ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1.

Tüübikinnituseks esitatud õhkrehvidel peab vähemalt ühel küljel olema järgmine märgistus: 3.1.1. kaubanimi või kaubamärk, 3.1.2. rehvimõõdu tähistus, nagu on määratletud käesoleva eeskirja punktis 2.16; 3.1.3. konstruktsiooni tähis järgmiselt: 3.1.3.1. diagonaalrehvi puhul märgistus puudub või on täht „D”; 3.1.3.2. diagonaal-vöörehvidel – velje läbimõõdu tähise ette on paigutatud täht „B” ja lisavõimalusena võib lisada sõnad „BIAS-BELTED”; 3.1.3.3. radiaalrehvidel – velje läbimõõdu tähise ette on paigutatud täht „R” ja lisavõimalusena võib lisada sõna „RADIAL”; 3.1.4. märge rehvide kiiruskategooria kohta, milleks kasutatakse eespool punktis 2.28.2 kirjeldatud tähist; 3.1.5. koormusindeks, nagu on määratletud eespool punktis 2.26; 3.1.6. sõna „TUBELESS”, kui rehv on mõeldud kasutamiseks ilma lohvita; 3.1.7. sõna „REINFORCED” või „REINF”, kui on tegemist tugevdatud rehviga; 3.1.8. tootmiskuupäev neljast numbrist koosneva rühmana, kusjuures kaks esimest näitavad rehvi tootmise nädalat ja kaks viimast näitavad aastat. See märgistus tuleb märkida ainult rehvi ühele küljele; 3.1.9. talverehvidel tähis „M + S” või „M.S” või „M & S”. Valikuvõimalusena on lubatud tähis „DP” (Dual Purpose - kaheotstarbeline); 3.1.10. universaalrehvidel tähis „MST”; 3.1.11. tähis „MOPED” (või „CYCLOMOTEUR” või „CICLOMOTORE”) mopeedi rehvide puhul; 3.1.12. märge rehvi ja velje kokkusobivust tagava vastastikuse paigutuse kohta, kui see erineb standardpaigutusest (nimetatud märge tuleb paigutada vahetult käesoleva eeskirja punktis 2.16.3 nimetatud velje läbimõõdu märgistuse järele). Rehvide puhul, mis on ettenähtud velgedele, mille läbimõõt on võrdväärne koodiga 13 (330 mm) või rohkem, on selleks märkeks „M/C”. Seda nõuet ei kohaldata käesoleva eeskirja 5. lisa tabelites loetletud rehvisuurustele; 3.1.13. kiirusele üle 240 km/h ettenähtud rehvidel peavad olema tähistatud tähekoodiga „V” või „Z” rehvikonstruktsiooni tähise ees (vt punkti 3.1.3) sisaldama vastavat tähekoodi „V” või „Z” (vt punkti 2.33.3); 3.1.14. kiirusele üle 240 km/h (või vastavalt 270 km/h) ettenähtud rehvide märgistus peab sulgudes sisaldama kiirusele 210 km/h (või vastavalt 240 km/h) vastavat koormusteguri märgistust (vt punkti 3.1.5) ja võrdleva kiirusekategooria tähist (vt punkti 3.1.4) järgmiselt: sümbolit „V” rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähekoodi „V”, sümbolit „W” rehvidel, mille rehvisuuruse tähis sisaldab tähekoodi „W”.
9.1.

Kõik fotomeetrilised ja kolorimeetrilised mõõtmised toimuvad järgmiselt. 9.1.1. Kui tegemist on asendatava valgusallikaga laternaga, mis ei ole varustatud valgusallika elektroonilise juhtseadisega, kasutatakse laterna jaoks ettenähtud kategooriasse kuuluvat värvitut või värvilist standardhõõglampi ja rakendatakse pinget, mis tekitab asjaomase kategooria hõõglambi jaoks nõutava etalonvalgusvoo. 9.1.2. Kui tegemist on mitteasendatava valgusallikaga (hõõglambid jm) laternaga, rakendatakse vastavalt pinget kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V. 9.1.3. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis on osa laternast, (1) rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget või, kui pinget ei ole märgitud, siis kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V. 9.1.4. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis ei ole osa laternast, rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget.
„1.1.1.

