Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 85 — Ühtsed sätted, mis käsitlevad M- ja N-kategooriasse kuuluvate mootorsõidukite liikumapanemiseks ette nähtud sisepõlemismootorite või elektriliste jõuülekandeseadmete kinnitamist seoses elektriliste jõuülekandeseadmete kasuliku võimsuse ja 30 minuti maksimumvõimsuse mõõtmisega

1. KOHALDAMISALA

2. MÕISTED

2.5. Hübriidsõidukid

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

4. TÜÜBIKINNITUS

Teise võimalusena võib tootja otsustada, et nende tüübikinnitusmärkide ja -tähiste kinnitamise asemel jõuülekandeseadme külge on iga käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud jõuülekandeseadmega kaasas seda teavet sisaldav dokument, nii et tüübikinnitusmärgid ja -tähised võib kinnitada sõidukile.

Kui jõuülekandeseade vastab ühe või mitme kokkuleppele lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ette nähtud sümbolit tarvis korrata. Sellisel juhul paigutatakse tüübikinnitusnumbrid ja kõikide eeskirjade numbrid, mille alusel on riik andnud käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse, vertikaalsete tulpadena punktis 4.4.1 ette nähtud sümbolist paremale.

5. TEHNILISED NÕUDED JA KATSED

5.1. Üldosa

Komponendid, mis võivad mõjutada jõuülekandeseadme võimsust, peavad olema projekteeritud, toodetud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav jõuülekandeseade vastab sõltumata sellele mõjuda võivast vibratsioonist käesoleva eeskirja sätetele.

5.2. Sisepõlemismootorite katsete kirjeldus

kasutatakse turul kättesaadavat kütust, mille Wobbe'i indeks on vähemalt 52,6 MJm-3 (20 °C, 101,3 kPa), kui mootor on märgistatud H-rühma gaaside jaoks, või vähemalt 47,2 MJm-3 (20 °C, 101,3 kPa), kui mootor on märgistatud L-rühma gaaside jaoks. Vaidluse puhul kasutatakse 8. lisas nimetatud etalonkütust G20, kui mootor on märgistatud H-rühma gaaside jaoks, või etalonkütust G23, kui mootor on märgistatud L-rühma gaaside jaoks, st asjakohase rühma kõrgeima Wobbe'i indeksiga kütust, või

5.3. Elektriliste jõuülekandeseadmete kasuliku võimsuse ja 30 minuti maksimumvõimsuse mõõtmiskatsete kirjeldus

Elektrilisel jõuülekandeseadmel peavad olema käesoleva eeskirja 6. lisas määratletud seadmed. Elektriline jõuülekandeseade saab toidet alalisvooluallikast, mille maksimaalne pingelang on 5 % olenevalt ajast ja voolutugevusest (alla 10 sekundi pikkused ajavahemikud välja arvatud). Katse toitepinge määrab sõiduki tootja.

Märkus: Kui 30 minuti maksimumvõimsust piirab aku, võib elektrisõiduki 30 minuti maksimumvõimsus olla väiksem kui sõiduki 30 minuti maksimumvõimsus vastavalt sellele katsele.

5.3.1. Kasuliku võimsuse kindlaksmääramine

5.3.2. 30 minuti maksimumvõimsuse kindlaksmääramine

5.4. Tulemuste tõlgendamine

Tootja esitatud elektrilise jõuülekandeseadme tüübi kasulik võimsus ja 30 minuti maksimumvõimsus kiidetakse heaks, kui see ei erine väärtustest, mille tehniline teenistus on mõõtnud katsetamiseks esitatud jõuülekandeseadmel, suurima võimsuse puhul enam kui ± 2 % võrra ning kõvera teistes mõõtepunktides enam kui ± 4 % võrra, kusjuures mootori pöörlemiskiiruse lubatud hälve on ± 2 % või mootori kiirusevahemikus (X1 min-1 + 2 %) kuni (X2 min-1 – 2 %) (X1 < X2).

