. iteratsioon 2. iteratsioon 
f c (Hz) 0,318152 0,344126 
E (-) 7,07948 * 10-5 8,272777 * 10-5 
K (-) 0,970783 0,968410 
t 10 (s) 0,200945 0,185523 
t 90 (s) 1,276147 1,179562 
t F,iter (s) 1,075202 0,994039 
∆ (-) 0,081641 0,006657 
f c,new (Hz) 0,344126 0,346417 
 
  Tabel A  – Esimese ja teise iteratsiooni korral saadud väärtused 
   7. aste Lõplik Besseli algoritm:     Kui iteratsioonikriteeriumid on täidetud, arvutatakse 2. astme kohaselt lõplikud Besseli 
konstandid ja lõplik Besseli algoritm. Käesolevas näites täideti iteratsioonikriteeriumid 
pärast teist iteratsiooni ( ∆ = 0,006657 ≤ 0,01). Lõplikku algoritmi kasutatakse suitsususe 
keskmise taseme määramiseks (vaata allpool, punkt 2.3). 
  
Y
I=Y i-1+8,272777*10-5*(S i+2*S i-1+S i-2-4*Y i-2)+0,968410*(Y i-1-Y i-2) L 375/206 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
   Astmeline Filtreeritud väljundsignaal 
  signaal Y i 
Indeks I Aeg S i [-] 
[-] [s] [-] 1. iteratsioon 2. iteratsioon 
-2 -0,013333 0 0,000000 0,000000 
-1 -0,006667 0 0,000000 0,000000 
0 0,000000 1 0,000071 0,000083 
1 0,006667 1 0,000352 0,000411 
2 0,013333 1 0,000908 0,001060 
3 0,020000 1 0,001731 0,002019 
4 0,026667 1 0,002813 0,003278 
5 0,033333 1 0,004145 0,004828 
~ ~ ~ ~ ~ 
24 0,160000 1 0,067877 0,077876 
25 0,166667 1 0,072816 0,083476 
26 0,173333 1 0,077874 0,089205 
27 0,180000 1 0,083047 0,095056 
28 0,186667 1 0,088331 0,101024 
29 0,193333 1 0,093719 0,107102 
30 0,200000 1 0,099208 0,113286 
31 0,206667 1 0,104794 0,119570 
32 0,213333 1 0,110471 0,125949 
33 0,220000 1 0,116236 0,132418 
34 0,226667 1 0,122085 0,138972 
35 0,233333 1 0,128013 0,145605 
36 0,240000 1 0,134016 0,152314 
37 0,246667 1 0,140091 0,159094 
~ ~ ~ ~ ~ 
175 1,166667 1 0,862416 0,895701 
176 1,173333 1 0,864968 0,897941 
177 1,180000 1 0,867484 0,900145 
178 1,186667 1 0,869964 0,902312 
179 1,193333 1 0,872410 0,904445 
180 1,200000 1 0,874821 0,906542 
181 1,206667 1 0,877197 0,908605 
182 1,213333 1 0,879540 0,910633 
183 1,220000 1 0,881849 0,912628 
184 1,226667 1 0,884125 0,914589 
185 1,233333 1 0,886367 0,916517 
186 1,240000 1 0,888577 0,918412 
187 1,246667 1 0,890755 0,920276 
188 1,253333 1 0,892900 0,922107 
189 1,260000 1 0,895014 0,923907 
190 1,266667 1 0,897096 0,925676 
191 1,273333 1 0,899147 0,927414 
192 1,280000 1 0,901168 0,929121 
193 1,286667 1 0,903158 0,930799 
194 1,293333 1 0,905117 0,932448 
195 1,300000 1 0,907047 0,934067 
~ ~ ~ ~ ~ 
 
 Tabel B  -  Astmelise sisendsignaali ja Besseli meetodil filtreeritud väljundsignaali 
väärtused esimese ja teise iteratsioonitsükli korral  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/207
 
2.3. Suitsususe väärtuste arvutamine  
   Lõplike suitsususe väärtuste arvutamise üldine protseduur on esitatud järgmisel skeemil.  
Pöörl em iski irus A
1. koo r m usastePöörlem iskii rus C
1. ko or m usas t ePöörlem iskii rus B
1. koorm usa st e
P öör lem i sk i ir us A
2.  koorm usastePöörl em iski irus B
2. koo r m usastePö ör lem i skii rus C
2.  koorm usaste
Pöörl e m iskii rus A
3. koo r m usastePöö r lem i skii rus B
3 .  koorm u sast eP ö ö r le mis k ii ru s  C
3. koo r m usaste
T öötl em ata läbipai stm at us e v äärt u sed N  [1/ m ]
Üm berarv u t am ine v alguse neeldum i steguri ks
F i lt reeri m i n e B essel i
fi lt ri  abil
M aksim aa l se k v äärtuse ( ti pp v ää r tus) v ali m i n e iga
pöörlem iskii ruse j a koorm usastm e puhul
T sükli  v al ideeri m ine igal p öör lem i skiir use l
Keskm ise suitsususe v äär tuse arv u t am ine igal pöö r lem i skii ruse
L õpl iku suit susu se v äärtuse a r v utam i ne
 
