E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 1  
 
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni 
(UN/ECE) eeskiri nr 83 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses 
saasteainete heidetega vastavalt mootorikütusele esitatud nõuetele 
    
3. redaktsioon
 
 
Sisaldab kog u ke hti vat te kst i k uni :  
Sisaldab kog u ke hti vat te kst i k uni 05- seeria m u udatu sten i  – jõustu m is k uupäev : 29. märt s 2001 
05-seeria m uudat uste 1. täie ndus – jõustu m i sk u upäev: 12. septe mber 2001 05-seeria m uudat uste 2. täie ndus – jõustu m i sk u upäev: 21. ve ebruar 200 2 1. parandus 05-seeria m uudat u stele, mi lle ko hta ke htib hoi ul evõtja teatis C.N.111.20 02. TR EATIES-1   8. veebruarist 2002 
2. parandus 05-seeria m uudat u stele, mi lle ko hta ke htib hoi ul evõtja teatis C.N.883.20 03. TR EATIES-1  
 2. septembris t 2003 05-seeria m uudat uste 3. täie ndus – jõustu m i sk u upäev: 27. ve ebruar 200 4 05-seeria m uudat uste 4. täie ndus – jõustu m i sk u upäev: 12. au gu st 2004 3. parandus 05-seeria m uudat u stele, mi lle ko hta ke htib hoi ul evõtja teatis C.N. 1038.2 004 . TREATIES-1   4. oktoobrist 20 04 
05-seeria m uudat uste 5. täie ndus – jõustu m i sk u upäev: 4. aprill 2005 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/227
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 2  
 
1.  KOHALDAMISALA  1.1. Käesolevat eeskirja kohaldatakse: 1
/ 
 1.1.1. Vähemalt neljarattaliste ottomootoriga mootorsõidukite väljalaskesüsteemist 
ümbritseva õhu normaalsel ja madalal temperatuuril eralduvate heitgaaside, kütuseaurude, karterigaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes. 
 1.1.2. Vähemalt neljarattaliste ja täismassiga mitte üle 3500 kg diiselmootoriga M
1- ja N 1-
kategooria sõidukite heitgaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes. 
 1.1.3. Vähemalt neljarattaliste ottomootoriga elektriliste hübriidsõidukite 
väljalaskesüsteemist ümbritseva õhu normaalsel ja madalal temperatuuril eralduvate heitgaaside, kütuseaurude, karterigaaside, saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes.  
 1.1.4.  Vähemalt neljarattaliste ja täismassiga mitte üle 3500 kg diiselmootoriga (C.I) M
1-
ja N 1-kategooria elektriliste hübriidsõidukite (EHS) heitgaaside ning 
saastetõrjeseadmete ja pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindluse suhtes. 
 1.1.5.  Eeskirja ei kohaldata:    - sõidukite suhtes, mille täismass on alla 400 kg, ja sõidukite suhtes, mille 
maksimaalne valmistajakiirus on alla 50 km/h; 
 
- sõidukite suhtes, mille tühimass ei ületa 400 kg, kui need on mõeldud 
reisijate vedamiseks, või 550 kg, kui need on mõeldud kaupade vedamiseks, kusjuures mootori maksimaalne võimsus ei ületa 15 kW. 
 1.1.6. Tootja taotluse korral võib käesoleva eeskirja tüübikinnitust laiendada juba 
tüübikinnituse saanud diiselmootoriga varustatud M
1- või N 1-sõidukitelt M 2- ja N 2-
sõidukitele, mille tuletatud mass ei ületa 2840 kg ja mis vastab punktis 7 esitatud tingimustele (tüübikinnituse laiendus). 
 1.1.7. Käesolevat eeskirja ei kohaldata diiselmootoriga N
1-kategooria sõidukite või 
ottomootoriga N 1-kategooria sõidukite suhtes, mis kasutavad kütusena maagaasi või 
veeldatud naftagaasi, tingimusel, et neile on antud tüübikinnitus vastavalt eeskirjale nr 49, mida on muudetud viimase muudatuste seeriaga. 
 
                                                
 
1/ Sõidukite kategooriad, nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud 
resolutsioonis ( Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles ) (R.E.3), 7. lisa (dokument 
TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend2). L 375/228 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 3  
 
1.2. Käesolevat eeskirja ei kohaldata ottomootoriga sõidukite suhtes, mis töötavad 
maagaasi- või veeldatud naftagaasi baasil, mida kasutatakse M1-kategooriasse 
kuuluvates mootorsõidukites, mille täismass on üle 3500 kg, M
2-, M 3-, N 2-, N 3-
kategooria puhul, mille suhtes kohaldatakse eeskirja nr 49. 
 2.  MÕISTED  
Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid: 
 2.1. Sõidukitüüp
 – mootorsõidukid, mis ei erine sellistes olulistes aspektides nagu: 
 2.1.1.  tuletatud massi suhtes 4. lisa punkti 5.1 kohaselt määratud ekvivalentne inerts ja  2.1.2. mootori ja sõiduki karakteristikud 1. lisa määratluse kohaselt;  2.2. Tuletatud  mass
 – sõiduki tühimass, mida on suurendatud ühtse näitaja võrra 100 kg 
katse kohta vastavalt 4. ja 8. lisale. 
 2.2.1. Tühimass
 – töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kusjuures 
kütusepaak on 90% ulatuses kütusega täidetud ning sõidukis on tavapärane tööriistade komplekt ja varuratas; 
 2.3. Täismass
 – tehniliselt lubatud maksimaalne tegelik mass, mis on deklareeritud tootja 
poolt (see mass võib olla riikliku ametiasutuse lubatud täismassist suurem). 
 2.4. Gaasilised heited
 – heitgaasid, mis koosnevad süsinikmonooksiidist, 
lämmastikoksiididest, väljendatuna lämmastikdioksiidi (NO 2) ekvivalendina, ning 
süsivesinikest järgmistes arvatavates suhetes: 
 
- C 1H 1, 8 5 bensiini puhul, 
- C 1H 1, 8 6 diislikütuse puhul, 
- C 1H 2, 5 25 veeldatud naftagaasi puhul, 
- C 1H 4 maagaasi puhul. 
 2.5. Tahkete osakeste heited
 – heitgaasi komponendid, mis eralduvad lahjendatud 
heitgaasist maksimaalsel temperatuuril 325 K (52 °C) 4. lisas kirjeldatud filtreid kasutades. 
 2.6. Heited
:  
 
-  ottomootorite puhul gaasiliste saasteainete eraldumine; -  diiselmootorite puhul gaasiliste ja tahkete osakeste heidete eraldumine. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/229
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 4  2.7. Kütuseaurud
 – mootorsõiduki kütusesüsteemist, välja arvatud väljalaskesüsteemi 
heitgaaside kaudu kaduvad süsivesinike aurud. 
 2.7.1. Kütusepaagi temperatuuri muutumisel tekkivad  kaod
 – kütusepaagi temperatuuri 
muutuste põhjustatud süsivesinike heited (arvatavas suhtes C 1H 2, 3 3). 
 2.7.2. Kütuseaurude eraldumise kaod
 – seisva sõiduki kütusesüsteemist pärast 
sõiduperioodi eralduvad süsivesinike heited (arvatavas suhtes C 1 H 2, 20  ). 
 2.8. Mootori karter
 – mootori sees või väljaspool mootorit asuv ruum, mis on ühendatud 
karteripõhjaga sisemise või välimise torustiku abil, mille kaudu väljuvad gaasid ja aur. 
 2.9. Külmkäivitusseade
 – seade, mis ajutiselt rikastab mootori õhu/kütuse segu ja aitab 
seega mootoril käivituda. 
 2.10. Käivitusseade
 – seade, mis aitab mootoril käivituda ilma mootori õhu/kütuse segu 
rikastamata, nt hõõgküünlad, sissepritse ajastuse muutmine. 
 2.11. Mootori  töömaht
: 
 2.11.1.  kolbmootorite puhul mootori nominaalne töömaht;  2.11.2.  rootormootorite (vankelmootorite) puhul põlemiskambri kahekordne nominaalne 
töömaht kolvi kohta. 
 2.12. Saastetõrjeseadmed
 – sõiduki need osad, mis reguleerivad ja/või piiravad heitgaaside 
ja kütuseaurude eraldumist. 
 2.13. OBD
 – pardadiagnostikasüsteem saaste kontrollimiseks, mis võimaldab kindlaks 
määrata rikke arvatava asukoha arvutimällu salvestatud veakoodi abil. 
 2.14. Kasutusel oleva sõiduki katse
 – vastavuse katsetamine ja hindamine käesoleva 
eeskirja punkti 8.2.1 kohaselt. 
 2.15. Nõuetekohaselt hooldatud ja kasutatud
 – katsetatav sõiduk vastab väljavalitud 
sõidukite tüübikinnituse käesoleva eeskirja 3. liite punktis 2 ettenähtud kriteeriumidele. 
 2.16. Kontrollseade
 – konstruktsioonielement, mille abil mõõdetakse temperatuuri, sõiduki 
kiirust, mootori pöörlemiskiirust, ülekandemehhanismi, sisselasketorustiku rõhku või muid parameetreid, mis suurendavad, muudavad, aeglustavad või vähendavad heitkoguste kontrollsüsteemi mis tahes osade toimet, ning vähendab saaste kontrollsüsteemi tõhusust olukorras, mis võib kergesti tekkida sõiduki tavapärasel töötamisel ning kasutamisel. Sellist konstruktsioonielementi ei või pidada kontrollseadmeks, kui: L 375/230 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 5  
 
 
2.16.1. seade on vajalik mootori kaitseks kahjustuste eest või õnnetusjuhtumite puhul ning 
sõiduki turvaliseks töötamiseks või 
 2.16.2. seade töötab ainult kuni mootori käivitamiseni või  2.16.3. tingimused on valdavalt I või VI tüübi katsega hõlmatavad.  2.17. Sõidukitüüpkond  
– sõidukitüüpide rühm, mis määratakse kindlaks algsõiduki põhjal 
12. lisa tähenduses. 
 2.18. Mootori kütusenõue
 – mootoris tavapäraselt kasutatav kütuseliik: 
 
- bensiin, - veeldatud naftagaas (LPG), - maagaas (NG), - nii bensiin kui ka veeldatud naftagaas, - nii bensiin kui ka maagaas, - diislikütus. 
 2.19. Sõiduki tüübikinnitus
 – sõiduki tüübikinnitus seoses järgmiste tingimuste 
piiramisega: 2 / 
 2.19.1. mootori heitgaaside, kütuseaurude ja karteri heidete piiramine, saastetõrjeseadmete 
töökindlus, saasteainete heited külmkäivitusel ja pliivaba bensiiniga töötavate sõidukite või kas pliivaba bensiini või veeldatud naftagaasi või maagaasiga töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus B);  
 2.19.2. gaasiliste ja tahkete osakeste heidete piiramine, saastetõrjesüsteemide töökindlus ja 
diislikütusel töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus C); 
 2.19.3. mootori gaasiliste ning karteri heidete piiramine, saastetõrjesüsteemide töökindlus, 
külmkäivitusega seotud heited ja veeldatud naftagaasi või maagaasiga töötavate sõidukite pardadiagnostika (tüübikinnitus D). 
 2.20. Perioodiliselt regenereeruv süsteem  
– saastumisvastane seade (nt katalüsaator, 
tahkete osakeste püüdur), mis nõuab perioodilise regeneratsiooni protsessi sõiduki tavalise töö puhul vähem kui 4000 km läbisõidu järel. Regeneratsioonitsüklite ajal võib heitenorme ületada. Kui saastetõrjeseadme regeneratsioon toimub vähemalt kord I tüübi katse jooksul ja on sõiduki ettevalmistustsükli jooksul toimunud juba vähemalt ühe korra, loetakse seda pidevalt regenereeruvaks süsteemiks, mis ei nõua 
                                                
 
2/   Tüübikinnitus A tühistatud. Käesoleva eeskirja 05-seeria muudatustega keelatakse kasutada 
pliibensiini.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/231
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 6  
spetsiaalset katsemenetlust. 13. lisa ei kohaldata pidevalt regenereeruvate süsteemide suhtes. 
  Tootja taotluse korral ei kohaldata perioodiliselt regenereeruvatele süsteemidele 
omast katsemenetlust regeneratiivse seadme suhtes, kui tootja esitab tüübikinnitusasutusele andmed selle kohta, et regeneratsiooni toimumistsüklite ajal on heited madalamad punktis 5.3.1.4 toodud normidest, mida kohaldatakse asjaomase sõidukikategooria suhtes pärast tehnilise teenistuse nõusolekut. 
 2.21. Hübriidsõidukid  (HS):
 
 2.21.1. Hübriidsõidukite (HS) üldmõiste: 
 Hübriidsõiduk (HS)
 – sõiduk, millel liikumapanemiseks on vähemalt kaks erinevat 
energiamuundurit ja kaks erinevat energiatalletussüsteemi (sõidukile paigaldatud). 
 2.21.2. Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) mõiste: 
 Elektriline hübriidsõiduk (EHS)
 – sõiduk, mis võtab mehaaniliseks 
liikumapanemiseks energiat kummastki alltoodud salvestatud energia-/toiteallikast, mis on sõidukile paigaldatud:  - tarbitav kütus  - elektriline energia-/voolusalvestusseade (nt aku, kondensaator, 
hooratas/generaator jne) 
 
2.22. Ainuküttega sõiduk
 – sõiduk, mis on projekteeritud kestvaks liikumiseks peamiselt 
kas veeldatud naftagaasi- või maagaasiküttel, kuid millel on hädajuhtumiks või käivitamiseks ka bensiiniseade, kusjuures bensiinipaagi mahutavus ei ületa 15 liitrit. 
 
2.23. Kaksikküttega sõiduk  – sõiduk, mis võib liikuda osalt bensiiniküttel ja osalt kas 
veeldatud naftagaasi- või maagaasiküttel. 
 3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE  3.1. Sõiduki tüübikinnitustaotluse seoses sõiduki väljalaskesüsteemi heitgaaside, karteri 
heitgaaside, kütuseaurude ja saastetõrjeseadmete ning pardadiagnostika (OBD) seadmete kulumiskindlusega esitab sõiduki tootja või tema volitatud esindaja. 
 3.1.1. Pardadiagnostika (OBD) seadmeid puudutava taotluse korral lisatakse sellele 1. lisa 
punktis 4.2.11.2.7 ettenähtud täiendav teave ning: 
 L 375/232 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 7  
 
3.1.1.1.  tootja deklaratsioon: 
 3.1.1.1.1. ottomootoriga sõidukite puhul tõrgete protsendimäär tõrkejuhtude koguarvust, 
millest tekkivad heitkogused oleksid ületanud 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi, kui kõnealune protsendimäär oleks esinenud alates 4. lisa punktis 5.3.1 kirjeldatud I tüübi katse algusest; 
 3.1.1.1.2. ottomootoriga sõidukite puhul tõrgete protsendimäär tõrkejuhtude koguarvust, mis 
võib esile kutsuda katalüsaatori või katalüsaatorite ülekuumenemise enne pöördumatu kahjustuse teket; 
 3.1.1.2. üksikasjalikud kirjalikud andmed, mis sisaldavad OBD-seadme töökarakteristikute 
täielikku kirjeldust koos sõiduki saastekontrollisüsteemi kõigi asjakohaste osade loeteluga, st andurite, ajamite ja osadega, mille seire toimub OBD-seadme abil; 
 3.1.1.3. OBD-seadmes kasutatava rikkeindikaatori (MI) kirjeldus, mille abil teatatakse 
sõiduki juhile rikkest; 
muude tüübikinnituste koopiad, mis sisaldavad asjaomaseid andmeid tüübikinnituste laiendamiseks;  
 3.1.1.4. vajaduse korral sõidukitüüpkonna 11. lisa 2. liites nimetatud üksikasjalikud andmed.  3.1.2. 11. lisa punktis 3 kirjeldatud katseteks esitatakse sõidukitüübi või -tüüpkonna 
representatiivsõiduk, millele on paigaldatud tüübikinnitust vajav OBD-seade, tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavale tehnilisele teenistusele. Kui tehniline teenistus otsustab, et esitatud sõiduk ei esinda täiel määral 11. lisa 2. liites kirjeldatud sõidukitüüpi või -tüüpkonda, siis esitatakse 11. lisa punktile 3 vastavaks katseks teine sõiduk või lisasõiduk, kui see on vajalik. 
 3.2. Väljalaskesüsteemi heiteid, kütuseauru heidet, vastupidavust ja pardadiagnostika 
(OBD) seadet käsitleva teatise näidis on esitatud 1. lisas. 1. lisa punktis 4.2.11.2.7.6 nimetatud andmed lisatakse 2. lisas esitatud tüübikinnitusteatise 1. liitesse "OBD-SEADMEGA SEOTUD TEAVE". 
 3.2.1. Vajaduse korral esitatakse muude tüübikinnituste koopiad, mis sisaldavad 
tüübikinnituste laiendamist ja halvenemiskoefitsientide kindlaksmääramist võimaldavaid andmeid. 
 3.3. Käesoleva eeskirja punktis 5. kirjeldatud katsete jaoks esitatakse kinnituskatsete eest 
vastutavale tehnilisele teenistusele kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.  
 4.  TÜÜBIKINNITUS  4.1. Kui käesolevast muudatusest tulenevalt kinnitamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 
allpool toodud punkti 5 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/233
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 8   4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber.   
Selle kaks esimest kohta näitavad muudatuste seeriat, mille kohaselt tüübikinnitus 
anti. Sama lepingupool ei või anda sama kinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile. 
 
4.3. Teatis sõiduki(le) tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmisest keeldumise 
kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil. 
 4.3.1. Käesoleva teksti muutmise korral, näiteks kui nähakse ette uued piirväärtused, 
antakse lepinguosalistele teada, millised juba tüübikinnituse saanud sõidukitüübid vastavad uutele sätetele. 
 4.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile 
kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb: 
 4.4.1. E-tähte ümbritsevast ringist, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi 
eraldusnumber; 3
/ 
 4.4.2. käesoleva eeskirja numbrist ning sellele järgnevast tähest "R", kriipsust ja 
tüübikinnitusnumbrist, mis paiknevad punktis 4.4.1 kirjeldatud ringist paremal. 
 4.4.3. Tüübikinnitusmärgis on R-tähe järel täiendav märk, mille eesmärk on eristada 
heitkoguste piirväärtusi, millega seoses tüübikinnitus anti. Tüübikinnituste puhul, mis on antud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 tabeli A real käsitletud I tüübi katse piirväärtustele vastavuse tähistamiseks, peab R-tähele järgnema rooma number I. Tüübikinnituste puhul, mis on antud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 tabeli B real 
                                                
 
3/   1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 
8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades oma ECE sümbolit), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid omistatakse teistele riikidele niisuguses kronoloogilises järjestuses, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, mis käsitleb ühtsete tehnonõuete kehtestamist ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ning nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad sellega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teeb sel viisil antud numbrid teatavaks kokkuleppe osapooltele.  L 375/234 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 9  
 
käsitletud I tüübi katse piirväärtustele vastavuse tähistamiseks, peab R-tähele järgnema rooma number II.  
 4.5. Kui sõiduk vastab ühe või mitme lepingule lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud 
sõidukitüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale. 
 4.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.  4.7. Tüübikinnitusmärk paigutatakse sõiduki andmesildile või selle lähedusse.  4.8. Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi paigutuse näidised.  5.  SPETSIFIKATSIOONID JA KATSED   
Märkus
: Alternatiivina käesolevas punktis esitatud nõuetele võivad sõidukitootjad, 
kelle ülemaailmne aastatoodang on alla 10 000 ühiku, saada tüübikinnituse vastavate tehniliste nõuete põhjal, mis on määratletud järgmistes dokumentides: California 
Code of Regulations , jaotis 13, lõiked 1960.1 f 2 või g 1 ja g 2, 1960.1 p, mida 
kohaldatakse 1996. ja hilisemate mudeliaastate sõidukite suhtes, 1968.1, 1976 ja 1975, mida kohaldatakse 1995. ja hilisemate mudeliaastate sõiduautode suhtes (California Code of Regulations´ i väljaandja on Barclay's Publishing ). 
 5.1.  Üldosa
  
 5.1.1. Komponendid, mis võivad mõjutada saasteainete heitkoguseid, peavad olema 
projekteeritud, toodetud ja paigaldatud nii, et normaaltingimustes kasutatav mootor vastab käesoleva eeskirja sätetele, sõltumata sellele mõjuda võivast vibratsioonist. 
 5.1.2. Tootja poolt võetavad tehnilised meetmed peavad kooskõlas käesoleva eeskirja 
sätetega tagama heitgaaside ja kütuseaurude tõhusa piiramise sõiduki tavapärastes kasutustingimustes kogu normaalse kasutusaja jooksul. Turvalised peavad olema ka heitekontrollisüsteemides kasutatavad voolikud ning nende ühendused ja liited, mis peavad vastama originaalprojektile. Heitgaaside puhul loetakse need sätted täidetuks, kui on täidetud vastavalt punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 sätted. Kütuseaurude puhul loetakse need tingimused täidetuks, kui on täidetud vastavalt punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 sätted. 
 5.1.2.1. Kontrollseadme kasutamine on keelatud.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/235
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 10  5.1.3.  Bensiinipaakide täiteavad  5.1.3.1. Kui punktist 5.1.3.2 ei tulene teisiti, peab bensiinipaagi täiteava olema ehitatud nii, et 
paaki ei oleks võimalik täita tankuri püstolist, mille välisdiameeter on 23,6 mm või 
üle selle. 
 
5.1.3.2. Punkti 5.1.3.1 ei kohaldata sõidukite suhtes, mille puhul on täidetud mõlemad 
järgmised tingimused, st: 
 5.1.3.2.1. sõiduk on ehitatud ja konstrueeritud nii, et pliibensiin ei kahjusta ühtki gaasiliste 
heidete kontrollimiseks ettenähtud seadet ning 
 5.1.3.2.2. sõiduk on silmatorkavalt, loetavalt ja kustutamatult märgistatud ISO 2575:1982 
kohase pliivaba bensiini tähisega kohas, kus see on bensiinipaaki täitvale isikule kohe nähtav. Lisamärgistus on lubatud. 
 5.1.4. Tuleb võtta meetmeid, et vältida ülemäärast kütuseaurude eraldumist ning kütuse 
väljavoolamist täiteava korgi puudumise tõttu. 
 
Selleks võib kasutada ühte järgmistest lahendustest: 
 5.1.4.1. automaatselt avanev ja sulguv kütuse täiteava kork, mis ei ole eemaldatav,  5.1.4.2. konstruktsiooni iseärasused, mis täiteava korgi puudumise korral ei lase kütuseaure 
ülemäärases koguses välja voolata, 
 5.1.4.3.  mis tahes muu samasuguse mõjuga meede. Näiteks täiteava korgi kinnitamine ketiga 
või muul viisil, või sõiduki süütevõtme kasutamine täiteava lukustamiseks. Sellisel juhul peab võtit saama täiteava korgist välja tõmmata ainult juhul, kui täiteava on lukustatud. 
 5.1.5. Elektroonikasüsteemide turvalisust käsitlevad sätted  5.1.5.1. Igal saastekontrolli arvutiga sõidukil peab saama vältida andmete muutmist, välja 
arvatud tootja poolt lubatud juhul. Tootja annab andmete muutmise loa juhul, kui muutmine on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, kontrollimiseks, moderniseerimiseks või parandamiseks. Kõik ümberprogrammeeritavad arvutikoodid ja tööparameetrid peavad olema kopeerimiskindlad ning kaitstud vähemalt tasemel, mis vastab 1998. aasta oktoobri standardile ISO DIS 15031-7 (SAE J2186 – oktoober 1996) tingimusel, et turvalisusega seotud teabevahetus toimub diagnostikaliidese abil II lisa 1. liite punkti 6.5 kohaselt. Kõik eemaldatavad kalibreerimismälukiibid peavad olema isoleermaterjaliga kapseldatud, kaetud pitseeritud ümbrisega või kaitstud elektronalgoritmidega ega tohi olla muudetavad erivahendeid või -protseduure kasutamata. 
 L 375/236 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 11  
 
5.1.5.2. Arvutikoodiga mootori tööparameetrid ei tohi olla muudetavad eri töövahendeid või 
meetodeid kasutamata (näiteks joodetud või kapseldatud arvutiosad või pitseeritud 
(või joodetud) arvutikorpused). 
 5.1.5.3. Diiselmootoritesse paigaldatud mehaaniliste sissepritsepumpade puhul peavad 
tootjad võtma nõuetekohased meetmed kaitsmaks kütuse maksimaalse etteande seadet omavolilise muutmise eest sõiduki kasutuseloleku ajal. 
 5.1.5.4. Tootjad võivad taotleda tüübikinnitusasutuselt erandit seoses ühe kõnealuse nõudega 
nende sõidukite puhul, mis tõenäoliselt ei vaja kaitset. Kriteeriumid, mis ei tarvitse olla ainsad, mida tüübikinnitusasutus erandi kaalumisel arvesse võtab, on järgmised: töökiipide kättesaadavus, sõiduki head tehnilised näitajad ning sõiduki kavandatud müügimaht. 
 5.1.5.5. Tootjad, kes kasutavad programmeeritavaid arvutikoodide süsteeme (näiteks 
programmeeritav elekterkustutusega püsimälu, EEPROM), peavad vältima loata ümberprogrammeerimist. Tootjad peavad kasutama tugevdatud kopeerimisvastase kaitse strateegiaid ja kirjutuskaitsefunktsioone, mis nõuavad elektroonilist juurdepääsu tootja välisarvutile. Kopeerimiskaitse meetodid peavad olema ametiasutuse poolt nõuetekohaselt heaks kiidetud. 
 5.1.6. Sõiduki tehnoseisundit peab olema võimalik kontrollida, et teha kindlaks selle 
sooritusvõime seoses käesoleva eeskirja punkti 5.3.7 kohaselt kogutud andmetega. Kui kõnealune kontroll nõuab erimenetlust, esitatakse selle kirjeldus hoolduskäsiraamatus (või samaväärses väljaandes). Kõnealuse erimenetluse läbiviimiseks ei tohi tarvis minna muud erivarustust kui see, mis on sõidukiga kaasas. 
 5.2. Katsemetoodika
 
 
Tabelis 1 on esitatud mitmesugused võimalused sõidukitüübi kinnitamiseks. 
 5.2.1. Ottomootoriga sõidukid ja ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid peavad läbima 
järgmised katsed: 
 
I tüübi katse (keskmiste heitetasemete kontrollimine pärast külmkäivitust), 
 
II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heitkogus tühikäigu pöörlemiskiirusel), 
 
III tüübi katse (karterigaaside heide), 
 
IV tüübi katse (kütuseaurud), 
 
V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus), 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/237
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 12  
VI tüübi katse (ümbritseva õhu madalal temperatuuril pärast külmkäivitust süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll), 
 
OBD-katse. 
 
5.2.2. Ottomootoriga sõidukid ja ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid, mis kasutavad 
kütusena veeldatud naftagaasi või maagaasi (ainu- või kaksikküte), peavad läbima järgmised katsed (vastavalt tabelile 1): 
  I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust),   II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heide tühikäigul),   III tüübi katse (karterigaaside heide),   vajaduse korral IV tüübi katse (kütuseauru heide),   V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus),   vajaduse korral VI tüübi katse (süsinikmonooksiidi ja süsivesinike keskmiste 
heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust madalal välisõhu temperatuuril), 
  vajaduse korral OBD-katse.  5.2.3. Diiselmootoriga sõidukid ja diiselmootoriga elektrilised hübriidsõidukid  peavad 
läbima järgmised katsed:  
 
I tüübi katse (keskmiste heitkoguste kontrollimine pärast külmkäivitust)  V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)  ja vajaduse korral OBD-katse. L 375/238 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 13  
 
 
Tabel 1
 
 
Tüübikinnituse ja tüübikinnituse laiendamiste erinevad võimalused 
 
 
Tüübiki nni tu s-
katse M- ja N-kate gooriatesse ku ul u vad otto mootoriga sõiduk id M 1 - ja N 1 -
kategooriates se 
ku ul u vad 
diisel mootoriga 
sõidukid 
 bensii ni ga töötav 
sõiduk kahe k ütu seli ne sõidu k ühe k ütu seli ne sõidu k  
I tüüp jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) jah 
(katse mõle m a 
küt u selii gi ga) 
(täis ma ss ≤  3,5 t) jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) jah 
(täis ma ss 
 ≤  3,5  t) 
II tüüp jah jah 
(katse mõle m a 
küt u selii gi ga) jah - 
III tüüp jah jah 
(ainul t bensii ni ga te htav 
katse) jah - 
IV tüüp jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) jah 
(ainul t bensii ni ga te htav 
katse) 
(täis ma ss ≤  3,5 t) - - 
V tü üp jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) jah 
(ainul t bensii ni ga te htav 
katse) 
(täis ma ss ≤  3,5 t) jah 
(täis ma ss 
 ≤  3,5  t) jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) 
VI tüüp jah 
(täis ma ss  
≤  3,5 t) jah 
(täis ma ss ≤  3,5 t) 
(ainul t bensii ni ga te htav 
katse) - - 
Tüübiki nni tu se 
laienda m ine Punk t 7 Punk t 7 Punk t 7 Punk t 7; 
M 2  ja N 2  tuletatud 
ma ss ig a  
≤  284 0 kg 
Parda-
diagnost ika -
sü stee m Jah, kooskõlas 
pun kti ga 
11.1. 5.1. 1 või 
11.1. 5.3. Jah, kooskõlas pu n kti ga 
11.1. 5.1. 2 või 11. 1.5. 3. Jah, kooskõlas 
pun kti ga 11.1.5. 1.2 
või 11.1.5. 3. Jah, kooskõlas pu n kti ga 
11.1. 5.2. 1 või 11.1. 5.2. 2 või 
11.1. 5.2. 3 või 11. 1.5. 3. 
 
5.3.  Katsete kirjeldus  
 5.3.1.  I tüübi katse (pärast külmkäivitust väljuvate heitgaaside keskmiste koguste 
simuleerimine). 
 5.3.1.1. Joonis 1 illustreerib I tüübi katse võimalusi. See katse teostatakse kõigi punktis 1 
osutatud sõidukitega, mille täismass ei ületa 3,5 tonni. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/239
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 14   5.3.1.2. Sõiduk asetatakse koormuse ja inertsi simulaatoritega varustatud 
šassiidünamomeetrile. 
 