6. TOOTMISE NÕUETELEVASTAVUS

Tootmismenetluste vastavus on kooskõlas kokkuleppe 2. liites sätestatud korraga (E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2), arvestades järgmisi nõudeid.

Käesoleva eeskirja kohaselt heaks kiidetud mootorid peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile.

7. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAMISE KORRAL

8. JÕUÜLEKANDESEADME TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

leida, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat kõrvaltoimet ja et sõiduk vastab igal juhul nõuetele, või

9. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab lõplikult käesoleva eeskirja alusel kinnitatud jõuülekandeseadme tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 3. lisas toodud näidise kohast teatisevormi.

10. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja/või tüübikinnitusi andvate ning teistes riikides kinnituse andmist, andmisest keeldumist või tühistamist tõendavate vormide adressaadiks olevate haldusasutuste nimed ja aadressid.

(1) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – (vaba), 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32–36 (vaba), 37 – Türgi, 38–39 (vaba) ja 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele niisuguses kronoloogilises järjestuses, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, mis käsitleb ühtsete tehnonõuete kehtestamist ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ning nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad sellega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teeb sel viisil antud numbrid kokkuleppe osalistele teatavaks.

(2) European Coordinating Council, CEC.

Saastet vähendavad lisaseadmed (kui need on olemas ja neid ei ole kirjeldatud mõnes teises jaotises)

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjakohane sõidukitüüp kinnitati Madalmaades (E4) vastavalt eeskirjadele nr 85 ja 31 (1) . Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks kohta näitavad, et vastavate tüübikinnituste andmise kuupäevadel ei olnud eeskirja nr 85 muudetud ning eeskiri nr 31 hõlmas juba seeria 01 muudatusi.

Jõuülekandeseadmele kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjakohane jõuülekandeseade kinnitati Madalmaades (E4) seoses kasuliku võimsuse mõõtmisega vastavalt eeskirjale nr 85 ja sellele jõuülekandeseadmele anti tüübikinnitusnumber 002492. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus anti vastavalt eeskirja nr 85 originaalversioonile.

5. LISA

SISEPÕLEMISMOOTORI KASULIKU VÕIMSUSE MÕÕTMISE MEETOD

1. Neid sätteid kohaldatakse meetodi suhtes, mille kohaselt väljendatakse võimsuskõverat sisepõlemismootori täiskoormusel mootori pöörlemiskiiruse funktsioonina.

2. KATSETINGIMUSED

2.1. Mootor peab olema vastavalt tootja soovitustele sisse sõidetud.

2.2. Kui võimsust saab mõõta üksnes mootoril, millele on paigaldatud käigukast, tuleb arvesse võtta käigukasti kasutegurit.

2.3. Abiseadmed

2.3.1. Paigaldatavad abiseadmed

Katse ajaks paigaldatakse katsestendile mootori ettenähtud rakenduses toimimiseks vajalikud abiseadmed (loetletud tabelis 1) võimalust mööda samas asendis kui ettenähtud rakenduses.

2.3.2. Eemaldatavad abiseadmed

Katse ajaks eemaldatakse teatavad sõiduki abiseadmed, mis on vajalikud üksnes sõiduki kasutamiseks ja mida võib paigaldada mootorile. Näitena on toodud järgmine mittetäielik nimekiri:

— pidurite õhukompressor,

— võimendrooli kompressor,

— vedrustuse kompressor,

— kliimaseade.

Kui abiseadmeid ei saa eemaldada, võib nende koormuseta kasutatava võimsuse kindlaks määrata ja liita mootori mõõdetud võimsusele.