  L 375/208 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
  Joonisel b on esitatud Euroopa koormuskatsetsükli esimesel koormusastmel mõõdetud 
töötlemata läbipaistmatusesignaalide ning valguse neeldumisteguri k filtreerimata ja 
filtreeritud väärtuste kõverad. Osutatud on filtreeritud k-signaali kõvera maksimumi väärtus (tippväärtus) Y
max1,A . Tabelis C on esitatud vastavad indeks i arvväärtused, ajad 
(võttesagedus 150 Hz), töötlemata läbipaistmatussignaalid ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused. Filtreerimisel kasutati käesoleva lisa punkti 2.2 kohaselt arvutatud Besseli algoritmi konstante. Andmete suure mahu tõttu on tabelis esitatud andmed ainult suitsususe kõvera esimese osa ja maksimumi ümbruse kohta. 
     
 
   Joonis b
 - Mõõdetud läbipaistmatuse N, filtreerimata suitsususe k ja filtreeritud 
suitsususe k kõverad 
    Maksimumi (i = 272) arvutamisel võeti aluseks järgmised tabelis C esitatud väärtused. 
Kõik muud individuaalsed suitsususe väärtused arvutatakse samal viisil. Algoritmi alguses s
-1 , s -2, y -1 ja y -2 nullistatakse. 
   k väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 6.3.1):  
L A (m) 0,430 
Indeks I 272 
N (%) 16,783 
S 271 (m-1) 0,427392 
S 270 (m-1) 0,427532 
Y 271 (m-1) 0,542383 
Y 270  (m-1) 0,542337 B.LäbipaistmatusN[%]27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/209
 
k = - ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− ∗100783 , 161 ln430 , 01 = 0,427252 m-1 
 
 See väärtus vastab S 272-le järgmises valemis. 
   Besseli meetodil keskmistatud suitsususe väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, 
punkt 6.3.2): 
   Järgmises valemis kasutatakse eespool punktis 2.2 arvutatud Besseli konstante. Eespool 
arvutatud tegelik filtreerimata k väärtus vastab S
272-le (S i). S 271 (S i-1) ja S 270 (S i-2) on kaks 
eelnevat filtreerimata k väärtust; Y 271 (Y i-1) jaY 270 (Y i-2) on kaks eelnevat filtreeritud k 
väärtust. 
   Y
272 = 0,542383+8,272777*10-5*(0,427252+2*0,427392+0,427532-4*0,542337)+ 
0,968410*(0,542383-0,542337) = 0,542389 m-1 
   See väärtus vastab Y
max1,A -le järgmises valemis. 
   Lõpliku suitsususe väärtuse arvutamine (4. lisa, 1. liide, punkt 6.3.3):    Iga suitsususe kõvera alusel leitakse edasisteks arvutusteks vajalikud maksimaalsed 
filtreeritud k väärtused. Oletame, et saadi järgmised väärtused: 
  
 Y
max (m-1) 
Pöörlemiskiirus 
 1. tsükkel 
 2. tsükkel 
 3. tsükkel 
 
 
A 
  
0,5424 
  
0,5435 
  
0,5587 
 
 
B 
  
0,5596 
  
0,5400 
  
0,5389 
 
 
C 
  
0,4912 
  
0,5207 
  
0,5177 
 
  SV
A = (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 =  0,5482 m-1 
  SV
B = (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 =  0,5462 m-1 
  SV
C = (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 =  0,5099 m-1 
 
 SV  = (0,43*0,5482)+(0,56*0,5462)+(0,01*0,5099) = 0,5467 m-1 L 375/210 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tsükli valideerimine (4. lisa, 1. liide, punkt 3.4) 
  
 Enne standardhälbe arvutamist tuleb tsükkel valideerida. Tsükli valideerimiseks 
arvutatakse suitsususe suhtelised standardhälbed igal pöörlemiskiirusel kolme tsükli puhul.  
  
  
Käesoleva näite korral on igal pöörlemiskiirusel täidetud valideerimiskriteerium 15%.  
   