5.3.1.2.1. Teostatakse katkestusteta katse, mis kestab kokku 19 minutit ja 40 sekundit ning 
koosneb kahest osast. Tootja nõusolekul võib katseseadmete reguleerimise 
hõlbustamiseks teha esimese osa lõpu ja teise osa alguse vahel kuni kahekümnesekundilise pausi, mida ei arvata katse hulka. 
 5.3.1.2.1.1. Veeldatud naftagaas- ja maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse I tüübi katsel 
veeldatud naftagaasi või maagaasi koostise variatsioonide suhtes, nagu sätestatud 12. lisas. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin, veeldatud naftagaas või maagaas, katsetatakse mõlema kütusega, kusjuures veeldatud naftagaas- ja maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi koostise variatsioonide suhtes, nagu sätestatud 12. lisas. 
 5.3.1.2.1.2. Olenemata punkti 5.3.1.2.1.1 nõuetest loetakse sõidukid, milles võib kütusena 
kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, I tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust. 
 5.3.1.2.2. Katse esimene osa koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist. Igas linnasõidu põhitsüklis 
on viisteist faasi (tühikäigul töötamine, kiirendamine, püsikiirus, aeglustamine jne). 
 5.3.1.2.3. Katse teine osa koosneb ühest täiendavast linnasõidutsüklist. Linnavälise sõidu tsüklis 
on 13 faasi (tühikäigul töötamine, kiirendamine, püsikiirus, aeglustamine jne). 
 5.3.1.2.4. Heitgaase lahjendatakse katse ajal ning ühte või mitmesse kotti kogutakse 
proportsionaalne proov. Katsetatava sõiduki heitgaase lahjendatakse, võetakse proov ja analüüsitakse allpool kirjeldatud meetodil ning mõõdetakse lahjendatud heitgaaside kogumaht. Lisaks süsinikmonooksiidi, süsivesinike ja lämmastikoksiidi heitkogustele registreeritakse ka diiselmootoriga sõidukite tahkete osakeste saasteaine heitkogus. 
 5.3.1.3. Katse läbiviimisel kasutatakse 4. lisas kirjeldatud menetlust. Gaaside kogumisel ja 
analüüsimisel ning tahkete osakeste eemaldamisel ja kaalumisel kasutatakse ettenähtud meetodeid. 
 5.3.1.4. Punkti 5.3.1.5 nõuete kohaselt korratakse katset kolm korda. Tulemused korrutatakse 
punktist 5.3.6 saadud asjakohaste halvenemiskoefitsientidega ja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemide korral tuleb need lisaks korrutada 13. lisast saadud teguritega K
i. Iga katse puhul tulemuseks saadud gaasiliste 
heidete ja diiselmootoriga sõidukite puhul peab tahkete osakeste mass olema väiksem allpool toodud tabelis esitatud piirväärtustest: L 375/240 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 15  
 
Piirväärtused
 
 
 
Süsinikm on o oksiidi 
mass 
(CO)  
Süsivesinike m ass 
(HC)  
Lä mm astikoksiidide 
(NO x ) mass 
 Süsivesinike ja 
lämm astikoksiidide 
mass kokku 
(HC + N O x ) Ta hkete 
osakeste 
mass 
(1)  
(PM)  Tul etatu d m ass 
(TM) 
 
(kg) 
L 1 
(g/km) L 2 
(g/km) L 3  
(g/km) L 2  + L 3  
(g/km) L 4  
(g/km) 
Kat eg oori a Klass  Be nsiin Diisli-
kütus Be nsiin Diisli-
kütus Be nsiin Diislikütu s Be nsiin Diisliküt
us Diislikütus 
M(2) - Kõik 2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0,5 0  
-  
0,5 6  
0,0 5 
I TM  # 13 05  
2,3  
0,6 4  
0,2 0  
-  
0,1 5  
0,5 0  
-  
0,5 6  
0,0 5 
II 1,3 05 < T M #  1 760   
4,1 7  
0,8 0  
0,2 5  
-  
0,1 8  
0,6 5  
-  
0,7 2  
0,0 7 A ( 20 00 )  
N 1(3)  
III  
17 60 < TM  
5,2 2  
0,9 5  
0,2 9  
-  
0,2 1  
0,7 8  
-  
0,8 6  
0,1 0 
M(2) -  
 Kõik  
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
I  
TM  # 13 05   
1,0  
0,5 0  
0,1 0  
-  
0,0 8  
0,2 5  
-  
0,3 0  
0,0 25 
II  
13 05 < TM #  17 60   
1,8 1  
0,6 3  
0,1 3  
-  
0,1 0  
0,3 3  
-  
0,3 9  
0,0 4 B ( 20 05 )  
 
N 1(3) 
III  
17 60 < TM  
2,2 7  
0,7 4  
0,1 6  
-  
0,1 1  
0,3 9  
-  
0,4 6  
0,0 6 
 
 
      (1) Diiselmootoriga sõidukite puhul.       (2) Välja arvatud sõidukid, mille täismass on üle 2500 kg.       (3) Ja need M-kategooria sõidukid, mis on välja toodud märkuses (2).  5.3.1.4.1. Punkti 5.3.1.4 nõuetest olenemata võib iga saasteaine või saasteainete 
kombinatsiooniga seotud kolmest tulemuseks saadud massist kõige rohkem üks olla ettenähtud piirväärtusest kuni 10% suurem juhul, kui kolme katsetulemuse aritmeetiline keskmine on ettenähtud piirväärtusest väiksem. Kui enam kui ühe saasteaine kogused on ettenähtud piirmääradest suuremad, siis ei ole oluline, kas see selgub ühe ja sama katse või eri katsete tulemusena. 
 5.3.1.4.2. Gaaskütustega katsete puhul peab saadud heitgaaside mass olema väiksem kui 
eespool esitatud tabelis sisalduvad bensiinimootoritega sõidukitele kehtestatud piirväärtused. 
 5.3.1.5. Punktis 5.3.1.4 ettenähtud katsete arvu vähendatakse järgnevalt määratletud 
tingimustel, kus V
1 on esimese katse tulemus ja V 2 teise katse tulemus iga piiratava 
saasteaine või kahe piiratava saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel. 
 5.3.1.5.1. Kui iga saasteaine või piiranguga hõlmatud kahe saasteaine heitkoguste summaks 
saadud tulemus on väiksem kui 0,70 L (st V
1 ≤ 0,70 L) või sellega võrdne. 
 5.3.1.5.2. Kui punkti 5.3.1.5.1 nõuded ei ole täidetud, tehakse ainult kaks katset juhul, kui iga 
piiratava saasteaine heitkoguse või kahe saasteaine kombineeritud heitkoguse mõõtmisel on täidetud järgmised nõuded: 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/241
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 16    
V
1 ≤ 0,85 L ja V 1 + V 2 ≤ 1,70 L ja V 2 ≤ L 
 5.3.2.  II tüübi katse (süsinikmonooksiidi heitkoguse katse tühikäigukiirusel) 
 
5.3.2.1.  Kõnealune katse viiakse läbi kõigil ottomootoriga sõidukitel, mille täismass on üle 
3,5 tonni.  
 5.3.2.1.1. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, 
katsetatakse II tüübi katses mõlema kütusega. 
 5.3.2.1.2. Olenemata punkti 5.3.2.1.1 nõuetest, loetakse sõidukid, milles võib kütusena 
kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, II tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust. 
 5.3.2.2. Kui katse sooritatakse vastavalt 5. lisale, ei tohi mootori tühikäigul väljapaisatud 
süsinikmonooksiidi mahuprotsent heitgaasides ületada 3,5% tootja määratletud seadistusel ega tohi ületada 4,5% selles lisas määratletud kohandustest. 
 5.3.3. III tüübi katse (karterigaaside heitkoguste kontrollimine)  5.3.3.1. See katse teostatakse kõigi punktis 1 ettenähtud sõidukitega, välja arvatud 
diiselmootoriga sõidukid. 
 5.3.3.1.1. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, 
katsetatakse III tüübi katses ainult bensiiniga. 
 5.3.3.1.2. Olenemata punkti 5.3.3.1.1 nõuetest, loetakse sõidukid, milles võib kütusena 
kasutada nii bensiini kui gaaskütust, kuid mille bensiiniseadmed on paigaldatud kasutamiseks üksnes hädaolukorras või käivitamiseks ning mille bensiinipaak mahutab kuni 15 liitrit bensiini, III tüübi katses sõidukiteks, milles tohib kütusena kasutada ainult gaaskütust. L 375/242 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 17  
 
Joonis 1
 
 
I tüübi tüübikinnitusprotsessi kaart 
(vt punkt 5.3.1) 
                                   
/Text on Figure 1/ 
One test Üks katse 
yes jah 
granted antakse 
no ei 
Two tests Kaks katset 
27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/243
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 18  
and ja 
Three tests Kolm katset 
refused keeldutakse andmast 
 
5.3.3.2. Kui katseid teostatakse vastavalt 6. lisale, ei tohi mootori karteri õhutussüsteem 
võimaldada karterigaaside väljapaiskumist atmosfääri. 
 5.3.4. IV tüübi katse (kütuseaurude määramine)  5.3.4.1. See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 osutatud sõidukitega, välja arvatud 
diiselmootoriga sõidukid, kütusena veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutavad sõidukid ja sõidukid, mille täismass on üle 3500 kg. 
 5.3.4.1.1. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, 
katsetatakse IV tüübi katses ainult bensiiniga. 
 5.3.4.2. Kui katseid teostatakse vastavalt 7. lisale, on kütuseaurude heitkogus väiksem kui 
2 g katse kohta. 
 5.3.5. VI tüübi katse (süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll 
pärast külmkäivitust ümbritseva õhu madalal temperatuuril). 
 5.3.5.1. Kõnealune katse tehakse kõigile ottomootoriga varustatud M
1- ja N 1-kategooria I 
klassi sõidukitele, välja arvatud enam kui kuuele sõitjale ettenähtud sõidukid ning sõidukid täismassiga üle 2500 kg. 
 5.3.5.1.1. Sõiduk asetatakse koormuse ja inertsi simulaatoritega varustatud 
šassiidünamomeetrile. 
 
5.3.5.1.2. Katse koosneb neljast linnasõidu põhitsüklist, mis moodustavad I tüübi katse esimese 
osa. Katse esimest osa kirjeldatakse 4. lisa 1. liites ning liite joonistel 1/1, 1/2 ja 1/3. 
Katses ümbritseva õhu madalal temperatuuril, mis kestab kokku 780 sekundit, ei tohi 
olla katkestusi ning see peab algama mootori käivitamisest. 
 
5.3.5.1.3. Katse ümbritseva õhu madalal temperatuuril viiakse läbi ümbritseva õhu 
temperatuuril 266 K (–7 °C). Enne katset konditsioneeritakse sõidukid ühel ja samal viisil, et tagada katsetulemuste korratavus. Konditsioneerimine ja muud katsemenetlused peavad toimuma 8. lisa kirjelduse kohaselt. 
 5.3.5.1.4. Heitgaase lahjendatakse katse ajal ning kogutakse proportsionaalne proov. 
Katsetatava sõiduki heitgaase lahjendatakse, võetakse proov ja analüüsitakse 8. lisas kirjeldatud meetodil ning mõõdetakse lahjendatud heitgaaside kogumahtu. Lahjendatud heitgaase analüüsitakse süsinikmonooksiidi- ja süsivesinikusisalduse määramiseks. 
 L 375/244 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 19  
 
5.3.5.2. Katset korratakse kolm korda, kui punktides 5.3.5.2.2 ja 5.3.5.3 ei nähta ette teisiti. 
Katsete tulemusena saadud süsinikmonooksiidi ja süsivesiniku mass peab olema 
väiksem järgmises tabelis esitatud piirväärtustest:  
 
Katsete mperat u ur Süs ini k m onook siid L1 
(g/k m ) Süs ive si nik ud L2 
(g/k m ) 
266 K ( –7 °C) 15 1,8 
 
 5.3.5.2.1. Olenemata punkti 5.3.5.2 nõuetest, võib iga saasteainega seotud kolmest katsest 
kõige rohkem ühe katse tulemus olla ettenähtud piirväärtusest suurem, kuid mitte üle 10%, tingimusel et kolme katsetulemuse aritmeetiline keskmine on ettenähtud piirväärtusest väiksem. Kui enam kui ühe saasteaine kogused on ettenähtud piirmääradest suuremad, siis ei ole oluline, kas see selgub ühe ja sama katse või eri katsete tulemusena. 
 5.3.5.2.2. Punktis 5.3.5.2 ettenähtud katsete arvu võib tootja taotlusel suurendada kümneni, kui 
esimese kolme katse tulemuste aritmeetiline keskmine on alla 110% piirväärtusest. Sellisel juhul peab kõigi kümne katse tulemuste aritmeetiline keskmine olema väiksem kui piirväärtus. 
 5.3.5.3. Punktis 5.3.5.2 ettenähtud katsete arvu võib vähendada punktide 5.3.5.3.1 ja 
5.3.5.3.2 kohaselt. 
 5.3.5.3.1. Ainult üks katse tehakse juhul, kui esimeses katses iga saasteaine kohta saadud 
tulemus on väiksem kui 0,07 L või sellega võrdne. 
 5.3.5.3.2. Kui punktis 5.3.5.3.1 esitatud nõuet ei täideta, siis tehakse kaks katset juhul, kui 
esimese katse tulemus iga saasteaine kohta on väiksem kui 0,85 L või sellega võrdne ning esimeses kahes katses saadud väärtuste summa on väiksem kui 1,70 L või sellega võrdne ning teise katse tulemus on väiksem kui L või sellega võrdne. 
 
(V
1 ≤ 0,85 L ja V 1 + V 2 ≤ 1,70 L ja V 2 ≤  L). 
 5.3.6. V tüübi katse (saastetõrjeseadmete kulumiskindlus)  5.3.6.1. See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 osutatud sõidukitega, mille suhtes kohaldatakse 
punktis 5.3.1 nimetatud katset. Katse kujutab endast vananemiskatset, mille puhul läbitakse vastavalt 9. lisas kirjeldatud programmile 80 000 km katserajal, teel või šassiidünamomeetril. 
 5.3.6.1.1. Sõidukeid, mille kütus võib olla kas bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas, 
katsetatakse V tüübi katses ainult bensiiniga. Sel juhul võetakse ka veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul pliivaba bensiiniga leitud halvenemiskoefitsient. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/245
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 20  5.3.6.2. Punkti 5.3.6.1 nõudest olenemata võib tootja alternatiivina punkti 5.3.6.1 kohasele 
katsetamisele valida kasutamiseks halvenemiskoefitsiendid järgmisest tabelist 
 
 
Moot ori katego oria  
Halven emis koefitsiendid 
Saaste aine CO Süsi-
vesinikud NO x HC + NO x(1 )  Tah ked 
osakesed 
Ottomootor   1,2  1,2  1,2  -  - 
Diise lmootor  
1,1  -  1  1  1,2 
 
  (1)   Diiselmootoriga sõidukite puhul.  
Tootja taotlusel võib tehniline teenistus teha I tüübi katse enne V tüübi katse lõpuleviimist, kasutades eespool toodud tabelis esitatud halvenemiskoefitsiente. V tüübi katse lõpetamisel võib tehniline teenistus muuta 2. lisas registreeritud tüübikatsete tulemusi, asendades halvenemiskoefitsiendid eespool toodud tabelis V tüübi katsel mõõdetud koefitsientidega. 
 5.3.6.3. Halvenemiskoefitsiendid määratakse kindlaks punktis 5.3.6.1 ettenähtud menetluse 
või punktis 5.3.6.2 esitatud tabeli abil. Koefitsiente kasutatakse punktide 5.3.1.4 ja 8.2.3.1 nõuetele vastavuse kontrollimiseks. 
 5.3.7. Tehnoseisundi kontrollimiseks vajalikud heitkoguste andmed  5.3.7.1. Kõnealune nõue kehtib kõigi ottomootoriga sõidukite kohta, millele taotletakse 
tüübikinnitust käesoleva muudatuse kohaselt. 
 5.3.7.2. Katsetamisel 5. lisa kohaselt (II tüübi katse) tühikäigu pöörlemiskiirusel 
registreeritakse: 
 
a) heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides, 
 
b) mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed. 
 
5.3.7.3.  Suurel tühikäigu pöörlemiskiirusel (st > 2000 min -1) tuleb registreerida: 
 
a) heitgaaside süsinikmonooksiidisisaldus mahuprotsentides, 
 
b)  Lambda väärtus*, 
 
c)  mootori pöörlemiskiirus katse ajal, kaasa arvatud võimalikud hälbed. 
 
* Lambda väärtuse arvutamiseks kasutatakse järgmist lihtsustatud 
Brettschneideri võrrandit: 
 L 375/246 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 21  
 
 
 
 
 kus: 
   [ ] =  Kontsentratsioon mahuprotsentides    K1 =  Teisendustegur NDIR-mõõtmisväärtuse teisendamisel FID-
mõõtmisväärtuseks (esitab mõõteseadmete tootja) 
  H
cv =  Vesiniku ja süsiniku aatomsuhe - bensiini puhul  1,73 
  - veeldatud naftagaasi puhul    2,53   - maagaasi puhul      4,0 
 
 O cv =  Hapniku ja süsiniku aatomsuhe - bensiini puhul  0,02 
  - veeldatud naftagaasi puhul    0,0 
- maagaasi puhul      0,0 
 5.3.7.4. Mõõdetakse ja registreeritakse mootoriõli temperatuur katse ajal.  5.3.7.5.  Täidetakse tabel 2. lisa punktis 17.  5.3.7.6. Tootja peab kinnitama, et punkti 5.3.7.3 kohase tüübikinnituse ajal registreeritud 
Lambda väärtus on õige ja vastab 24 kuu jooksul pärast pädeva asutuse poolt antud tüübikinnituse kuupäeva tootmises oleva sõidukitüübi Lambda väärtusele. Hinnang antakse tootmises olevate sõidukite kontrollimise ja uurimise põhjal. 
 
5.3.8.  OBD-katse  
See katse viiakse läbi kõigi punktis 1 ettenähtud sõidukitega. Järgitakse 11. lisa punktis 3. kirjeldatud katsemenetlust. 
 6.  SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE   6.1. Igast sõidukitüübi muudatusest teatatakse sõidukitüübi kinnitanud haldusasutusele. 
Sellisel juhul võib asutus: 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/247
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 22  6.1.1. leida, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat kõrvaltoimet ja et 
sõiduk vastab igal juhul nõuetele, või 
 6.1.2. nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katseprotokolli. 
 
6.2. Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või selle andmisest 
keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele eespool toodud punktis 4.3 määratletud korras. 
 6.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab kõnealusele laiendusele 
seerianumbri ja teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta lepingu osapooli käesoleva eeskirja 2. lisas toodud näidisele vastava teatisevormiga. 
 7.  TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE  
Käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse muutmisel kohaldatakse vajaduse korral järgmisi erisätteid. 
 
7.1.  Laiendus seoses heitgaasidega
 
(I, II ja VI tüübi katsed). 
 7.1.1.  Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid  7.1.1.1. Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada ainult sellise tuletatud massiga 
sõidukitüüpidele, mille puhul tuleb kasutada järgmist kahte suuremat ekvivalentset inertsikategooriat või mis tahes väiksemat ekvivalentset inertsikategooriat. 
 7.1.1.2. Kui N
1-kategooria sõidukite puhul ja punkti 5.3.1.4 märkuses 2 nimetatud M-
kategooria sõidukite puhul nõuab selle sõidukitüübi tuletatud mass, mille suhtes tüübikinnituse laiendamist taotletakse, juba tüübikinnituse saanud sõidukitüübi omast väiksema ekvivalentse inertsi kasutamist, antakse tüübikinnituse laiendus juhul, kui juba tüübikinnituse saanud sõiduki puhul mõõdetud saasteainete massid ei ületa selle sõiduki suhtes sätestatud piirväärtusi, mille suhtes tüübikinnituse laiendamist taotletakse. 
 7.1.2.  Erineva jõuülekandearvuga sõidukitüübid  
Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib järgmistel tingimustel laiendada sõidukitüüpidele, mis erinevad kinnitatud tüübist ainult oma jõuülekandearvu poolest: 
 L 375/248 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 23  
 
7.1.2.1. Iga I ja VI tüübi katses kasutatava jõuülekandearvu puhul tuleb kindlaks määrata 
osakaal 
 
 
 
kus mootori pöörlemiskiirusel 1000 min-1 on V 1 tüübikinnituse saanud sõiduki kiirus 
ja V 2 selle sõiduki kiirus, millele tüübikinnituse laiendamist taotletakse. 
 
7.1.2.2.  Kui iga ülekandearvu puhul E <  8%, siis antakse laiendus I ja VI tüübi katset 
kordamata. 
 7.1.2.3.  Kui vähemalt ühe ülekandearvu puhul E > 8% ning kui iga ülekandearvu puhul E 
± 13%, korratakse I ja VI tüübi katset, kuid seda võib teha tootja valitud 
laboratooriumis, kui tehniline teenistus selle heaks kiidab. Katseprotokoll saadetakse tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele. 
 7.1.3. Erineva tuletatud massi ja erineva jõuülekandearvuga sõidukitüübid  
Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada sõidukitüüpidele, mis erinevad kinnitatud tüübist ainult oma tuletatud massi ja jõuülekandearvu poolest, tingimusel, et kõik punktides 7.1.1 ja 7.1.2 ettenähtud tingimused on täidetud. 
 7.1.4.  Märkus
: Kui sõidukitüübile on antud tüübikinnitus vastavalt punktidele 7.1.1–7.1.3, 
ei tohi seda tüübikinnitust muudele sõidukitüüpidele laiendada. 
 7.2.  Kütuseaurud
 (IV tüübi katse) 
  7.2.1. Kütuseaurude kontrollisüsteemiga varustatud sõidukitüübile antud tüübikinnitust 
võib laiendada järgmistel tingimustel: 
 7.2.1.1. kütuse/õhu mõõtmise põhisüsteem (nt ühepunktipritse, karburaator) peab olema 
sama; 
 7.2.1.2. kütusepaagi kuju ja materjal ning vedelkütuse voolikud peavad olema identsed. 
Katsetatakse tüüpkonda, mille vooliku läbilõige ja ligikaudne pikkus on halvimad. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus otsustab, kas mitteidentsed auru/vedeliku eraldajad on vastuvõetavad. Kütusepaagi mahu erinevus peab jääma 
± 10% piiresse. Paagi rõhualandusventiili seadistus peab olema identne; 
 
7.2.1.3. kütuseaurude kogumise meetod peab olema identne, st püüduri vorm ja maht, 
kogumiskeskkond, õhupuhasti (kui seda kasutatakse kütuseaurude reguleerimiseks) jms; 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/249
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 24   7.2.1.4. karburaatori ujukikambri kütusemahutavuse erinevus peab jääma 
± 10 milliliitri 
piiresse; 
 
7.2.1.5. kogutud auru tühjendamise meetod peab olema identne (st õhuvool, alguspunkt või 
tühjendamise maht sõidutsükli jooksul); 
 
7.2.1.6. kütuse mõõtmise süsteemi tihendamis- ja õhutussüsteemid peavad olema identsed.  7.2.2. Täpsustavad märkused:  
(i)   lubatud on erinevad mootorimahud; 
 
(ii)  lubatud on erinevad mootorivõimsused; 
 
(iii) lubatud on automaat- ja käsikäigukastid, kahe ja nelja ratta jõuülekanne; 
 
(iv)  lubatud on erinevad kerekujud; 
 
(v) lubatud on erinevad ratta ja rehvi suurused. 
 7.3. Saastetõrjeseadmete kulumiskindlus
 (V tüübi katse) 
 7.3.1. Sõidukitüübile antud tüübikinnitust võib laiendada erinevatele sõidukitüüpidele 
tingimusel, et nende mootori/saastekontrollisüsteemi kombinatsioon on identne juba tüübikinnituse saanud sõiduki omaga. Sõidukitüübid, mille järgnevalt kirjeldatud parameetrid on identsed või püsivad ettenähtud piirväärtuste raames, loetakse samasse mootori/saastekontrollisüsteemi kuuluvateks. 
 7.3.1.1. Mootor:  
silindrite arv, 
 
mootori töömaht ( ± 15%), 
 
silindriploki konfiguratsioon, 
 
klappide arv, 
 
kütusesüsteem, 
 
jahutussüsteemi tüüp, 
 
kütuse põletamise protsess, 
 
silindri läbimõõt keskkohast keskkohani. L 375/250 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 25  
 
 
7.3.1.2.  Saastekontrollisüsteem:  
Katalüüsjärelpõletid: 
 
katalüüsjärelpõletite ja katalüsaatorite arv, 
 
katalüüsjärelpõleti suurus ja kuju (monoliidi maht ± 10%), 
 
katalüsaatori toimimise laad (oksüdatsioon, kolmeastmelisus jne), 
 
väärismetallide kogus (identne või suurem), 
 
väärismetallide suhe ( ± 15%), 
  
substraat (struktuur ja materjal), 
  
elemendi tihedus, 
  
katalüüsjärelpõleti(te) korpuse tüüp, 
 
katalüüsjärelpõletite paigutus (asukoht ja mõõtmed heitgaasisüsteemis, mille puhul ei teki suuremaid kui 50 K temperatuurierinevusi katalüüsjärelpõleti sisendil). 
 
Seda temperatuurimuutust kontrollitakse stabiliseeritud tingimustel kiiruse juures 120 km/h ning I tüübi katse koormuse juures. 
 
Õhu sissepuhe: olemas või puudub 
Tüüp (pulseeriv õhk, õhupumbad jne). 
 
Heitgaasitagastus (EGR): olemas või puudub. 
 7.3.1.3. Inertsikategooria: kaks vahetult ülal olevat inertsikategooriat ja üks all olev 
inertsikategooria. 
 7.3.1.4. Kulumiskindluse katse teostamisel võib kasutada sõidukit, mille kerekuju, käigukast 
(automaatne või käsikäigukast) ning rataste või rehvide suurus erineb selle sõidukitüübi omadest, millele tüübikinnitust taotletakse. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/251
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 26  7.4. Pardadiagnostikasüsteem
 
 7.4.1. Sõidukitüübi OBD-seadmega seotud tüübikinnitust võib laiendada 11. lisa 2. liites 
kirjeldatud sama OBD-seadmega sõidukitüüpkonda kuuluvatele eri sõidukitüüpidele. 
Mootori saastekontrollisüsteem peab täpselt vastama juba tüübikinnituse saanud 
sõiduki mootori saastekontrollisüsteemile ning 11. lisa 2. liites esitatud OBD mootoritüüpkonna kirjeldusele, olenemata sõiduki järgmistest näitajatest: 
 
mootori abiseadmed, 
 
rehvid, 
 
ekvivalentne inerts, 
 
jahutussüsteem, 
 
üldine jõuülekandearv, 
 
jõuülekande tüüp, 
 
keretüüp. 
 8. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE  8.1. Iga käesolevas eeskirjas ettenähtud tüübikinnitusmärki kandva sõiduki mootori 
gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste, karteri ja kütuseaurude heitkoguseid mõjutavad komponendid peavad vastama kinnitatud tüübile. Tootmismenetluste vastavus on kooskõlas 1958. aasta kokkuleppe 2. liites sätestatud korraga (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), arvestades järgmisi nõudeid: 
 8.2. Üldjuhul kontrollitakse toodangu vastavust seoses sõiduki heitkoguste piiramisega (I, 
II, III ja IV tüübi katsed) kirjelduse põhjal, mis on esitatud teatisevormis ja selle lisades. 
 
Kasutusel olevate sõidukite vastavus
 
 
Heidetega seoses antud tüübikinnitusega hõlmatavad meetmed peavad tagama ka saastetõrjeseadmete toimimisvõime sõidukite tavapärase kasutusaja jooksul tavapärastes tingimustes (nõuetekohaselt hooldatud ja kasutatud sõidukite vastavus). Käesoleva eeskirja kohaldamisel kontrollitakse kõnealuseid meetmeid iga viie aasta või läbisõidetud 80 000 km järel, olenevalt sellest, kumb täitub varem, ning alates 1. jaanuarist 2005 iga viie aasta või läbisõidetud 100 000 km järel, olenevalt sellest, kumb täitub varem. 
 L 375/252 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 27  
 
8.2.1. Haldusasutus kontrollib kasutusel olevate sõidukite vastavust tootja asjassepuutuvat 
teavet aluseks võttes menetluste abil, mis on samalaadsed 1958. aasta kokkuleppe 2. liites (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ettenähtud menetlustega. 
  Kasutusel olevate sõidukite vastavuskontrolli menetlus on esitatud 4. liite joonistel 
4/1 ja 4/2. 
 8.2.1.1. Kasutusel oleva tüüpkonna määratlemise parameetrid   Kasutusel olevat tüüpkonda võib määratleda põhiliste konstruktsiooniparameetrite 
alusel, mis peavad olema kõigile tüüpkonna sõidukitele ühised. Vastavalt sellele võib lugeda samasse kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvaiks neid sõidukitüüpe, millel on ühesugused vähemalt järgmised parameetrid või millel need parameetrid on deklareeritud tolerantsi piires: 
 
– kütuse põletamisviis (kahetaktiline, neljataktiline või rootormootor); – silindrite arv; – silindriploki konfiguratsioon (lineaarse, V-kujulise, radiaalse, 
rõhtvastak- või muu paigutusega). Silindrite kalle ja suund ei ole olulised; 
– mootori kütusetoite viis (kaud- või otsesissepritse); – jahutussüsteemi tüüp (õhk-, vesi- või õlijahutus); – õhutusviis (loomulik või surveõhutus); – mootorikütus (bensiin, diislikütus, maagaas, veeldatud naftagaas vms). 
Kui üks kütus on ühine, võib kaksikküttega sõidukid grupeerida rühmküttesõidukiteks; 
– katalüüsjärelpõleti tüüp (kolmeastmeline vm liiki katalüüs); – tahkete osakeste püüduri olemasolu (olemas või puudub); – heitgaasitagastus (heitgaasitagastusega või ilma); – tüüpkonna võimsaima mootori silindrimaht miinus 30%.  
8.2.1.2. Haldusasutus kontrollib kasutusel olevate sõidukite vastavust tootjalt saadud teabe 
põhjal. Selline teave peab sisaldama järgmisi andmeid, kuid ei pruugi nendega piirduda: 
 8.2.1.2.1. Tootja nimi ja aadress.  8.2.1.2.2. Tootja teatises märgitud piirkondades volitatud esindaja nimi, aadress, telefoni- ja 
faksinumbrid ning e-posti aadress. 
 
8.2.1.2.3. Tootja teatises märgitud sõidukite mudeli(te) nimetus(ed). 
 
8.2.1.2.4. Vajaduse korral tootja teatises esitatud sõidukitüüpide nimekiri, st punkti 8.2.1.1 
kohane kasutusel oleva tüüpkonna grupp. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/253
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 28  8.2.1.2.5. Kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvate sõidukitüüpide puhul kasutatav tehasetähise 
(VIN) kood (VIN-prefiks). 
 
8.2.1.2.6. Kasutusel olevasse tüüpkonda kuuluvate sõidukitüüpide puhul antud tüübikinnituste 
numbrid, sealhulgas vajaduse korral kõigi laienduste ja rakendusala kinnituste/tühistamiste (ümberehitamiste) numbrid. 
 
8.2.1.2.7. Tootja teatises märgitud sõidukite tüübikinnituste laienduste ja rakendusala 
kinnituste/tühistamiste üksikasjad (haldusasutuse nõudmisel). 
 
8.2.1.2.8. Tootja teatises märgitud andmete kogumise aeg. 
 
8.2.1.2.9. Tootja teatisega hõlmatud sõidukite valmistamise ajavahemik (nt 2001. kalendriaasta 
jooksul valmistatud sõidukid). 
 
8.2.1.2.10. Tootjapoolne kasutusel olevate sõidukite kontrollimenetlus, sealhulgas: 
 
8.2.1.2.10.1. sõiduki asukoha kindlakstegemise viis, 
 
8.2.1.2.10.2. sõiduki valimisse võtmise ja valimist väljajätmise kriteeriumid, 
 
8.2.1.2.10.3. programmi puhul kasutatavate katsete tüübid ja menetlused, 
 
8.2.1.2.10.4. tootjapoolsed kasutusel oleva tüüpkonna gruppi võtmise/grupist väljajätmise 
kriteeriumid, 
 
8.2.1.2.10.5. geograafiline piirkond, kus tootja on teavet kogunud,  8.2.1.2.10.6. kasutatud valimi maht ja valimi koostamise kava.  8.2.1.2.11. Tootjapoolse kasutusel olevate sõidukite vastavusmenetluse tulemused, sealhulgas:  8.2.1.2.11.1. programmi kaasatud (katsetatud või katsetamata) sõidukite identifitseerimine.  Identifitseerimisel märgitakse: mudeli nimetus,  
– tehasetähis (VIN), – sõiduki registrinumber, – valmistamiskuupäev, – kasutuspiirkond (kui see on teada), – paigaldatud rehvid. 
 8.2.1.2.11.2. sõiduki valimist väljajätmise põhjus(ed).  8.2.1.2.11.3. Iga valimisse kuuluva sõiduki kasutuslugu (kaasa arvatud ümberehitamised).  8.2.1.2.11.4. Iga valimisse kuuluva sõiduki remondilugu (kui see on teada). L 375/254 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 29  
 
 
8.2.1.2.11.5. Katseandmed, sealhulgas:  
– katse kuupäev, – katsetamise koht, – läbisõidumõõdiku näit, – katsetamisel kasutatud kütuse (etalonkütus või müügil olev kütus) 
spetsifikaat, 
– katsetingimused (temperatuur, niiskus, dünamomeetri inertsiaalmass), – dünamomeetri väljareguleerimine (väljareguleeritud võimsus), – katsetulemused (vähemalt kolme sõiduki puhul iga tüüpkonna kohta).  
8.2.1.2.12. OBD-seadme registreeritud näidud. 
 