I osa: M2-, M3-, N2- ja N3-(1) kategooria (2) sõidukite suhtes, millele on paigaldatud kiiruspiirik, ning M- ja N-kategooria sõidukite suhtes, millele on paigaldatud reguleeritav kiiruspiirik, mis ei ole käesoleva eeskirja III osa kohast eraldi tüübikinnitust saanud või sõidukite suhtes, mis on konstrueeritud ja/või varustatud nii, et nende koostisosad täidavad vajaduse korral täielikult või osaliselt kiiruspiiriku või reguleeritava kiiruspiiriku funktsiooni.”
ET

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav veebilehel

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirja nr 105 („Ühtsed nõuded ohtlike kaupade veoks kasutatavate sõidukite tunnustamise kohta, pidades silmas nende konstruktsiooni eripärasid”) 2010. aasta muudatused

Eeskirja nr 105 muudatused, avaldatud ELTs L 230, 31.8.2010, lk 253,

sisaldavad järgmist:

05-seeria muudatused – jõustumise kuupäev: 23. juuni 2011

Eeskirja põhiteksti muudatused

Punkti 4.2 muudetakse järgmiselt:

Punkti 5.1.1.6.3 muudetakse järgmiselt:

Mootorsõiduki ja haagise vaheliste elektriühenduste kaitseaste peab olema IP54 vastavalt IEC standardile 529 ning olema kavandatud nii, et ei toimuks juhuslikku ühenduse katkemist. Ühendused peavad vastama kas ISO standardile 12098:2004 või 7638:2003.”

Punkte 10.1–10.4 muudetakse järgmiselt:

Ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline ei saa keelduda riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mis on saanud käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste kohase tüübikinnituse.”

Kustutatakse punkt 10.5.

Lisade muudatused

2. lisa näidises A muudetakse tüübikinnitusmärki ja selle juurde kuuluvat selgitavat teksti järgmiselt:

Eespool esitatud tüübikinnitusmärgilt […], numbri all 052492, ning […] on antud vastavalt eeskirjale nr 105, mida on muudetud muudatuste seeriaga 05.”
8.1.

Kõik fotomeetrilised ja kolorimeetrilised mõõtmised toimuvad järgmiselt. 8.1.1. Kui tegemist on asendatava valgusallikaga laternaga, mis ei ole varustatud valgusallika elektroonilise juhtseadisega, kasutatakse laterna jaoks ettenähtud kategooriasse kuuluvat värvitut või värvilist standardhõõglampi ja rakendatakse pinget, mis tekitab asjaomase kategooria hõõglambi jaoks nõutava etalonvalgusvoo. 8.1.2. Kui tegemist on mitteasendatava valgusallikaga (hõõglambid jm) laternaga, rakendatakse vastavalt pinget kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V. 8.1.3. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis on osa laternast, (1) rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget või kui pinget ei ole märgitud, siis kas 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V. 8.1.4. Kui tegemist on süsteemiga, mille puhul valgusallika elektrooniline juhtseadis ei ole osa laternast, rakendatakse laterna sisendklemmidele tootja osutatud pinget.
5.1.

Kaitseseade peab olema projekteeritud nii, et: 5.1.1. see tuleb välja lülitada selleks, et sõidukit oleks võimalik roolida, juhtida või otsejoones ettepoole liigutada; 5.1.2. 4. tüüpi kaitseseadmete puhul peab seade olema projekteeritud nii, et jõuülekande vabastamiseks tuleb see välja lülitada. Kui seadme käivitab seisupidur, peab see toimima samaaegselt sõiduki mootorit väljalülitava seadmega; 5.1.3. võtit on võimalik välja võtta ainult siis, kui lukukeel on täiesti avatud või täiesti suletud asendis. Välistatud peavad olema võtme kõik vahepealsed asendid, mille tõttu võib tekkida lukukeele vallandumise oht isegi siis kui kaitseseadme võti on sisestatud.
„16.2.