Pöörlemiskiirus 
  
Keskmine 
standardhälve (m-
1) 
  
Absoluutne 
standardhälve (m-1) 
  
Suhteline standardhälve 
(%) 
 
 
A 
  
0,5482 
  
0,0091 
  
1,7 
 
 
B 
  
0,5462 
  
0,0116 
  
2,1 
 
 
C 
  
0,5099 
  
0,0162 
  
3,2 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/211
Tabel C  
 Läbipaistmatuse N ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused koormusastme alguses 
   Filtreerimata Filtreeritud  
Indeks i Aeg  Läbipaistmatus 
N k väärtus k väärtus 
[-] [s] [%] [m-1] [m-1] 
-2 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
-1 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
0 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
1 0,006667 0,020000 0,000465 0,000000 
2 0,013333 0,020000 0,000465 0,000000 
3 0,020000 0,020000 0,000465 0,000000 
4 0,026667 0,020000 0,000465 0,000001 
5 0,033333 0,020000 0,000465 0,000002 
6 0,040000 0,020000 0,000465 0,000002 
7 0,046667 0,020000 0,000465 0,000003 
8 0,053333 0,020000 0,000465 0,000004 
9 0,060000 0,020000 0,000465 0,000005 
10 0,066667 0,020000 0,000465 0,000006 
11 0,073333 0,020000 0,000465 0,000008 
12 0,080000 0,020000 0,000465 0,000009 
13 0,086667 0,020000 0,000465 0,000011 
14 0,093333 0,020000 0,000465 0,000012 
15 0,100000 0.192000 0,004469 0,000014 
16 0,106667 0,212000 0,004935 0,000018 
17 0,113333 0,212000 0,004935 0,000022 
18 0,120000 0,212000 0,004935 0,000028 
19 0,126667 0,343000 0,007990 0,000036 
20 0,133333 0,566000 0,013200 0,000047 
21 0,140000 0,889000 0,020767 0,000061 
22 0,146667 0,929000 0,021706 0,000082 
23 0,153333 0,929000 0,021706 0,000109 
24 0,160000 1,263000 0,029559 0,000143 
25 0,166667 1,455000 0,034086 0,000185 
26 0,173333 1,697000 0,039804 0,000237 
27 0,180000 2,030000 0,047695 0,000301 
28 0,186667 2,081000 0,048906 0,000378 
29 0,193333 2,081000 0,048906 0,000469 
30 0,200000 2,424000 0,057067 0,000573 
31 0,206667 2,475000 0,058282 0,000693 
32 0,213333 2,475000 0,058282 0,000827 
33 0,220000 2,808000 0,066237 0,000977 
34 0,226667 3,010000 0,071075 0,001144 
35 0,233333 3,253000 0,076909 0,001328 
36 0,240000 3,606000 0,085410 0,001533 
37 0,246667 3,960000 0,093966 0,001758 
38 0,253333 4,455000 0,105983 0,002007 
39 0,260000 4,818000 0,114836 0,002283 
40 0,266667 5,020000 0,119776 0,002587 
~ ~ ~ ~ ~ 
 L 375/212 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
Tabel C (järg)  
 Läbipaistmatuse N ning filtreerimata ja filtreeritud k väärtused Y max1,A  (≡ maksimumi 
väärtus, poolpaksus kirjas) ümbruses 
   Filtreerimata Filtreeritud  
Indeks i Aeg  Läbipaistmatus 
N k väärtus k väärtus 
[-] [s] [%] [m-1] [m-1] 
~ ~ ~ ~ ~ 
259 1,726667 17,182000 0,438429 0,538856 
260 1,733333 16,949000 0,431896 0,539423 
261 1,740000 16,788000 0,427392 0,539936 
262 1,746667 16,798000 0,427671 0,540396 
263 1,753333 16,788000 0,427392 0,540805 
264 1,760000 16,798000 0,427671 0,541163 
265 1,766667 16,798000 0,427671 0,541473 
266 1,773333 16,788000 0,427392 0,541735 
267 1,780000 16,788000 0,427392 0,541951 
268 1,786667 16,798000 0,427671 0,542123 
269 1,793333 16,798000 0,427671 0,542251 
270 1,800000 16,793000 0,427532 0,542337 
271 1,806667 16,788000 0,427392 0,542383 
272 1,813333 16,783000 0,427252 0,542389 
273 1,820000 16,780000 0,427168 0,542357 
274 1,826667 16,798000 0,427671 0,542288 
275 1,833333 16,778000 0,427112 0,542183 
276 1,840000 16,808000 0,427951 0,542043 
277 1,846667 16,768000 0,426833 0,541870 
278 1,853333 16,010000 0,405750 0,541662 
279 1,860000 16,010000 0,405750 0,541418 
280 1,866667 16,000000 0,405473 0,541136 
281 1,873333 16,010000 0,405750 0,540819 
282 1,880000 16,000000 0,405473 0,540466 
283 1,886667 16,010000 0,405750 0,540080 
284 1,893333 16,394000 0,416406 0,539663 
285 1,900000 16,394000 0,416406 0,539216 
286 1,906667 16,404000 0,416685 0,538744 
287 1,913333 16,394000 0,416406 0,538245 
288 1,920000 16,394000 0,416406 0,537722 
289 1,926667 16,384000 0,416128 0,537175 
290 1,933333 16,010000 0,405750 0,536604 
291 1,940000 16,010000 0,405750 0,536009 
292 1,946667 16,000000 0,405473 0,535389 
293 1,953333 16,010000 0,405750 0,534745 
294 1,960000 16,212000 0,411349 0,534079 
295 1,966667 16,394000 0,416406 0,533394 
296 1,973333 16,394000 0,416406 0,532691 
297 1,980000 16,192000 0,410794 0,531971 
298 1,986667 16,000000 0,405473 0,531233 
299 1,993333 16,000000 0,405473 0,530477 
300 2,000000 16,000000 0,405473 0,529704 
~ ~ ~ ~ ~ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/213
 