8.2.2. Tootja poolt kogutud teave peab olema piisavalt põhjalik selle tagamiseks, et punkti 
8.2 kohaselt hinnata kasutusel olevate sõidukite tööd tavapärastes kasutustingimustes, ning see peab olema representatiivne tootja poolt hõlvatud geograafilise piirkonna suhtes. 
  Käesoleva eeskirja kohaldamisel ei pea tootja kontrollima teatavasse sõidukitüüpi 
kuuluvate kasutusel olevate sõidukite vastavust, kui ta suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et selle tüübi sõidukite iga-aastane läbimüük kogu maailmas ei ületa 10 000. 
   Euroopa Liidus müügiks mõeldud sõidukite puhul ei pea tootja kontrollima 
teatavasse sõidukitüüpi kuuluvate kasutusel olevate sõidukite vastavust, kui ta suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et selle tüübi sõidukite iga-aastane läbimüük Euroopa Liidus ei ületa 5000. 
  8.2.3. Kui tuleb läbi viia I tüübi katse ja sõiduki tüübikinnitusel on üks või mitu laiendust, 
tehakse katsed esialgses tehnilises toimikus kirjeldatud sõidukiga või sõidukiga, mida on kirjeldatud asjaomase laiendusega seotud tehnilises toimikus. 
 8.2.3.1. Sõiduki vastavuskontroll I tüübi katse tarvis.  
Kui asutus on oma valiku teinud, et tohi tootja teha valitud sõidukitele ühtegi kohandust. 
  Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisas ettenähtud 
tingimustes. 
 
- OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi OVC-
hübriidsõidukite I tüübi katse tingimuse B kohaselt konditsioneeritud sõidukiga. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/255
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 30  
- NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi 
NOVC-sõidukite I tüübi katsega samades tingimustes. 
 
8.2.3.1.1. Seeriast valitakse juhuslikult kolm sõidukit ning nendega tehakse katsed punkti 5.3.1 
kirjelduse kohaselt. Halvenemiskoefitsiente kasutatakse samamoodi. Piirväärtused on esitatud punktis 5.3.1.4. 
 8.2.3.1.1.1. Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemide korral 
korrutatakse tulemused 13. lisas toodud menetluse teel tüübikinnituse andmise ajal saadud teguritega K
i. 
  Tootja taotluse korral võib katseid teha vahetult pärast regeneratsiooni 
lõpulejõudmist. 
 8.2.3.1.2. Kui asutus kiidab heaks toodangu standardhälbe, mille tootja on andnud vastavalt 
eespool toodud punktile 8.2.1, siis viiakse katsed läbi 1. liite kohaselt. 
 
Kui asutus ei kiida heaks toodangu standardhälvet, mille tootja on andnud vastavalt eespool toodud punktile 8.2.1, siis viiakse katsed läbi 2. liite kohaselt. 
 8.2.3.1.3. Seeriast valitud sõidukil tehtud katse põhjal loetakse seeria toodang vastavaks juhul, 
kui asjakohases liites ettenähtud kriteeriumide kohane otsus kõigi saasteainete kohta on positiivne, ning mittevastavaks juhul, kui ühe saasteaine kohta tehtud otsus on negatiivne. 
 
Ühe saasteainega seotud positiivset otsust ei saa muuta mis tahes täiendavate katsete põhjal, mis tehakse otsuse langetamiseks teiste saasteainete kohta. 
 
Katse tehakse teise sõidukiga (vaata joonis 2 allpool) juhul, kui kõigi saasteainete suhtes ei saada positiivset otsust ja kui ühe saasteaine suhtes ei saada negatiivset otsust. 
 8.2.3.2. Olenemata 4. lisa punkti 3.1.1 nõuetest, tehakse katsed sõidukitega, mis väljuvad otse 
tootmisliinilt. 
 8.2.3.2.1. Kuid tootja taotlusel võib katseid teha sõidukitega, mis on:  
- ottomootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 3000 km, 
 
- diiselmootoriga sõidukite puhul sõitnud läbi kuni 15 000 km. 
 
Mõlemal juhul sõidab sõiduki sisse tootja, kes kohustub loobuma kõnealuste sõidukite igasugusest reguleerimisest. 
 L 375/256 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 31  
 
Joonis 2
 
/Text on Figure 2/ 
Test of three vehicles Kolme sõiduki katse 
Computation of the test statistics Katsestatistiku arvutamine 
According to the appropriate appendix does the 
test statistics agree with the criteria for failing the series for at least one pollutant? Kas vastavalt asjakohasele liitele kinnitab katsestatistiku kriteeriumi, et seeria ei vasta vähemalt ühe saasteaine osas nõudele? 
YES JAH 
Series rejected Seeria tunnistatakse mitterahuldavaks 
NO EI 
According to the appropriate appendix does the test statistics agree with the criteria for passing the series for at least one pollutant? Kas vastavalt asjakohasele liitele kinnitab katsestatistiku kriteeriumi, et seeria vastab vähemalt ühe saasteaine osas nõudele? 
A pass decision is reached for one or more pollutants Ühe või mitme saasteaine osas saadakse positiivne otsus. 
A pass decision is reached for all the pollutants? Kas kõigi saasteainete osas on saadud positiivne otsus? 
Series accepted Seeria võetakse vastu 
Test of an additional vehicle Katse lisasõidukiga 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/257
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 32  
 
8.2.3.2.2. Kui tootja soovib sõidukid sisse sõita (x km, kus ottomootoriga sõidukite puhul 
x # 3000 km ja diiselmootoriga sõidukite puhul x # 15 000 km), on menetlus 
järgmine: 
 
a) esimese katsetatava sõiduki saasteainete heitkogused (I tüüp) määratakse nulli ja x km juures, 
 
b) arvutatakse iga saasteaine heitkoguste nulli ja x km vaheline 
eraldumiskoefitsient: 
 
Heitkogus x km / heitkogus null km 
 
See võib olla väiksem kui 1, 
 L 375/258 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 33  
 
 
c) teisi sõidukeid ei sõideta sisse, nende heitkogus null km juures 
korrutatakse eraldumiskoefitsiendiga. 
 
Sel juhul määratakse kindlaks järgmised väärtused: 
 
i) esimese sõiduki x km väärtused, 
 
ii) teiste sõidukite null km väärtused, korrutatud eraldumiskoefitsiendiga. 
 
8.2.3.2.3. Kõik need katsed võib teha müügil oleva kütusega. Kuid tootja taotluse korral võib 
kasutada ka 10. lisas kirjeldatud etalonkütuseid. 
 
i) Kui viiakse läbi III tüübi katse, tuleb see teha kõigi sõidukitega, mis on 
valitud I tüübi toodangu vastavuse katseks. Järgitakse punktis 5.3.3.2 sätestatud tingimusi. Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisa punktis 5. ettenähtud tingimustes. 
 
ii) Kui viiakse läbi IV tüübi katse, tuleb see teha kooskõlas 7. lisa 
punktiga 7. 
 8.2.4. Kõigi tootmises olevate tüübikinnituse saanud sõidukitüüpide kütuseaurud, mille 
puhul teostatakse katseid vastavalt 7. lisale, peavad keskmiselt olema punktis 5.3.4.2 esitatud piirväärtusest väiksemad. 
 8.2.5. Rutiinsel valmistoodangu katsetamisel võib tüübikinnituse omanik näidata vastavust, 
kui võetud valimisse kuuluvad sõidukid vastavad 7. lisa punkti 7 nõuetele. 
 8.2.6. Pardadiagnostika (OBD) seade  
Vajaduse korral kontrollitakse OBD-seadme vastavust järgmisel viisil: 
 8.2.6.1. Kui tüübikinnitusasutuse arvates toodangu kvaliteet ei rahulda, siis võetakse seeriast 
üks juhuslikult valitud sõiduk ning katsetatakse seda 11. lisa 1. liites kirjeldatud menetluse kohaselt. 
  Elektriliste hübriidsõidukite (EHS) puhul viiakse katsed läbi 14. lisa punktis 9 
ettenähtud tingimustes. 
 8.2.6.2. Toodang loetakse vastavaks, kui kõnealune sõiduk vastab 11. lisa 1. liites kirjeldatud 
katsete nõuetele. 
 8.2.6.3. Kui seeriast valitud sõiduk ei vasta punktis 8.2.6.1 ettenähtud nõuetele, siis võetakse 
juhuslik valim neljast sõidukist, millele tehakse 11. lisa 1. liites kirjeldatud katsed. Katsed tuleb teha sõidukitel, mille läbisõidetud kilomeetrite arv on kuni 15 000 km. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/259
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 34   8.2.6.4. Toodang loetakse vastavaks, kui vähemalt kolm sõidukit vastavad 11. lisa 1. liites 
kirjeldatud katsete nõuetele. 
 
8.2.7. Haldusasutus peab punktis 8.2.1 nimetatud kontrollimise põhjal: 
 
- otsustama, et asjakohase sõidukitüübi kasutusel olevad sõidukite või kasutusel 
oleva tüüpkonna vastavus on nõuetekohane ja edasisi meetmeid ei ole vaja võtta, 
 - otsustama, et tootja poolt esitatud andmed on otsuse tegemiseks ebapiisavad ja 
nõudma tootjalt lisateavet või täiendavaid katseandmeid, või 
 -   otsustama, et asjakohase kasutusel oleva sõidukitüübi või kasutusel oleva 
tüüpkonna osa moodustava(te) sõidukitüübi (sõidukitüüpide) vastavus ei ole nõuetekohane, ja algatama sõidukitüübi (sõidukitüüpide) katsetamise vastavalt 3. liitele. 
 
Juhul kui tootjal on lubatud teatavat sõidukitüüpi mitte kontrollida vastavalt punktile 8.2.2, võib haldusasutus algatada selle sõidukitüübi katsetamise vastavalt 3. liitele. 
 8.2.7.1. Kui saastetõrjeseadmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki kasutuseloleku ajal 
kehtivatele töötamisnõuetele peetakse vajalikuks I tüübi katset, siis kasutatakse sellekohastes katsetes 4. liites määratletud statistilistele kriteeriumidele vastavat menetlust. 
 8.2.7.2. Tüübikinnitusasutus peab koostöös tootjaga valima sõidukite valimi, mis koosneb 
piisava arvu kilomeetreid läbinud sõidukitest ning mille puhul on võimalik usutavalt tõendada, et sõidukeid on kasutatud tavapärastes tingimustes. Tootjaga konsulteeritakse sõidukite valiku üle valimis ning talle antakse võimalus osaleda sõidukite vastavust kinnitavas kontrollimises. 
 8.2.7.3. Tootjal on õigus tüübikinnitusasutuse järelevalve all teha selliste piirväärtusi ületava 
heidete tasemega sõidukite kontrollimisi, sealhulgas ka destruktiivset laadi kontrollimisi, et kindlaks teha vastavuse halvenemise võimalikud põhjused, mida ei saa omistada tootjale (näiteks pliisisaldusega bensiini kasutamine enne katsetamiskuupäeva). Kui sellised põhjused leiavad kontrollimistel kinnitust, siis jäetakse vastavad katsetulemused vastavuse kontrollimisel arvesse võtmata. 
 L 375/260 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 35  
 
8.2.7.3.1. Katsetulemused jäetakse välja ka sõidukite vastavuskontrolli proovist: 
  
(i)  millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-
seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste A kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud kütusega, mille väävlisisaldus on üle 150 mg/kg (bensiin) või 350 mg/kg (diislikütus), või 
 
(ii)  millele on väljastatud tüübikinnitustõend, mis näitab vastavust eeskirja 05-
seeria muudatuste punktis 5.3.1.4 heitkoguste B kategooria piirväärtustele tingimusel, et kõnealuseid sõidukeid on korrapäraselt kasutatud bensiini või diislikütusega, mille väävlisisaldus on üle 50 mg/kg. 
 8.2.7.4. Kui tüübikinnitusasutus ei ole rahul katse tulemustega 4. liites määratletud 
kriteeriumide kohaselt, siis laiendatakse 1958. aasta kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liites nimetatud parandusmeetmeid 3. liite punkti 6 kohaselt selle sõidukitüübi kasutusel olevatele sõidukitele, millel võivad esineda samad vead. 
 
Tüübikinnitusasutus peab tootja esitatud parandusmeetmete kava kinnitama. Tootja vastutab parandusmeetmete kava rakendamise eest sellisena, nagu see on kinnitatud. 
 
Tüübikinnitusasutus teatab oma otsusest kõigile lepinguosalistele 30 päeva jooksul. Lepinguosalised võivad nõuda sama parandusmeetmete kava kohaldamist kõigi nende territooriumil registreeritud sama tüüpi sõidukite suhtes. 
 8.2.7.5. Kui lepinguosaline on kindlaks teinud, et sõidukitüüp ei vasta 3. liites esitatud 
nõuetele, siis peab ta sellest viivitamata teatama lepinguosalisele, kes andis välja kokkuleppe nõuetele vastava algse tüübikinnituse. 
 
Kui kokkuleppes ei ole teisiti ette nähtud, siis teatab algse tüübikinnituse andnud lepinguosalise pädev asutus seejärel tootjale, et sõidukitüüp ei vasta kõnealustes sätetes ettenähtud nõuetele ning tootjalt oodatakse teatavate meetmete võtmist. Tootja esitab pädevale asutusele kahe kuu jooksul pärast kõnealuse teatise saamist puuduste kõrvaldamiseks mõeldud meetmete kava, mille sisu peaks vastama 3. liite punktides 6.1–6.8 ettenähtud nõuetele. Algse tüübikinnituse andnud pädev asutus konsulteerib kahe kuu jooksul tootjaga, et jõuda kokkuleppele meetmete kava ja selle elluviimise asjus. Kui algse tüübikinnituse andnud pädev asutus jõuab otsusele, et ühist kokkulepet ei ole võimalik saavutada, siis algatatakse asjakohane menetlus. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/261
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 36  9. SANKTSIOONID TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL   9.1. Sõidukitüübile käesoleva muudatuse kohaselt antud kinnituse võib tühistada, kui 
eespool toodud punktis 8.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui valitud sõiduk 
või sõidukid ei läbinud eespool toodud punktis 8.2 ettenähtud katseid. 
 
9.2.  Kui käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab tema poolt eelnevalt antud 
tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidise kohast teatisevormi. 
 10.  TOOTMISE LÕPLIK LÕPETAMINE   
Kui tüübikinnituse omanik lõpetab lõplikult käesoleva eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta lepingu osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas toodud näidise kohast teatisevormi. 
 11. ÜLEMINEKUSÄTTED  11.1. Üldosa
 
 11.1.1. 05-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast alates ei keeldu ükski 
käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 05-seeria muudatustega. 
 11.1.2. Uued tüübikinnitused
 
 11.1.2.1. Vastavalt punktide 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 sätetele annavad käesolevat eeskirja 
kohaldavad lepinguosalised tüübikinnituse üksnes juhul, kui kinnitamisele kuuluv sõidukitüüp vastab muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.  
 
M-kategooria sõidukite puhul või N
1-kategooria sõidukite puhul kohaldatakse neid 
nõudeid alates 05-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast.  
 
Sõidukid peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A või B real kirjeldatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 11.1.2.2. Vastavalt punktide 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 sätetele annavad käesolevat 
eeskirja kohaldavad lepinguosalised tüübikinnituse üksnes juhul, kui kinnitamisele kuuluv sõidukitüüp vastab 05-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.  
 L 375/262 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 37  
 
M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2500 kilogrammi või väiksem, või N
1-kategooria sõidukite puhul (I klass) kohaldatakse neid nõudeid 
alates 1. jaanuarist 2005.  
 
M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem kui 2500 kg, või N 1-
kategooria sõidukite puhul (II või III klass) kohaldatakse neid nõudeid 
alates 1. jaanuarist 2006. 
 
Sõidukid peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real kirjeldatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 11.1.3. Seniste tüübikinnituste kehtivuspiirang
 
 11.1.3.1. Arvestades punktide 11.1.4, 11.1.5 ja 11.1.6 sätteid, kaotavad käesoleva eeskirja 04-
seeria muudatuste alusel antud tüübikinnitused kehtivuse alates 05-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2500 kg või väiksem, või N
1-kategooria sõidukite puhul (I klass), ning 1. jaanuaril 2002 M-
kategooria sõidukite puhul, mille täismass on üle 2500 kg, või N 1-kategooria 
sõidukite puhul (II või III kl ass), kui tüübikinnituse andnud lepingupool teatab 
teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepingupooltele, et kinnitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.1. 
 11.1.3.2. Arvestades punktide 11.1.4, 11.1.5, 11.1.6 ja 11.1.7 sätteid, kaotavad käesoleva 
eeskirja 05-seeria muudatuste ja käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli A rea piirväärtuste alusel antud tüübikinnitused kehtivuse 1. jaanuaril 2006 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2500 kg või väiksem, või N
1-kategooria sõidukite 
puhul (I klass), ning 1. jaanuaril 2007 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on üle 2500 kg, või N
1-kategooria sõidukite puhul  (II või III klass), kui 
tüübikinnituse andnud lepingupool teatab teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepingupooltele, et kinnitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.2. 
 11.1.4. Erisätted
 
 11.1.4.1. 1. jaanuarini 2003 loetakse diiselmootoriga, üle 2000 kg täismassiga M
1-kategooria 
sõidukeid: 
  
(i) mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga) või  (ii) mis on maastikusõidukid, nagu määratletud sõidukite ehitust käsitlevas 
konsolideeritud resolutsioonis ( Consolidated Resolution on the 
Construction of Vehicles ) (R.E.3) 4
/, 
                                                 
4/ Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/263
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 38   
punktide 11.1.3.1 ja 11.1.3.2 kohaldamisel N
1-kategooria sõidukiteks. 
 11.1.4.2. Otsesissepritsega diiselmootoriga sõidukite puhul, mis on mõeldud rohkem kui kuue 
reisija vedamiseks (koos juhiga), jäävad 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4.1 sätete kohaselt antud tüübikinnitused kehtima 1. jaanuarini 2002. 
 11.1.4.3. 04-seeria muudatustega muudetud käesolevas eeskirjas sätestatud tüübikinnituse ja 
toodangu vastavuse kontrollimise sätted jäävad jõusse punktides 11.1.2.1 ja 11.1.3.1 nimetatud kuupäevadeni. 
 11.1.4.4. Alates 1. jaanuarist 2002 kohaldatakse 8. lisas määratletud VI tüübi katset uut tüüpi 
M
1-kategooria sõidukite ja N 1-kategooria I klassi sõidukite suhtes, mis on varustatud 
ottomootoriga. Seda nõuet ei kohaldata sõidukite suhtes, mis on ette nähtud rohkem kui kuue reisija vedamiseks (koos juhiga), või sõidukite suhtes, mille täismass on suurem kui 2500 kg. 
 11.1.5. Pardadiagnostika (OBD) seade
 
 11.1.5.1. Ottomootoriga sõidukid  11.1.5.1.1. Bensiiniga töötavad M
1-ja N 1-kategooria sõidukid tuleb varustada käesoleva eeskirja 
11. lisa punktis 3.1 määratletud pardadiagnostikasüsteemidega punktis 11.1.2 toodud kuupäevadel. 
 11.1.5.1.2. M
1-kategooria sõidukitel, välja arvatud sõidukid, mille täismass ületab 2500 kg, ja 
N 1-kategooria I klassi sõidukitel, mis kasutavad kütusena püsivalt või osaliselt 
veeldatud naftagaasi või maagaasi, peab uute tüüpide puhul alates 1. oktoobrist 2004 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. juulist 2005 olema pardadiagnostikasüsteem. 
  M
1-kategooria sõidukitel, mille täismass ületab 2500 kg, ja N 1-kategooria II ja 
III klassi sõidukitel, mis kasutavad kütusena püsivalt või osaliselt maagaasi või veeldatud naftagaasi, peab uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007 olema pardadiagnostikasüsteem. 
 11.1.5.2. Diiselmootoriga sõidukid  11.1.5.2.1. M
1-kategooria sõidukitel, välja arvatud sõidukid, mis on ette nähtud rohkem kui 
kuue reisija vedamiseks (koos juhiga), või sõidukitel, mille täismass ületab 2500 kg, peab uute tüüpide puhul alates 1. oktoobrist 2004 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. juulist 2005 olema pardadiagnostikasüsteem. 
 11.1.5.2.2. M
1-kategooria sõidukitel, mis ei kuulu punkti 11.1.5.2.1 alla, välja arvatud sõidukid, 
mille täismass ületab 2500 kg, ja N 1-kategooria I klassi sõidukitel peab uute tüüpide L 375/264 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 39  
 
puhul alates 1. jaanuarist 2005 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 olema pardadiagnostikasüsteem. 
 11.1.5.2.3. N
1-kategooria II ja III klassi sõidukitel ja M 1-kategooria sõidukitel, mille täismass 
ületab 2500 kg, peab uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007 olema pardadiagnostikasüsteem.  
 11.1.5.2.4. Kui pardadiagnostikasüsteemid paigaldatakse diiselmootoriga varustatud sõidukitele, 
mis võetakse kasutusele enne eespool toodud punktides märgitud kuupäevi, siis kohaldatakse nende suhtes 11. lisa 1. liite punkte 6.5.3–6.5.3.6. 
 11.1.5.3. Elektrilised hübriidsõidukid (EHS) peavad vastama pardadiagnostikasüsteemidele 
esitatavatele nõuetele järgmistel tingimustel: 
 11.1.5.3.1.   Ottomootoriga elektrilised hübriidsõidukid, diiselmootoriga M
1-kategooria 
elektrilised hübriidsõidukid (EHS), mille täismass ei ületa 2500 kg, ja diiselmootoriga N
1-kategooria (I klassi) elektrilised hübriidsõidukid (EHS) uute 
tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2005 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006. 
 11.1.5.3.2. Diiselmootoriga N
1-kategooria elektrilised hübriidsõidukid (EHS) (II ja III klass) ja 
diiselmootoriga M 1-kategooria elektrilised hübriidsõidukid (EHS), mille täismass 
ületab 2500 kg, uute tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2006 ja kõigi tüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2007. 
 11.1.5.4. Muude kategooriate sõidukitele või M
1- või N 1-kategooria sõidukitele, mida ei 
reguleerita eespool toodud punktidega, võib paigaldada pardadiagnostikasüsteemi. Sel juhul peavad need vastama OBD sätetele, mis on kirjas 11. lisa 1. liite punktides 6.5.3–6.5.3.6. 
 11.1.6. Tüübikinnitused, mis vastavad eeskirja 04-seeria muudatustele
 
 11.1.6.1. Erandina punktide 11.1.2 ja 11.1.3 nõuetest võivad lepingupooled jätkuvalt anda 
sõidukitele tüübikinnitusi ja tunnustada seniste tüübikinnituste kehtivust, kui nendest ilmneb vastavus: 
 
(i)  käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.1 nõuetele tingimusel, 
et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin ei ole üldkasutatav, ja 
 (ii)  käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.2 nõuetele tingimusel, 
et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin maksimaalse väävlisisaldusega 50 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav, ja 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/265
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 40  
(iii) käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4.3 nõuetele tingimusel, 
et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus diislikütus maksimaalse väävlisisaldusega 350 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav. 
 
11.1.6.2. Erandina käesoleva eeskirja lepingupoolte kohustustest kaotavad tüübikinnitused, 
mis on antud vastavalt käesoleva eeskirja 04-seeria muudatustele, Euroopa Ühenduses kehtivuse alates: 
 
(i) 1. jaanuarist 2001 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2500 
kilogrammi või väiksem, või N
1-kategooria sõidukite puhul (I klass), ja 
  (ii) 1. jaanuarist 2002 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem 
kui 2500 kg, või N
1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass),  
 kui tüübikinnituse andnud lepingupool ei teavita teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid lepingupooli, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.1. 
 
11.1.7.  Tüübikinnitused, mis vastavad eeskirja 05-seeria muudatustele
 
  Erandina punktide 11.1.2.2 ja 11.1.3.2 nõuetest võivad lepingupooled jätkuvalt anda 
sõidukitele tüübikinnitusi ja tunnustada nende tüübikinnituste kehtivust, mis on antud sõidukitele seoses käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4 nõuetega (seoses A kategooria heidetega) tingimusel, et sõidukid on mõeldud ekspordiks või esmaseks kasutamiseks riikides, kus pliivaba bensiin või diislikütus maksimaalse väävlisisaldusega 50 mg/kg või vähem ei ole üldkasutatav. 
 11.1.7.2.  Erandina käesoleva eeskirja lepingupoolte kohustustest kaotavad tüübikinnitused, 
mille andmisega kinnitatakse vastavust käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste punkti 5.3.1.4 A kategooria heitkoguste piirväärtustele, Euroopa Ühenduses kehtivuse alates:  
 
(i)  1. jaanuarist 2006 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on 2500 
kilogrammi või väiksem, või N
1-kategooria sõidukite puhul (I klass), ja 
 
(ii)  1. jaanuarist 2007 M-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on suurem 
kui 2500 kg, või N 1-kategooria sõidukite puhul (II või III klass) , 
 
kui tüübikinnituse andnud lepingupool ei teavita teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid lepingupooli, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mis on sätestatud eespool punktis 11.1.2.2. 
  L 375/266 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/3 24                 Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 41  
 
12. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE 
TEENISTUSTE NING HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID 
  
Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta lepingu osalised edastavad ÜRO 
sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusi andvate ning teistes riikides kinnituse andmist, andmisest keeldumist või tühistamist tõendavate vormide adressaadiks olevate haldusasutuste nimed ja aadressid. 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/267
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 42 1. liide 
1. liide
 
 
MENETLUS TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLL IMISEKS, KUI 
TOODANGU TOOTJA POOLT ESITATUD STANDARDHÄLVE ON 
NÕUETEKOHANE 
 
1. Käesolevas liites kirjeldatakse toodangu vastavuse tõendamise menetlust I tüübi katse 
puhul, kui toodangu tootja poolt antud standardhälve on nõuetekohane. 
 2. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi 
koostamine tagama, et 40% vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5%) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 65%, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10%). 
 3. Iga käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 esitatud saasteaine puhul kasutatakse järgmist 
menetlust (vt käesoleva eeskirja joonist 2). 
  
Seejuures: 
 
L = saasteaine piirväärtuse naturaallogaritm,  
x
i = naturaallogaritm valimisse kuuluva i-nda sõiduki mõõtmisel saadud väärtusest, 
 
s = toodangu arvestuslik standardhälve (pärast mõõtmisel saadud väärtusest 
naturaallogaritmi võtmist), 
 n = konkreetse valimi number. 
 4. Arvutatakse valimi katsestatistik, mis võrdub piirmäära standardhälvete summaga ja 
määratletakse järgmiselt: 
) (1
1in
ixLs∑
=− 
5.  Seejärel: 
 
5.1. kui katsetulemuse statistiline väärtus on suurem kui valimi suhtes tabelis 1/1 antud 
positiivsete otsuste arv, siis tehakse saasteaine suhtes positiivne otsus, 
 5.2. kui katsetulemuse statistiline väärtus on väiksem kui valimi suhtes tabelis 1/1 antud 
negatiivsete otsuste arv, siis tehakse saasteaine suhtes negatiivne otsus; teistsugusel juhul katsetatakse lisasõidukit ning arvutamisel võetakse aluseks ühe ühiku võrra suurendatud valim. L 375/268 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 43 1. liide 
 
Tabel 1/1   
Katsetat ud sõiduk ite 
ku m u latii v ne arv (ko nkreet se vali m i 
su uru s)  
 
Positiivse ots use lä vi   
Negatii vse ots u se lävi 
 
3  
3,327  
-4,724 
 
4  
3,261  
-4,79 
 
5  
3,195  
-4,856 
 
6  
3,129  
-4,922 
 
7  
3.063  
-4,988 
 
8  
2,997  
-5,054 
 
9  
2,931  
-5,12 
 
10  
2,865  
-5,185 
 
11  
2,799  
-5,251 
 
12  
2,733  
-5,317 
 
13  
2,667  
-5,383 
 
14  
2,601  
-5,449 
 
15  
2,535  
-5,515 
 
16  
2,469  
-5,581 
 
17  
2,403  
-5,647 
 
18  
2,337  
-5,713 
 
19  
2,271  
-5,779 
 
20  
2,205  
-5,845 
 
21  
2,139  
-5,911 
 
22  
2,073  
-5,977 
 
23  
2,007  
-6,043 
 
24  
1,941  
-6,109 
 
25  
1,875  
-6,175 
 
26  
1,809  
-6,241 
 
27  
1,743  
-6,307 
 
28  
1,677  
-6,373 
 
29  
1,611  
-6,439 
 
30  
1,545  
-6,505 
 
31  
1,479  
-6,571 
 
32  
-2,112  
-2,112 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/269
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 44 1. liide 
2. liide
 
 
MENETLUS TOODANGU NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLL IMISEKS, 
KUI TOODANGU TOOTJA POOLT ESITATUD STANDARDHÄLVE EI OLE NÕUETEKOHANE VÕI PUUDUB   1. Käesolevas liites kirjeldatakse toodangu vastavuse tõendamise menetlust I tüübi katse 
puhul, kui toodangu tootja poolt antud standardhälve ei ole nõuetekohane või puudub. 
 2. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi 
koostamine tagama, et 40% vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5%) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 65%, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10%). 
 3. Saasteainete käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 esitatud mõõtmistulemusi käsitletakse 
normaalselt jaotunutena ning need tuleb teisendada naturaallogaritmideks. Sümbolid m
0 
ja m tähistavad vastavalt minimaalse ja maksimaalse suurusega valimit (m 0 = 3 ja 
m = 32) ning n on konkreetse valimi number. 
 4. Kui x
1,x 2..., x i ja L on seerias mõõdetud väärtuste naturaallogaritmid ning L on 
saasteaine piirväärtuse naturaallogaritm, siis: 
   d
1 = x 1 – L 
 
 ∑
==n
iin dnd
11 
 
ja 
 
 ( ) ∑
=− =n
ini n ddnV
1221 
 
5. Tabelis 1/2 esitatakse konkreetsele valimi numbrile vastava positiivse (A n) ja negatiivse 
(B n) otsuse arvud. Katsestatistik kujutab endast suhet d n/V n , mille abil tehakse seeria 
suhtes positiivne või negatiivne otsus järgmisel viisil: 
  L 375/270 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 45 1. liide 
 
m
o # n # m 
 
(i) Seeria kohta positiivne otsus, kui n
nnAVd≤  
 
 (ii) Seeria kohta negatiivne otsus, kui n
nnBVd≥  
 
 
(iii) Teha uus mõõtmine, kui n Vd
n B A
nn<<  
 6. Märkused  
Järgmised rekursiivsed valemid on kasulikud katsestatistiku järjestikuste väärtuse arvutamisel: 
 
 
   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/271
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 46 1. liide  
Tabel 1/2
 
 
Valimi minimaalne suurus = 3 
  
 
Vali mi su uru s 
(n)   
Positiivse ots use lä vi 
(A
n )   
Negatii vse ots u se lävi 
(B
n ) 
3 –0,80 381 16,64 743  
4  
–0,76 339  
7,686 27  
5  
–0,72 982  
4,671 36  
6  
–0,69 962  
3,255 73  
7  
–0,67 129  
2,454 31  
8  
–0,64 406  
1,943 69  
9  
–0,61 750  
1,591 05  
10  
–0,59 135  
1,332 95  
11  
–0,56 542  
1,135 66  
12  
–0,53 960  
0,979 70  
13  
–0,51 379  
0,853 07  
14  
–0,48 791  
0,748 01  
15  
–0,46 191  
0,659 28 
16  
–0,43 573  
0,583 21  
17  
–0,40 933  
0,517 18  
18  
–0,38 266  
0,459 22  
19  
–0,35 570  
0,407 88  
20  
–0,32 840  
0,362 03 
21  
–0,30 072  
0,320 78  
22  
–0,27 263  
0,283 43  
23  
–0,24 410  
0,249 43  
24  
-0,21509  
0,218 31  
25  
–0,18 557  
0,189 70  
26  
–0,15 550  
0,163 28  
27  
-0,12483  
0,138 80  
28  
–0,09 354  
0,116 03  
29  
–0,06 159  
0,094 80  
30  
–0,02 892  
0,074 93  
31  
0,004 49  
0,056 29  
32  
0,038 76  
0,038 76 
 