Tagumine allasõidutõke ei tohi üheski punktis olla laiem tagateljest, mida mõõdetakse rataste kõige välimiste punktide järgi, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus, ega olla sellest lühem kui 100 mm kummaltki poolt. Nõuet, et tagumise allasõidutõkke laius ei tohi olla suurem tagatelje laiusest, ei kohaldata, kui tõket sisaldav või sellest moodustuv sõiduki kere on tagateljest laiem. Aga O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole, ei tohi tagumise allasõidutõkke laius olla väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus miinus 100 mm kummaltki poolt, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus. Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Samas tuleb kontrollida ka 5. lisa punktides 3.1.2 ja 3.1.3 sätestatud katsejõudude rakenduspunktide kaugusi tagarataste välisservadest (1. lisa punkt 7) käsitlevate nõuete täitmist ja märkida see tüübikinnituse teatise vormile.”
2.5.

Käesoleva eeskirja kohaldamisel tähendab „algsõiduk” veeldatud naftagaasi või surumaagaasi süsteemiga varustatud sõidukit, mis valitakse välja käesoleva eeskirja nõuetele vastavuse demonstreerimiseks ja mis on tüüpkonna muude sõidukite etalonsõiduk. 2.5.1. Vastavalt käesolevale eeskirjale on „tüüpkonda kuuluv sõiduk” sõiduk, millel on algsõiduki järgmised olulised omadused. Tüüpkonna määratlus põhineb originaalsõiduki omadustel. 2.5.1.1. a) Selle on valmistanud sama sõidukitootja. b) See on liigitatud samasse kategooriasse: kas M1 või M2 või M3 või N1 või N2 või N3. I klassi M1- and N1-kategooria alla liigituvad sõidukid võivad kuuluda samasse tüüpkonda. c) Selle suhtes kehtivad samad heitkoguste piirnormid või need, mis on kohaldatava eeskirja varasemates muudatuste seeriates kindlaks määratud. d) Kui gaaskütusesüsteemis määratakse mootorisse juhitav kütusehulk kindlaks tsentraalselt kogu mootori jaoks, siis selle kinnitatud efektiivvõimsuse kordaja on 0,7–1,15 võrreldes algsõiduki mootori efektiivvõimsusega. Kui gaaskütusesüsteemis määratakse mootorisse juhitav kütusehulk kindlaks eraldi iga silindri kohta, siis selle kinnitatud efektiivvõimsuse kordaja silindri kohta on 0,7–1,15 võrreldes algsõiduki mootori efektiivvõimsusega. e) Kütusetoide ja põlemisprotsess (kütuse sissepritse: otsene või kaudne, ühepunktiline või mitmepunktiline). f) Sellel on sama saasteneutraliseerimissüsteem: i) sama tüüpi katalüsaator, kui see on olemas (kolmeastmeline katalüsaator, oksüdatsioonikatalüsaator, lämmastikoksiide redutseeriv katalüsaator); ii) õhu sissepuhe (olemas või mitte); iii) heitgaasitagastus (EGR) (olemas või mitte). Kui katsetatav sõiduk ei olnud varustatud õhu sissepuhke või heitgaasitagastusega, on lubatud kasutada nimetatud seadmetega varustatud mootoreid. 2.5.1.2. Punkti 2.5.1.1 alapunktis a esitatud nõude kohaselt võib sõidukitüüpkond hõlmata ka muude tootjate valmistatud sõidukeid juhul, kui tüübikinnitusasutusele on võimalik tõendada, et kasutatakse sama mootoritüüpi ja heitekontrollistrateegiat. 2.5.1.3. Seoses punkti 2.5.1.1 alapunktis d esitatud nõudega: a) kui kogu mootorit hõlmava tsentraalse kütusejuhtimisega sõidukite katsetamisel selgub, et kaks gaasiküttega sõidukit võiksid kuuluda samasse tüüpkonda kõigi tunnuste poolest peale kinnitatud efektiivvõimsuse, mille tähised on vastavalt P1 ja P2 (P1 < P2), ning mõlemaid katsetatakse nii, nagu need oleksid algsõidukid, loetakse tüüpkonda kuuluvaks kõik sõidukid, mille kinnitatud efektiivvõimsus jääb vahemikku 0,7*P1 kuni 1,15*P2. b) Kui eraldi silindripõhise kütusejuhtimisega sõidukite katsetamisel selgub, et kaks gaasiküttega sõidukit võiksid kuuluda samasse tüüpkonda kõigi tunnuste poolest peale kinnitatud efektiivvõimsuse, mille tähised on vastavalt P1 ja P2 (P1 < P2), ning mõlemaid katsetatakse nii, nagu need oleksid algsõidukid, loetakse tüüpkonda kuuluvaks kõik sõidukid, mille kinnitatud efektiivvõimsus jääb vahemikku 0,7*P1 kuni 1,15*P2. 2.5.1.4. Seoses punkti 2.5.1.1 alapunktis f esitatud nõudega sätestatakse, et punktis 2.1.6 määratletud ülem-alluv-süsteemi puhul peetakse tüüpkonda kuulumist kehtivaks sõltumata õhu sissepuhke või heitgaasitagastuse olemasolust.
2.1.