3. EUROOPA SIIRDEKATSETSÜKKEL 
  3.1. Gaasilised saasteained (diiselmootor)
 
   Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi kasutamise korral on saadud järgmised 
mõõtetulemused.  
 
V
0 (m3/pööre) 0,1776 
N p (pööret) 23073 
p B (kPa) 98,0 
p 1 (kPa) 2,3 
T (K) 322,5 
H a  (g/kg) 12,8 
NO x conce (ppm) 53,7 
NO x concd (ppm) 0,4 
CO  conce (ppm) 38,9 
CO  concd (ppm) 1,0 
HC  conce (ppm) ilma metaanist 
erinevate süsivesinike eemaldita 9,00 
HC  concd (ppm) ilma metaanist 
erinevate süsivesinike eemaldita 3,02 
HC  conce (ppm) metaanist erinevate 
süsivesinike eemaldi kasutamise korral1,20 
HC  concd (ppm) metaanist erinevate 
süsivesinike eemaldi kasutamise korral0,65 
CO 2,conce (%) 0,723 
W act (kWh) 62,72 
    Lahjendatud heitgaasi voolu arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.1):   
M
TOTW  = 1,293 * 0,1776 * 23073 * (98,0 - 2.3) * 273 / (101,3 * 322,5) 
 = 4237,2 kg 
   NO
x sisalduse parandusteguri arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.2): 
  1,03910,71)- (12,8 0,0182-11KD H, =⋅=  
 L 375/214 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
Metaanist erinevate süsivesinike kontsentratsiooni arvutamine metaanist erinevate 
süsivesinike eemaldi kasutamise korral (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1) ning eeldusel, et metaani eemaldamise kasutegur on 0,04 ja etaani eemaldamise kasutegur 0,98:  
ppm 7,91 0,04- 0,981,2- 0,04)-(1 9,0NMHCconce =×=  
 
ppm 2,39 0,04- 0,980,65- 0,04)-(1 3,02NMHCconcd =×=  
  Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1.1):    Oletame, et diislikütuse koostis on C
1H 1,8 
  
13,6(1,8/4))(1 (3,76 (1,8/2)11100Fs =+⋅ + +⋅ =  
  
18,6910 38,9) (9,00 0,72313,6DF4 -=⋅ + +=  
 
NO x conc   = 53,7 - 0,4 · (1 - (1/18,69)) = 53,3 ppm 
 CO
conc   = 38,9 - 1,0 · (1 - (1/18,69)) = 37,9 ppm 
 HC
conc   = 9,00 - 3,02 · (1 - (1/18,69)) = 6,14 ppm 
 
NMHC conc = 7,91 – 2,39 · (1 - (1/18,69)) = 5,65 ppm 
  
 Saasteainete massivoolu arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1):   
NO
x mass = 0,001587 · 53,3 · 1,039 · 4237,2 = 372,391 g 
 CO
mass = 0,000966 · 37,9   · 4237,2  = 155,129 g 
 HC
mass = 0,000479 · 6,14 · 4237,2  = 12,462 g 
 
NMHC mass = 0,000479 · 5,65 · 4237,2  = 11,467 g 
 
 Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.4):   
h g/kW  5,94 62,72  / 372,391 NOx = =  
 
h g/kW  2,47 62,72  / 155,129 CO = =  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/215
 
h g/kW  0,199 62,72  / 12,462  HC = =
g/kWh  0,183 62,72  / 11,467  NMHC = =  
 
3.2. Kübemeheide (diiselmootorid)  
  
 Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi ja kahekordse lahjendamise kasutamise 
korral on saadud järgmised mõõtetulemused. 
 