Tabel 1

Mootori kasuliku võimsuse kindlaksmääramiseks tehtava katse ajaks paigaldatavad abiseadmed

(Standardvarustus – tootja poolt konkreetse rakenduse tarbeks ette nähtud seadmed)

Nr Abiseade Paigaldatakse kasuliku võimsuse katse ajaks 1 Sisselaskesüsteem — Sisselasketorustik — Karteri õhutussüsteem Jah, standardvarustus V Õhufilter Jah, standardvarustus — Sisselaskesummuti — Kiirusepiirik (1) 2 Sisselasketorustiku induktsioonkütteseade Jah, standardvarustus. Võimaluse korral pannakse see soodsaimasse asendisse. 3 Heitgaasisüsteem Jah, standardvarustus — Heitgaasifilter — Väljalasketorustik — Ülelaadur — Ühendustorud (2) — Summuti (2) — Summutitoru (2) — Mootorpidur (3) 4 Kütusepump (4) Jah, standardvarustus 5 Karburaator Jah, standardvarustus — Elektrooniline juhtimissüsteem, õhukulumõõtur jms … (kui see on paigaldatud) Rõhuvähendi Gaasimootorite seadmed Aurusti Segisti 6 Sissepritseseadmed (bensiin ja diislikütus) Jah, standardvarustus — Eelfilter — Filter — Pump — Kõrgrõhutoru — Pihusti — Õhu sissevooluventiil, kui see on olemas (5) — Elektrooniline juhtimissüsteem, õhukulumõõtur jms … (kui need on olemas) — Regulaator/juhtimissüsteem — Täiskoormuse automaatpiiraja pumbalatile sõltuvalt atmosfääritingimustest 7 Vedelikjahutusseadmed — Kapott Nr — Kapoti õhuava — Radiaator — Ventilaator (6) (7) Jah, standardvarustus (6) — Ventilaatorikate — Veepump — Termostaat (8) 8 Õhkjahutus Kate Jah, standardvarustus Puhur (6) (7) Temperatuurimuuteseade Jah, standardvarustus 9 Elektriseadmed Jah, standardvarustus (9) 10 Ülelaadeseadmed (kui need on olemas) — Kompressor, mis töötab otseselt mootori ja/või heitgaaside jõul Jah, standardvarustus — Õhu vahejahuti (10) — Jahutipump või ventilaator (töötab mootori jõul) — Jahutusvedeliku termostaat (kui need on paigaldatud) 11 Katsestendi abiventilaator Jah, vajaduse korral 12 Saastetõrjeseadmed (11) Jah, standardvarustus

2.3.3. Diiselmootori käivitusseadmed

Diiselmootorite käivitamiseks kasutatavate abiseadmete puhul tuleb silmas pidada kaht järgmist juhtu:

a) elektriline käivitamine: generaator on paigaldatud ja vajaduse korral varustab mootori tööks hädavajalikke abiseadmeid;

b) mitteelektriline käivitamine: kui mootori tööks on hädavajalikud elektrilised lisaseadmed, mille tarbeks on paigaldatud generaator. Muul juhul see eemaldatakse.

Mõlemal juhul on käivitamiseks vajalikku energiat tootev ja koguv süsteem paigaldatud ja see töötab koormamata seisundis.

2.4. Seadistustingimused

Seadistustingimused kasuliku võimsuse kindlaksmääramiseks on esitatud tabelis 2.

Tabel 2

Seadistustingimused

1 Karburaatori(te) seadistus Seadistatakse näitajate kohaselt, mis valmistaja on toodangule ette näinud, ja kasutatakse edasiste muudatusteta teatavas rakenduses 2 Sissepritsepumba toitesüsteemi seadistus 3 Süüte või sissepritse ajastus (gaasijaotuskõver) 4 Regulaatori seadistus 5 Heitekontrolliseadmed

3. ÜLESMÄRGITAVAD ANDMED

3.1. Ülesmärgitavad andmed on loetletud käesoleva lisa liite punktis 4. Mõõtmistulemused tuleb saada stabiliseeritud talitlustingimustes, mil mootor saab piisavalt värsket õhku. Põlemiskambrid võivad sisaldada sadet, aga piiratud koguses. Katsetingimused, nagu sisselastava õhu temperatuur, tuleb valida võimalikult lähedased võrdlustingimustele (vt käesoleva lisa punkti 5.2), et parandustegur oleks võimalikult väike.