Suunad H = 0° ja V = 0° vastavad nullteljele. (See on sõidukil horisontaalne, paralleelne sõiduki keskmise pikitasapinnaga ning suunatud nõutavasse nähtavussuunda.) Nulltelg läbib nullkeskme. Tabelites esitatud väärtused väljendavad valgustugevuse miinimumväärtusi eri mõõtmissuundades ning on esitatud protsentidena punktis 6.1 esitatud tabelis nõutud valgustugevuse miinimumväärtustest: 2.1.1. Kategooriate 1, 1a, 1b, 2a, 2b puhul suunas H = 0° ja V = 0° ning 5. kategooria puhul nurgaväljal suunas A, nagu ette nähtud 1. lisas; 2.1.2. 6. kategooria puhul suunas H = 5° ja V = 0°. 2.1.3. Kui seadis on aga ette nähtud paigaldada selliselt, et tema H-tasand on vähem kui 750 mm kõrgusel maapinnast, mõõdetakse valgustugevust ainult 5° ja sellest väiksematel nurkadel.
3.2.

Igale tüübikinnitustaotlusele tuleb lisada: 3.2.1. kolmes eksemplaris joonised, mis on piisavalt üksikasjalikud, et võimaldada kindlaks teha mooduli tüüp, ja millel on kujutatud mooduli eestvaade (olemasolu korral koos hajutiklaasi rihvelmustriga) ning ristlõige; joonistel tuleb näidata ka hõõglambi (hõõglampide) ja korpuse (korpuste) eest- ja külgvaade mõõtkavas 2: 1; joonistel tuleb näidata tüübikinnitusnumbri ja lisatähiste paigutus tüübikinnitusmärgi suhtes; 3.2.2. tehniline lühikirjeldus; 3.2.3. näidised järgmiselt: 3.2.3.1. valget valgust kiirgava lamplaternamooduli tüübikinnituse saamiseks: viis näidist; 3.2.3.2. värvilist valgust kiirgava lamplaternamooduli tüübikinnituse saamiseks: üks värvilise valguse näidis ja viis valge valguse näidist, mis erinevad esitatud tüübinäidisest üksnes selle poolest, et hajutiklaas või filter on värvitu; 3.2.3.3. kui tegemist on lamplaternamoodulitega, mis erinevad üksnes selle poolest, et valget valgust kiirgav laternatüüp on ette nähtud kiirgama värvilist valgust, ning mis on varem läbinud punktides 6, 7 ja 8 osutatud katsed, piisab sellest, kui esitada üks värvilist valgust kiirgava tüübi näidis punktis 9 osutatud katseteks; 3.2.4. hajutiklaaside valmistamiseks kasutatud plastmaterjali katsetamiseks: 3.2.4.1. kolmteist hajutiklaasi; 3.2.4.1.1. kõnealustest hajutiklaasidest kuus võib asendada kuue, vähemalt 60 mm × 80 mm suuruse materjalinäidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm × 15 mm suurune sisuliselt lame ala (kumerusraadiusega vähemalt 300 mm); 3.2.4.1.2. kõik need hajutiklaasid või materjalinäidised peavad olema valmistatud masstootmises kasutatavate meetoditega; 3.2.4.2. peegeldi, millele saab hajutiklaasid tootja juhendi kohaselt kinnitada.
6.3.