M TOTW (kg) 4237,2 
M f,p (mg) 3,030 
M f,b (mg) 0,044 
M TOT (kg) 2,159 
M SEC (kg) 0,909 
M d (mg) 0,341 
M DIL (kg) 1,245 
DF 18,69 
W act (kWh) 62,72 
  Heite massi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.1):   
M
f = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg 
  
M SAM = 2,159 - 0,909 = 1,250 kg 
 
g PTmass 42,1010002, 4237
250,1074,3= ∗ =  
 
 Taustkorrigeeritud heite massi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.1):  
g  9,32  10002 , 4237
69 , 1811245 , 1341 , 0
250 , 1074 , 3PTmass = ∗ ⎥
⎦⎤
⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛− ∗ − =  
 
Heite erimassi arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 5.2):  
 
g/kWh 5,94 62,72 / 372,391 = =xNO  
g/kWh  2,47 62,72  / 155,129 = = CO  
g/kWh  0,199 62,72  / 12,462 = = HC  
  
3.3. Gaasilised saasteained (maagaasiküttel töötavad mootorid)  
  
Oletame, et mahtpump-püsimahuproovisüsteemi kasutamise korral on saadud järgmised mõõtetulemused.  L 375/216 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
M TOTW (kg)  4237,2 
H a (g/kg)  12,8 
NO x conce (ppm)  17,2 
NO x concd (ppm)  0,4 
CO  conce (ppm)  44,3 
CO  concd (ppm)  1,0 
HC  conce (ppm) ilma metaanist 
erinevate süsivesinike 
eemaldita  27,0 
HC  concd (ppm) ilma metaanist 
erinevate süsivesinike eemaldita  2,02 
HC  conce (ppm) metaanist 
erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral  18,0 
HC  concd (ppm) metaanist 
erinevate süsivesinike eemaldi kasutamise korral  0,65 
CH 4 conce (ppm)  18,0 
CH 4 concd (ppm)  1,1 
CO 2,conce (%)  0,723 
W act (kWh)  62,72 
 
NO x sisalduse parandusteguri arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.2): 
 
1,07410,71)- (12,8 0,0329-11KG H, =×=  
 
Metaanist erinevate süsivesinike kontsentratsiooni arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1):  a) Gaasikromatograafiline meetod 
  
NMHC
conce = 27,0 - 18,0 = 9,0 ppm 
 
b) Metaanist erinevate süsivesinike eemaldamise meetod 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/217
 
  
Oletame, et metaani eemaldamise kasutegur on 0,04 ja etaani eemaldamise kasutegur 0,98 (vt 4. lisa, 5. liide, punkt 1.8.4). 
 
mpp 8,4 0,04- 0,9818,0- 0,04)-(1 27,0NMHCconce =⋅=  
 
ppm 1,37 0,04- 0,980,65- 0,04)-(1 2,02NMHCconcd =⋅=  
 Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1.1):  Oletame, et kütuseks on 100%line metaan koostisega C
1H 4 
 
9,5(4/4))) (1 (3,76 (4/2)11100 FS =+× + +⋅ =  
 
13,0110 44,3) (27,0 0,7239,5DF4 -=⋅ + +=  
 
Gaasikromatograafilise meetodi korral on metaanist erinevate süsivesinike fooni arvestav parandus arvutatav HC
concd ja CH 4 concd  vahena  
 
NO x conc = 17,2 - 0,4 ·  (1 - (1/13,01)) = 16,8 ppm 
 
CO conc = 44,3 - 1,0 ·  (1 - (1/13,01)) = 43,4 ppm 
 
NMHC conc = 8,4 – 1,37 ·  (1 - (1/13,01)) = 7,13 ppm (metaanist erinevate 
süsivesinike eemaldamise meetod) 
 
NMHC conc = 9,0 - 0,92 ·  (1 - (1/13,01)) = 8,15 ppm (gaasikromatograafiline 
meetod) 
 
CH 4 conc = 18,0 – 1,1 ·  (1 - (1/13,01)) = 17,0 ppm (gaasikromatograafiline 
meetod) 
  
Heite massivoolude määramine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.3.1): 
  