  L 375/272 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 47 1. liide 
 
3. liide
 
 
KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE VASTAVUSKONTROLL 
 1. SISSEJUHATUS  
Selles liites kehtestatakse käesoleva eeskirja punktis 8.2.7 nimetatud kriteeriumid seoses sõidukite katsetamiseks valikuga ning kasutusel olevate sõidukite vastavuskontrolli meetodid. 
 2. VALIKUKRITEERIUMID   
Valitud sõiduki aktsepteerimise kriteeriumid on määratletud käesoleva liite punktides 2.1–2.8. Andmete kogumine toimub sõiduki ülevaatamisel ja omanikuga/juhiga vestlemise teel. 
 2.1. Sõiduk peab kuuluma käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõidukitüüpi ning 
sellel peab olema 1958. aasta kokkuleppe kohane vastavussertifikaat. See registreeritakse ja seda kasutatakse lepinguosaliste riigis. 
 2.2. Sõiduk peab olema läbinud vähemalt 15 000 km või kasutusel olnud vähemalt kuus kuud, 
olenevalt sellest, kumb on hilisem, kuid läbitud kilomeetrite arv ei tohi olla üle 80 000 km ning kasutusaeg ei tohi olla üle viie aasta, olenevalt sellest, kumb on varasem. 
 2.3. Sõidukil peab olema hooldusregister, millest selgub, et sõidukit on nõuetekohaselt 
hooldatud, see tähendab, et hooldustööd on tehtud tootja soovituste kohaselt. 
 2.4. Sõidukil ei tohi olla ebaotstarbeka kasutamise märke (näiteks võidusõit, ülekoormus, 
ebaõige kütus ja muu selletaoline) või muid tegureid (näiteks omavolilised muudatused), mis võiksid mõjutada heiteid. OBD-süsteemiga varustatud sõidukite puhul võetakse arvesse arvutisse salvestatud veakoodi ja andmeid läbisõidetud kilomeetrite kohta. Sõidukit ei tohi katsetamiseks valida, kui arvutisse salvestatud andmed näitavad, et sõidukit on kasutatud pärast veakoodi salvestamist ega ole suhteliselt kiiresti remonditud. 
 2.5. Mootorile ega sõidukile ei ole loata tehtud ulatuslikku remonti.   2.6. Sõiduki kütusepaagist võetud kütuseproovi plii- ja väävlisisaldus vastab kehtivatele 
standarditele ning tõendeid ebaõige kütuse kasutamise kohta ei ole. Kontrollimisi võib teha väljalaskesüsteemis jne. 
 2.7. Ei tohi olla viiteid ühelegi probleemile, mis võiksid ohustada laboritöötajate turvalisust.  2.8. Kõik sõiduki saastetõrjesüsteemi osad peavad vastama kehtivale tüübikinnitusele.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/273
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 48 1. liide 3. DIAGNOSTIKA JA TEHNOHOOLDUS  
Katsetamiseks vastuvõetud sõidukite diagnostika ja vajalik tehnohooldus tehakse allpool punktides 3.1–3.7 ettenähtud korras enne heitgaaside mõõtmist. 
 3.1. Kontrollida tuleb järgmist: õhufilter, kõik turvavööd, kõigi vedelike tase, radiaatori kork, 
kõik vaakumvoolikud ja saastetõrjesüsteemi elektrijuhtmed; reguleerimisvigade ja/või omavoliliste muudatuste avastamiseks kontrollitakse süüdet, kütuse mõõtmist ja saastetõrjeseadme osi. Kõik kõrvalekalded registreeritakse. 
 3.2. Kontrollitakse OBD-süsteemi nõuetekohast toimimist. Kõik OBD-süsteemi mälus 
sisalduvad rikketeated registreeritakse ning tehakse nõutavad parandused. Kui OBD rikkeindikaator registreerib rikke ettevalmistustsükli jooksul, siis võib rikke kindlaks teha ja parandada. Katse võib uuesti teha ning kõnealuse parandatud sõiduki katsetulemusi kasutada. 
 3.3. Kontrollitakse süütesüsteemi ja asendatakse rikkis osad, näiteks süüteküünlad, juhtmed 
jne. 
 3.4. Kontrollitakse survet. Kui tulemus ei vasta nõuetele, siis sõidukit ei kasutata.  
3.5. Kontrollitakse mootori parameetrite vastavust tootja spetsifikatsioonidele ning vajaduse 
korral reguleeritakse mootorit. 
 
3.6. Kui sõiduki plaanipärane tehniline hooldus jääb 800 km piiridesse, siis tehakse kõnealune 
hooldus tootja juhendi kohaselt. Olenemata läbisõidumõõdiku näidust, võib tootja soovil vahetada õli- ja õhufiltri. 
 3.7. Sõiduki vastuvõtmisel asendatakse kütus asjakohase heitekatses kasutatava 
etalonkütusega, välja arvatud juhul, kui tootja aktsepteerib turuloleva kütuse kasutamist. 
 3.8. Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega sõidukite puhul 
tehakse kindlaks, et sõiduki regenereerimisperiood ei ole lähenemas. (Tootjale tuleb anda võimalus seda kinnitada.) 
 3.8.1. Sel juhul tuleb sõidukiga sõita regeneratsiooni lõpuni. Kui regeneratsioon toimub heidete 
mõõtmise ajal, tuleb läbi viia täiendav katse veendumaks, et regeneratsioon on lõpule jõudnud. Seejärel viiakse läbi täielik uus katse ning esimese ja teise katse tulemusi ei võeta arvesse. 
 3.8.2. Alternatiivina punktile 3.8.1 võib tootja sõiduki lähenemisel regeneratsioonile taotleda 
regeneratsiooni tagamiseks spetsiaalse konditsioneerimistsükli kasutamist (nt võib see hõlmata suurt kiirust, suure koormusega sõitmist). 
 L 375/274 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 49 1. liide 
 
Tootja võib taotleda katsete läbiviimist vahetult pärast regeneratsiooni või pärast tootja poolt määratletud konditsioneerimistsüklit ja tavapärast katsetega seotud eelkonditsioneerimist. 
 4. KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE KATSETAMINE  4.1. Kui sõidukite kontrollimist peetakse vajalikuks, siis tehakse käesoleva eeskirja 4. lisa 
kohased heitekatsed eelkonditsioneeritud sõidukitele, mis on välja valitud käesoleva liite punktides 2 ja 3 sisalduvate nõuete kohaselt. 
 4.2. OBD-süsteemiga varustatud sõidukitel võib kontrollida rikkeindikaatori toimimist sõiduki 
kasutamisel (näiteks käesoleva eeskirja 11. lisas määratletud rikkenäitude piirväärtusi) jne tüübikinnitusspetsifikaatides ettenähtud heitkogustest lähtudes. 
 4.3. OBD-süsteemi puhul võib näiteks kontrollida, kas esineb selliseid kehtestatud piirväärtusi 
ületavaid heitkoguseid, mida rikkeindikaator ei näita, kas esineb rikkeindikaatori pidevalt korduvat ekslikku käivitumist ning kas OBD-süsteemis on kindlaks tehtud vigadega või kahjustatud osi. 
 4.4. Juhul kui osa või süsteemi toimimine ei ole kooskõlas kõnesolevate sõidukitüüpide 
tüübikinnitustunnistuses ja/või infopaketis esitatud andmetega ning selline kõrvalekalle ei ole 1958. aasta kokkuleppe kohaselt lubatud, kuid OBD-süsteem ei näita rikke esinemist, ei tohi kõnealust osa või süsteemi asendada enne heidete suhtes katsetamist, välja arvatud juhul, kui tehakse kindlaks, et osa või süsteemi on omavoliliselt muudetud või valesti kasutatud viisil, mille tõttu OBD-süsteem riket ei avasta. 
 5. TULEMUSTE HINDAMINE   5.1. Katsetulemusi hinnatakse 4. liites esitatud menetluse kohaselt.  5.2. Katsetulemusi ei korrutata halvenemiskoefitsientidega.   5.3. Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega sõidukite puhul 
korrutatakse tulemused teguritega K
i, mis on saadud tüübikinnituse andmise ajal. 
 6. PARANDUSMEETMETE KAVA   6.1. Kui leitakse, et üks või mitu saastavat sõidukit:   - vastavad 4. liite punkti 3.2.3 nõuetele, kusjuures nii haldusasutus kui ka tootja 
nõustuvad, et ülemäärase heite põhjus on sama, või 
  -  vastavad 4. liite punkti 3.2.4 nõuetele, kusjuures haldusasutus teeb kindlaks, et 
ülemäärase heite põhjus on sama, 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/275
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 50 1. liide 
peab haldusasutus  tootjalt nõudma mittevastavuse kõrvaldamiseks vajalike parandusmeetmete kava esitamist. 
 6.2. Parandusmeetmete kava peab saabuma tüübikinnitusasutusse hiljemalt 60 tööpäeva 
jooksul pärast punktis 6.1 nimetatud teatamise kuupäeva. Tüübikinnitusasutus teatab 30 tööpäeva jooksul, kas ta on parandusmeetmete kava kinnitanud või kinnitamata jätnud. Kui tootja suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et vajab parandusmeetmete kava koostamisel lisaaega, et uurida nõuetest kõrvalekaldumist, siis antakse ajapikendust. 
 6.3. Parandusmeetmeid kohaldatakse kõigi sõidukite suhtes, millel tõenäoliselt esineb sama 
viga. Tehakse kindlaks tüübikinnitusdokumentide muutmise vajadus. 
 6.4. Tootja esitab kogu parandusmeetmete kavaga seotud kirjavahetuse koopiad, peab registrit 
toodangu turult tagasivõtmise kohta ning annab olukorrast tüübikinnitusasutusele korrapäraselt aru. 
 6.5. Parandusmeetmete kava peab sisaldama kõiki punktides 6.5.1–6.5.11 ettenähtud nõudeid. 
Tootja annab parandusmeetmete kavale identifitseeriva nimetuse või numbri. 
 6.5.1. Iga parandusmeetmete kavas sisalduva sõidukitüübi kirjeldus.  
6.5.2. Konkreetsete muudatuste, ümberkujunduste, hooldustööde, paranduste, reguleerimiste või 
sõiduki vastavusse viimiseks tehtavate muude muudatuste kirjeldus, mis sisaldab 
lühikokkuvõtet andmetest ja tehnilistest uuringutest, mis toetavad tootja otsust vastavusest kõrvalekaldumise parandamiseks võetavate konkreetsete meetmete kohta. 
 6.5.3. Viisi kirjeldus, mida tootja kasutab sõidukiomanike teavitamiseks.  6.5.4. Nõuetele vastava hoolduse või kasutamise kirjeldus, mille tootja seab valikukõlblikkuse 
tingimuseks parandustööde tegemisel parandusmeetmete kava alusel, ning iga sellise tingimuse kehtestamist põhjendav selgitus. Hoolduse või kasutamisega seotud tingimusi võib kehtestada ainult juhul, kui see on tõendatavalt seotud mittevastavuse ja parandusmeetmetega. 
 6.5.5. Menetluse kirjeldus, mida mittevastavuse parandamist taotlev sõidukiomanik järgima 
peab. Selles peab kirjas olema kuupäev, millest alates võib parandusmeetmeid võtta, parandustööde tegemise arvestuslik aeg töökojas ning tööde tegemise koht. Parandustööd tehakse kiiresti, mõistliku aja jooksul pärast sõiduki kohaletoimetamist. 
 6.5.6. Sõidukiomanikule antud andmete koopia.  6.5.7. Süsteemi lühikirjeldus, mida tootja kasutab parandustööde tegemiseks vajalike osade või 
süsteemidega varustatuse tagamiseks. Tuleb teatada aeg, millal osade ja süsteemide piisav varu võimaldab alustada meetmete võtmist. 
 L 375/276 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 51 1. liide 
 
6.5.8. Koopia igast juhendist, mis saadetakse parandustöid tegema hakkavatele isikutele. 
 6.5.9. Kirjeldus, mis hõlmab kavandatavate parandusmeetmete mõju iga parandusmeetmete kava 
alusel parandatava sõidukitüübi heitkogustele, kütusekulule, juhitavusele ja turvalisusele, kaasa arvatud kõnealuseid järeldusi kinnitavad andmed, tehnilised uuringud jne. 
 6.5.10. Mis tahes muu teave, aruanded või andmed, mis tüübikinnitusasutuse asjakohase otsuse 
põhjal võivad vajalikeks osutuda parandusmeetmete kava hindamisel. 
 6.5.11. Parandustööde plaani puhul, mis sisaldab kasutusel olevate sõidukite taastustöid, 
esitatakse tüübikinnitusasutusele parandustööde registreerimisviisi kirjeldus. Märgise kasutamise korral esitatakse selle näidis. 
 6.6. Tootjat võib kohustada asjakohaselt väljatöötatud ning vajalike katsete abil katsetama 
ettepandud viisil muudetud, parandatud või ümberkujundatud osi ja sõidukeid, et tõendada muutmise, parandamise või ümberkujundamise tõhusust. 
 6.7. Tootja vastutab iga kasutusel oleva sõiduki taastustööde ja parandamise ning iga 
parandustööd teinud töökoja registreerimise eest. Tüübikinnitusasutus peab taotluse korral saama andmeid kasutada viie aasta jooksul, arvates parandusmeetmete plaani rakendamisest. 
 6.8. Parandus- ja/või ümberkujundustööd või uute seadmete lisamine kantakse sertifikaadile, 
mille tootja annab sõiduki omanikule. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/277
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 52 1. liide 
4. liide
 
 
KASUTUSEL OLEVATE SÕIDUKITE VASTAVUSKONTROLLI STATISTILINE MEETOD 
 1. Käesolevas liites kirjeldatakse meetodit, mida tuleb kasutada kasutusel olevate sõidukite 
vastavuse tõendamisel I tüübi katses ettenähtud nõetele. 
 2. Kasutada tuleb kahte eri menetlust:  
(i) Esimese puhul tegeldakse selliste sõidukitega valimis, millel on avastatud 
heidetega seotud vigu, mis põhjustavad valeandmeid (punkt 3 allpool). 
 
(ii) Teise puhul tegeldakse kogu valimiga (punkt 4 allpool). 
 3. MEETOD, MIDA KASUTATAKSE VALIMIS ESINEVATE SAASTAVATE 
SÕIDUKITE PUHUL 1
/ 
 3.1. Valimist, mille minimaalne maht on kolm ja maksimaalne maht on kindlaks määratud 
punktis 4 ettenähtud korras, võetakse juhuvalikuliselt sõiduk ja mõõdetakse reguleeritud saasteainete heited, selleks et kindlaks teha, kas sõiduk on saastav. 
 
3.2. Sõidukit peetakse saastavaks, kui see vastab kas punkti 3.2.1 või punkti 3.2.2 
kriteeriumidele. 
 
3.2.1. Juhul kui on tegemist sõidukiga, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli 
A reas märgitud piirväärtuste põhjal, on sõiduk saastav, kui ükskõik millise reguleeritud saasteaine piirväärtus ületatakse 1,2 korda. 
 3.2.2. Juhul kui on tegemist sõidukiga, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli 
B reas märgitud piirväärtuste põhjal, on sõiduk saastav, kui ükskõik millise reguleeritud saasteaine piirväärtus ületatakse 1,5 korda. 
 3.2.3. Erijuhtum, kui reguleeritud saasteaine puhul jääb sõiduki heite mõõtmistulemus 
vahetsooni 2
/. 
 
                                                 
1/ Käesoleva punkti nõuded vaadatakse liikmesriikide poolt uuesti läbi enne 31. detsembrit 2003 
esitatud andmete alusel ja arutatakse, a) kas saastava sõiduki määratlust tuleks muuta seoses 
sõidukitega, millele on antud tüübikinnitus punkti 5.3.1.4 tabeli B reas märgitud piirväärtuste põhjal, b) kas saastavate sõidukite kindlaksmääramise korda tuleks muuta ja c) kas oleks vaja kasutusel olevate sõidukite vastavuse katsetamise menetlus asendada sobival ajal uue statistilise menetlusega. Vajaduse korral tehakse ettepanekuid vajalike muudatuste kohta. 2
/ Vahetsoon määratakse kõikide sõidukite puhul kindlaks järgmiselt. Sõiduk peab vastama kas 
punktis 3.2.1 või punktis 3.2.1 esitatud tingimustele, peale selle peab sama reguleeritud saasteaine mõõdetud tase olema madalamal tasemest, mis saadakse, kui punkti 5.3.1.4. tabeli A reas märgitud piirväärtus korrutatakse teguriga 2,5. L 375/278 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 53 1. liide 
 
3.2.3.1. Kui sõiduk vastab käesoleva punkti tingimustele, tehakse kindlaks ülemäärase heite 
põhjus ja valimist võetakse juhuvalikuliselt veel üks sõiduk. 
 
3.2.3.2. Kui mitu sõidukit vastavad käesoleva punkti tingimustele, peavad haldusasutus ja tootja 
kindlaks tegema, kas ülemäärase heite põhjus on sama. 
 3.2.3.2.1. Kui haldusasutus ja tootja nõustuvad, et ülemäärase heite põhjus on sama, loetakse 
valimi katsetulemused mitterahuldavaks ja rakendatakse 3. liite punktis 6 kirjeldatud parandusmeetmete kava. 
 3.2.3.2.2. Kui haldusasutus ja tootja ei jõua kokkuleppele teatava sõiduki ülemäärase heite põhjuse 
üle või selle üle, kas mitme sõiduki ülemäärase heite põhjus on sama, võetakse samast valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud. 
 3.2.3.3. Kui on leitud ainult üks käesoleva punkti tingimustele vastav sõiduk või kui on leitud 
mitu sellist sõidukit ning haldusasutus ja tootja nõustuvad, et selle põhjused on erinevad, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud. 
 3.2.3.4. Kui valimi maksimaalne maht on saavutatud ja ei ole leitud mitut käesoleva punkti 
tingimustele vastavat sõidukit, mille puhul ülemäärase heite põhjus oleks sama, loetakse valimi katsetulemused käesoleva liite punkti 3. nõudeid rahuldavaks. 
 
3.2.3.5. Kui esialgne valim ammendatakse, lisatakse esialgsesse valimisse veel üks sõiduk ja 
võetakse katsetamiseks. 
 
3.2.3.6. Lisasõiduki võtmisel valimist rakendatakse laiendatud valimi puhul käesoleva liite 
punktis 4 ettenähtud statistilist menetlust. 
 
3.2.4. Erijuhtum, kui reguleeritud saasteaine puhul jääb sõiduki heite mõõtmistulemus 
mitterahuldavuse tsooni 3 /. 
 
3.2.4.1. Kui sõiduk vastab käesoleva punkti tingimustele, teeb haldusasutus kindlaks ülemäärase 
heite põhjuse ja seejärel võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk. 
 3.2.4.2. Kui käesoleva punkti tingimustele vastab mitu sõidukit ja haldusasutus teeb kindlaks, et 
ülemäärase heite põhjus on sama, tuleb tootjale koos otsuse põhjendusega teatada, et valimi katsetulemusi loetakse mitterahuldavaks ja et rakendatakse 3. liite punktis 6 kirjeldatud parandusmeetmete kava. 
 
                                                
 
3/ Mitterahuldavuse tsoon määratakse kõikide sõidukite puhul kindlaks järgmiselt. Ükskõik 
millise reguleeritud saasteaine mõõdetud tase ületab korrutise, mis saadakse, kui punkti 5.3.1.4 
tabeli reas A märgitud piirväärtus korrutatakse teguriga 2,5. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/279
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 54 1. liide 3.2.4.3. Kui on leitud ainult üks käesoleva punkti tingimustele vastav sõiduk või kui on leitud 
mitu sellist sõidukit ning haldusasutus on kindlaks teinud, et põhjused on erinevad, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk, kui valimi maksimaalne maht ei ole veel saavutatud. 
 
3.2.4.4. Kui valimi maksimaalne maht on saavutatud ja ei ole leitud mitut käesoleva punkti 
tingimustele vastavat sõidukit, mille puhul ülemäärase heite põhjus oleks sama, loetakse valimi katsetulemused käesoleva liite punkti 3 nõudeid rahuldavaks. 
 
3.2.4.5. Kui esialgne valim ammendatakse, lisatakse esialgsesse valimisse ja võetakse 
katsetamiseks veel üks sõiduk. 
 3.2.4.6. Lisasõiduki võtmisel valimist rakendatakse laiendatud valimi puhul käesoleva liite 
punktis 4 ettenähtud statistilist protseduuri. 
 3.2.5. Kui leitakse, et sõiduk ei ole saastav, võetakse valimist juhuvalikuliselt veel üks sõiduk.  4.  MEETOD JUHUKS, KUI VAL IMIS SISALDU VAD SAASTEVÄÄRTUSI 
ÜLETAVAD SÕIDUKID JÄETAKSE ERALDI HINDAMATA 
 4.1. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi 
koostamine tagama, et 40% vigaseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5%) ning partii puhul, milles on vigadega tooteid 75%, oleks partii vastuvõtu tõenäosus 0,15 (tarbijarisk 15%). 
 4.2. Iga käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabelis esitatud saasteaine puhul kasutatakse 
järgmist menetlust (vt joonist 4/2). 
 
Seejuures: 
 
L  = saasteaine piirväärtus,  x
i = valimi i-nda sõiduki mõõteväärtus, 
 n = konkreetse valimi number.  
4.3. Katsestatistik, mis iseloomustab nõuetele mittevastavate sõidukite arvu, näiteks x
i > L. 
 4.4. Seejärel: 
 (i) kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik väiksem või sama suur kui 
järgmises tabelis esitatud vastuvõtmise lävi, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse läbituks, 
 L 375/280 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 55 1. liide 
 
(ii) kui teatava suurusega valimi puhul on katsestatistik võrdne järgmises tabelis 
esitatud tagasilükkamise lävega või sellest suurem, siis saasteaine seisukohalt loetakse katse mitteläbituks, 
  (iii) muudel juhtudel võetakse katsetamiseks lisasõiduk ning rakendatakse menetlust 
eelmisest valimist ühe sõiduki võrra suuremal valimil. 
 
Järgmises tabelis esitatud positiivsete ja negatiivsete kinnitusotsuste piirarvud on saadud rahvusvahelise standardi ISO 8422:1991 kohaselt. 
 
Valim loetakse katse sooritanuks, kui täidetud on nii käesoleva liite punkti 3 kui ka punkti 4 nõuded. 
 
Tabel 4/1
 
 
VALIMISSE VÕTMISE JA VALIMIST VÄLJAJÄTMISE TABEL ATRI BUUTIDE KAUPA 
  
 
Valimi kumulatiivne suurus (n)   
Positiivse otsuse number   
Negatiivse otsuse number 
 
3 
4 5 6 7 8 9 
10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 
  
0 1 1 2 2 3 4 4 5 5 6 6 7 8 8 9 9 
11  
- - 
5 6 6 7 8 8 9 9 
10 11 11 12 12 13 13 12 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/281
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 56 1. liide 
Joonis 4/1
 
 
Kasutusel olevate sõidukite vastavuskontroll – kontrollimise protseduur 
                  
 
                     
 
Joonis 4/2
 
  
Kas T A A 1 / 
otsustab,  et teave ei 
ole ots usele 
jõu dmise ks piisav?  Sõid uki t ootja ja hald usasutus vii vad läbi 
 uue s õid ukitüü bi  tü übiki nnit use.   
Haldusasutus (TA A) annab tü übi kinnituse. 
Kin nitat ud sõidu kit üübi toot m ine ja m ü ük. 
Sõiduki tootja töötab välja om a kas utu sel olevate sõidu kite 
vasta v us m ene tlu se 
Sõiduki tootja viib läbi o ma k asut usel ole vate sõidu kite 
vasta v us m ene tlu se (sõidu kit ü üp või -t ü üpkond ) 
Sõiduki tootja koostab ettevõtt esisese m e netl use arua nde 
( mis s isaldab kõik i pun kti s 8.2.1 nõutud and m eid) Kasut u sel oleva 
tüübi ki nn itu se ga
sõiduki tü übi või 
tüüp kon na 
ettevõttes ise ne 
vasta v usarua n neSTAR T 
EI 
EI Tootja esitab TA A-l e 
auditeerimise ks kasutusel 
olevate sõidukite 
vasta vusaruande 1 /JAH
TAA  1 / vaatab tootja 
kasutusel olevate sõidukite 
vasta vusaruande  läbi 
Kas  
TAA  1 / aktsepteerib, et  
tootja kasut usel olevate 
sõidukite 
vasta vusaruanne kinni tab 
sõidukit üü bi vastuvõetavust 
tüü pkon nas?  
 (pu nkt 8. 2. 1.)  
Protsess lõpule viid ud.  
Täiendavate meet m ete 
võt mi ne pole vajalik.  Tootja esitab või 
hangib 
lisateavet või 
katseand med. 
 
Tootja koostab 
uue kasutusel 
olevate  
sõidukite 
vasta vusaruande
. 
TAA  1 / algatab kaheldava 
sõidukit üü bi su htes ametliku 
kasutusel olevate sõidukite 
vasta vusseire progra m mi (nagu  
kirjeldatud 3. l iites) vt jo onis 4/2 Kas 
TAA  1 / 
otsustab a uditeeri da to otja 
selle sõidukit üü bi või -
tüü pkon na 
vasta vusandmeid? To otja  
arhiveerib 
aruande  
tule vik u 
tarbeks
1/ Sel ju hul tähen dab TA A tüübikin nituse an dn ud  hald usosakon da.  EI 
JAH
JAHL 375/282 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 57 1. liide 
 
Kasutusel olevate sõidukite katsetamine – sõidukite valimisse võtmine ja katsed 
/Text on Figure 4/2/ 
Test minimum 3 vehicles Katsetada vähemalt kolme sõidukit 
Increase sample by 1 Suurendada valimit ühe ühiku võrra 
NO EI 
Outlying emitters? Saastavad sõidukid? 
Increase sample by 1 Suurendada valimit ühe ühiku võrra 
(one test) (üks katse) 
YES JAH 
(two tests) (kaks katset) 
Apply test statistics Kasutada katsestatistikut 
More than 1? Rohkem kui 1? 
NO EI 
YES JAH 
Fail? Katsetulemus negatiivne? 
YES JAH 
Sample failed Valimi katsetulemus negatiivne 
YES JAH 
Same cause? Sama põhjus? 
NO EI 
NO, or UNCERTAIN EI või POLE KINDEL 
NO EI 
Pass? Katse läbitud? 
YES JAH 
Sample passed (*) Valim läbis katse (*) 
YES JAH 
Max sample size? Proovi maksimaalne suurus? 
(*) If it fulfills both tests. (*) Kui see vastab mõlema katse nõuetele. 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/283
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 58 1. liide 
 
N O , o r  U N CERT A I N  
 
 L 375/284 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 59 1. liide 
 
1. lisa
 
 
MOOTORI JA SÕIDUKI KARAKTERISTIKUD JA TEAVE 
KATSETE TEOSTAMISE KOHTA 
 Allpool toodud teave esitatakse vajaduse korral kolmes eksemplaris.  Joonised esitatakse vastavas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikuna A4-formaadis või A4-formaadis voldikul. Juhul, kui tegemist on mikroprotsessori abil juhitavate funktsioonidega, esitatakse asjakohane teave ekspluatatsiooni kohta. 
 
1. ÜLDOSA  
1.1. Mark (ettevõtte nimi): ..................................................................................................  
 
1.2. Tüüp ja kaubanduslik kirjeldus (märkida kõik variandid):..........................................  
 1.3. Tüübi identifitseerimistunnus, kui see on märgitud sõidukile:....................................  
 
1.3.1. Märgistuse asukoht: ....................................................................................................  
 
1.4. Sõiduki kategooria: .....................................................................................................  
 1.5. Tootja nimi ja aadress: .................................................................................................  
 
1.6. Vajaduse korral tootja volitatud esindaja   nimi ja aadress:.............................................................................................................  
 
2. SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD  2.1. Representatiivsõiduki fotod ja/või joonised:................................................................  
 
2.2. Veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis):.........................................................................   
3. MASSID (kilogrammides) (vajaduse korral viidata joonisele) ...................................  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/285
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 60 1. liide 
3.1. Kerega varustatud sõidukorras sõiduki mass või  
 kabiiniga varustatud šassii mass, kui valmistaja ei komplekteeri sõidukit kerega   (kaasa arvatud jahutusvedelik, õlid, kütus, tööriistad, varuratas ja juht): ...................  
  
 3.2. Tootja avaldatud suurim tehniliselt lubatud täismass: .................................................  
 
4. ENERGIAMUUNDURITE KIRJELDUS  
4.1. Mootori tootja: ........................................................................................................... ..  
 
4.1.1. Tootja mootorikood (märgitud mootorile või muud  
 identifitseerimisandmed):.............................................................................................  
 4.2. Sisepõlemismootor ......................................................................................................  
 
4.2.1. Eriandmed mootori kohta: ...........................................................................................   
4.2.1.1. Tööpõhimõte: ottomootor/diiselmootor,  
  neljataktiline/kahetaktiline 1
/ 
 4.2.1.2. Silindrite arv, paigutus ja tööjärjekord:........................................................................  
 
4.2.1.2.1. Silindri läbimõõt    mm  3
/ ...........................................................................................  
4.2.1.2.2. Kolvikäik   mm  3 / .......................................................................................................   
4.2.1.3. Mootori töömaht     cm3 4/ 
 
4.2.1.4. Surveaste:2 /..................................................................................................................  
 
4.2.1.5. Põlemiskambri ja kolvipea joonised: ...........................................................................  
 
4.2.1.6. Mootori tavaline pöörlemissagedus tühikäigul: 2 /.......................................................  
 
4.2.1.7. Mootori kõrge pöörlemissagedus tühikäigul: 2 / ..........................................................  
 L 375/286 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 61 1. liide 
 
4.2.1.8. Süsinikmonooksiidi sisaldus heitgaasis mahuprotsentides  
 mootori tühikäigul (vastavalt tootja  
 spetsifikatsioonidele) 2
/ ...........................................................................protsentides 
   
4.2.1.9. Maksimaalne kasulik võimsus: 2 /............. kW väärtusel....................................min-1 
 
4.2.2. Kütus: diislikütus / bensiin / veeldatud naftagaas / maagaas 1 / 
 
4.2.3. Uurimismeetodil määratud oktaaniarv (RON):............................................................  
 4.2.4. Kütusetoide 
 
4.2.4.1. Karburaator(id): jah/ei 1
/ 
 
4.2.4.1.1. Mark (margid):...................................................................................................... .......  
 
4.2.4.1.2. Tüüp (tüübid): ...................................................................................................... ........  
 4.2.4.1.3. Paigaldatud karburaatorite arv: ....................................................................................   
4.2.4.1.4. Reguleerimine: 2
/.........................................................................................................  
 
4.2.4.1.4.1. Düüsid: 
 
4.2.4.1.4.2. Segukoonused:  
4.2.4.1.4.3. Tase ujukikambris:................................................................................................ .......  
 
4.2.4.1.4.4. Ujuki mass: ....................................................................................................... ...........  
 4.2.4.1.4.5. Ujukinõel:   4.2.4.1.5. Külmkäivitusseade: käsitsi käitatav / automaatne 1
/ 
 4.2.4.1.5.1. Tööpõhimõte:...................................................................................................... .........  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/287
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 62 1. liide  
4.2.4.1.5.2. Talitluspiirid / seadistus: 1
/ 2/......................................................................................  
 4.2.4.2. Sissepritsega (üksnes diiselmootori puhul): jah/ei 1
/ 
 
4.2.4.2.1. Süsteemi kirjeldus:................................................................................................. ......  
 