Lubatud on ääretulelaternad, mis on vastastikku ühendatud muu talitlusega, kasutavad ühist valgusallikat ja on projekteeritud nii, et need töötavad alaliselt koos valgustugevust reguleeriva lisasüsteemiga. 6.3.1. Piduritulelaternaga vastastikku ühendatud tagumise ääretulelaterna puhul peab aga seade olema kas: a) osa mitme valgusallika kombinatsioonist või b) mõeldud kasutamiseks sõidukil, millel on kõnealuse talitluse häirumist jälgiv süsteem. Mõlemal juhul tuleb teha asjakohane märge teatisesse.
9.3.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige: 9.3.1. tagama toodete kvaliteedi tulemusliku kontrollimise menetluste olemasolu; 9.3.2. pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks; 9.3.3. tagama katsetulemuste registreerimise ning nendega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kooskõlas haldusteenistusega; 9.3.4. analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida tootenäitajaid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud kõikumisi; 9.3.5. tagama, et iga tootetüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 4. lisas ettenähtud katsed; 9.3.6. tagama, et kui on võetud näidiseid, millel ilmneb asjaomasele katsetüübile mittevastavust, valitakse uued näidised ja korratakse katset. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toodangu vastavus nõuetele.
2.2.

Iga pöördelaterna tüübi puhul tuleb taotlusele lisada: 2.2.1. piisavalt üksikasjalikud joonised kolmes eksemplaris, mis võimaldavad kindlaks määrata pöördelaterna tüübi ning millel on geomeetriliselt kujutatud pöördelaterna sõidukile paigaldamise asend; katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°, vertikaalnurk V = 0°) ning punkt, mis võetakse kõnealustes katsetes nullkeskmeks. Joonistel tuleb näidata tüübikinnitusnumbri ja lisatähise paigutus tüübikinnitusmärgi suhtes; 2.2.2. lühike tehniline kirjeldus, milles on esitatud (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul): a) ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), s.o üks tüübikinnituse taotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest, ja/või b) ettenähtud LED-valgusallikate kategooria(d), milleks on üks tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 128 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest, ja/või c) valgusallika mooduli tunnuskood; 2.2.3. kaks näidist. Kui seadmed ei ole identsed, kuid on sümmeetrilised ning sobivad paigaldamiseks üks sõiduki vasakule ning teine sõiduki paremale küljele, võivad kaks esitatud näidist olla identsed ning ette nähtud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või ainult vasakule küljele.
3.2.1.

kolmes eksemplaris piisavalt üksikasjalikud joonised, mis võimaldavad kindlaks teha laterna tüübi (vt punktid 4.2 ja 5.3) ja millel on kujutatud esilaterna vertikaalne ristlõige ja eestvaade koos hajutiklaasi rihvelmustriga, kui see on olemas;
b)

need paiknevad põranda all ja on varustatud lukustusmehhanismiga või
2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.4)

a = vähemalt 8 mm

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E 4) eeskirja nr 39 kohaselt. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus on antud vastavalt 01-seeria muudatustega muudetud ÜRO eeskirja nr 39 nõuetele.