NO x mass = 0,001587 ·  16,8 ·  1,074 ·  4237,2 =121,330 g 
 CO
mass = 0,000966 ·  43,4   ·  4237,2 = 177,642 g 
 
NMHC mass = 0,000516 ·  7,13 ·  4237,2 = 15,589 g  (metaanist erinevate 
süsivesinike eemaldamise meetod) 
 L 375/218 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
NMHC mass = 0,000516 ·  8,15 ·  4237,2 = 17,819 g  (gaasikromatograafiline 
meetod) 
 CH
4 mass = 0,000552 ·  17,0 ·  4237,2 = 39,762 g  (gaasikromatograafiline 
meetod) 
  
Heite erimasside arvutamine (4. lisa, 2. liide, punkt 4.4.): 
 
x NO = 121,330/62,72 = 1,93 g/kWh 
 
CO = 177,642/62,72 = 2,83 g/kWh 
 
NMHC  = 15,589/62,72  = 0,249 g/kWh (metaanist erinevate süsivesinike 
eemaldamise meetod)  
NMHC  = 17,819/62,72  = 0,284 g/kWh (gaasikromatograafiline meetod) 
 
4 CH  = 39,762/62,72  = 0,634 g/kWh (gaasikromatograafiline meetod) 
 4. λ-NIHKETEGUR (S
λ) 
 4.1. λ-nihketeguri (S
λ) arvutamine  4/ 
 
100* O -  4m +  n100%  inert -  12 =  S
2⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛λ  
 kus: 
  S
λ  = λ-nihketegur; 
 inert %  = kütuses leiduvate inertsete gaaside (N 2, CO 2, He, jms) mahu%; 
 O 2*  = kütuses leiduva hapniku mahu%; 
 n ja m  = osutavad süsivesinike keskmist koostist kajastavale brutovalemile 
C nH m ning määratletakse järgmiselt: 
  
1 00% diluent1..100% C5100% C4100% C3100% C2100% CH1
n5 4 3 2 4
−+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
=  
 
 
                     
4 / Mootorikütuste stöhhiomeetriline õhu ja kütuse suhe:  SAE J1829, juuni 1987. 
 John B. Heywood, Internal Combustion Engine Fundamentals, McGraw-Hill, 1988, ptk 3.4. “Combustion 
stoichiometry” 
 (lk 68–72).  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/219
 
1 00% diluent1..100% H C8100% H C6100% H C4100% CH4
m8 3 6 2 4 2 4
−+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗ +⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
=  
 
  kus:   CH
4 = kütuses leiduva metaani mahu%; 
 C 2 = kütuses leiduvate kõikide C 2-süsivesinike (C 2H 6, C 2H 4 jt) mahu%; 
 C 3 = kütuses leiduvate kõikide C 3-süsivesinike (C 3H 8, C 3H 6 jt) mahu%; 
 C 4 = kütuses leiduvate kõikide C 4-süsivesinike (C 4H 10, C 4H 8 jt) mahu%; 
 C 5 = kütuses leiduvate kõikide C 5-süsivesinike (C 5H 12, C 5H 10 jt) mahu%; 
 diluent = kütuses leiduvate lahjendusgaaside (O 2*, N 2, CO 2, He jt) mahu%. 
 4.2.  λ-nihketeguri S
λ arvutamise näited :  
 
  Näide 1: G 25: CH 4 = 86%, N 2 = 14% (mahu%)  
  
1 = 860860 = 
10014 - 1860  1 = 
100% diluent - 1..  + 100%C2 + 100%CH1
 = n,, ,2 4
∗ ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
 
  
4 = 860860  4 = 
100% diluent - 1..   + 100%HC4 + 100%CH4
 = m,,4 2 4
∗ ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
 
 
16 1  = 
44 + 1  x  10014 -  12 = 
100* O -  4m + n100% inert -  12 = S ,
2⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛λ  
 
 
Näide 2: GR: CH 4 = 87 %, C 2H 6 = 13% (mahu%)  
  
131 = 1131 = 
1000 - 11302 + 8701 = 
100% diluent - 1..  + 100%C2 + 100%CH1
 = n ,, , ,2 4
∗ ∗ ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
 
  L 375/220 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
264 = 11306 + 8704 = 
100% diluent - 1..   + 100%HC6 + 100%CH4
 = m ,, ,6 2 4
∗ ∗ ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
 
 
911 0  = 
426 4 + 13 1   1000 -  12 = 
100* O -  4m + n100% inert -  12 = S ,,,2⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗ ⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛λ  
 