3.2. Mootorisse lastava õhu (välisõhu) temperatuuri mõõdetakse 0,15 m vahemikus enne õhupuhastisse sisenemist või kui õhupuhastit ei kasutata, siis 0,15 m vahemikus õhu sisselaskeavast. Termomeeter või termoelement varjestatakse kiirgussoojuse eest ja asetatakse otse õhuvoolu sisse. Samuti tuleb see varjestada kütuse tagasipritse eest. Kasutatakse piisavat arvu mõõtmiskohti, et saada sisselaskeõhu tüüpiline keskmine temperatuur.

3.3. Andmeid ei koguta enne, kui pöördemoment, kiirus ja temperatuur on püsinud vähemalt ühe minuti enam-vähem samal tasemel.

3.4. Mootori pöörlemiskiirus ei tohi katse ja näitude võtmise ajal erineda valitud pöörlemiskiirusest rohkem kui ± 1 ± 10 min-1 võrra, olenemata sellest, kumb on suurem.

3.5. Pidurkoormust, kütusekulu ja sisselaskeõhu temperatuuri mõõdetakse korraga, kusjuures näitajana läheb kirja sellise kahe stabiliseeritud järjestikuse väärtuse keskmine, mis pidurkoormuse puhul ei erine teineteisest rohkem kui 2 % võrra.

3.6. Mootori väljalaskeavast väljuva jahutusvedeliku temperatuur tuleb hoida tootja poolt ette nähtud väärtusel. Kui tootja ei ole temperatuuri ette näinud, on selleks 353 K ± 5 K. Õhkjahutusega mootorite puhul tuleb tootja poolt ette nähtud punkti temperatuur hoida tootja poolt võrdlustingimustes ette nähtud kõrgeimast temperatuurist ± 0 K 20 piires.

3.7. Kütuse temperatuuri mõõdetakse karburaatori või sissepritsesüsteemi sisselaskeavas ja see hoitakse mootori valmistaja poolt ette nähtud piirides.

3.8. Määrdeõli temperatuur, mida mõõdetakse õlipumbas või karteripõhjas või õliradiaatori (kui see on olemas) väljalaskeavas, hoitakse käesoleva lisa punktides 3.6, 3.7 ja 3.8 ette nähtud piirides.

3.9. Vajaduse korral võib kasutada täiendavat reguleerimissüsteemi temperatuuri hoidmiseks käesoleva lisa punktides 3.6, 3.7 ja 3.8 osutatud piirides.

4. MÕÕTMISTÄPSUS

4.1. Pöördemoment: ± 1 % mõõdetud pöördemomendist. Pöördemomendi mõõteseade tuleb kalibreerida nii, et võetakse arvesse hõõrdekadusid. Katse-dünamomeetri mõõteulatuse alumises pooles peab täpsus olema ± 2 % mõõdetud pöördemomendist.

4.2. Mootori pöörlemissagedus: 0,5 % mõõdetud pöörlemissagedusest.

4.3. Kütusekulu: ± 1 % mõõdetud kulust.

4.4. Kütuse temperatuur: ± 2 K.

4.5. Mootorisse tuleva õhu temperatuur: ± 1 K.

4.6. Õhurõhk: ± 100 Pa.

4.7. Rõhk sisselasketorus: ± 50 Pa.

4.8. Rõhk väljalasketorus: ± 200 Pa.

5. VÕIMSUSE PARANDUSTEGURID

5.1. Mõiste

Võimsuse parandustegur on tegur α, mille abil määratakse kindlaks mootori võimsus punktis 5.2 nimetatud võrdluslikes atmosfääritingimustes,

kus Po = α. P

Po on korrigeeritud võimsus (st võimsus võrdluslikes atmosfääritingimustes)

α on parandustegur (αa või αd)

P on mõõdetud võimsus (katsel saadud võimsus)

5.2. Võrdluslikud atmosfääritingimused

5.2.1. Temperatuur (To): 298 K (25 °C)

5.2.2. Kuiva õhu rõhk (Pso): 99 kPa Märkus: kuiva õhu rõhk põhineb kogurõhul 100 kPa ja veeauru rõhul 1 kPa.

5.3. Katse atmosfääritingimused

Katse ajal on atmosfääritingimused järgmised:

5.3.1. Temperatuur (T) Ottomootorite puhul 288 K ≤ T ≤ 308 K Diiselmootorite puhul 283 K ≤ T ≤ 313 K

5.3.2. Rõhk (Ps) 80 kPa ≤ Ps ≤ 110 kPa

5.4. Parandustegurite αa ja αd kindlaksmääramine (12)

5.4.1. Ülelaadeta või ülelaadega ottomootorid — tegur αa Parandustegur αa saadakse järgmise valemi abil: (13) kus Ps on kuiva õhu kogurõhk kilopaskalites (kPa), s.o koguõhurõhk miinus veeauru rõhk, T on mootorisse lastava õhu absoluutne temperatuur kelvinites (K). Tingimused, mida laboris tuleb täita Selleks et katse oleks kehtiv, peab parandustegur αa olema järgmine: 0,93 ≤ αa ≤ 1,07. Nende piiride ületamisel esitatakse katseprotokollis täpsed andmed korrigeeritud väärtuse ja katsetingimuste kohta (temperatuur ja rõhk).

5.4.2. Diiselmootorid — tegur αd

Diiselmootorite puhul saadakse võimsuse parandustegur (αd) ühtlase kütusekulu juures järgmise valemi abil:

kus αd = (fa) fm

fa on atmosfääritegur

fm on asjakohasele mootoritüübile ja seadistusele omane näitaja

5.4.2.1. Atmosfääritegur fa

See tegur näitab keskkonnatingimuste (rõhk, temperatuur ja niiskus) mõju mootorisse lastavale õhule. Atmosfääriteguri valem sõltub mootoritüübist.

5.4.2.1.1. Ülelaadeta ja mehaanilise ülelaadega mootorid

5.4.2.1.2. Turboülelaaduriga mootorid sisselaskeõhu jahutusega või ilma

5.4.2.2. Mootoritegur fm

fm on qc (korrigeeritud kütusevool) järgmine funktsioon:

fm = 0,036 qc — 1,14,

kus: qc = q/r,

kus:

q on kütusevool milligrammides kütusetsükli ja kogutöömahu liitri kohta (mg/(liitrit tsüklis)

r on kompressori väljalaskeava ja sisselaskeava vaheline rõhusuhe (r = 1 ülelaadeta mootorite puhul)

See valem kehtib qc väärtuste puhul, mis jäävad vahemikku 40–65 mg/(liitrit tsüklis).

qc väärtuste puhul, mis on väiksemad kui 40 mg/(liitrit tsüklis), võetakse fm väärtuseks konstant 0,3 (fm = 0,3).

qc väärtuste puhul, mis on suuremad kui 65 mg/(liitrit tsüklis), võetakse fm väärtuseks konstant 1,2 (fm = 1,2) (vt joonist):

5.4.2.3. Tingimused, mida laboris tuleb täita

Selleks et katse oleks kehtiv, peab parandustegur αd olema järgmine: 0,9 ≤ αd ≤ 1,1.

Nende piiride ületamisel esitatakse katseprotokollis täpsed andmed korrigeeritud väärtuse ja katsetingimuste kohta (temperatuur ja rõhk).

(1) Täielik sisselaskesüsteem paigaldatakse ettenähtud rakenduseks sobival viisil:

kui sellel võib olla märgatav mõju mootori võimsusele,

kahetaktiliste ja ottomootorite puhul,

kui tootja seda nõuab.

Muudel juhtudel võib kasutada samaväärset süsteemi, mispuhul tuleb katse käigus veenduda, et rõhk sisselasketorustikus ei erine rohkem kui 100 Pa võrra tootja poolt ette nähtud rõhust puhta õhufiltri korral.

(2) Täielik heitgaasisüsteem paigaldatakse ettenähtud rakenduseks sobival viisil:

kui sellel võib olla märgatav mõju mootori võimsusele,

kahetaktiliste ja ottomootorite puhul,

kui valmistaja seda nõuab.

Muudel juhtudel võib kasutada samaväärset süsteemi, tingimusel et mootori heitgaasisüsteemi lõppotsa juures mõõdetud rõhk ei erine rohkem kui 1 000 Pa võrra tootja poolt määratust.

