ET Euroopa Liidu Teataja C 92/1

KONVENTSIOON

keskse tollivormistuse kohta seoses traditsiooniliste omavahendite ELi eelarve kasutusse andmisel endale jäetavate siseriiklike sissenõudmiskulude määramisega

2009/C 92/01

KONVENTSIOONIOSALISED, Euroopa Liidu liikmesriigid:

VÕTTES ARVESSE nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsust nr 2007/436/EÜ, EURATOM Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta (edaspidi „otsus”),

ARVESTADES nõukogu 22. mai 2000. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1150/2000, millega rakendatakse eespool nimetatud omavahendeid käsitlevat otsust (edaspidi „määrus”),

ARVESTADES, et keskne tollivormistus ja muud tolliformaalsuste lihtsustamised Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (edaspidi „ajakohastatud tolliseadustik”)) tähenduses võivad aidata kaasa kaubandusele soodsate tingimuste loomisele,

ARVESTADES, et komisjoni määruse (EÜ) nr 2454/93 artikli 1 lõikes 13 määratletud ühtse loaga nähakse ette samasugused soodustused seniks, kuni hakatakse kohaldama ajakohastatud tolliseadustikku,

ARVESTADES nõukogu 25. juuni 2007. aasta avaldust tollimaksu sissenõudmiskulude jaotamise kohta, käibemaksu kohta ja statistika kohta keskse tollivormistuse süsteemi raames ning nõukogu ja komisjoni 25. juuni 2007. aasta avaldust keskse tollivormistuse süsteemi toimimise hindamise kohta,

VÕTTES ARVESSE ajakohastatud tolliseadustiku artikleid 17 ja 120, milles sätestatakse tolli poolt tehtud otsuste kehtivuse tunnustamine kogu ühenduses ning nähakse ette, et tolli poolt läbiviidava õigsuse kontrollimise tulemustel on ühesugune tõenduslik jõud kogu ühenduse territooriumil,

ARVESTADES JÄRGMIST:

(1) Kui kaup deklareeritakse ühes liikmesriigis vabaringlusesse lubamiseks, kuid esitatakse tollile teises liikmesriigis, tähendab keskse tollivormistuse (mida võib kombineerida tolliformaalsuste lihtsustamisega) korraldamine halduskulusid mõlemale liikmesriigile. See õigustab nende sissenõudmiskulude osalist ümberjaotamist, mis jäetakse endale, kui traditsioonilised omavahendid antakse määruse kohaselt ühenduse eelarve kasutusse.

(2) Nimetatud ümberjaotamine, mille teostab konventsiooniosaline, kus tollideklaratsioon esitatakse selle konventsiooniosalise kasuks, kuhu kaup esitatakse, moodustab kokku 50 % endale jäetud sissenõudmiskuludest.

(3) Sissenõudmiskulude ümberjaotamise ladusaks rakendamiseks on vaja vastu võtta konventsiooniosaliste vahel sõlmitud konventsiooniga sätestatud erimenetlused.

(4) Konventsiooniosalised peavad käesolevat konventsiooni kohaldama oma siseriiklike õigusaktide kohaselt,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

I PEATÜKK

REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

1. Käesolevas konventsioonis määratletakse sissenõudmiskulude ümberjaotamise menetlused, mida rakendatakse, kui omavahendid antakse ELi eelarve kasutusse, ja mida konventsiooniosalised peavad järgima ajakohastatud tolliseadustiku artiklis 106 määratletud keskse tollivormistuse puhul, kui kaup on ühes liikmesriigis deklareeritud vabaringlusesse lubamiseks, kuid tollile esitatud teises liikmesriigis.

2. Lõikes 1 osutatud menetlusi kohaldatakse ka juhul, kui keskse tollivormistuse kontseptsioon on kombineeritud ajakohastatud tolliseadustiku kohaselt kehtestatud lihtsustamisega.

3. Lõikes 1 osutatud menetlusi kohaldatakse ka komisjoni määruse (EÜ) nr 2454/93 artikli 1 lõikes 13 määratletud ühtse loa suhtes, et lubada kaup vabaringlusesse.

Artikkel 2

Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „luba” – tolli antud mis tahes luba, millega lubatakse kaup vabaringlusesse loa omaniku registreeritud asukoha eest vastutavas tolliasutuses, sõltumata kauba esitamise asukoha tolliasutusest;

b) „luba väljaandev toll” – osaleva liikmesriigi toll, kes lubab kauba vabaringlusesse loa omaniku registreeritud asukoha eest vastutavas tolliasutuses, sõltumata kauba esitamise asukoha tolliasutusest;

c) „kaastolliasutus” – osaleva liikmesriigi toll, kes teostab kauba vabaringlusesse lubamise tolliprotseduuri järelevalvet;

d) „imporditollimaks” – kauba importimisel tasumisele kuuluv tollimaks;

e) „sissenõudmiskulud” – summad, mis liikmesriikidel on õigus endale jätta otsuse artikli 2 lõike 3 või mis tahes muu sellise hilisema otsuse vastava sätte kohaselt, millega see otsus võidakse asendada.

II PEATÜKK

SISSENÕUDMISKULUDE KINDLAKSMÄÄRAMINE JA ÜMBERJAOTAMINE

Artikkel 3

1. Luba väljaandva tolli liikmesriik edastab kaastolliasutuse liikmesriigile elektroonilisel teel või, kui see ei ole võimalik, mis tahes muud asjakohast vahendit kasutades asjakohase teabe ümberjaotamisele kuuluva sissenõudmiskulude summa kohta.