NÄIDIS B

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

a = vähemalt 8 mm

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirjade nr 39 ja nr 33 (1) alusel. Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et kuupäevadel, mil need tüübikinnitused anti, hõlmas ÜRO eeskiri nr 39 01-seeria muudatusi ning eeskiri nr 33 oli veel oma algsel kujul.

(1) Teine number on esitatud vaid näitena.
6.2.4.5.

i-Size-istekohtade katsetamine: Lisaks punktides 6.2.4.3 ja 6.2.4.4 kirjeldatud katsetele tehakse katse modifitseeritud staatilise jõu rakendusseadmega, mis koosneb staatilise jõu rakendusseadmest ja tugijala katsesondist vastavalt 5. lisa joonisele 3. Tugijala katseseadmel reguleeritakse pikkust ja laiust, et hinnata sõiduki põhja kokkupuutepinda punkti 5.2.4.2 kohaselt. (Vt ka käesoleva eeskirja 5. lisa joonised 1 ja 2). Tugijala katseseadme kõrgust reguleeritakse nii, et tugijala katseseadme tald on kokkupuutes sõiduki põhja pealispinnaga. Kõrguse astmelisel reguleerimisel tuleb valida esimene soon, kus tald toetub stabiilselt sõiduki põhjale; tugijala katseseadme kõrguse astmeteta reguleerimisel tuleb staatilise jõu rakendusseadme kaldenurka suurendada 1,5 ±0,5 kraadi võrra. Staatilise jõu rakendusseadme punkti X horisontaalne liikumine eelkoormuse järgselt jõu 8 ±0,25 kN rakendamisel ei tohi ületada 125 mm ja mis tahes ISOFIX-alakinnituse ja sõiduki põhja kokkupuutepinna või selle ümbruse jäävdeformatsioon, sealhulgas osaline rebenemine või murdumine, ei tähenda katse nurjumist, kui nõutud jõudu on rakendatud määratud aja jooksul. Tabel 2 Liikumispiirid Jõu suund Staatilise jõu rakendusseadme punkti X maksimaalne liikumine Ette 125 mm pikisuunas Kaldu 125 mm jõu suunas
6.2.4.

Punktides 6.2.1–6.2.3 kirjeldatud meetoditest erineva kinnituse korral tuleb tõendada, et see on samaväärne.
2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkt 4.4)

Selline sõiduki külge kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomasele sõidukitüübile on seoses sõiduki kabiinis viibivate sõitjate kaitsmisega antud Madalmaades (E 4) tüübikinnitusnumber 03249. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta tähistavad seda, et eeskiri nr 29 sisaldas juba tüübikinnituse andmise ajal 03-seeria muudatusi.

NÄIDIS B

Selline sõiduki külge kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomasele sõidukitüübile anti Madalmaades (E 4) tüübikinnitus eeskirjade nr 29 ja 24 kohaselt (1) (Viimati nimetatud eeskirja puhul on korrigeeritud neeldumistegur 1,30 m–1.) Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et tüübikinnituste andmise ajal hõlmasid eeskirjad nr 29 ja 24 03-seeria muudatusi.

(1) Teine number on esitatud vaid näitena.
2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.2)

Joonis 1

Sõidukile kinnitatud joonisel 1 kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomase maanteesõiduki tüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirja nr 136 alusel tüübikinnitusnumbri 002492 all. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirja nr 136 algversiooni nõuetele.

Joonis 2

Laetavale energiasalvestussüsteemile kinnitatud joonisel 2 kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane laetava energiasalvestussüsteemi tüüp („ES“) on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirja nr 136 alusel tüübikinnitusnumbri 002492 all. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirja nr 136 algversiooni nõuetele.

NÄIDIS B

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.5)

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane maanteesõiduk on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirjade nr 136 ja 78 alusel (1). Tüübikinnitusnumber näitab, et asjaomaste tüübikinnituste andmise ajal kehtisid eeskirja nr 136 algversioon ja 03-seeria muudatustega muudetud eeskiri nr 78.