 Näide 3: USA: CH 4 = 89 %, C 2H 6 = 4,5 %, C 3H 8 = 2,3 %, C 6H 14 = 0,2 %, O 2 = 0,6 %, N 2 = 
4% 
 
 
()111 = 
1004 + 0,64 - 100204 + 02303 + 04502 + 8901 = 
100% diluent - 1..  + 100%C2x + 100%CH1x
 = n ,, , , ,2 4
∗ ∗ ∗ ∗ ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡
⎥⎦⎤
⎢⎣⎡
 
  
244 = 
1004 + 60 - 1002014 + 02308 + 04504 +8904 = = 
100% diluent - 1100%HC8 + ..   + 100%HC6 + 100%HC4 + 100%CH4
 = m
,,, , , ,8 3 6 2 4 2 4
∗ ∗ ∗ ∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗⎥⎦⎤
⎢⎣⎡∗
 
 
96 0  = 
1006 0 -  424 4 + 11 1   1004 -  12 = 
100* O -  4m + n100% inert -  12 = S ,, ,,2⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛∗ ⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛λ  
 
__________ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/221
 
9. lisa  
 
TEHNILISED ERINÕUDED ETANOOLIKÜTTEL TÖÖTAVATELE DIISELMOOTORITELE 
 
 Etanooliküttel töötavate diiselmootorite puhul kohaldatakse katseprotseduuride suhtes järgmisi käesoleva eeskirja 4. lisas kindlaksmääratud asjakohaste punktide, valemite ja tegurite muudatusi.   4. lisa, 1. liide
 
 4.2. Kuivalt gaasilt niiskele ülemineku tegurid 
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛⋅ +=
AIRWFUELFH
GG2,577 11,877F  
 
 4.3. Atmosfääriõhu niiskust ja temperatuuri arvestavad NO
x taseme parandustegurid 
298) (T B 10,71) (H A 11K
a aD H,− ⋅ + − ⋅ +=  
 
  kus:  A = 0,181 G
FUEL/G AIRD – 0,0266 
 B = - 0,123 G FUEL/G AIRD + 0,00954 
 T a = õhutemperatuur, K 
 H a = siseneva õhu niiskus (vee kogus grammides 1 kg kuiva õhu kohta) 
 4.4. Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine   Eeldades, et heitgaasi tihedus on 1,272 kg/m
3, temperatuur 273 K (0 °C) ning rõhk 101,3 
kPa, arvutatakse saasteainete massivoolukiirused (g/h) iga faasi puhul järgmiselt: 
  1) NO
x mass = 0,001613 · NO x conc · K H,D · G EXHW  
  2) CO
mass = 0,000982 · CO conc  · G EXHW  
  3) HC
mass = 0,000809 · HC conc · K H,D · G EXHW  
  kus NO
x conc , CO conc, HC conc 1/ on punkti 4.1 kohaselt määratud keskmised 
kontsentratsioonid (ppm) lahjendamata heitgaasis. 
 
                     
1 /  Arvutatakse C1-ekvivalendi baasil. L 375/222 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 Gaasiliste s aasteaine te mitte kohustusliku määramise puhul täisvoolulahjendussüsteemi abil 
kasutatakse järgmisi valemeid: 
  
 1) NO x mass = 0,001587 · NO x conc · K H,D · G TOTW  
  2) CO
mass = 0,000966 · CO conc  · G TOTW  
  3) HC
mass = 0,000795 · HC conc·  G TOTW  
  kus NO
x conc, CO conc, HC conc 1/ on iga faasi puhul 4. lisa 2. liite punkti 4.3.1.1 kohaselt 
määratud keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid (ppm) lahjendatud heitgaasis. 
 4. lisa, 2. liide
 
 2. liite punkte 3.1., 3.4., 3.8.3. ja 5 ei kohaldata ainult diiselmootorite, vaid ka etanooliküttel töötavate mootorite suhtes.   4.2. Katsetingimused tuleb reguleerida nii, et katse jooksul vastaksid mootori sisendi juures 
mõõdetud õhutemperatuur ja õhuniiskus standardtingimustele. Standardiks peaks olema 
6 ∀ 0.5 g vett 1 kg kuiva õhu kohta temperatuurivahemikus 298 ∀ 3 K.  Nende tingimuste 
järgimise korral NO
x kontsentratsiooni ei korrigeerita. Kui neid tingimusi ei järgita, katse ei 
kehti.  
 