Mootori heitgaasisüsteemi lõppotsana käsitletakse punkti, mis asub 150 mm allavoolu mootori külge kinnitatud heitgaasisüsteemiosa lõpust.

(3) Kui mootoril on mootorpidur, peab seguklapp olema täiesti avatud.

(4) Kütuse toiterõhku võib vajaduse korral muuta, et saada teatavas mootori rakenduses esinev rõhk (eelkõige kütuse tagastussüsteemi kasutamise korral).

(5) Õhuventiil on pritsepumba pneumaatilise regulaatori juhtventiil. Sissepritseseadmete regulaator võib sisaldada muid seadiseid, mis võivad mõjutada sissepritsitava kütuse kogust.

(6) Radiaator, ventilaator, ventilaatorikate, veepump ja termostaat peavad katsestendil asetsema üksteise suhtes samamoodi kui sõidukis. Jahutusvedeliku ringlust võib juhtida ainult mootori veepump.

Vedeliku jahutamine võib toimuda kas mootori radiaatori kaudu või välise ringluse teel, tingimusel et selle välise ringluse rõhukadu ja rõhk pumba sisselaskeava juures jäävad ligikaudu samaks kui mootori jahutussüsteemis. Ribakatik, kui see on paigaldatud, peab olema avatud.

Kui ventilaatorit, radiaatorit ja katet ei saa hõlpsasti mootori külge paigaldada, määratakse radiaatori ja katte (kui seda kasutatakse) suhtes õigesse asendisse eraldi paigaldatud ventilaatori kasutatav võimsus mootori võimsuse mõõtmiseks kasutatavatel mootori pöörlemiskiirustel kas standardomaduste põhjal arvutamise või katsete teel. See võimsus, mida on kohandatud punktis 6.2 esitatud standardsete atmosfääritingimuste järgi, tuleb lahutada korrigeeritud võimsusest.

(7) Väljalülitatava või astmeliselt töötava ventilaatori või puhuri korral tehakse katse nii, et väljalülitatav ventilaator või puhur on välja lülitatud või astmeliselt töötav ventilaator või puhur töötab suurimal võimsusel.

(8) Termostaadi võib paigaldada täiesti avatuna.

(9) Generaatori minimaalne võimsus: generaatori võimsus piirdub võimsusega, mis on hädavajalik mootori tööks möödapääsmatute abiseadmete töötamiseks. Kui on tarvis ühendada aku, tuleb kasutada heas korras akut, mis on täiesti laetud.

(10) Õhu vahejahutiga mootoreid katsetatakse õhu vahejahutiga, olenemata sellest, kas jahuti toimib vedeliku või õhuga, aga kui valmistaja seda soovitab, võib õhuga toimivat jahutit asendada katsestendi süsteem. Mõlemal juhul mõõdetakse võimsust kõikidel pöörlemiskiirustel nii, et mootoriõhu rõhu- ja temperatuurikadu katsestendi süsteemi vahejahutis on samasugune kui see, mis valmistaja on ette näinud terviklikul sõidukil olevale süsteemile.

(11) Nende hulka võivad muu hulgas kuuluda näiteks EGR-süsteem (heitgaasitagastussüsteem), katalüüsjärelpõleti, termoneutralisaator, lisaõhuga varustamise süsteem ja kütuse aurustumist takistav süsteem.

(12) Katseid võib teha kliimaseadmega katseruumides, kus on võimalik atmosfääritingimusi reguleerida.

(13) Kui mootor on varustatud õhutemperatuuri automaatse reguleerimisseadmega ja kui see seade on selline, et täiskoormusel temperatuuril 25 °C ei lisata soojendatud õhku, tehakse katse nii, et seade on täielikult suletud. Kui seade temperatuuril 25 °C veel töötab, tehakse katse nii, et seade töötab harilikul viisil ja temperatuuri tähistava valemiosa eksponendiks parandusteguris võetakse null (temperatuuri ei korrigeerita).