4.2.4.2.2. Tööpõhimõte: otsepritse / eelkamber / keeriskamber 1 / 
 4.2.4.2.3. Sissepritsepump  
4.2.4.2.3.1. Mark (margid): 
 4.2.4.2.3.2. Tüüp (tüübid): 
 
4.2.4.2.3.3. Suurim etteantava kütuse kogus: 1
/ 2/ ........... mm3/kolvikäigu või tsükli kohta 
pumba pöörlemiskiirusel: 1 / 2/ ...........min-1 või tunnuskõver:...................................  
 
4.2.4.2.3.4. Süüte ajastus: 2 / ...........................................................................................................  
 4.2.4.2.3.5. Eelsüüte kõver: 2
/.........................................................................................................  
 4.2.4.2.3.6. Kalibreerimismenetlus: katsestend / mootor 1
/ 
 4.2.4.2.4. Pöörlemissageduse regulaator  
4.2.4.2.4.1. Tüüp: ............................................................................................................ .......  
 
4.2.4.2.4.2. Katkestuspunkt:................................................................................................... .........  
 
4.2.4.2.4.2.1. Katkestuspunkt koormatud seisundis:................................................................ min-1 
 4.2.4.2.4.2.2. Katkestuspunkt koormamata seisundis:............................................................. min-1 
 L 375/288 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 63 1. liide 
 
4.2.4.2.4.3.  Tühikäigu pöörlemiskiirus:................................................................................ min-1 
 
4.2.4.2.5. Pihusti(d):  
 
4.2.4.2.5.1. Mark (margid):.................................................................................................... .........  
 
4.2.4.2.5.2. Tüüp (tüübid): .................................................................................................... ..........  
 
4.2.4.2.5.3. Avanemisrõhk: 2
/ .....kPa või tunnuskõver:.................................................................  
  4.2.4.2.6. Külmkäivitusseade  
4.2.4.2.6.1. Mark (margid): 
 4.2.4.2.6.2. Tüüp (tüübid): 
 
4.2.4.2.6.3. Kirjeldus:   
4.2.4.2.7. Lisakäivitusseade 
 4.2.4.2.7.1. Mark (margid): 
 
4.2.4.2.7.2. Tüüp (tüübid):  
4.2.4.2.7.3. Kirjeldus:  
 4.2.4.3. Sissepritse (üksnes ottomootor): jah/ei  1
/ 
 4.2.4.3.1. Süsteemi kirjeldus:................................................................................................. ......  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/289
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 64 1. liide 
4.2.4.3.2. Tööpõhimõte: sisselasketorustik (ühepunktiline / mitmepunktiline pritse) / otsepritse 
/ muu (täpsustada) 
 
Juhtimisseadis – tüüp (või nr): ) 
Kütuseregulaator – tüüp: ) 
Õhuvooluandur – tüüp: ) Kütusejaotur – tüüp: ) see teave esitatakse 
Rõhuregulaator – tüüp: ) pideva sissepritse 
Mikrolüliti – tüüp: ) puhul; Tühikäigu reguleerimiskruvi – tüüp: ) muude süsteemide 
Seguklapi kest – tüüp: ) puhul esitada 
Veetemperatuuri andur – tüüp: ) samaväärsed andmed Õhutemperatuuri andur – tüüp: ) 
Õhutemperatuuri lüliti – tüüp: ) 
 
Elektromagnetiline häirekaitse. Kirjeldus ja/või joonis: 1
/.................................  
 .............................................................................................................................  
.............................................................................................................................  
 4.2.4.3.3.  Mark (margid):..................................................................................................... .....  
 
4.2.4.3.4. Tüüp (tüübid):  
4.2.4.3.5. Pihustid: Avanemisrõhk: 1
/ 2/............................................................................  kPa 
 või tunnuskõver:........................................................................................................  
 
4.2.4.3.6. Süüte ajastus:...................................................................................................... .......  
 
4.2.4.3.7. Külmkäivitusseade:.................................................................................................. . 
 4.2.4.3.7.1. Tööpõhimõt(t)e(d):................................................................................................ ....  
 
4.2.4.3.7.2. Talitluspiirid / seadistus: 1
/ 2/...................................................................................  
 
4.2.4.4. Kütusepump ............................................................................................................ ..  
 L 375/290 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 65 1. liide 
 
4.2.4.4.1. Rõhk: 1
/ 2/ ....... kPa või diagrammkarakteristik: .....................................................  
 
4.2.5. Süüde .................................................................................................................. . 
 
4.2.5.1. Mark (margid):........................................................................................................ ..
  
 
4.2.5.2. Tüüp (tüübid): ........................................................................................................ ...
  
 4.2.5.3. Tööpõhimõte:.......................................................................................................... ..  
 
4.2.5.4. Eelsüüte kõver: 2
/......................................................................................................  
 
4.2.5.5. Staatiline süüte ajaldamine: 2 /........ kraadi enne ülemist surnud seisu ....................  
 4.2.5.6. Kontaktivahe: 2
/........................................................................................................  
 
4.2.5.7. Suletusnurk: 2 / ..........................................................................................................  
 
4.2.5.8. Süüteküünlad.......................................................................................................... ...  
 4.2.5.8.1. Mark: .............................................................................................................. .....  
 
4.2.5.8.2. Tüüp: .............................................................................................................. .....  
 
4.2.5.8.3. Sädevahemik:......................................................................................................mm  
 4.2.5.9. Süütepool ............................................................................................................. .....  
 4.2.5.9.1. Mark: .............................................................................................................. .....  
 4.2.5.9.2. Tüüp: .............................................................................................................. .....  
 
4.2.5.10. Süütekondensaator ....................................................................................................  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/291
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 66 1. liide 4.2.5.10.1. Mark: ............................................................................................................. ......  
 
4.2.5.10.2. Tüüp: ............................................................................................................. ......  
 
4.2.6. Jahutussüsteem: vedelik-/õhkjahutus 1
/....................................................................  
 4.2.7. Sisselaskesüsteem: ....................................................................................................   
4.2.7.1. Ülelaadur: jah/ei 1
/....................................................................................................  
 
4.2.7.1.1. Mark (margid):...................................................................................................... ....
  
 4.2.7.1.2. Tüüp (tüübid): ...................................................................................................... .....
  
 
4.2.7.1.3. Süsteemi kirjeldus (suurim ülelaadimisrõhk:..................................................... kPa, 
 piirdeklapp) ...............................................................................................................   
4.2.7.2. Vahejahuti: jah/ei 1
/..................................................................................................  
 
4.2.7.3.  Sisselasketorude ja nende manuste (rõhuühtlustuskamber, soojendusseade, 
täiendavad õhu sisselaskeseadised) kirjeldus ja joonised: ........................................  
 
4.2.7.3.1.  Sisselasketorustiku kirjeldus (joonised ja/või fotod): ...............................................  
 4.2.7.3.2.  Õhufilter, joonised: ............................................................................................. v õi 
 4.2.7.3.2.1. Mark (margid):.................................................................................................... ......
  
 
4.2.7.3.2.2. Tüüp (tüübid): .................................................................................................... .......
  
 
4.2.7.3.3.  Sisselaskesummuti, joonised: .............................................................................. või 
 L 375/292 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 67 1. liide 
 
4.2.7.3.3.1.  Mark (margid):................................................................................................... .......
  
 
4.2.7.3.3.2.  Tüüp (tüübid): ................................................................................................... ........
  
 
4.2.8.  Heitgaasisüsteem.......................................................................................................  
 
4.2.8.1.  Heitgaasisüsteemi kirjeldus ja joonised:...................................................................  
 
4.2.9.  Gaasijaotusfaasid või samaväärsed andmed: ............................................................   
4.2.9.1.  Suurim klapitõusukõrgus, avanemis- ja sulgumisnurgad või muude võimalike 
jaotussüsteemide ajastusandmed surnud seisude suhtes:..........................................  
 
4.2.9.2.  Norm- ja/või seadistusvahemikud: 1
/ 2/ ...................................................................  
 4.2.10.  Kasutatud määrdeõli: ................................................................................................   
4.2.10.1.  Mark: .............................................................................................................. .....  
 
4.2.10.2.  Tüüp: .............................................................................................................. .....  
 4.2.11.  Õhusaastevastased meetmed:....................................................................................   
4.2.11.1.  Karterigaaside ringlussevõtuseade (kirjeldus ja joonised): ......................................  
 4.2.11.2. Täiendavad saastetõrjeseadmed (kui need on olemas ja ei ole kirjeldatud muus 
rubriigis):...................................................................................................................
  
 
4.2.11.2.1.  Katalüüsjärelpõleti: jah/ei 1
/ .....................................................................................  
 
4.2.11.2.1.1.  Katalüüsjärelpõletite ja katalüsaatorite arv:..............................................................  
 
4.2.11.2.1.2.  Katalüüsjärelpõleti(te) mõõtmed ja kuju (maht jm):..............................................  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/293
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 68 1. liide  
4.2.11.2.1.3.  Katalüütilise reaktsiooni tüüp: ...............................................................................  
 
4.2.11.2.1.4.  Väärismetallide koguhulk: .....................................................................................   
4.2.11.2.1.5.  Suhteline kontsentratsioon:....................................................................................  
 4.2.11.2.1.6.  Substraat (struktuur ja materjal):............................................................................  
 
4.2.11.2.1.7.  Elemendi tihedus:............................................................................................... ....  
 
4.2.11.2.1.8.  Katalüüsjärelpõleti(te) korpuse tüüp:.....................................................................  
 4.2.11.2.1.9. Katalüüsjärelpõleti(te) asukoht (koht ja etalonvahemaa väljalaskesüsteemis):.....  
 
4.2.11.2.1.10. Regeneratsioonisüsteemid / heitgaaside järeltöötlussüsteemide metoodika,  
kirjeldus:.................................................................................................................  
 
4.2.11.2.1.10.1. I tüübi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi 
katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli 
vahel (vahemaa "D" 13. lisa joonisel 1): ...............................................................  
............................................................................................................................ . 
 
4.2.11.2.1.10.2. Kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahele jäävate tsüklite arvu 
kindlaksmääramiseks kasutatud meetodi 
kirjeldus:................................................................................................................ . 
 
4.2.11.2.1.10.3. Parameetrid enne regeneratsiooni toimumist vajaliku laadimise taseme 
määramiseks (st temperatuur, rõhk jne): ...............................................................  
 
4.2.11.2.1.10.4. 13. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks 
kasutatud meetodi kirjeldus: ........................................................... ......................  
 
4.2.11.2.1.11.  Hapnikuandur: tüüp............................................................................................. ...  
 4.2.11.2.1.11.1. Hapnikuanduri asukoht: ........................................................................................ . 
 L 375/294 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 69 1. liide 
 
4.2.11.2.1.11.2. Hapnikuanduri mõõtepiirkond: 2
/..........................................................................  
 
4.2.11.2.2. Õhu sissepuhe: jah/ei 1 / .........................................................................................  
 
4.2.11.2.2.1.  Tüüp (pulseeriv õhk, õhupump vm):......................................................................  
 4.2.11.2.3.  Heitgaasitagastus (EGR): jah/ei 1
/ 
 4.2.11.2.3.1.  Omadused (vool jm): ............................................................................................. ...  
 
4.2.11.2.4.  Kütuseaurude kontrollsüsteem. Seadmete ja nende häälestuse täielik üksikasjalik 
kirjeldus: 
 
 Kütuseaurude kontrollsüsteemi joonis:.....................................................................  
 
 Süsinikukanistri joonis:.............................................................................................   
 Kütusepaagi joonis koos andmetega mahu ja materjali kohta:.................................  
 4.2.11.2.5.  Tahkete osakeste püüdur: jah/ei 1
/ 
 4.2.11.2.5.1.  Tahkete osakeste püüduri mõõtmed ja kuju (maht):  
4.2.11.2.5.2.  Tahkete osakeste püüduri tüüp ja ehitus: ..................................................................  
 4.2.11.2.5.3. Tahkete osakeste püüduri asukoht (etalonvahemaa väljalaskesüsteemis): ...............  
 
4.2.11.2.5.4.  Regenereerimise süsteem/meetod. Kirjeldus ja joonis: ............................................   
4.2.11.2.5.4.1. I tüübi töötsüklite või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite arv kahe I tüübi 
katsega samaväärsetes tingimustes toimuvate regeneratsioonifaasidega tsükli vahel 
(vahemaa "D" 13. lisa joonisel 1):................... .........................................................  
 .............................................................................................................................. .....  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/295
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 70 1. liide 4.2.11.2.5.4.2. Kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahele jäävate tsüklite arvu 
kindlaksmääramiseks kasutatud meetodi kirjeldus: ............................................................................................................................... ....  
 
4.2.11.2.5.4.3. Parameetrid enne regeneratsiooni toimumist vajaliku laadimise taseme 
määramiseks (st temperatuur, rõhk jne): ............................................................ 
 4.2.11.2.5.4.4.  13. lisa punktis 3.1 kirjeldatud katsemenetluses süsteemi koormamiseks kasutatud 
meetodi kirjeldus : ........................................................... 
 4.2.11.2.6.  Muud süsteemid (kirjeldus ja tööpõhimõte): ............................................................  
 4.2.11.2.7.  Pardadiagnostikasüsteem (OBD-süsteem) 
 
4.2.11.2.7.1.  Rikkeindikaatori (MI) kirjalik kirjeldus ja/või joonis:..............................................   
4.2.11.2.7.2.  Kõigi OBD-süsteemi abil kontrollitavate osade loetelu ja eesmärk: ........................  
 4.2.11.2.7.3. Järgmiste seadmete ja toimingute kirjalik kirjeldus (toimimise üldised 
põhimõtted): 
 4.2.11.2.7.3.1.  Ottomootorid  
4.2.11.2.7.3.1.1.  Katalüsaatori seire:........................................................................................ ......  
 
4.2.11.2.7.3.1.2.  Mootoritõrke avastamine: ...................................................................................  
 
4.2.11.2.7.3.1.3.  Hapnikuanduri seire:........................................................................................ ...  
 
4.2.11.2.7.3.1.4.  Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad: ..................................................  
 4.2.11.2.7.3.2.  Diiselmootorid  
 
4.2.11.2.7.3.2.1.  Katalüsaatori seire:........................................................................................ ......  
 
4.2.11.2.7.3.2.2.  Tahkete osakeste püüduri seire: .........................................................................  
 L 375/296 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 71 1. liide 
 
4.2.11.2.7.3.2.3.  Elektroonilise kütusesüsteemi seire: ...................................................................  
 
4.2.11.2.7.3.2.4.  Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad: ..................................................   
4.2.11.2.7.4.  Rikkeindikaatori aktiveerimise kriteeriumid (kindlaksmääratud sõidutsüklite 
arv või statistiline meetod): ................................................................................  
 
4.2.11.2.7.5.  Kõigi kasutatud OBD väljundkoodide ja vormingute (koos selgitustega) 
loetelu:.................................................................................................................  
  4.2.11.2.7.6.  Selleks, et võimaldada OBD-seadmega ühildatavate varu- ja talitlusosade, 
diagnostikavahendite ning katseseadmete valmistamist, peab sõiduki tootja 
esitama järgmise lisateabe, välja arvatud juhul, kui kõnealune teave on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või kui see on tootjate või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate oskusteabe osa. 
 
4.2.11.2.7.6.1.  Sõidukile algse tüübikinnituse andmisel kasutatud eelkonditsioneerimistsüklite 
liik ja arv. 
 
4.2.11.2.7.6.2.  Sõiduki OBD-seadme abil jälgitava osaga seotud algse tüübikinnituse andmisel 
kasutatud OBD-näidistsüklite liigi kirjeldus. 
 4.2.11.2.7.6.3.  Ammendav dokument, milles kirjeldatakse kõiki andurite abil jälgitavaid osi 
ning vigade avastamise strateegiat ja rikkeindikaatori aktiveerimist 
(kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või statistiline meetod) ning milles on iga OBD-seadme abil kontrollitava osa puhul esitatud ka jälgitavate sekundaarparameetrite nimekiri. Kõigi kasutatud OBD-väljundkoodide ja -vormingute nimekiri (koos selgitustega) heidet mõjutavate jõuseadme osade ja heidet mittemõjutavate individuaalsete osade puhul, juhul kui rikkeindikaatori aktiveerimise kindlaksmääramisel kasutatakse nende osade monitooringut. 
Esitatakse ammendav selgitus eeskätt teenustega $05 (katsed ID $21 – FF) ja 
$06 seotud andmete kohta. Kui teatava sõidukitüübi puhul kasutatakse ISO 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidet mõjutavatele seadmetele” vastavat sidelüli, esitatakse iga ID-tugiteenusega OBD-monitori puhul ammendav selgitus teenustega $06 (katsed ID $00–FF) seotud andmete kohta. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/297
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 72 1. liide  
4.2.11.2.7.6.4.  Selles punktis nõutud teabe võib näiteks kindlaks määrata, täites allpool 
esitatud tabeli, mis lisatakse käesolevale lisale. 
 
Osa Vea-
kood Järelevalve -
strateegia Rik ke -
tuva s tus -
kritee-
riu m id MI 
akti vee-
ru mi s -
kritee-
riu m id Sek undaar -
sed para-
m eetrid Eelkondit -
sionee -
ri mi ne De mo
nstrat s
ioon-
katse 
Katalü saator P04 20 Hapnik u -
anduri 1 ja 2 
sig naalid A ndurite 1 
ja 2  
sig naalide 
erinev us 3. tsük kel Mootori 
pöörlemis -
sagedu s, 
mootori 
koor mu s, 
A/ F režii m, 
katal ü-
saatori 
te mpera-
tuur Kaks I 
tüübi 
tsü klit I tüüp 
 
  
4.2.12. LPG kütuseseade: jah/ei 1
/ 
 
4.2.12.1.  Tüübikinnitusnumber::..............................................................................................  
 
4.2.12.2. Mootori elektrooniline kontrollplokk LPG kütuseseadmes  
4.2.12.2.1.  Mark (margid):.................................................................................................... ......  
 
4.2.12.2.2.  Tüüp (tüübid): .................................................................................................... .......  
 4.2.12.3. Heitega seotud reguleerimisvõimalused: ..................................................................   
4.2.12.3.  Lisadokumentatsioon: ...............................................................................................  
 4.2.12.3.1. Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt veeldatud naftagaasile või 
tagasi: ...................................................................................................................  
 4.2.12.3.2. Süsteemi skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonivoolikud 
jms): ...................................................................................................................  L 375/298 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 73 1. liide 
 
 
4.2.12.3.3.  Tähise joonis: .................................................................................................... ........  
 
4.2.13.  NG kütuseseade: jah/ei 1
/ 
 4.2.13.1.  Tüübikinnitusnumber:...............................................................................................   
4.2.13.2.  Mootori elektrooniline kontrollplokk NG kütuseseadmes 
 4.2.13.2.1.  Mark (margid):.................................................................................................... ......  
 4.2.13.2.2.  Tüüp (tüübid): .................................................................................................... .......  
 
4.2.13.2.3.  Heitega seotud reguleerimisvõimalused: ..................................................................  
 4.2.13.3.  Lisadokumentatsioon: ...............................................................................................  
 
4.2.13.3.1. Katalüsaatori kaitse kirjeldus ümberlülitamisel bensiinilt veeldatud naftagaasile või 
tagasi:  
 
4.2.13.3.2. Seadme skeem (elektriühendused, vaakumühendused, kompensatsioonitorud jne):  
 4.2.13.3.3.  Tähise joonis: .................................................................................................... ........  
 4.3. Elektriline hübriidsõiduk:  jah/ei  1
/................................................  
4.3.1. Elektrilise hübriidsõiduki kategooria  Sõidukivälise laadimisega / 
sõidukivälise   
 laadimiseta 1 /  ..............................................................  
4.3.2. Töörežiimi lüliti:  olemas/puudub  1 / ................................  
4.3.2.1. Valitavad režiimid  ..............................................................  4.3.2.1.1. Puhtelektriline:  jah/ei  1
/................................................  
4.3.2.1.2. Ainult kütust tarbiv:  jah/ei  1 /................................................  
4.3.2.1.3. Hübriidrežiim:  jah/ei  1 /................................................  
    (kui jah, siis lühikirjeldus) ..................  
4.3.3. Energiasalvestusseadme kirjeldus: (aku, kondensaator,  
 hooratas/generaator ...)..............................................................................................  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/299
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 74 1. liide 4.3.3.1. Mark: ................................................................................................................ ........  
4.3.3.2. Tüüp: ...... .......................................................................................................... ........  
4.3.3.3. Identifitseerimisnumber: ...... ....................................................................................  
4.3.3.4. Elektrokeemilise sidestuse tüüp: ..............................................................................  4.3.3.5. Energia: .......... (aku: pinge ja mahtuvus Ah 2 tunni kohta, kondensaator: J, ...) .....  
4.3.3.6. Laadija: pardal/väline/puudub  1
/ 
4.3.4. Elektrimasinad (kirjeldada eraldi iga elektrimasina tüüpi) 
4.3.4.1. Mark: ................................................................................................................ ........  
4.3.4.2. Tüüp: ....................................... ......................................................................... ........  
4.3.4.3. Esmane kasutamine: veomootor/generaator 4.3.4.3.1. Veomootorina kasutamise korral: ühe mootoriga / mitme mootoriga (arv): ............  
4.3.4.4. Maksimumvõimsus: ........................ kW  
4.3.4.5. Tööpõhimõte: ......................................................................................................... ..  
4.3.4.5.1. alalisvool/vahelduvvool / faaside arv: ......................................................................  
4.3.4.5.2. eraldi ergutusvool/jada/kompleksne 1
/ .....................................................................  
4.3.4.5.3. sünkroonne/asünkroonne 1 / ......................................................................................  
4.3.5. Juhtimisseadis .......................................................................................................... . 
4.3.5.1. Mark: ................................................................................................................ ........  
4.3.5.2. Tüüp: ...... .......................................................................................................... ........  
4.3.5.3. Identifitseerimisnumber: ...... ....................................................................................  4.3.6. Võimsusregulaator ....................................................................................................  
4.3.6.1. Mark: ................................................................................................................ ........  
4.3.6.2. Tüüp: ...... .......................................................................................................... ........  
4.3.6.3. Identifitseerimisnumber: ...... ....................................................................................  
4.3.7. Sõiduki elektriline vahemik ...... km (vastavalt eeskirja nr 101 lisale 7): ................  
4.3.8. Tootja soovitus eelkonditsioneerimiseks: ...... ..........................................................   
5.  JÕUÜLEKANNE  5.1.  Sidur (tüüp): ............................................................................................................ ..  
 5.1.1.  Suurim pöördemomendi muutus:..............................................................................   L 375/300 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 75 1. liide 
 
5.2.  Käigukast: ............................................................................................................... ..
  
 
5.2.1.  Tüüp: ................................................................................................................. ..  
 
5.2.2. Asukoht mootori suhtes: ...........................................................................................  
 
5.2.3.  Kontrollimeetod: .......................................................................................................  
 
5.3. Ülekandearvud ............................................................................................. ………. 
 
 
Indeks  
Käig uka sti 
üleka ndearv ud  
Peaülekanded  Üleka nde-
arvud ko kk u 
 
Maksi m u m  suju valt  
muu tuv a  üleka ndearv u ga 
käig u kast i puh ul *   
     
 1       
 2       
 3       
 
4, 5, mu ud       
 
Miini m u m CVT  
käig u kast i puh ul *   
     
 Tagasikäi k       
 
(*) CVT – sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukast 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/301
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 76 1. liide 
6.  VEDRUSTUS ...........................................................................................................  
 6.1.  Rehvid ja rattad .........................................................................................................
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....
............................................................................................................................... ....  
 6.1.1. Rehvi/ratta kombinatsioon(id) (märkida rehvimõõtme tähis, minimaalne kandevõime 
näit, minimaalne kiirusekategooria tähis; velgede puhul märkida pöia mõõtmed ning 
nihud) ........................................................................................................................  
  
 
6.1.1.1. Teljed  
6.1.1.1.1. Telg 1: ............................................................................................................. ..........  
 
6.1.1.1.2. Telg 2: ............................................................................................................. ..........  
 6.1.1.1.3. Telg 3: ............................................................................................................. ..........  
 
6.1.1.1.4. Telg 4: ............................................................................................................. ..... jne 
 
6.1.2.  Veereümbermõõdu ülemine ja alumine piir: ............................................................   
6.1.2.1. Teljed 
 6.1.2.1.1. Telg 1: ............................................................................................................. ..........  
 6.1.2.1.2. Telg 2: ............................................................................................................. ..........  
 
6.1.2.1.3. Telg 3: ............................................................................................................. ..........  
 
6.1.2.1.4. Telg 4: ............................................................................................................. ..... jne 
 6.1.3. Tootja poolt soovitatav rehvirõhk (soovitatavad rehvirõhud):  kPa 
 L 375/302 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 77 1. liide 
 
7.  KERE 
 
7.1. Kohtade arv:..............................................................................................................  
 
                               ____________ 1
/ Mittevajalik läbi kriipsutada. 
  2
/ Märkida lubatud hälve. 
 3
/ See arv ümardatakse lähima kümnendikmillimeetrini. 
 4
/ See number arvutatakse piiga (π = 3,1416) ja ümardatakse lähima väärtuseni 
kuupsentimeetrites (cm3). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/303
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 78 1. liide 
 2. lisa  
 
TEATIS 
  (suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))  
välja andnud: Ametiasutuse nimetus: 
....................... .................
.........................................  
....................... .................  
        mis käsitleb sõidukitüübi(le): 2
/ TÜÜBIKINNITUSE ANDMIST 
TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMIST TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMIST 
TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMIST 
TOOTMISE LÕPLIKKU LÕPETAMIST 
  seoses mootorist väljapaisatavate heitgaasidega vastavalt eeskirjale nr 83  
 
Tüübikinnitus nr ……….      Laiendus nr ……………….. 
 
 1.  Sõidukitüübi kategooria (M1, N1 jne):.................................................................................  
 
1.1. Elektriline hübriidsõiduk: jah/ei 2
/ 
 
1.1.1. Elektrilise hübriidsõiduki kategooria:
 sõidukivälise laadimisega / sõidukivälise laadimiseta 2 / 
 
1.1.2. Töörežiimi lüliti: olemas/puudub 2 /  
 2.  Nõuded mootorikütusele: bensiin/diislikütus/LPG/CNG: 2
/ ................................................  
 L 375/304 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 79 1. liide 
 
3.  Sõiduki kaubanimi või -märk:...............................................................................................  
 
4.  Sõiduki tüüp: .................... Mootori tüüp:.......................................................................   
5.  Tootja nimi ja aadress: ....................................................................................................  
 
6.  Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress: 
 
7.  Sõiduki tühimass:.......................................................................................................... ..  
 
7.1. Sõiduki tuletatud mass: ...................................................................................................  
 
8.  Sõiduki täismass:.......................................................................................................... ...  
 9.  Kohtade arv (koos juhiga):..............................................................................................   
10.  Jõuülekanne 
 10.1. Käsikäigukast või automaatkäigukast või sujuvalt muutuva ülekandearvuga käigukast: 2
/ 
3/.............................................................................................................................. ........  
 10.2. Ülekandearve kokku: ......................................................................................................  
 
10.3. Käigukasti ülekandearv: 2
/ 
  
esimene käik N/V: ....................................................................................................  teine käik N/V: .........................................................................................................  
kolmas käik N/V:......................................................................................................  neljas käik N/V:........................................................................................................  
viies käik N/V:..........................................................................................................  
Peaülekanne:.............................................................................................................  Rehvimõõtude valik: ................................................................................................  I tüübi katses kasutatud rehvide veereümbermõõt: ..................................................  
veorattad: esirattad, tagarattad, 4 x 4: 2
/...................................................................  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/305
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 80 1. liide 11. Sõiduk on esitatud kinnituse saamiseks:...........................................................................  
 
12. Kinnituskatsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus:..............................................  
 13. Tehnilise teenistuse protokolli väljastamiskuupäev: ........................................................  
 
14. Tehnilise teenistuse protokolli number:............................................................................   
15. Kinnitus antud / andmata jäetud / laiendatud / tühistatud: 2
/............................................  
 
16.  Katsetulemused:........................................................................................................... .....  
 16.1. I tüübi katse: .......................................................................................................... ...........  
 
 Saasteaine  CO 
(g/k m)  
HC 
(g/k m)  
NO
x  
(g/k m)  HC + NO
x  (1) 
(g/k m)  Tahked osakes ed 
(1) 
(g/k m) 
 
         
          
  
 
mõõdetud 
 
         
          
 
         
 
arvutataks e 
halvene mis-koefitsiendiga 
(DF) 
 
         
 
(1)   Ainult diiselmootoriga sõidukite puhul. 
 
 16.1.1. Sõidukite puhul, mille kütusena kasutatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi: 
 
16.1.1.1. Kõigi veeldatud naftagaasi või maagaasi etalonkütuste puhul korratakse tabelit, 
kusjuures näidatakse, kas tulemused on mõõdetud või arvutatud. Sõidukite puhul, 
mille kütusena on ette nähtud bensiin või veeldatud naftagaas või maagaas: tabelit 
korratakse kõigi veeldatud naftagaas- või maagaas-etalonkütuste puhul. 
 L 375/306 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 81 1. liide 
 
16.1.1.2. Algsõiduki tüübikinnituse number, kui sõiduk kuulub tüüpkonda: .........................  
 
16.1.1.3. Tüüpkonna iga saasteaine heitkoguste mõõtmistulemuse koefitsient ″r″ gaaskütuste 
puhul: 
 
16.1.2. Väliselt laetava (OVC) elektrilise hübriidsõiduki puhul:  
 
16.1.2.1. Tabelit järgitakse mõlema 14. lisa punktides 3.1 ja 3.2 määratletud katsetingimuse 
puhul.    
 
16.1.2.2. Tabelit järgitakse 14. lisa punktide 3.1.4 ja 3.2.4 kohaselt määratud kaalutud 
väärtuste puhul. ........................................................................................................  
 
16.2. II tüübi katse: 2
/ 
 CO: ............... %, tühikäigu pöörlemiskiirusel: ...............................................min -1 
 (mõõdetud väljalaskeava juures).  16.3. III tüübi katse: 2
/ ......................................................................................................  
 16.4. IV tüübi katse: 2
/ ..........................................................................................  g/katse 
 
16.5. V tüübi katse: Kulumiskindlus .................................................................................  
 16.5.1. Kulumiskindluskatse laad: 80 000 km / ei kohaldata: 2
/..........................................  
 16.5.2. Halvenemiskoefitsiendid (DF): arvutatud / kindlaks määratud 2
/ 
Määratakse kindlaks väärtused:................................................................................  
 16.6.  VI tüübi katse: 2
/ ......................................................................................................  
 
 
  CO (g/ k m)  HC (g/ k m) 
 
Mõõdetud väärtus     
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/307
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 82 1. liide 
16.7. OBD-süsteemi katse 
 16.7.1. Rikkeindikaatori (MI) kirjalik kirjeldus ja/või joonis: .............................................  
 
 16.7.2. Kõigi OBD-süsteemi abil kontrollitavate osade loetelu ja funktsioon: 
............................................................................................................................... ...  
 16.7.3. Järgmiste seadmete ja toimingute kirjalik kirjeldus (üldised tööpõhimõtted): 
 
16.7.3.1. Mootoritõrke avastamine:.........................................................................................   
16.7.3.2.  Katalüsaatori seire: ................................................................................................ ...  
 
16.7.3.3. Hapnikuanduri seire: ................................................................................................  
 