2. Kaastolliasutus teatab luba väljaandvale tollile:

a) selle asutuse nime ja aadressi, mis on pädev saama lõike 1 kohast teavet;

b) selle pangakonto andmed, millele tuleb kanda ümberjaotamisele kuuluv sissenõudmiskulude summa.

3. Lõikes 1 osutatud asjakohane teave on järgmine:

a) loa andmed;

b) kuupäev, millal kindlaksmääratud omavahendite summa kantakse kontole vastavalt määruse artiklitele 9 ja 10;

c) kasutusse antud omavahendite summa, võttes arvesse imporditollimaksude võimalikku tagasimaksmist või tollivormistusjärgset sissenõudmist;

d) endale jäetud sissenõudmiskulude summa.

Artikkel 4

Sissenõudmiskulude summa, mille luba väljaandva tolli liikmesriik jaotab ümber kaastolliasutuse liikmesriigile, on võrdne viiekümne protsendiga (50 %) endale jäetud sissenõudmiskulude summast.

Artikkel 5

1. Artiklis 4 osutatud summa maksmine teostatakse sellel kuul, mille jooksul kindlaksmääratud omavahendite summa kantakse kontole vastavalt määruse artiklitele 9 ja 10.

2. Viivis arvestatakse lõikes 1 osutatud summalt alates ettenähtud tähtaja möödumise kuupäevast kuni tasumise kuupäevani.

Viivisemäär on Euroopa Keskpangas enne kõnealuse poolaasta esimest kalendripäeva toimunud kõige viimase põhilise refinantseerimistoimingu puhul kohaldatud intressimäära (viiteintress) ja kahe protsendipunkti summa.

Luba väljaandva tolli liikmesriigi puhul, kes ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, on eespool nimetatud viiteintressimäär asjaomase riigi keskpanga poolt määratud samaväärne intressimäär. Sellisel juhul kohaldatakse kõnealuse poolaasta esimesel kalendripäeval kehtinud viiteintressi järgmise kuue kuu jooksul.

III PEATÜKK

VAIDLUSTE LAHENDAMINE

Artikkel 6

Kõik konventsiooniosaliste vahelised lahkarvamused käesoleva konventsiooni tõlgendamise või toimimise suhtes lahendatakse võimaluse piires läbirääkimiste teel. Kui kolme kuu jooksul lahendust ei leita, võivad asjaomased konventsiooniosalised valida ühisel kokkuleppel lahkarvamuse lahendamiseks vahendaja.

IV PEATÜKK

RAKENDUS- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 7

1. Käesoleva konventsiooni hoiulevõtja on Euroopa Liidu Nõukogu peasekretär.

2. Euroopa Liidu liikmesriigid võivad saada käesoleva konventsiooni konventsiooniosalisteks, kui nad on Euroopa, Liidu peasekretärile andnud hoiule ratifitseerimis-, vastuvõtmis-heakskiitmis- või ühinemiskirja, kui käesoleva konventsiooni vastuvõtmiseks ette nähtud siseriiklikud menetlused on lõpule viidud.

3. Käesolev konventsioon jõustub üheksakümmend päeva pärast seda, kui viimane allakirjutanud liikmesriik on teatanud, et ta on viinud lõpule kõik konventsiooni vastuvõtmiseks vajalikud siseriiklikud menetlused. Kuni nimetatud jõustumiseni võib aga liikmesriik, kes on viinud need menetlused lõpule, teha avalduse, et ta kohaldab käesolevas konventsioonis esitatud sätteid suhetes nende liikmesriikidega, kes on teinud sama avalduse.

4. Kõik liikmesriikidevahelised korraldused seoses sissenõudmiskulude summade ümberjaotamisega olukordades, mis jäävad käesoleva konventsiooni rakendusalasse, asendatakse käesoleva konventsiooni sätetega alates selle kohaldamisest asjaomastes liikmesriikides.

Artikkel 8

1. Iga konventsiooniosaline võib teha ettepanekuid käesoleva konventsiooni muutmiseks, eelkõige kui konventsiooniosalisel esineb konventsiooni kohaldamise tulemusena tõsiseid kaotusi eelarvetuludes. Kõik muudatusettepanekud saadetakse artiklis 7 osutatud hoiulevõtjale, kes edastab need konventsiooniosalistele.

2. Muudatusettepanekud võetakse vastu konventsiooniosaliste ühisel kokkuleppel.

3. Lõike 2 kohaselt vastu võetud muudatused jõustuvad artikli 7 kohaselt.

Artikkel 9

Konventsiooniosalised vaatavad käesoleva konventsiooni läbi hiljemalt kolm aastat pärast ajakohastatud tolliseadustiku kohaldamise kuupäeva ning vajaduse korral võib konventsiooni läbivaatamise põhjal muuta vastavalt artiklile 8.

Artikkel 10

1. Iga konventsiooniosaline võib käesoleva konventsiooni denonsseerida, teatades sellest Euroopa Liidu Nõukogu peasekretärile.

2. Denonsseerimine jõustub üheksakümmend päeva pärast seda, kui peasekretär on sellekohase teate kätte saanud.