4.3. Saasteainete massivoolukiiruste arvutamine  4.3.1.  Püsiva massivoolukiirusega süsteemid    Soojusvahetiga süsteemide korral määratakse saasteainete mass (g/katsetsükkel) järgmiste 
valemite abil: 
   
 1) NO
X mass = 0,001587 · NO X conc ·  K H,D · M TOTW  (etanooliküttel töötavad mootorid) 
   2) CO 
mass = 0,000966 · CO conc ·  M TOTW  (etanooliküttel töötavad mootorid) 
   3) HC 
mass = 0,000794 · HC conc · M TOTW ' (etanooliküttel töötavad mootorid) 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/223
 
 kus: 
 
 NO x conc, CO conc, HC conc, 1/ NMHC conc  =  integreerimismeetodil (kohustuslik NO x ja HC 
puhul) või proovikoti meetodil määratud katsetsükli keskmised taustkorrigeeritud kontsentratsioonid, ppm; 
  M
TOTW  = punkti 4.1 kohaselt määratud lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta, kg. 
 4.3.1.1. Taustkorrigeeritud kontsentratsioonide määramine     Saasteainete netokontsentratsioonide leidmiseks tuleb mõõdetud väärtustest lahutada 
keskmised saasteainete taustkontsentratsioonid. Saasteainete taustkontsentratsioonide keskmised väärtused võib määrata proovikoti meetodil või pideva mõõtmise ja integreerimise abil. Kasutatakse järgmist valemit. 
 
conc = conc
e - conc d * (1 – (1/DF))  
 kus:    conc = saasteaine kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis,    mida on korrigeeritud saasteaine sisalduse võrra lahjendusõhus, ppm   conc
e = lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  conc
d = lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
   DF = lahjendustegur      Lahjendustegur arvutatakse järgmise valemi abil:   
DF = 
4-10*)conceCO+conceHC(+conce,2COSF
 
    kus:    CO
2,conce  = CO 2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, mahu%; 
 HC conce  = süsivesinike kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm C1 ekvivalentides 
 CO conce  = CO kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, ppm 
 F S  = stöhhiomeetriline tegur 
  
                    
 
1/ Arvutatakse C1-ekvivalendi baasil. L 375/224 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 Kuiva gaasi baasil mõõdetud kontsentratsioonid arvutatakse ümber niiskele gaasile 
vastavalt 4. lisa 1. liite punktile 4.2. 
  
 Kui kütuse üldkoostis CH αO ßN Y on teada, võib stöhhiomeetrilise teguri arvutada järgmiselt: 
F S = 
2γ
2β -  4α1 3,762α11100
+ ⎟⎠⎞⎜⎝⎛+ ⋅ + +⋅  
 
 Kui kütuse koostis ei ole teada, kasutatakse järgmist stöhhiomeetrilist tegurit:   F
S (etanool) = 12,3 
 4.3.2. Voolu kompenseerimisega süsteemid   Soojusvahetita süsteemide puhul tuleb saasteainete massi (g/katsetsükkel) määramiseks 
arvutada saasteainete hetkemassid ja integreerida hetkeväärtused üle katsetsükli. Taustkorrigeerimist kasutatakse vahetult kontsentratsioonide hetkeväärtuste puhul. Rakendatakse järgmisi valemeid:  1) NO
x mass = 
  2) CO
mass = 
 ∑
=∗ − ∗ ∗ − ∗ ∗n
1 iconc TOTW i , conc i TOTW, 0,000966) 1/DF) (1 CO (M 0,000966) CO (Md e∑
=⋅ − ⋅ ⋅ − ⋅ ⋅n
1 iconcd x TOTW i conce, x i TOTW, 0,001587) 1/DF) (1 NO (M 0,001587) NO (M27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/225
 
3) HC mass = 
  
 kus:   conc
e = lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  conc
d = lahjendusõhus mõõdetud saasteaine kontsentratsioon, ppm 
  M
TOTW,I  = lahjendatud heitgaasi hetkemass (vt punkt 4.1), kg 
  M
TOTW  = lahjendatud heitgaasi üldmass tsükli kohta (vt punkt 4.1), kg 
  DF = punkti 4.3.1.1 kohaselt määratud lahjendustegur  4.4. Heite erimasside arvutamine   Heite erimassid (g/kWh) arvutatakse kõikide individuaalsete saasteainete puhul järgmiselt:   
 
act mass x x W/ NO=NO  
 
 act massW/ CO=CO  
 
 act massW/ HC=HC  
 
  
 kus: 
   W
act = punkti 3.9.2 kohaselt määratud tegelik tsükli töö, kWh. 
  
____________  
 
   ∑
=∗ − ∗ ∗ − ∗ ∗n
1 iconc TOTW i , conc i TOTW, 0,000479) 1/DF) (1 HC (M 0,000479) HC (Md eL 375/226 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006