16.7.3.4. Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad:........................................................   
16.7.3.5. Tahkete osakeste püüduri seire: ...............................................................................  
 16.7.3.6.  Elektroonilise kütusesüsteemi ajami seire:...............................................................   
16.7.3.7. Muud OBD-süsteemi abil kontrollitavad osad:........................................................  
 16.7.4. Rikkeindikaatori aktiveerimise kriteeriumid (kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või 
statistiline meetod): ..................................................................................................  
 16.7.5. Kõigi kasutatud OBD väljundkoodide ja vormingute (koos selgitustega) loetelu:..  L 375/308 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 83 1. liide 
 
 
17. Tehnoseisundi kontrolliks vajalikud heitkoguste andmed ......................................  
 
 
 
Katse  CO väärt us 
( mah uprotsent)  
La mbda (1)  Mootori 
pöörlemis saged us 
(m i n  
-1)  
Mootoriõli 
te mperatu ur 
(°C) 
 
Tühikäi g u madala  
pöörlemis saged use 
katse  
  –     
 
Tühikäi g u kõrge  
pöörlemis saged use katse  
       
 
(1) Lambda valem: vt käesoleva eeskirja punkti 5.3.7.3. 
 
 
18.  Tüübikinnitusmärgi paigutus sõidukil:.....................................................................  
 19. Koht:...................................................................................................................... ...  
 20.  Kuupäev: ..................................................................................................................  
 
21.  Allkiri: .................................................................................................................. ....  
 
 
 _____________________  1
/   Tüübikinnituse andnud / laiendanud / andmisest keeldunud / tühistanud riigi eraldusnumber 
(vt eeskirja sätteid kinnituse andmise kohta).  2
/    Mittevajalik läbi kriipsutada. 
 3
/    Automaatkäigukastiga sõidukite puhul tuuakse ära kõik asjassepuutuvad tehnilised andmed. 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/309
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 84 1. liide 
2. lisa 2 – 1. liide
 
 
OBD-SEADMEGA SEOTUD TEAVE 
 Käesoleva eeskirja 1. lisa teatise punktis 4.2.11.2.7.6 märgitu kohaselt esitab sõiduki tootja käesoleva liite teabe selleks, et võimaldada OBD-seadmega ühildatavate varu- ja talitlusosade, diagnostikavahendite ning katseseadmete tootmist. Kui kõnealune teave on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või kui see on tootjate või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate oskusteabe osa, ei pea sõiduki tootja seda teavet esitama.  Taotluse korral tehakse käesolev liide võrdse kohtlemise põhimõtet järgides kättesaadavaks kõikidele osade, diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatele, kes on asjast huvitatud.  1. Sõidukile algse tüübikinnituse andmisel kasutatud eelkonditsioneerimistsüklite liik ja arv.  2. Sõiduki OBD-seadme abil jälgitava osaga seotud algse tüübikinnituse andmisel kasutatud 
OBD-näidistsüklite liigi kirjeldus. 
 3. Ammendav dokument, milles kirjeldatakse kõiki andurite abil jälgitavaid osi ning vigade 
avastamise strateegiat ja rikkeindikaatori aktiveerimist (kindlaksmääratud sõidutsüklite arv või statistiline meetod) ning milles on iga OBD-seadme abil kontrollitava osa puhul esitatud 
ka jälgitavate sekundaarparameetrite nimekiri. Kõigi kasutatud OBD-väljundkoodide ja -
vormingute nimekiri (koos selgitustega) heidet mõjutavate jõuseadme osade ja heidet mittemõjutavate individuaalsete osade puhul, juhul kui rikkeindikaatori aktiveerimise kindlaksmääramisel kasutatakse nende osade monitooringut. Esitatakse ammendav selgitus eeskätt teenustega $05 (katsed ID $21 – FF) ja $06 seotud andmete kohta. Kui teatava sõidukitüübi puhul kasutatakse ISO 15765-4 “Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 4. osa: Nõuded heidet mõjutavatele seadmetele” vastavat sidelüli, esitatakse iga ID-tugiteenusega OBD-monitori puhul ammendav selgitus teenustega $06 (katsed ID $00–FF) seotud andmete kohta. 
 Selle teabe võib kindlaks määrata järgmise tabeli kujul:  
Osa Vea-
kood Järele-
valve -
strateegia Rik ke -
tuva st us -
kriteeriu -
mi d  MI  
aktive eru-
mis kri-
teeriumid  Sek undaarsed 
parameetrid Eelkondits io-
neeri m ine De mon strat -
sioonkat se 
Katalü -
saator P04 2
0 Hapnik u -
anduri 1 ja 
2 
sig naalid A ndurite 1 
ja 2  
sig naalide 
erinev us 3. 
t s ükk e l  Mootori 
pöörlemis -
sagedu s, 
mootori 
koor mu s, A/F 
režii m, 
katal üsaatori 
te mperatu ur Kaks I t üübi 
tsü klit I tüüp 
 L 375/310 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 85 2. lisa – 1. liide 
 
  
3. lisa  
 
TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS 
 Tüübikinnitus B (rida A)
 1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus bensiinil (pliivaba) või 
pliivabal bensiinil ja kas veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel. 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 
Tüübikinnitus B (rida B)  1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus bensiinil (pliivaba) või 
pliivabal bensiinil ja kas veeldatud naftagaasil või maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete 
heitkoguste taseme alusel. 
 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/311
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 86 1. liide 
Tüübikinnitus C (rida A)  1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus diislikütusel töötava mootori 
gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel. 
 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 
Tüübikinnitus C (rida B)  1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus diislikütusel töötava mootori 
gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel. 
 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 
 L 375/312 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 87 2. lisa – 1. liide 
 
Tüübikinnitus D (rida A)  1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus veeldatud naftagaasil või 
maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel. 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli A real (2000) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 
 
Tüübikinnitus D (rida B)  1/ – sõidukid, millele on antud tüübikinnitus veeldatud naftagaasil või 
maagaasil töötava mootori gaasiliste saasteainete heitkoguste taseme alusel 
 
 
Kooskõlas käesoleva eeskirja punktiga 4 sõiduki külge kinnitatud ülaltoodud tüübikinnitusmärk 
näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud kinnituse Ühendkuningriigis (E11) vastavalt eeskirjale 
nr 83 ja kannab tüübikinnitusnumbrit 052439. Kõnealune tüübikinnitus näitab, et tüübikinnitus anti 
kooskõlas eeskirja nr 83 kaasatud 05-seeria muudatuste nõuetega ning vastab käesoleva eeskirja 
punktis 5.3.1.4 toodud tabeli B real (2005) esitatud I tüübi katse piirväärtustele. 
 
 
__________________ 
1/ Vt käesoleva eeskirja punktid 2.19 ja 5.3.1.4.27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/313
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 88 1. liide 
4. lisa
 
 
I TÜÜBI KATSE 
 
(Heidete kontroll pärast külmkäivitust) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1 määratletud I tüübi 
katse menetlust. Veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutamise korral etalonkütusena 
kohaldatakse täiendavalt 12. lisa sätteid. Punktis 2.20 määratletud perioodiliselt 
regenereeruva süsteemiga sõiduki puhul kohaldatakse 13. lisa sätteid. 
 
2.  TÖÖTSÜKKEL ŠASSIIDÜNAMOMEETRIL 
 
2.1.  Tsükli kirjeldus  
 
Töötsüklit šassiidünamomeetril kirjeldatakse käesoleva lisa 1. liites. 
 
2.2. Töötsükli sooritamise üldised tingimused  
 
Vajaduse korral tuleb kiirendus- ja pidurdusseadise parima käitamisviisi 
kindlaksmääramiseks teha läbi katsetamise eeltsüklid, et saavutada teoreetilisele 
tsüklile lähedane ettenähtud piiridesse jääv töötsükkel. 
 
2.3.  Käigukasti kasutamine  
 
2.3.1. Kui suurim esimese käiguga saavutatav kiirus on alla 15 km/h, kasutatakse 
linnasõidutsüklis (esimene osa) teist, kolmandat ja neljandat käiku ning linnavälisel 
sõidul (teine osa) teist, kolmandat, neljandat ja viiendat käiku. Linnasõidul (esimene 
osa) võib kasutada teist, kolmandat ja neljandat käiku ning linnavälisel sõidul (teine 
osa) võib kasutada teist, kolmandat, neljandat ja viiendat käiku ka siis, kui tootja 
juhendites soovitatakse sõitu alustada teise käiguga tasasel maapinnal või kui esimene 
käik on seal määratletud maastikusõidul, roomikutel liikumisel või pukseerimisel 
kasutatava käiguna. 
 
Sõidukeid, mis ei saavuta töötsüklis nõutavaid kiirenduse ja suurima kiiruse väärtusi, 
kasutatakse nii, et gaasipedaal oleks vajutatud täielikult põhja, kuni saavutatakse uuesti 
nõutav töökõver. Kõrvalekalded töötsüklist registreeritakse katseprotokollis. 
 
2.3.2. Poolautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel kasutatakse tavasõidul 
kasutatavaid käike ning käike vahetatakse vastavalt tootja juhendile. 
 
2.3.3. Täisautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel kasutatakse kõrgeimat käiku 
("sõit"). Kiirendusseadist kasutatakse viisil, mis tagab võimalikult ühtlase L 375/314 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 89 2. lisa – 1. liide 
 
kiirendamise, rakendades eri käike nende tavapärases järjestuses. Peale selle ei kehti 
antud juhul käesoleva lisa 1. liites toodud käiguvahetuspunktid; kiirendamist 
jätkatakse kogu selle ajavahemiku vältel, mida kujutatakse iga tühikäigul töötamise 
perioodi lõppu järgmise püsikiirusel liikumise perioodi algusega ühendava 
sirgjoonena. Kohaldatakse punktis 2.4 toodud lubatud hälbeid. 
 
2.3.4. Juhi poolt käivitatava kiirkäiguga varustatud sõidukite katsetamisel peab kiirkäik 
olema linnasõidul (esimene osa) välja lülitatud ja linnavälisel sõidul (teine osa) sisse 
lülitatud. 
 
2.3.5.  Sõidukite puhul, mille mootori pöörlemiskiirus tühikäigul on suurem kui 
pöörlemiskiirus linnasõidu põhitsükli 5., 12. ja 24. tööoperatsiooni korral (esimene osa), võib tootja nõudmisel sidur olla eelnevate tööoperatsioonide ajal lahutatud. 
 
2.4.  Lubatud hälbed  
 
2.4.1. Mõõdetud kiiruse ja teoreetilise kiiruse lubatud hälve kiirendamisel, püsikiirusel 
sõitmisel ja aeglustamisel sõiduki pidureid kasutades võib olla ± 2 km/h. Kui sõiduki 
aeglustamine toimub pidureid kasutamata kiiremini, kohaldatakse ainult allpool toodud 
punkti 6.5.3 sätteid. Ettenähtud hälvetest suuremad kiiruse hälbed faasivahetuste ajal 
on lubatud tingimusel, et neid hälbeid ei ületata ühelgi juhul enam kui 0,5 sekundi 
vältel. 
 
2.4.2. Lubatud ajahälbed on ± 1,0 s. Eespool nimetatud hälbed kehtivad iga 
käiguvahetusperioodi alguses ja lõpus 1 / linnasõidu puhul (esimene osa) ja toimingutes 
nr 3, 5 ja 7 linnavälise sõidu puhul (teine osa). 
 
2.4.3. Kiiruse ja kestuse lubatud hälbed ühitatakse käesoleva lisa 1. liite kohaselt. 
 
3.  SÕIDUK JA KÜTUS 
  
3.1.  Katsesõiduk  
 
3.1.1. Sõiduk peab olema mehaaniliselt korras. Sõiduk peab olema sisse sõidetud ning selle 
läbisõit enne katset peab olema vähemalt 3000 kilomeetrit. 
 
3.1.2.  Väljalaskeseadmes ei tohi esineda lekkeid, mis tõenäoliselt vähendaksid kogutava 
gaasi kogust; viimane peab olema võrdne mootorist väljapaisatava gaasi kogusega. 
 
3.1.3. Sisselaskesüsteemi õhutihedust võib kontrollida, veendumaks, et juhuslik õhu sissevõtt 
ei mõjuta karbureerimist. 
                                                 
1/ Tuleb arvestada, et vastav kahe sekundi pikkune ettenähtud periood hõlmab käiguvahetuse aega 
ning vajaduse korral teatavat lisaaega töötsükli nõuetekohaseks jätkamiseks. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/315
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 90 1. liide 
 
3.1.4.  Mootori seadistus ja sõiduki juhtimisseadised peavad vastama tootja poolt ettenähtud 
nõuetele. Käesolev nõue kehtib eelkõige tühikäiguseadistuse (pöörlemiskiirus ja 
süsinikmonooksiidi sisaldus heitgaasides) ning külmkäivitusseadme ja heitgaasi 
puhastussüsteemi seadistuste suhtes. 
 
3.1.5.  Katsetatav sõiduk või sellega samaväärne sõiduk peab olema vajaduse korral  
varustatud seadmega, mis võimaldab vastavalt käesoleva lisa punktile 4.1.1 mõõta 
šassiidünamomeetri seadistamiseks vajalikke parameetreid. 
 
3.1.6.  Katsete eest vastutav tehniline teenistus võib kontrollida sõiduki vastavust tootja poolt 
ettenähtud tööomadustele, selle kasutatavust tavasõidul ning eelkõige käivitumist nii 
külma kui kuuma mootoriga. 
 
3.2.  Kütus  
 
 Sõiduki katsetamise puhul käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli A real märgitud 
piirväärtuste suhtes peab etalonkütus vastama 10. lisa punktis 1 esitatud 
spetsifikaatidele või gaasiliste etalonkütuste puhul 10a lisa  punkti 1.1.1 või 1.2 spetsifikaatidele. 
 
Sõiduki katsetamise puhul käesoleva eeskirja punkti 5.3.1.4 tabeli B real märgitud 
piirväärtuste suhtes peab etalonkütus vastama 10. lisa punktis 2 esitatud 
spetsifikaatidele või gaasiliste etalonkütuste puhul 10a lisa  punkti 1.1.2 või 1.2 
spetsifikaatidele. 
 
3.2.1.  Bensiini või veeldatud naftagaas- või maagaaskütusega sõidukeid katsetatakse 12. lisa 
kohaselt asjakohase (asjakohaste) etalonkütusega (etalonkütustega), nagu määratletud 
10a lisas. 
 
4.  KATSESEADMED 
  
4.1.  Šassiidünamomeeter  
 
4.1.1.  Dünamomeeter peab simuleerima teekoormust vastavalt ühele järgmistest liigitustest: 
 
fikseeritud koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille füüsikalised 
omadused tagavad fikseeritud kujuga koormuskõvera, 
 
muudetava koormuskõveraga dünamomeeter, st dünamomeeter, mille puhul 
koormuskõvera kuju saab muuta vähemalt kahe teekoormuse parameetri muutmise 
kaudu. 
 L 375/316 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 91 2. lisa – 1. liide 
 4.1.2.  Dünamomeetri seadistus ei tohi aja jooksul muutuda. See ei tohi põhjustada sõiduki 
juures tajutavat vibratsiooni, mis võiks halvendada sõiduki tavapäraseid tööomadusi. 
 
4.1.3.  Dünamomeeter peab olema varustatud inertsi ja koormuse simuleerimiseks vajalike 
seadmetega. Kahe rulliga dünamomeetri puhul ühendatakse need seadmed esirulliga. 
 
4.1.4.  Täpsus 
 
4.1.4.1.  Koormust peab olema võimalik mõõta ja registreerida täpsusega ± 5%. 
 
4.1.4.2.  Kindlaksmääratud koormuskarakteristikuga dünamomeetri puhul peab koormuse 
reguleerimise täpsus kiirusel 80 km/h olema ± 5%. Reguleeritava koormusega 
dünamomeetri puhul peab vastav dünamomeetri koormus teele olema 120, 100, 80, 60 
ja 40 km/h juures ± 5% ja 20 km/h juures ± 10%. Väiksemate kiiruste puhul peab 
dünamomeetri kasutatav võimsus olema positiivne. 
 
4.1.4.3.  Pöörlevate osade koguinerts (vajaduse korral koos simuleeritud inertsiga) peab olema 
teada ning jääma katse puhul kasutatava inertsiklassi väärtuse suhtes vahemikku ± 20 
kg. 
 
4.1.4.4.  Sõiduki kiirust mõõdetakse rulli pöörlemiskiiruse alusel (kahe rulliga dünamomeetri 
puhul esirulli pöörlemiskiiruse alusel). Kiiruste puhul üle 10 km/h peab mõõtmiste 
täpsus olema ± 1 km/h. 
 
4.1.4.5.  Sõiduki läbitud tegelikku vahemaad mõõdetakse rulli pöörlemise alusel (kahe rulliga 
dünamomeetri puhul esirulli pöörlemise alusel). 
 
4.1.5.  Koormuse ja inertsi seadistused 
 
4.1.5.1. Fikseeritud koormuskõveraga dünamomeeter: koormusesimulaator peab olema 
reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel püsikiirusel 80 km/h rakendatud võimsus 
ja et registreeritakse kiirusel 50 km/h neeldunud võimsus. Kõnealuse koormuse 
määramine ja seadistamine viiakse läbi käesoleva lisa 3. liites kirjeldatud viisil. 
 
4.1.5.2. Muudetava koormuskõveraga dünamomeeter: koormusesimulaator peab olema 
reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel püsikiirustel 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 
km/h rakendatud võimsus. Kõnealuste koormuste määramine ja seadistamine viiakse 
läbi käesoleva lisa 3. liites kirjeldatud viisil. 
 
4.1.5.3. Inerts 
 
Elektrilise inertsi simuleerimisseadmega dünamomeetrite puhul tuleb tõestada nende 
samaväärsust mehaaniliste inertsisüsteemidega. Samaväärsuse tõestamine viiakse läbi 
käesoleva lisa 4. liites kirjeldatud viisil. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/317
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 92 1. liide 
4.2. Heitgaasi proovivõtusüsteem
 
 
4.2.1. Heitgaasi proovivõtusüsteem peab olema võimeline mõõtma väljapaisatud saasteainete 
tegelikke koguseid mõõdetavas heitgaasis. Selleks otstarbeks kasutatakse 
püsimahuproovi süsteemi (CVS-süsteemi), mis nõuab sõiduki heitgaaside pidevat, 
kontrollitud tingimustes lahjendamist välisõhuga. Püsimahuproovi võtmisel peab 
olema täidetud kaks tingimust: heitgaaside ja lahjendusõhu segu üldmaht tuleb ära 
mõõta ning analüüsiks tuleb võtta selle mahu suhtes püsivalt proportsionaalne proov. 
Saasteainete kogused määratakse proovi kontsentratsiooni põhjal, mida korrigeeritakse 
välisõhu saasteainete sisalduse ja katseperioodi kogu vooluhulga suhtes. 
 
Tahkete osakeste heidete tase määratakse tahkete osakeste kogumise teel 
proportsionaalsest osavoolust sobivate filtrite abil kogu katse vältel ning nende koguse 
gravimeetrilise määramise teel vastavalt punktile 4.3.1.1. 
 
4.2.2.  Süsteemi läbiv vool peab olema piisav, hoidmaks ära vee kondenseerumist kõigis 
käesoleva lisa 5. liites määratletud katsetingimustes. 
 
4.2.3. 5. liites on esitatud näited kolme eri tüüpi püsimahuproovi kohta, mis vastavad 
käesoleva lisa nõuetele. 
 
4.2.4. Gaasi ja õhu segu peab olema homogeenne proovivõtturi punktis S2. 
 
4.2.5. Proovivõttur peab võimaldama lahjendatud heitgaasi tegelikule koostisele vastava 
proovi võtmist. 
 
4.2.6. Süsteemis ei tohi esineda gaasilekkeid. Süsteemi ehitus ja materjalid peavad olema 
sellised, et need ei mõjutaks saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis. Kui 
süsteemi mis tahes koostisosa (soojusvaheti, ülelaadur vms) muudab saasteaine 
kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis ning probleemi ei ole võimalik lahendada, 
võetakse vastava saasteaine proov enne asjaomast koostisosa. 
 
4.2.7. Mitmeharulise väljalasketoruga varustatud sõiduki katsetamisel ühendatakse 
ühendustorud omavahel võimalikult sõiduki lähedal, kahjustamata seejuures selle tööd. 
 
4.2.8. Staatiline rõhk sõiduki väljalasketoru(de)s peab jääma vahemikku ± 1,25 kPa staatilise 
rõhu suhtes, mida mõõdetakse dünamomeetril katsetsükli vältel süsteemiga 
ühendamata väljalasketoru(de) korral. Proovivõtusüsteemi, mis on suuteline hoidma 
staatilist rõhku täpsusega ± 0,25 kPa, kasutatakse juhul, kui sõiduki tootja esitab 
tüübikinnituse eest vastutavale asutusele kirjaliku taotluse, milles põhjendatakse 
väiksema lubatud hälbe kasutamise vajalikkust. Vasturõhku mõõdetakse 
väljalasketorus võimalikult selle otsa lähedal või sama diameetriga pikendustorus. 
 
4.2.9. Heitgaaside juhtimiseks kasutatavad  ventiilid peavad olema kiiresti reguleeritavad ja 
kiire toimega. 
 L 375/318 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 93 2. lisa – 1. liide 
 4.2.10. Gaasiproovid kogutakse piisava suurusega kogumiskottidesse. Kotid peavad olema 
sellisest materjalist, mille puhul heitgaasi muutus pärast 20-minutilist säilitamist ei ole 
suurem kui ± 2%. 
 
4.3. Analüüsiseadmed  
 
4.3.1. Sätted 
 
4.3.1.1. Heitgaase analüüsitakse järgmiste mõõteseadmetega: 
 
Süsinikmonooksiidi (CO) ja süsinikdioksiidi (CO 2) analüüs: 
kasutada tuleb mittedispergeerivat infrapuna-absorbtsioonitüüpi (NDIR) analüsaatorit. 
 
Süsivesinike (HC) analüüs – ottomootorite puhul: 
kasutada tuleb leekionisatsioonidetektori (FID) tüüpi analüsaatorit, kalibreeritud 
propaaniga, mida väljendatakse süsinikuaatomite ekvivalendina (C 1). 
 
Süsivesinike (HC) analüüs – diiselmootorite puhul: 
kasutada tuleb leekionisatsioonidetektori tüüpi analüsaatorit detektori, klappide, 
torustikuga jms, mis on kuumutatud temperatuurini 463 K (190 °C) ± 10 K (kuumleek-
ionisatsioonidetektor, HFID). Analüsaator kalibreeritakse gaasilise propaaniga, mille 
kogust väljendatakse süsinikuaatomite (C 1) ekvivalendina. 
 
Lämmastikoksiidide (NO x) analüüs: 
analüüsimisel tuleb kasutada kas kemoluminestsentsanalüsaatori (CLA) või 
mittehajuva ultraviolettkiirguse resonantsneelduri (NDUVR) tüüpi analüsaatorit, mis 
on mõlemal juhul varustatud NO x–NO muunduriga. 
 
Tahked osakesed – kogutud tahkete osakeste gravimeetriline määramine: 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/319
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 94 1. liide 
kõnealuseid tahkeid osakesi kogutakse kõigil juhtudel proovi gaasivoolu paigutatud 
kahe järjestikuse filtri abil. Iga filtripaariga kogutud tahkete osakeste kogus peab 
olema järgmine: 
 
 
 
kus: 
 
V ep : filtreid läbiv vooluhulk; 
 
V mix  : tunnelit läbiv vooluhulk; 
 
M : tahkete osakeste mass (g/km); 
 
M limit  : tahkete osakeste piirmass (kehtiv piirmass, g/km); 
 
m : filtritega kogutud tahkete osakeste mass (g); 
 
d : töötsüklile vastav vahemaa (km). 
 
Tahkete osakeste proovi suhtarvu (V ep/V mix) korrigeeritakse nii, et kui M = M limit, 
siis 1 ≤ m ≤ 5 mg (47 mm läbimõõduga filtrite kasutamise korral). 
 
Filtri pind peab koosnema hüdrofoobsest ja heitgaasi komponentide suhtes inertsest 
materjalist (fluorosüsiniku kattega klaaskiudfilter või samaväärne filter). 
 
4.3.1.2. Täpsus 
 
Analüsaatorite mõõtepiirkond peab vastama heitgaasides sisalduvate saasteainete 
kontsentratsioonide mõõtmiseks nõutavale täpsusele. 
 
Vaatamata kalibreerimisgaaside tegelikule väärtusele ei tohi mõõteviga olla suurem 
kui ± 2% (analüsaatori siseviga). 
 
Kontsentratsioonide puhul alla 100 ppm võib mõõtmisviga olla kuni ± 2 ppm. 
 
Ümbritseva õhu proov mõõdetakse sobiva mõõtepiirkonnaga samal analüsaatoril. 
 
Kõigi filtrite kaalu määramiseks kasutatud mikrogrammkaalu täpsus peab olema 
5 µg (standardhälve) ja näidu loetavus 1 µg. 
 L 375/320 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 95 2. lisa – 1. liide 
 4.3.1.3. Kondensaadipüüdur 
 
Enne analüsaatorit ei tohi kasutada ühtki gaasi kuivatamise seadet, kui ei ole 
tõestatud, et see ei mõjuta saasteainete sisaldust gaasivoolus. 
 
4.3.2.  Erinõuded diiselmootoritele 
 
Heitgaaside süsivesinike sisalduse pidevaks analüüsimiseks kasutatakse kuumutatud 
proovivõtutorustikku ja leekionisatsioonidetektorit (HFID) koos meerikuga (R). 
Süsivesinike keskmine kontsentratsioon määratakse integreerimise teel. Kogu katse 
jooksul peab kuumutatava proovivõtutoru temperatuur püsima 463 K (190 °C) ± 10 
K. Kuumutatavale proovivõtutorule peab olema paigaldatud kuumutatav filter (F H), 
mis eemaldab 99% tõhususega ∃ ╡ 0,3 µm tahked osakesed, et eraldada analüüsiks 
vajalikust pidevast gaasivoolust kõik tahked osakesed. 
 
Proovivõtusüsteemi reageerimisaeg (proovivõtturist analüsaatori sisselaskeavani) ei 
tohi ületada nelja sekundit. 
 
Representatiivse proovi saamiseks kasutatakse HFID-seadmeid koos konstantse 
voolu (soojusvaheti) süsteemiga, välja arvatud juhul, kui kasutatakse CFV- või CFO-
voolu varieerumise kompenseerimist. 
 
Tahkete osakeste proovivõtuseade koosneb lahjendustunnelist, proovivõtturist, 
filtriseadmest, osavoolupumbast, voolukiiruse regulaatoritest ja mõõteseadmetest. 
Tahkete osakeste proovi osavool juhitakse läbi kahe järjestikku asetseva filtri. 
Osakeste gaasivoolu katsetamisel peab proovivõttur olema lahjenduskanalis nii, et 
homogeense õhu/heitgaasi segu ja õhu/heitgaasi segu gaasivoolu representatiivse 
proovi temperatuur ei oleks vahetult enne osakeste filtrit suurem kui 325 K (52 °C). 
Gaasivoo temperatuur vooluhulgamõõturis ei tohi kõikuda rohkem kui ± 3 K, samuti 
ei tohi massivoolukiirus kõikuda rohkem kui ± 5%. Kui vooluhulga muutus 
tulenevalt filtri liigsest koormatusest on lubamatult suur, siis katse peatatakse. Katse 
kordamisel vähendatakse voolukiirust ja/või kasutatakse suuremat filtrit. Filtreid ei 
eemaldata kambrist varem kui üks tund enne katse algust. 
 
Vajalikke tahkete osakeste filtreid konditsioneeritakse (temperatuuri ja niiskuse 
suhtes) enne katset konditsioneeritud kambris tolmu ligipääsu eest kaitstud lahtises 
anumas vähemalt 8 ja mitte kauem kui 56 tundi. Need saastamata filtrid kaalutakse 
pärast sellist konditsioneerimist ning hoiustatakse kuni nende kasutuselevõtmiseni. 
Kui filtreid ei kasutata ühe tunni jooksul pärast kaalumiskambrist väljavõtmist, tuleb 
need uuesti kaaluda. 
 
Ühetunnise piirangu võib asendada kaheksatunnise piiranguga, kui on täidetud üks 
või kumbki järgmistest tingimustest: 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/321
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 96 1. liide 
 
stabiliseeritud filter asetatakse tihendatud filtrialusele, mille otsad on suletud, või 
 
stabiliseeritud filter asetatakse tihendatud filtrialusele, mis asetatakse seejärel 
otsekohe proovivõtutoruse, mida ei läbi vool. 
 
4.3.3. Kalibreerimine 
 
Kõiki analüsaatoreid kalibreeritakse nii tihti kui vajalik, kuid kindlasti tüübikatsetele 
eelneval kuul ning vähemalt kord kuue kuu jooksul toodangu vastavuse 
kontrollimiseks. 
 
Eespool punktis 4.3.1 osutatud analüsaatorite puhul kasutatakse käesoleva lisa 
6. liites kirjeldatud kalibreerimismeetodit. 
 
4.4. Mahu mõõtmine  
 
4.4.1. Püsimahuproovi võtmise seadmega kogutud lahjendatud heitgaasi üldmahu 
mõõtmiseks kasutatava meetodi puhul peab mõõtmistäpsus olema ± 2%. 
 
4.4.2. Püsimahuproovi süsteemi kalibreerimine 
 
Püsimahuproovi süsteemi mahumõõteseadet kalibreeritakse meetodil, mis tagab 
ettenähtud täpsuse, ning seda tuleb teha kõnealuse täpsuse säilitamiseks piisavalt 
tihti. 
 
Nõutava täpsuse tagamiseks kasutatava kalibreerimismenetluse näide on esitatud 
käesoleva lisa 6. liites. Kõnealuse meetodi puhul kasutatakse dünaamilist vooluhulga 
mõõteseadet, mis võimaldab teostada mõõtmisi püsimahuproovi võtmisel esinevate 
suurte voolukiiruste juures. Seadme sertifitseeritud täpsus peab olema vastavuses 
heakskiidetud siseriikliku või rahvusvahelise standardiga. 
 
4.5. Gaasid  
 
4.5.1. Puhtad gaasid 
 
Vajaduse korral peavad kalibreerimiseks ja kasutamiseks saadaval olema järgmised 
gaasid: 
 
puhastatud lämmastik: 
(puhtus: ± 1 ppm C, ± 1 ppm CO, ± 400 ppm CO 2, ± 0,1 ppm NO); 
 
puhastatud sünteetiline õhk L 375/322 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 97 2. lisa – 1. liide 
 
(puhtus:  1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO
2, 0,1 ppm NO); hapnikusisaldus 18–21 
mahuprotsenti; 
 
puhastatud hapnik (puhtus > 99,5 mahuprotsenti O 2); 
 
puhastatud vesinik (ja heeliumit sisaldav segu): 
(puhtus ± 1 ppm C, ± 400 ppm CO 2); 
 
süsinikmonooksiid (minimaalne puhtus 99,5%); 
 
propaan: (minimaalne puhtus 99,5%). 
 
4.5.2. Kalibreerimis- ja võrdlusgaasid 
 
Tuleb tagada järgmise keemilise koostisega gaasisegude kättesaadavus: 
 
C 8 H 8 ja puhastatud sünteetiline õhk (vt käesoleva lisa punkt 4.5.1); 
 
CO ja puhastatud lämmastik; 
 
CO 2 ja puhastatud lämmastik; 
 
NO ja puhastatud lämmastik. (NO 2 kogus kalibreerimisgaasis ei tohi ületada 5% NO 
sisaldusest.) 
 
Kalibreerimisgaasi tegelik kontsentratsioon peab jääma ettenähtud väärtuse suhtes 
vahemikku ± 2%. 
 
Käesoleva lisa 6. liites määratletud kontsentratsioonide saavutamiseks võib kasutada 
ka gaasijaoturit, lahjendades gaase puhastatud N 2 või puhastatud sünteetilise õhuga. 
Segamisseade peab võimaldama määrata lahjendatud kalibreerimisgaaside 
kontsentratsioone täpsusega ± 2%. 
 
4.6. Lisaseadmed  
 
4.6.1. Temperatuurid 
 
8. liites osutatud temperatuure mõõdetakse täpsusega ± 1,5 K. 
 