(1) Viimane number on esitatud üksnes näitena.
3.1.

Nõuded Tootja esitab dokumendipaketi, milles kirjeldatakse süsteemi põhikonstruktsiooni ja vajaduse korral ka seda, kuidas see on ühendatud sõiduki muude süsteemidega või kuidas toimub väljundparameetrite otsene reguleerimine. Selgitada tuleb süsteemi ja ohutuskontseptsiooni funktsioone, mis tootja on ette näinud. Andmed võib esitada lühidalt, aga need peavad sisaldama tõendeid selle kohta, et projekteerimis- ja arendustegevuses on osalenud kõigi hõlmatud süsteemivaldkondade asjatundjad. Korraliste tehnoülevaatustega seoses tuleb dokumentides kirjeldada, kuidas saab kontrollida süsteemi käitusoleku hetkeolukorda. Tehniline teenistus hindab dokumendipaketti eesmärgiga kontrollida, et süsteem a) on projekteeritud selliselt, et see töötab nii riketeta kui ka rikkeolukorras ilma ohutuskriitilisi riske põhjustamata; b) jälgib nii riketeta kui ka rikkeolukorras kõiki asjakohaseid mujal käesolevas eeskirjas sätestatud toimivusnõudeid ning c) on välja töötatud tootja deklareeritud arendusprotsessi/-meetodi kohaselt.
6.5.10.

Katse on läbitud, kui pimeala teabesignaal aktiveerub kõikide katsejuhtumite puhul, mis on näidatud käesoleva eeskirja 1. liite tabelis 1, enne kui sõiduki kõige eesmine punkt jõuab jooneni C, kuid mitte enne, kui sõiduki kõige eesmine punkt jõuab jooneni D (vt punkt 6.5.7, kus joon D on asjakohane ainult 1. liite tabelist 1 võetud katsejuhtumite puhul) ja pimeala teabesignaal ei aktiveeru mitte ühelgi katsesõidul, kui sõiduk möödub liiklusmärgist (vt punkt 6.5.8). Teabesignaal ei ole siiski nõutav, kui jalgratta ja sõiduki parempoolse esinurga vaheline suhteline pikikaugus on rohkem kui 30 m tahapoole või 7 m ettepoole. Sõiduki kiirustel kuni 5 km/h peetakse rahuldavaks, kui teabesignaal aktiveerub 1,4 sekundit enne, kui jalgratas jõuab teoreetilisse kokkupõrkepunkti, nagu on ette nähtud 1. liite joonisel 1. Sõiduki kiirustel üle 25 km/h, kui peatumisteekond on üle 15 m, peab 1. liite joonisel 1 ette nähtud dc olema selline, nagu on ette nähtud 1. liite tabelis 2.
2. LISA

Tüübikinnitusmärkide kujundus

Lapse turvasüsteem, millele on kinnitatud eespool esitatud tähis, sobib igasse sõidukisse ning seda saab kasutada 9–36 kg raskuse lapse puhul (I–III rühm); see on tüübikinnituse saanud Madalmaades (E 4) numbriga 042439. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus on antud mootorsõidukites kasutatavate laste turvaseadmete tüübikinnitust käsitleva eeskirja nõuete kohaselt (lapse turvasüsteem), mida on muudetud 04-seeria muudatustega.

Lapse turvasüsteem, millele on kinnitatud eespool esitatud tähis, ei sobi igasse sõidukisse ning seda saab kasutada 9–25 kg raskuse lapse puhul (I–II rühm); see on tüübikinnituse saanud Madalmaades (E4) numbriga 042450. Tüübikinnitusnumber näitab, et tüübikinnitus on antud mootorsõidukites kasutatavate laste turvaseadmete tüübikinnitust käsitleva eeskirja nõuete kohaselt (lapse turvasüsteem), mida on muudetud 04-seeria muudatustega.