4.6.2. Rõhk 
 
Atmosfäärirõhk peab olema mõõdetav täpsusega ± 0,1 kPa. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/323
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 98 1. liide 
 
4.6.3. Absoluutne niiskus 
 
Absoluutne niiskus (H) peab olema mõõdetav täpsusega ± 5%. 
 
Heitgaasi proovivõtusüsteemi kontrollitakse käesoleva lisa 7. liite punktis 3 
kirjeldatud meetodi abil.  
 
Suurim lubatud erinevus süsteemi siseneva ja mõõdetud gaasikoguse vahel võib olla 
5%. 
 
5. KATSE ETTEV ALMISTAMINE 
 
5.1. Inertsi simuleerimisseadme reguleerimine vastavalt sõiduki ülekandeinertsile  
 
Kasutatakse inertsi simuleerimisseadet, mille abil saadakse tuletatud massiga 
järgmistes piirides proportsionaalne pöörlevate masside koguinerts: 
 L 375/324 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 99 2. lisa – 1. liide 
  
 
Sõiduki t uletat ud ma ss TM (kg)  
Ekvi vale nt ne inert s I (kg)  
TM #  48 0  
455  
480 < TM # 5 40  
510 
540 < TM # 5 95  
570 
595 < TM  # 6 50  
625 
650 < RW #  71 0  
680  
710 < TM #  7 65  
740 
 
765 < TM #  8 50  
800 
 
850 < TM # 9 65  
910  
965 < TM # 1 080  
1020  
1080 <  TM #  119 0  
1130 
 
1190 <  TM # 130 5  
1250  
1305 <  TM #  142 0  
1360 
 
1420 <  TM # 153 0  
1470  
1530 <  TM # 164 0  
1590  
1640 <  TM #  176 0  
1700 
 
1760 <  TM # 187 0  
1810  
1870 <  TM #  198 0  
1930 
 
1980 <  TM # 210 0  
2040  
2100 <  TM #  221 0  
2150 
 
2210 <  TM# 2 380  
2270  
2380 <  TM #  261 0  
2270 
 
2610 <  TM  
2270 
 
Kui dünamomeetril ei ole vastavat ekvivalentset inertsi, kasutatakse sõiduki tuletatud massile 
lähimat suuremat väärtust. 
 
5.2. Dünamomeetri reguleerimine  
 
Koormust reguleeritakse vastavalt eespool punktis 4.1.5 kirjeldatud meetoditele. 
 
Kasutatud meetod ja saadud väärtused (ekvivalentne inerts – iseloomulik 
seadistusparameeter) registreeritakse katsearuandes. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/325
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 100 1. liide 
5.3. Sõiduki konditsioneerimine
 
 
5.3.1. Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse tahkete osakeste mõõtmiseks käesoleva 
lisa 1. liites kirjeldatud teise osa tsüklit, lõpetades selle kõige varem 36 ja hiljemalt 
kuus tundi enne katsetamist. Läbi sõidetakse kolm järjestikust tsüklit. Dünamomeeter 
reguleeritakse eespool toodud punktide 5.1 ja 5.2 kohaselt. 
 
Tootja taotluse korral võib ottomootoriga sõidukeid eelkonditsioneerida sõidutsükli 
ühe I osa ja kahe II osa abil. 
 
Pärast sellist diiselmootorite eelkonditsioneerimist ja enne katsetamist hoitakse 
diiselmootoriga ja ottomootoriga sõidukeid ruumis, mille temperatuur püsib suhteliselt 
konstantsena vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab 
kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, 
jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K. 
 
5.3.1.1. Tootja taotlusel viiakse katse läbi hiljemalt 30 tundi pärast seda, kui sõidukit on 
käitatud selle tavalisel töötemperatuuril. 
 
5.3.1.2. Ottomootoriga sõidukid, mille kütusena kasutatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi 
või mille seadmed võimaldavad kasutada nii bensiini kui ka veeldatud naftagaasi või 
maagaasi, tuleb eelkonditsioneerida; eelkonditsioneerimine peab toimuma esimese 
gaasilise etalonkütusega katse ja teise gaasilise etalonkütusega katse vahel, enne teise 
etalonkütusega katsetamist. Kõnealuseks eelkonditsioneerimiseks tehakse teise 
etalonkütusega eelkonditsioneeriv sõidutsükkel, mis koosneb käesoleva lisa 1. liites 
kirjeldatud sõidutsükli ühest esimesest osast (linnasõit) ja kahest teisest osast 
(linnaväline sõit). Tootja taotluse korral ning tehnilise teenistuse nõusolekul võib 
kõnealust eelkonditsioneerimist pikendada. Dünamomeetri seadistus peab vastama 
käesoleva lisa punktides 5.1 ja 5.2 esitatud dünamomeetri seadistusele. 
 
5.3.2. Rehvirõhk peab vastama tootja poolt ettenähtud ja esialgse pidurite reguleerimise 
teekatse käigus kasutatud väärtustele. Kahe rulliga dünamomeetri puhul võib 
rehvirõhk olla tootja poolt ettenähtust kuni 50% suurem. Tegelik kasutatud rõhk 
registreeritakse katseprotokollis. 
 
6. STENDIKATSETE MENETLUS 
 
6.1. Töötsükli sooritamise eritingimused  
 
6.1.1. Katse ajal peab katseruumi temperatuur olema vahemikus 293–303 K (20–30 °C). 
Katseruumis oleva õhu või mootori poolt sissevõetava õhu absoluutne niiskus (H) peab 
rahuldama tingimust: 
 
5,5 # H # 12,2 (g H20 kuiva õhu kg kohta) 
 L 375/326 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 101 2. lisa – 1. liide 
 6.1.2. Sõiduk peab katse ajal olema ligikaudu horisontaalses asendis, vältimaks kütuse 
ebanormaalset jaotumist. 
 
6.1.3. Sõidukile juhitakse muutuva kiirusega õhuvoog. Ventilaatori kiirus peab olema selline, 
et ventilaatori töötamisel kiiruste vahemikus 10 km/h kuni vähemalt 50 km/h oleks 
õhu lineaarkiirus ventilaatori väljalaskeava juures ± 5 km/h vastavast rulli kiirusest. 
Väljavalitud ventilaatori omadused peavad olema järgmised:  
 
Pindala: vähemalt 0,2 m2; 
Alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm; 
Kaugus sõiduki esiosast: ligikaudu 30 cm. 
 
Alternatiivselt peab ventilaatori kiirus olema vähemalt 6 m/s (21,6 km/h).  
 
Tootja taotluse korral võib erisõidukite (näiteks kaubikud, maastikusõidukid) puhul 
ventilaatori kõrgust muuta. 
 
6.1.4. Katse ajal tuleb kiirus registreerida reaalajas või koguda andmehõivesüsteemi abil, et 
oleks võimalik määrata sooritatud töötsüklite täpsust. 
 
6.2. Mootori käivitamine  
 
6.2.1. Mootor käivitatakse selleks ettenähtud seadmete abil vastavalt tootmises olevate 
sõidukite juhi käsiraamatus leiduvatele tootjajuhenditele. 
 
6.2.2. Esimene tsükkel algab mootori käivitamise hetkest. 
 
6.2.3. Veeldatud naftagaasi või maagaasi kasutamise korral võib mootori käivitada 
bensiiniga ning lülitada ümber veeldatud naftagaasile või maagaasile 
kindlaksmääratud ajavahemiku järel, mida juht ei saa muuta. 
 
6.3. Tühikäigul töötamine  
 
6.3.1. Käsilülitusega või poolautomaatne käigukast, vt käesoleva lisa liide 1, tabelid 1.2. ja 
1.3. 
 
6.3.2. Automaatkäigukast 
 
Pärast esialgset sisselülitamist ei tohi käiguvalitsat katse jooksul kasutada, välja 
arvatud allpool punktis 6.4.3 määratletud juhul või kui käiguvalitsaga saab sisse 
lülitada kiirkäigu (olemasolu korral). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/327
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 102 1. liide 
6.4. Kiirendamised
 
 
6.4.1. Kiirendamiste käigus peab kiirendus olema kogu aeg võimalikult ühtlane. 
 
6.4.2. Kui kiirendamist ei ole võimalik viia lõpule ettenähtud aja jooksul, võetakse vajalik 
lisaaeg võimaluse korral käiguvahetuseks ettenähtud aja arvelt, selle võimaluse 
puudumisel aga järgneva püsikiiruse perioodi arvelt. 
 
6.4.3. Automaatkäigukastid 
 
Kui kiirendamist ei ole võimalik viia lõpule ettenähtud aja jooksul, kasutatakse 
käiguvalitsat vastavalt käsilülituskäigukastide puhul kohaldatavatele nõuetele. 
 
6.5. Aeglustamised  
 
6.5.1. Kõigi linnasõidu põhitsükli (esimene osa) aeglustamiste korral võetakse jalg 
kiirendusseadiselt, sidur jääb ühendatuks. Sidur lahutatakse käigukangi kasutamata 
alltoodud kiiruste seast kõrgemal kiirusel:  10 km/h või mootori tühikäigukiirusele 
vastav kiirus. 
 
Kõigi linnavälise sõidu (teine osa) aeglustamiste korral võetakse jalg 
kiirendusseadiselt, sidur jääb ühendatuks. Sidur lahutatakse käigukangi kasutamata 
kiirusel 50 km/h viimaseks aeglustamiseks. 
 
6.5.2. Kui aeglustusperiood on vastava katsefaasi puhul ettenähtust pikem, rakendatakse 
katsetsükli aegadest kinnipidamiseks sõiduki pidureid. 
 
6.5.3. Kui aeglustusperiood on vastava katsefaasi puhul ettenähtust lühem, kasutatakse 
teoreetilise tsükli taastamiseks järgneva perioodiga sujuvalt liituvat püsikiiruse või 
tühikäigul töötamise perioodi. 
 
6.5.4. Linnasõidu põhitsükli (esimene osa) aeglustusaja lõpus (sõiduki seismajäämine 
rullidel) pannakse käik neutraalasendisse ning sidur ühendatakse. 
 
6.6. Püsikiirused  
 
6.6.1. Kiirendamiselt püsikiirusele üleminekul tuleb hoiduda „pumpamisest” või seguklapi 
sulgemisest. 
 
6.6.2. Püsikiiruse perioodide vältel hoitakse gaasipedaali fikseeritud asendis. 
 
7. PROOVIVÕTU- JA ANALÜÜSIMENETLUS 
 L 375/328 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 103 2. lisa – 1. liide 
 7.1. Proovide võtmine
 
 
Proovide võtmine (PV) algab enne mootori käivitamist või käivitamise hetkest ning 
lõpeb viimase linnavälise sõidu tühikäiguaja lõppemisel (teine osa, proovivõtu lõpp 
(PL)) või VI tüübi katsete puhul viimase linnasõidu põhitsükli (esimene osa) viimase 
tühikäiguaja lõppemisel. 
 
7.2. Analüüs  
 
7.2.1. Kotis sisalduvate gaaside analüüs tuleb teostada võimalikult kiiresti ning mitte mingil 
juhul hiljem kui 20 minutit pärast katsetsükli lõppemist. Kasutatud tahkete osakeste 
filtrid viiakse kambrisse hiljemalt üks tund pärast heitgaasikatse lõpetamist ning neid 
tuleb seal konditsioneerida 2– 36 tundi ja seejärel tuleb need kaaluda. 
 
7.2.2. Enne iga proovi analüüsimist tuleb analüsaator igale saasteainele vastava 
mõõtepiirkonna puhul asjakohase nullgaasiga nullida. 
 
7.2.3. Seejärel reguleeritakse analüsaatorid kalibreerimiskõveratele vastavaks, kasutades 
võrdlusgaase, mille nimikontsentratsioonid jäävad vahemikku 70–100% 
mõõtepiirkonnast. 
 
7.2.4. Järgnevalt kontrollitakse uuesti analüsaatorite nullpunkte. Kui näidu erinevus eespool 
toodud punkti 7.2.2 kohaselt saadud näidust on suurem kui 2% mõõtepiirkonnast, tuleb 
menetlust korrata. 
 
7.2.5. Seejärel analüüsitakse proove. 
 
7.2.6. Pärast analüüsimist kontrollitakse null- ja võrdluspunkte samade gaaside abil uuesti. 
Kui nimetatud järelkontrollimiste tulemused ei erine eespool punktis 7.2.3 saadud 
tulemustest rohkem kui ± 2%, loetakse analüüsi tulemused vastuvõetavaks. 
 
7.2.7. Käesoleva punkti kõigis alapunktides peavad erinevate gaaside voolukiirused ja rõhud 
olema samad kui analüsaatorite kalibreerimisel kasutatud voolukiirused ja rõhud. 
 
7.2.8. Iga gaasides sisalduva mõõdetud saasteaine kontsentratsiooniks loetakse väärtus, mis 
on saadud pärast mõõteseadme näidu stabiliseerumist. Süsivesinike mass 
diiselmootorite heitgaasides arvutatakse HFID-seadme integreeritud näitude põhjal 
ning seda korrigeeritakse vajaduse korral vooluhulga kõikumiste kompenseerimiseks 
käesoleva lisa 5. liites kirjeldatud viisil. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/329
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 104 1. liide 
8. GAASILISTE JA TAHKETE OSAKESTE HEITKOGUSTE 
KINDLAKSMÄÄRAMINE 
 
8.1. Vaadeldav ruumala  
 
Vaadeldavat ruumala korrigeeritakse nii, et see vastaks tingimustele 101,33 kPa ja 
273,2 K. 
 
8.2. Väljapaisatud gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste üldmass  
 
Sõidukist katse ajal väljapaisatud iga gaasilise saasteaine massi M leidmiseks 
korrutatakse asjaomase gaasi mahtkontsentratsioon gaasi mahuga, arvestades eespool 
mainitud standardtingimustes saavutatavaid järgmisi tihedusi: 
 
süsinikmonooksiidi (CO) puhul:  d = 1,25 g/l 
 
süsivesinike puhul: 
bensiin (CH 1, 85)  d = 0,619 g/1 
diislikütus (CH 1, 86)  d = 0,619 g/1 
LPG (CH 2,52 5)  d = 0,649 g/l 
või NG (CH 4)  d = 0,714 g/l 
 
lämmastikoksiidide (NO x) puhul: d = 2,05 g/1 
 
Katse käigus sõidukist väljapaisatud tahkete saasteainete mass m määratakse kummagi 
filtriga kogutud tahkete osakeste massi (esimese filtri puhul m 1 ja teise filtri puhul m 2) 
kaalumise teel:: 
 
kui 0,95 (m 1 + m 2) # m 1, siis m = m 1, 
kui 0,95 (m 1 + m 2) > m 1, siis m = m 1 + m 2, 
kui m 2 > m 1, katse tühistatakse. 
 
Gaasiliste ja tahkete saasteainete massi määramiseks kasutatavad arvutused koos 
näidetega on esitatud käesoleva lisa 8. liites. 
 L 375/330 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 105 2. lisa – 1. liide 
 
4. lisa – 1. liide
 
 
I TÜÜBI KATSES KASUTATAVA TÖÖTSÜKLI JAOTUS 
 
1. TÖÖTSÜKKEL 
 
Joonisel 1/1 on kujutatud esimesest osast (linnasõit) ja teisest osast (linnaväline sõit) 
koosnevat töötsüklit. 
 
2. LINNASÕIDU PÕHITSÜKKEL (esimene osa) 
 
(vt joonis 1/2 ja tabel 1.2) 
 
2.1. Jaotus faaside alusel: 
 
  Aeg (s)   % 
 Tühikäigul  tööta m ine  60  30,8  35,4 
 
Tühikäi k,  sõidu k liigub,  s idur ühendatud ühes  
ko mbinat siooni s  
9  4,6   
 Käiguvahetus  8  4,1   
 Kiirenda mi sed  36  18,5   
 Püsi kiiru se perioodid  57  29,2   
 Aeglus ta mi sed  25  12,8   
 
  
195  100  
 
 
2.2. Jaotus kasutatavate käikude alusel  
 
  Aeg (s)   % 
 Tühikäigul  tööta m ine  60  30,8  
35,4 
 
Tühikäi k, sõ iduk liigub, sidur ühendatud ühes 
ko mbinat siooni s  
9  4,6  
 
 
Käiguvahetus  8  4,1  
 
 
Esi m ene käi k  24  12,3  
 
 
Teine käi k  53  27,2  
 
 K o lm as  k ä ik    41  21 
 
 
  195  100  
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/331
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 106 1. liide 
2.3. Üldteave: 
 
Keskmine kiirus katse ajal:  19 km/h 
Tegelik käitamisaeg:  195 s 
Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta: 1,013 km 
Samaväärne vahemaa nelja töötsükli kohta: 4,052 km 
 
Joonis 1/1  
 
I tüübi katse töötsükkel 
/Text on Figure 1/1/ 
Speed (km/h) Kiirus (km/h) 
Part 1 1. osa 
Part 2 2. osa 
BS: Beginning of sampling, engine start PV: Proovivõtu algus, mootori käivitus 
Elementary urban cycle Linnasõidu põhitsükkel 
ES: End of sampling PL: Proovivõtu lõpp 
Time (s) Aeg (s) 
 L 375/332 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 107 2. lisa – 1. liide 
 
 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/333
 
 Tabel 1.2 
 Linnasõidu põhitöötsükkel šassiidünamomeetril (esimene osa) 
 
 
Kestu s  Toimin g u 
jär je-
korra-
nu m ber  Toimin g  Faas  Kiirenda m ine 
 (m /s2)  
Kiirus 
(k m/ h)  
Toimin g (s)  
Faas (s)  
Ku m u latii vne 
aeg 
(s)  
Käsikä ig u kasti 
puh ul 
kas utata v käi k 
 1  Tühikäi g ul 
töötam ine  1      
11  
11  
11  
6 s PM + 5  s K 1  
(*) 
 2  Kiirenda m ine  2  
1,04  
0–15  
4  
4  
15  
1 
 3  Püsiki irus  3    
15  
9  
8  
23  
1 
 4  Ae gl usta m i ne  4  
–0,69  
15–1 0  
2  
5  
25  
1 
 5  Ae gl usta m i ne, 
sidur lah utat ud    
–0,92  
10–0  
3    
28  
K 1  (* )  
 6  Tühikäi g ul 
töötam ine  5      
21  
21  
49  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 7  Kiirenda m ine  6  
0,83  
0–15  
5  
12  
54  
1 
 
8  Käiguvahetus      
2  
56   
 9  Kiirendamine   
 
0,94  
15–32  
5   
 
61  
2 
 
10  Püsiki irus  
7    
32  
24  
24  
85  
2 
 11  Ae gl usta m i ne  
8  
-0,75  
32–1 0  
8  
11  
93  
2 
 
   L 375/334 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
 
 
(*)   PM = vabakäik, sidur ühendatud.     K 1, K 2 = esimene või teine käik sisse lülitatud, sidur lahutatud. 
  
12  Ae gl usta m i ne, 
sidur lah utat ud    
-0,92  
10–0  
3    
96  
K 2  (*) 
 13  Tühikäi g ul 
töötam ine  
9  
0–15  
0–15  
21    
117  
16 s PM + 5 s K 1  
(*) 
 14  Kiirenda m ine  
10      
5  
26  
122  
1 
 15  Käig uva het us      
2  
124   
 16  Kiirenda m ine  
0,62  
15–3 5  
9  
133  
2 
 17  Käig uva het us      
2  
135   
 18  Kiirenda m ine   
 
0,52  
35–5 0  
8   
 
143  
3 
 19  Püsiki irus  
11    
50  
12  
12  
155  
3 
 20  Ae gl usta m i ne  
12  
-0,52  
50–3 5  
8  
8  
163  
3 
 21  Püsiki irus  
13    
35  
13  
13  
176  
3 
 22  Käig uva het us  
14      
2  
12  
178   
 23  Ae gl usta m i ne  
–0,99  
35–1 0  
7  
185  
2 
 24  Ae gl usta m i ne 
sidur lah utat ud   
 -0,92  10–0  3   
 188  K
2  (* )  
 25  Tühikäi g ul 
töötam ine  15      7  7  195  7 s PM (*) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/335
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 110 4. lisa – 1. liide  
Joonis 1/2
 
 
I tüübi katse linnasõidu põhitsükkel 
/Text on Figure 1/2/ 
END OF CYCLE: 195 seconds TSÜKLI LÕPP: 195 sekundit 
Theoretical graph of cycle Teoreetiline tsükligraafik 
Sequence times Toimingute kestused 
Seconds Sekundid 
Sequence numbers Toimingute järjekorranumbrid 
Partial phase times Osafaaside kestused 
= speed (+- 2 km/h) and time (+- 1.0 seconds) tolerances are combined geometrically for each point as shown in the insert = kiiruse (± 2 km/h) ja kestuse (± 1,0 sekundit) lubatud hälbed on iga punkti puhul geomeetriliselt ühitatud, nagu on näidatud lisadiagrammil 
= gear hanging = käiguvahetus 
K, K = declutching K, K = sidur lahutatud 
2 = second gear 2 = teine käik 
R = idling R = tühikäik 
3 = third gear 3 = kolmas käik 
K = declutching K = sidur lahutatud 
1 = first gear 1 = esimene käik 
PM = neutral PM = vabakäik 
KEY SELGITUSED 
 L 375/336 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 111 4. lisa – 1. liide 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/337
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 112 4. lisa – 1. liide  
3. LINNAVÄLINE SÕIT (teine osa) 
 
 (vt joonis 1/3 ja tabel 1/3) 
 
3.1. Jaotus faaside alusel: 
 
 
  
Ae g (s)  
% 
 
Tühikäi g ul tööta mi ne:  
20  
5,0 
 
Tühikäi k, sõidu k lii gub, sid ur 
ühe ndatud ühe s ko mb inat sioonis:  
20  
5,0 
 
Käig uva het us:  
6  
1,5 
 
Kiirenda m ised:  
103  
25,8 
 
Püsiki iruse perioodid:  
209  
52,2 
 
Ae gl usta m i sed:  
42  
10,5 
   
400  
100 
 
3.2. Jaotus kasutatavate käikude alusel: 
 
   
Ae g (s)  
% 
 
Tühikäi g ul tööta mi ne:  
20  
5,0 
 
Tühikäi k, sõidu k lii gub, sid ur 
ühe ndatud ühe s ko mb inat sioonis:  
20  
5,0 
 
Käig uva het us:  
6  
1,5 
 
Esi me ne kä ik:  
5  
1,3 
 
Teine käik:  
9  
2,2 
 
K o lm a s  k ä ik :   
8  
2 
 
Neljas käik:  
99  
24,8 
 
Viies kä ik:  
233  
58,2 
   
400  
100 
 L 375/338 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 113 4. lisa – 1. liide 
 3.3. Üldteave 
 
Keskmine kiirus katse ajal: 62,6 km/h 
Tegelik käitamisaeg: 400 s 
Teoreetiline läbitud vahemaa töötsükli kohta: 6,955 km 
Maksimaalne kiirus: 120 km/h 
Maksimaalne kiirendus: 0,833 m/s2 
Maksimaalne aeglustus: –1,389 m/s2 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/339
 
Tabel 1.3  
 
I tüübi katse linnaväline sõit (teine osa) 
 
 
 
Kestus  
Toimingu 
jär jekorra-
nu m ber   
Toiming  
Faas  
Kiirendus 
(m/s2)  
Kiirus 
(km/h)  
Toiming (s)  
Faas (s)  
Kumulatiivne 
aeg 
(s)  
Käik, mida 
tuleb 
kasutada 
käsi-
käigukasti 
puhul 
 
1  
Tühikäigul 
töötamine  
1  
    
20  
20  
20  
K 1   (1) 
 
2  
Kiirendamine  
0,83  
0  
5  
25  
1 
 
3  
Käiguvahetus      
2  
27  
– 
 
4  
Kiirendamine  
0,62  
15–35  
9  
36  
2 
 
5  
Käiguvahetus      
2  
38  
– 
 
6  
Kiirendamine  
0,52  
35–30  
8  
46  
3 
 
7  
Käiguvahetus  
12 
     
2  
41 
 
48  
– 
 
8  
Kiirendamine   
0,43  
50–70  
13   
61  
4 
 
9  
Püsikiirus  
3    
70  
50  
50  
111  
5 
 
10  
Aeglustamine  
4  
-0,69  
70–50  
8  
8  
119  
4  s.5 + 4  s.4 
 
11  
Püsikiirus  
5    
50  
69  
69  
188  
4 
 
 L 375/340 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
 
  
12  
Kiirendamine  
6  
0,43  
50–70  
13  
13  
201  
4 
 
13  
Püsikiirus  
7  
  
70  
50  
50  
251  
5 
 
14  
Kiirendamine  
8  
0,24  
70–100  
35  
35  
286  
5 
 
15  
Püsikiirus (2)  
9    
100  
30  
30  
316  
5 (2) 
 
16  
Kiirendamine (2)  
10  
0,28  
100–120  
20  
20  
336  
5 (2) 
 
17  
Püsikiirus (2)  
11    
120  
10  
20  
346  
5 (2) 
 
18  
Aeglustus  (2)  
-0,69  
120–80  
16  
34  
362  
5 (2) 
 
19  
Aeglustus  (2)  
12 
 
-1,04  
80–50  
8    
370  
5 (2) 
 
20  
Aeglustamine, 
sidur lahutatud   
1,39  
50–0  
10   
380  
K5 (1) 
 
21  
Tühikäik  
13      
20  
20  
400  
PM (1) 
 
  
(1) PM = vabakäik, sidur ühendatud. 
  K 1,K 5 = esimene või teine käik sisse lülitatud, sidur lahutatud. 
 
(2) Kui sõiduk on varustatud enama kui viie käiguga jõuülekandega, võib vastavalt tootja soovitustele 
 kasutada täiendavaid käike. 
 
   27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/341
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 116 4. lisa – 1. liide  
Joonis 1/3
 
 
I tüübi katse linnaväline sõit (teine osa) 
/Text on Figure 1/3/ 
Time (s) Aeg (s) 
Operation number Toimingu number 
Speed (km/h) Kiirus (km/h) 
 L 375/342 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 117 4. lisa – 1. liide 
 
 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/343
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 118 4. lisa – 1. liide  
 
4. lisa 4 – 2. liide  
 
ŠASSIIDÜNAMOMEETER 
 
1.  FIKSEERITUD KOORMUSKÕVERAGA ŠASSIIDÜNAMOMEETRI 
MÄÄRATLUS 
 
1.1.  Sissejuhatus 
 
Juhul, kui šassiidünamomeetril ei ole võimalik kiiruste vahemikus 10–120 km/h 
simuleerida kogu sõidutakistust teel, soovitatakse kasutada järgmiste omadustega 
šassiidünamomeetrit. 
 
1.2.  Määratlus 
 
1.2.1. Šassiidünamomeetril võib olla üks või kaks rulli. 
Eesmise rulli abil käitatakse otseselt või kaudselt inertsmasse ja võimsuse 
rakendamise seadet. 
 
1.2.2. Piduril neelduv koormus ja šassiidünamomeetri sisehõõrdemõju kiirusel 0–120 km/h 
on järgmine:  
 
F = (a + b.V2) ٧∀ 0.1.F 80   (ei ole negatiivne)  
 
kus:  
 
F  = šassiidünamomeetril neelduv kogukoormus (N)  
a  = veeretakistusjõule vastav väärtus (N)  
b  = õhutakistuse koefitsiendile vastav väärtus (N/(km/h)2)  
V  = kiirus (km/h)  
F 80 = koormus kiirusel 80 km/h (N) 
 
2. DÜNAMOMEETRI KALIBREER IMISE MEETOD 
 
2.1.  Sissejuhatus 
 
Käesolevas liites kirjeldatakse meetodit, mida kasutatakse dünamomeetri piduril 
neelduva koormuse kindlaksmääramiseks. Neelduv koormus koosneb hõõrdumisel 
neelduvast koormusest ja võimsuse neeldumisseadmel neelduvast koormusest. 
 
Dünamomeeter pannakse tööle väljaspool katsekiiruste vahemikku. Seejärel 
ühendatakse dünamomeetri käitamiseks kasutatav seade lahti: rulli pöörlemiskiirus 
väheneb. L 375/344 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 119 4. lisa – 1. liide 
 
 
Rullide kineetiline energia hajub võimsuse rakendamise seadmes ja hõõrdumise 
tagajärjel. See meetod ei võta arvesse rullide sisehõõrdemõju erinevusi, mis tekivad 
vastavalt sellele, kas rullidel on sõiduk või mitte. Vabalt pöörleva tagumise rulli 
hõõrdumisest tulenevad mõjud jäetakse arvestamata. 
 
2.2. Koormusnäidiku kalibreerimine väärtusele 80 km/h kui neelduva koormuse 
funktsioon. 
 
Kohaldatakse järgmist menetlust (vt ka joonis 2/1): 
 
2.2.1. Määratakse rulli pöörlemiskiirus (kui seda ei ole tehtud varem). Selleks võib 
kasutada lisamõõteratast, pöörete loendurit või mõnda muud meetodit. 
 
2.2.2. Sõiduk paigutatakse dünamomeetrile või kasutatakse mõnda muud meetodit 
dünamomeetri töölerakendamiseks. 
 
2.2.3. Kasutatavale inertsiklassile vastava inertsi simuleerimiseks kasutatakse vastavat 
hooratast või mõnda muud süsteemi. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/345
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 120 4. lisa – 1. liide  
Joonis 2/1
 
 
Šassiidünamomeetris neelatavat võimsust illustreeriv joonis 
/Text on Figure 2/1/ 
LOAD (N) KOORMUS (N) 
SPEED (km/h) KIIRUS (km/h) 
 
 
 
□ = F = a + b · V2 ●  = (a + b V2) - 0,1 · F 80 ∈ = (a + b · V2) + 0,1 · F 80 
 
 
2.2.4. Dünamomeeter viiakse kiirusele 80 km/h. 
 
2.2.5. Registreeritakse mõõdetud koormus F i (N) 
 
2.2.6. Dünamomeeter viiakse kiirusele 90 km/h. 
 
2.2.7. Dünamomeetri käivitamiseks kasutatav seade ühendatakse lahti. 
 
2.2.8. Registreeritakse aeg, mis dünamomeetril kulub kiiruselt 85 km/h kiiruseni 75 km/h 
jõudmiseks. 
 
2.2.9. Võimsuse rakendamise seade reguleeritakse erinevale tasemele. 
  L 375/346 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 121 4. lisa – 1. liide 
 
2.2.10. Punktide 2.2.4–2.2.9 nõuetele vastavaid toiminguid korratakse nii mitu korda, kui on 
vajalik koormuste vahemiku hõlmamiseks. 
 
2.2.11. Arvutatakse neelduv koormus, kasutades valemit:  
 
 
 
kus:  
 
F = neelduv koormus (N)  
M i = ekvivalentne inerts kilogrammides (välja arvatud vaba tagumise  
 rulli inertsimõju)  
∆ V = kiiruse kõrvalekalle m/s (10 km/h = 2,775 m/s)  
t = aeg, mis kulus rullil üleminekuks kiiruselt 85 km/h kiirusele 
 75 km/h  
 
2.2.12.1. Joonisel 2/2 on näidatud 80 km/h juures esitatud koormus 80 km/h juures neelduva 
koormusena. 
 
Joonis 2/2  
 
80 km/h juures esitatud koormus 80 km/h juures neelduva koormusena 
/Text on Figure 2/2/ 
Load indicated (N) Esitatud koormus (N) 
Load absorbed (N) Neelduv koormus (N) 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/347
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 122 4. lisa – 1. liide  
 
2.2.13. Eespool punktides 2.2.3–2.2.12 esitatud nõudeid tuleb järgida kõigi kasutatavate 
inertsiklasside puhul. 
 
2.3. Koormusnäidiku kalibreerimine kui neelduva koormuse funktsioon muude kiiruste 
juures. Eespool punktis 2.2 kirjeldatud menetlust korratakse valitud kiiruste puhul nii 
tihti kui vaja. 
 
2.4. Dünamomeetri poolt kasutatava võimsuse kõvera kontrollimine vastavalt 
etalonseadistusele kiirusel 80 km/h. 
 
2.4.1. Sõiduk paigutatakse dünamomeetrile või kasutatakse mõnda muud meetodit 
dünamomeetri töölerakendamiseks. 
 
2.4.2. Dünamomeeter reguleeritakse kiirusel 80 km/h neelduvale koormusele (F). 
 
2.4.3. Märkida üles koormused, mis neelduvad kiirustel 120, 100, 80, 60, 40 ja 20 km/h. 
 
2.4.4. Joonestatakse kõver F(V) ning kontrollitakse selle vastavust käesoleva liite punkti 
1.2.2 nõuetele. 
 
2.4.5. Punktides 2.4.1–2.4.4 kirjeldatud menetlust korratakse teiste kiirusele 80 km/h 
vastavate võimsuse F väärtuste puhul ning teiste inertsi väärtuste puhul. 
 
2.5. Sama menetlust kasutatakse ka jõu ja pöördemomendi kalibreerimiseks.  
 L 375/348 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 123 4. lisa – 1. liide 
 
3.  DÜNAMOMEETRI SEADISTAMINE 
 
3.1. Reguleerimismeetod 
 
3.1.1. Sissejuhatus 
 
Käesoleva meetodi puhul ei ole tegemist eelistatava meetodiga ja seda võib kasutada 
ainult fikseeritud koormuskõveraga dünamomeetrite puhul koormuse määramiseks 
kiirusel 80 km/h; meetodit ei saa kasutada diiselmootoriga varustatud sõidukite 
puhul. 
 
3.1.2. Katseseadmed 
 
Vaakum (või absoluutne rõhk) sõiduki sisselasketorustikus mõõdetakse täpsusega 
± 0,25 kPa. Seda näitu peab olema võimalik registreerida pidevalt või maksimaalselt 
ühesekundilise intervalliga. Kiirust registreeritakse pidevalt täpsusega ± 0,4 km/h. 
 
3.1.3. Teekatse 
 
3.1.3.1. Tuleb veenduda, et käesoleva lisa 3. liite punkti 4 nõuded on täidetud. 
 
3.1.3.2. Sõidukit juhitakse püsikiirusel 80 km/h, registreerides kiiruse ja vaakumi (või 
absoluutse rõhu) vastavalt eespool toodud punkti 3.1.2 nõuetele. 
 
3.1.3.3. Eespool punktis 3.1.3.2 kirjeldatud menetlust korratakse kummaski suunas sõites 
kolm korda. Kõik kuus katset tuleb lõpule viia nelja tunni jooksul. 
 
3.1.4. Andmete töötlemine ja nõuetekohasuse kriteeriumid 
 
3.1.4.1. Punktide 3.1.3.2 ja 3.1.3.3 kohaselt saadud tulemusi kontrollitakse. (Kiirus ei tohi 
olla väiksem kui 79,5 km/h ega suurem kui 80,5 km/h rohkem kui ühe sekundi 
vältel.) Iga katsesõidu puhul registreeritakse vaakumi tase ühesekundilise 
intervalliga, arvutatakse vaakumi keskmine väärtus ja standardhälve (s). Kõnealused 
arvutused peavad põhinema vähemalt kümnel vaakumi näidul. 
 
3.1.4.2. Standardhälve ei tohi ühegi katsesõidu puhul olla suurem kui 10% keskmisest 
väärtusest (v). 
 
3.1.4.3. Arvutatakse kuue katsesõidu (kolm kummaski suunas) keskmine väärtus. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/349
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 124 4. lisa – 1. liide  
3.1.5. Dünamomeetri seadistus 
 
3.1.5.1. Ettevalmistus 
 
Viiakse läbi käesoleva lisa 3. liite punktides 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kirjeldatud 
toimingud. 
 
3.1.5.2. Ettenähtud koormus 
 
Pärast töötemperatuurini soojendamist käitatakse sõidukit püsikiirusel 80 km/h ning 
dünamomeetri koormust reguleeritakse nii, et saavutatakse eespool toodud 
punkti 3.1.4.3 kohane vaakumi näit (v). Erinevus nimetatud näidust ei tohi olla 
suurem kui 0,25 kPa. Kõnealuste toimingute läbiviimiseks kasutatakse samu 
seadmeid, mida kasutati teekatse käigus. 
 
3.2. Alternatiivne meetod 
 
Tootja nõusolekul võib kasutada järgmist meetodit. 
 
3.2.1. Pidur on reguleeritud nii, et sellel neelduks veoratastel rakendatud koormus 
püsikiirusel 80 km/h vastavalt järgmisele tabelile:  L 375/350 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 125 4. lisa – 1. liide 
 
 
 
 
/Text of the table above/ 
Reference mass of vehicle Sõiduki tuletatud mass 
Equivalent inertia Ekvivalentne inerts 
Power and load absorbed by the dynamometer 
at 80 km/h Dünamomeetril neelduv võimsus ja koormus kiirusel 80 km/h 
Coefficients Koefitsiendid 
Rm Tm 
 
3.2.2. Muude sõidukite puhul kui sõiduautod, mille tuletatud mass on üle 1700 kg, või 
pideva neljarattaveoga sõidukite puhul korrutatakse eespool punktis 3.2.1 esitatud 
tabelis olevaid võimsusväärtusi koefitsiendiga 1,3. 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/351
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 126 4. lisa – 1. liide  
4. lisa 4 – 3. liide
 
 
SÕIDUTAKISTUS, SELLE MÕÕTMISE MEETOD  
TEEKATSE PUHUL JA SIMULEERIMINE ŠASSIID ÜNAMOMEETRIL 
 
1. MEETODITE EESMÄRK 
 
Allpool määratletud meetodite eesmärgiks on mõõta püsikiirusel liikuva sõiduki 
sõidutakistust teel ning simuleerida seda takistust dünamomeetril vastavalt 4. lisa 
punktis 4.1.5 sätestatud tingimustele. 
 
2. TEE MÄÄRATLUS 
 
Tee peab olema tasane ja piisavalt pikk, võimaldamaks teostada allpool kirjeldatud 
mõõtmisi. Tee kalle ei tohi ületada 1,5% ning peab olema ühtlane, varieerumata 
rohkem kui ± 0,1%. 
 
3. VÄLISKESKKONNA TINGIMUSED 
 
3.1. Tuul 
 
Katsete läbiviimisel peab tuule keskmine kiirus olema alla 3 m/s ja suurim kiirus 
alla 5 m/s. Lisaks peab teega ristuva tuule vektorkomponendi kiirus olema alla 2 m/s. 
Tuule kiirust mõõdetakse 0,7 m kõrgusel teepinnast. 
 
3.2. Niiskus 
 
Teepind peab olema kuiv. 
 
3.3. Rõhk ja temperatuur 
 
Õhu tihedus katse ajal peab olema selline, et erinevus standardtingimustest 
(P = 100 kPa ja T = 293,2 K) ei ületaks ± 7,5%. 
 
4. SÕIDUKI ETTEVALMISTAMINE 1 / 
 
4.1. Katsesõiduki valimine 
 
Kui ei mõõdeta sõidukitüübi kõiki variante, kasutatakse katsesõiduki valimiseks 
järgmisi kriteeriume. 
                                                 
1/ Elektriliste hübriidsõidukite puhul ning kuni ühtsete tehniliste sätete kehtestamiseni lepib 
tootja tehnilise teenistusega kokku sõiduki staatuse osas käesolevas liites määratletud katse läbiviimisel. L 375/352 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 127 4. lisa – 1. liide 
 
 
4.1.1. Kere  
 
Kui on olemas erinevad keretüübid, tehakse katse aerodünaamiliselt kõige 
halvemaga. Tootja esitab valiku tegemiseks vajalikud andmed.  
 
4.1.2. Rehvid  
 
Valitakse kõige laiem rehv. Kui rehvisuurusi on üle kolme, valitakse kõige laiemast 
eelmine rehv. 
 
4.1.3. Katsemass 
 
Katsemass on sõiduki suurima inertsiulatusega tuletatud mass. 
 
4.1.4. Mootor 
 
Katsesõidukil on suurim(ad) soojusvaheti(d). 
 
4.1.5. Jõuülekanne  
 
Katse tehakse iga järgmise jõuülekandega: 
 
esivedu  
tagavedu  
täielikult 4 x 4  
osaliselt 4 x 4  
automaatkäigukast  
käsikäigukast 
 
4.2. Sissesõitmine 
 
Sõiduk peab pärast sissesõitmise eesmärgil vähemalt 3000 km läbimist olema 
tavapärases töökorras ja tavapäraselt seadistatud. Rehvid tuleb sisse sõita koos 
sõidukiga või nende rehvimustri sügavus peab olema vahemikus 90%–50% 
esialgsest rehvimustri sügavusest. 
 
4.3. Kontrollimine 
 
Kavandatava kasutusviisi puhul teostatakse vastavalt tootja juhenditele järgmised 
kontrollimised: 
 
rattad, veljed, rehvid (mark, tüüp, rõhk), 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/353
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 128 4. lisa – 1. liide  
esitelje geomeetria, 
pidurite seadistamine (liigse hõõrdumise kõrvaldamine), esi- ja tagasilla määrimine, 
vedrustuse ja sõiduki läbimiskõrguse reguleerimine jne. 
 
4.4. Katseks ettevalmistamine 
 
4.4.1. Sõidukit koormatakse ettenähtud tuletatud massini. Sõiduki läbimiskõrgus peab 
vastama kõrgusele, mis saavutatakse koormuse raskuskeskme paiknemisel välimiste 
esiistmete "R"-punkte ühendaval sirgel neist võrdsel kaugusel. 
 
4.4.2. Teekatsete ajal peavad sõiduki aknad olema suletud. Kliimaseadmete, esilaternate 
jms katted peavad olema nende seadmete väljalülitatud asendile vastavas asendis. 
 
4.4.3. Sõiduk peab olema puhas. 
 
4.4.4. Vahetult enne katset viiakse sõiduk sobival viisil normaalsele töötemperatuurile. 
 
5. MEETODID 
 
5.1. Energia muutumine vaba aeglustumise käigus 
 
5.1.1. Maanteel 
 
5.1.1.1. Katseseadmed ja viga 
 
Aja mõõtmisel peab viga olema väiksem kui ± 0,1 sekundit. 
Kiiruse mõõtmisel peab viga olema väiksem kui ± 2%. 
 
5.1.1.2. Katsemetoodika 
 
5.1.1.2.1. Sõidukit kiirendatakse kiiruseni, mis on 10 km/h võrra suurem kui valitud katsekiirus 
V. 
 
5.1.1.2.2. Sõiduki käigukast seatakse vabakäigu asendisse. 
 
5.1.1.2.3. Registreeritakse aeg (t 1), mille vältel sõiduk aeglustub kiiruselt 
 
V 2 = V + ∆V km/h   kiirusele   V 1 = V – ∆V km/h 
 
5.1.1.2.4. Sama katse viiakse läbi vastassuunas sõites ning registreeritakse aeg t 2 
 
5.1.1.2.5. Arvutatakse nende kahe aja t 1 B t 2 keskmine T. 
 
5.1.1.2.6. Katseid korratakse mitu korda, nii et keskmise statistiline viga (p) 
 
 L 375/354 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 129 4. lisa – 1. liide 
 
ei oleks suurem kui 2% (p # 2%) 
 
Statistiline täpsus p määratakse järgmise valemi abil: 
 
kus: 
 
t = allpool tabelis toodud koefitsient 
n = katsete arv   
s = standardhälve   
 
 
n  
4  
5  
6  
7  
8  
9  
10  
11  
12  
13  
14  
15 
 
t  
3,2  
2,8  
2,6  
2,5  
2,4  
2,3  
2,3  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2  
2,2 
 
n t/   
1,6  
1,25  
1,06  
0,94  
0,85  
0,77  
0,73  
0,66  
0,64  
0,61  
0,59  
0,57 
 
5.1.1.2.7. Võimsus arvutatakse valemiga 
 
 
  
kus: 
 
P väärtus on väljendatud kilovattides 
 
V = katse kiirus (m/s) 
 
∆V = erinevus kiirusest V (m/s) 
 
M = tuletatud mass (kg) 
 
T = aeg (s) 
 ∑
= −−n
i nT Ti
1 12) (27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/355
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 130 4. lisa – 1. liide  
5.1.1.2.8. Rajal kindlaks määratud võimsust (P) korrigeeritakse 
etalonkeskkonnatingimustega järgmiselt: 
 
 P par an da t ud  = K . P mõõdet ud   
 
K = () []⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+ − +pp
RRttKRR
TAERO
R
TR 0
0 . 1  
 
kus: 
 
R R =  veeretakistusjõud kiirusel V  
R AERO  =  aerodünaamiline takistus kiirusel V  
R T =  kogu veotakistus = R R + R AERO 
K R =  veeretakistusjõu temperatuuriparandustegur, mis loetakse 
  võrdseks 8,64 A 10-3/°C, või tootja parandustegur, mille asutus 
on kinnitanud 
t   = ümbritseva õhu temperatuur teekatsel (°C) 
t 0 = ümbritseva õhu standardtemperatuur = 20 °C  
ρ = õhutihedus katsetingimustel  
ρ 0 = õhutihedus etalontingimustel (20 °C, 100 kPa)  
 
Sõiduki tootja määratleb suhted R R/R T ja R AERO/R T tavaliselt ettevõtte käsutuses 
olevate andmete alusel. 
 
Kui need väärtused ei ole kättesaadavad tootja ja asjaomase tehnilise teenistuse 
kokkuleppe alusel, võib veere-/kogutakistuse suhte jaoks kasutada järgmist 
valemit: 
 
 
 
kus: 
 M = sõiduki mass kilogrammides  L 375/356 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 131 4. lisa – 1. liide 
 
   ning koefitsiendid a ja b iga kiiruse kohta esitatakse järgmises tabelis: 
 
V (km/h) a b 
20 
40 60 80 
100 120 7,24 A 10
-5 
1,59 A 10-4 
1,96 A 10-4 
1,85 A 10-4 
1,63 A10-4 
1,57 A 10-4 0,82 0,54 0,33 0,23 0,18 0,14 
 
 
 
5.1.2. Dünamomeetril 
 
5.1.2.1. Mõõteandmed ja täpsus 
 
Kasutatavad seadmed peavad olema teekatsel kasutatud seadmetega identsed. 
 
5.1.2.2. Katsemetoodika 
 
5.1.2.2.1. Sõiduk paigutatakse katsedünamomeetrile. 
 
5.1.2.2.2. Veorataste rehvirõhk (külmana) reguleeritakse dünamomeetri nõuete kohaselt. 
 
5.1.2.2.3. Reguleeritakse dünamomeetri ekvivalentne inerts. 
 
5.1.2.2.4. Sõiduk ja dünamomeeter viiakse sobival viisil töötemperatuurile. 
 
5.1.2.2.5. Viiakse läbi eespool punktis 5.1.1.2 kirjeldatud toimingud, jättes vahele 
punktid 5.1.1.2.4 ja 5.1.1.2.5 ning asendades punktis 5.1.1.2.7 esitatud valemis 
tähise M tähisega I. 
 
5.1.2.2.6. Reguleeritakse pidurit, et saada korrigeeritud võimsus (punkt 5.1.1.2.8) ja võtta 
arvesse erinevust teel oleva sõiduki massi (M) ja kasutatava ekvivalentse inertsi 
katsemassi (I) vahel. Seda võib teha, arvutades keskmise korrigeeritud tee 
vabakäiguaja kiiruselt V 2 kiiruseni V 1 ja esitades sama aja dünamomeetril 
järgmise suhte abil:  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/357
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 132 4. lisa – 1. liide  
 
 
  
K = eespool punktis 5.1.1.2.8 määratletud väärtus. 
 
5.1.2.2.7. Tuleks kindlaks määrata dünamomeetril neelduv võimsus P a, et saaks korrata 
sama sõiduki sama võimsust (punkt 5.1.1.2.8) eri päevadel.  
 
5.2. Meetod pöördemomendi mõõtmiseks püsikiirusel 
 
5.2.1. Maanteel 
 
5.2.1.1. Mõõteseadmed ja viga 
 
Jõumomenti mõõdetakse sobiliku mõõtevahendiga, mille täpsus on ± 2% piires. 
 
Kiiruse mõõtmise täpsus peab olema ± 2% piires. 
 
5.2.1.2. Katsemetoodika 
 
5.2.1.2.1. Sõiduk stabiliseeritakse valitud püsikiirusel V. 
 
5.2.1.2.2. Salvestatakse jõumoment C t ja kiirus vähemalt 20 sekundi jooksul. 
Andmesalvestussüsteemi täpsus on jõumomendi puhul vähemalt ± 1 Nm ja 
kiiruse puhul ± 0,2 km/h. 
 
5.2.1.2.3. Jõumomendi C t ja kiiruse erinevused ajas ei tohi ületada 5% mõõtmisperioodi 
iga sekundi kohta. 
 
5.2.1.2.4. Pöördemoment C t1 tähistab keskmist pöördemomenti, mis leitakse järgmise 
valemiga: 
 
 
  
 
 
5.2.1.2.5. Üks katse tehakse igas suunas kolm korda. Baaskiiruse saamiseks määrake 
kindlaks kuue mõõtmise keskmine jõumoment. Kui keskmine kiirus erineb 
võrdluskiirusest rohkem kui 1 km/h, kasutatakse keskmise jõumomendi 
arvutamiseks lineaarset regressiooni. 
 
5.2.1.2.6. Määratakse nende kahe jõumomendi C t1 ja t2 keskmine, st C t. L 375/358 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 133 4. lisa – 1. liide 
 
 
5.2.1.2.7. Rajal kindlaks määratud keskmist jõumomenti C T korrigeeritakse 
etalonkeskkonnatingimustega järgmiselt: 
 
C Tpara nd at ud  = K . C Tmõõdetu d   
 
kus K vastab käesoleva liite punktis 5.1.1.2.8 ettenähtud väärtusele. 
 
5.2.2. Dünamomeetril 
 
5.2.2.1. Mõõteseadmed ja viga 
 
Kasutatavad seadmed peavad olema teekatsel kasutatud seadmetega identsed. 
 
5.2.2.2. Katsemetoodika 
 
5.2.2.2.1. Viiakse läbi eespool punktides 5.1.2.2.1–5.1.2.2.4 kirjeldatud toimingud. 
 
5.2.2.2.2. Viiakse läbi eespool punktides 5.2.1.2.1–5.2.1.2.4 kirjeldatud toimingud. 
 
5.2.2.2.3. Reguleeritakse võimsuse neeldumisseadet eespool punktis 5.2.1.2.7 toodud 
korrigeeritud tee kogujõumomendi esitamiseks. 
 
5.2.2.2.4. Tehakse samal eesmärgil samad toimingud kui punktis 5.1.2.2.7. 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/359
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 134 4. lisa – 1. liide  
4. lisa – 4. liide
 
 
 
MUU KUI MEHAANILISE INERTSI KONTROLL 
 
1. EESMÄRK 
 
Käesolevas liites kirjeldatud meetod võimaldab kontrollida, kas koguinertsi 
simuleerimine dünamomeetril on töötsükli sõidufaasis rahuldavalt läbi viidud. 
Dünamomeetri tootja määratleb meetodi spetsifikatsioonide kontrollimiseks vastavalt 
allpool toodud punktile 3. 
 
2.  PÕHIMÕTE 
  
2.1. Töövõrrandite koostamine 
 
Kuna dünamomeetri kasutamisel leiavad aset rulli(de) pöörlemiskiiruse muutused, 
võib jõudu rulli(de) pinnal väljendada valemiga 
 
 
  
kus: 
 
F  = jõud rulli(de) pinnal, 
 
I  = dünamomeetri koguinerts (sõiduki ekvivalentne inerts: vt tabel punktis 5.1), 
 
IM = dünamomeetri mehaaniliste masside inerts, 
 
γ  = tangentsiaalkiirendus rulli pinnal, 
 
F1 =  inertsjõud. 
 
Märkus : Lisatud on selle valemi selgitus koos viitega mehaaniliselt simuleeritud 
inertsiga dünamomeetritele. 
 
Seega väljendatakse koguinertsi järgmiselt: 
 
 I = I m+ F 1 /γ 
 
kus: L 375/360 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 135 4. lisa – 1. liide 
 
 
I m saab arvutada või mõõta tavapäraste meetodite abil, 
 
F 1 saab mõõta dünamomeetril; 
 
γ saab arvutada rullide ringkiiruse põhjal. 
 
Koguinerts (I) määratakse kiirendus- või aeglustuskatse käigus lähtuvalt väärtustest, 
mis on suuremad või sama suured kui töötsükli käigus saadud väärtused. 
 
2.2. Koguinertsi arvutamisel kohaldatav nõue 
 
Katse- ja arvutusmeetodid peavad võimaldama määrata koguinertsi (I) suhtelise 
veaga (∆I/I), mis on väiksem kui 2%. 
 
3.  SPETSIFIKATSIOON 
 
3.1. Simuleeritud koguinertsi I mass peab vastama teoreetilisele ekvivalentse inertsi 
väärtusele (vt 4. lisa punkt 5.1) järgmistes piirides: 
 
3.1.1. iga hetkväärtuse puhul ± 5% teoreetilisest väärtusest; 
 
3.1.2. tsükli iga faasi kohta arvutatud keskmise väärtuse puhul ± 2% teoreetilisest 
väärtusest. 
 
3.2. Eespool punktis 3.1.1 sätestatud lubatud erinevust suurendatakse tsükli alustamisel 
ühe sekundi vältel ning käsikäigukastiga sõidukite puhul käikude vahetamisel kahe 
sekundi vältel kuni ± 50%. 
 
4. VASTAVUSÕTENDAMISMENETLUS 
  
4.1. Vastavustõendamine viiakse iga katse puhul läbi kogu 4. lisa punktis 2.1 määratletud 
tsükli vältel. 
 
4.2. Kui eespool toodud punkti 3 nõuded on täidetud hetkekiirendustega, mis on vähemalt 
kolm korda suuremad või väiksemad kui teoreetilise tsükli seeriates saadud 
väärtused, ei ole eespool kirjeldatud kontrollimine siiski vajalik. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/361
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 136 4. lisa – 1. liide  
 
4. lisa – 5. liide  
 
HEITGAASI PROOVIVÕTUSÜSTEEMIDE MÄÄRATLUS 
 
1.  SISSEJUHATUS 
 
1.1.  4. lisa punktis 4.2 sätestatud nõuetele vastavaid proovivõtuseadmeid on mitut liiki.  
 
Punktides 3.1 ja 3.2 kirjeldatud seadmed loetakse nõuetele vastavaks, kui need 
rahuldavad muutuva lahjendamise põhimõttega seotud põhikriteeriume. 
 
1.2. Asjaomane laboratoorium peab teatistes ära märkima, millist proovivõtusüsteemi 
katse teostamisel kasutati. 
 
2. HEITGAASIDE SAASTEAINETE MÕÕTMISEKS KASUTATAVA MUUTUVA 
LAHJENDAMISE SÜSTEEMIGA SEOTUD KRITEERIUMID 
  
2.1.  Kohaldamisala  
 
Käesolevas jaos määratletakse sellise heitgaasi proovivõtusüsteemi tööomadused, 
mida kasutatakse sõiduki heitgaasides sisalduvate saasteainete tegelike koguste 
mõõtmiseks vastavalt käesoleva eeskirja sätetele. 
 
Vastavalt saasteainete koguste mõõtmisel rakendatavale muutuva lahjendamise 
põhimõttele peab täidetud olema kolm tingimust: 
 
2.1.1. Sõiduki heitgaase tuleb kindlaksmääratud tingimustes pidevalt välisõhuga 
lahjendada. 
 
2.1.2. Tuleb täpselt mõõta heitgaaside ja lahjendusõhu segu üldmahtu. 
 
2.1.3. Analüüsiks kogutakse lahjendatud heitgaaside ja lahjendusõhu püsivalt 
proportsionaalne proov. 
 
Gaasilised heitkogused määratakse proportsionaalses proovis sisalduvate heidete 
kontsentratsiooni ja katse vältel mõõdetud üldmahu põhjal. Heidete kontsentratsiooni 
proovis korrigeeritakse, et võtta arvesse välisõhu saasteainete sisaldust. 
 
Lisaks registreeritakse diiselmootoriga varustatud sõidukite puhul nende tahkete 
osakeste heitkogused. 
 L 375/362 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 137 4. lisa – 1. liide 
 
2.2. Tehniline kokkuvõte
 
 
Joonisel 5/1 on kujutatud proovivõtusüsteemi skeem. 
 
2.2.1.1. Sõiduki heitgaase lahjendatakse piisava koguse välisõhuga, vältimaks vee 
kondenseerumist proovivõtu- ja mõõtesüsteemis. 
 
2.2.2. Heitgaaside proovivõtusüsteem peab olema kavandatud nii, et oleks võimalik mõõta 
CO 2, CO, HC ja NO x keskmisi mahtkontsentratsioone ning diiselmootoriga 
varustatud sõidukite puhul lisaks sellele sõiduki katsetsükli käigus väljapaisatud 
heitgaasides sisalduvate tahkete osakeste keskmisi mahtkontsentratsioone. 
 
2.2.3. Õhu ja heitgaasi segu peab proovivõtturi asukohas olema homogeenne (vt punkt 
2.3.1.2 allpool). 
 
2.2.4. Proovivõttur peab võtma lahjendatud gaaside representatiivse proovi. 
 
2.2.5. Süsteem peab võimaldama mõõta lahjendatud heitgaaside üldmahtu. 
 
2.2.6. Proovivõtusüsteem peab olema gaasitihe. Muutuval lahjendamisel põhineva 
proovivõtusüsteemi ehitus ja materjalid peavad olema sellised, et need ei mõjutaks 
saasteaine kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis. Kui süsteemi mis tahes 
koostisosa (soojusvaheti, tsüklonseparaator, ülelaadur vms) muudab saasteaine 
kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasis ning viga ei ole võimalik parandada, 
võetakse vastava saasteaine proov asjaomasest koostisosast ülesvoolu. 
 
2.2.7. Mitmeharulise väljalasketoruga varustatud sõiduki katsetamisel ühendatakse 
ühendustorud omavahel sõidukile võimalikult lähedal asuva kollektori abil. 
 
2.2.8. Gaasiproovide kogumiseks kasutatavad kogumiskotid peavad olema piisava 
suurusega tagamaks, et gaasivool ei ole proovivõtmise vältel takistatud. Kotid peavad 
olema valmistatud materjalist, mis ei mõjuta gaasiliste saasteainete kontsentratsiooni 
(vt punkt 2.3.4.4 allpool). 
 
2.2.9. Muutuval lahjendamisel põhineva proovivõtusüsteemi ehitus peab võimaldama võtta 
heitgaasidest proove nii, et vasturõhk väljalasketoru ava juures oluliselt ei muutuks 
(vt punkt 2.3.1.1 allpool). 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/363
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 138 4. lisa – 1. liide  
Joonis 5/1
 
 
Heitgaaside saasteainete mõõtmiseks kasutatava muutuva lahjendamise süsteemi skeem 
/Text on Figure 5/1/ 
Air Õhk 
Air filter (optional) Õhufilter (mittekohustuslik) 
Mixing chamber Segukamber 
Vehicle exhaust gases Sõiduki heitgaasid 
Filter Filter 
Flow control valve Pump Voolu reguleerimise ventiil 
Pump 
Ambient-air sampling bag (sample taken during test) Ümbritseva õhu proovivõtukott (proov võetakse katse käigus) 
Sampling pre-heating position for diesel engines Proovi eelkuumutusseadme asukoht diiselmootorite puhul 
Flow meter Vooluhulgamõõtur 
Conditioning of the mixture (if necessary) Segu konditsioneerimine (vajaduse korral) 
Measurement of the pressure and temperature of the mixture Segu rõhu ja temperatuuri mõõtmine 
Filter Filter 
Flow control valve Pump Voolu reguleerimise ventiil 
Pump 
Diluted exhaust-gases sampling bag (sample taken during test) Lahjendatud heitgaasi proovivõtukott (proov võetakse katse käigus) 
Flow meter Vooluhulgamõõtur 
Suction device / Volume measuring device Imiseade/mahumõõteseade 
To the atmosphere Atmosfääri 
 
 L 375/364 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 139 4. lisa – 1. liide 
 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/365
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 140 4. lisa – 1. liide  
2.3. Erinõuded
 
 
2.3.1. Heitgaaside kogumis- ja lahjendusseade 
 
2.3.1.1. Sõiduki väljalasketorude ja segukambri vaheline ühendustoru peab olema 
võimalikult lühike; see ei tohi ühelgi juhul: 
 
(i) muuta katsetatava sõiduki süsteemiga ühendamata väljalasketorudes 
mõõdetud staatilist rõhku kiirusel 50 km/h rohkem kui ± 0,75 kPa võrra või 
kogu katse vältel rohkem kui ± 1,25 kPa võrra. Rõhku mõõdetakse 
väljalasketorus või sama diameetriga pikendustorus väljalasketoru otsale 
võimalikult lähedal; 
 
(ii) muuta heitgaasi omadusi. 
 
2.3.1.2. Seade peab olema varustatud segukambriga, kus sõiduki heitgaasid segunevad 
lahjendusõhuga, moodustades kambri väljalaskeava juures homogeense segu. 
 
  Segu homogeensus proovivõtturi asukoha mis tahes ristlõikel ei tohi erineda rohkem 
kui 2% võrra nende väärtuste keskmisest, mis on saadud vähemalt viiest gaasivoolu 
diameetrist võrdsel kaugusel asuvast punktist. Rõhk segukambris ei tohi erineda 
atmosfäärirõhust rohkem kui ± 0,25 kPa, minimeerimaks selle mõju tingimustele 
väljalasketorus ning piiramaks rõhukadu lahjendusõhu konditsioneerimisseadmes 
(kui see on olemas). 
 
2.3.2. Imiseade/mahumõõteseade 
 
See seade võib töötada mitmel kindlaksmääratud kiirusel, tagamaks piisava 
gaasivoolu vee kondenseerumise ärahoidmiseks. Selle saavutamiseks hoitakse CO 2 
kontsentratsiooni lahjendatud heitgaasi proovivõtukotis üldjuhul tasemel alla 3 
mahuprotsendi. 
 
2.3.3. Mahu mõõtmine 
 
2.3.3.1. Mahumõõteseade peab kõikide töötingimuste korral säilitama kalibreerimistäpsuse 
± 2%. Kui seade ei suuda kompenseerida heitgaaside ja lahjendusõhu segu 
temperatuuri muutusi mõõtepunktis, tuleb kasutada soojusvahetit, et temperatuur 
püsiks ± 6 K piires kindlaksmääratud töötemperatuurist. 
 
Vajaduse korral võib mahumõõteseadme kaitsmiseks kasutada tsüklonseparaatorit. 
 
2.3.3.2. Temperatuuriandur peab olema paigaldatud vahetult enne mahumõõteseadet. Anduri 
mõõtetäpsus ja kordustäpsus peab olema ± 1 K ja selle reageerimisaeg 62% juures 
antud temperatuurimuutusest peab olema 0,1 s (silikoonõlis mõõdetud väärtus). L 375/366 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 141 4. lisa – 1. liide 
 
 
2.3.3.3. Rõhu mõõtmisel peab mõõtetäpsus ja kordustäpsus olema kogu katse vältel 
± 0,4 kPa. 
 
2.3.3.4. Rõhu erinevus atmosfäärirõhust registreeritakse mahumõõteseadmest ülesvoolu ja 
vajaduse korral allavoolu. 
 
2.3.4. Gaasiproovi võtmise meetod 
 
2.3.4.1.  Lahjendatud heitgaasid 
 
2.3.4.1.1. Lahjendatud heitgaasi proov võetakse imiseadmest ülesvoolu, kuid 
konditsioneerimisseadmetest (kui need on olemas) allavoolu. 
 
2.3.4.1.2. Voolukiirus ei tohi keskmisest erineda rohkem kui ± 2% võrra. 
 
2.3.4.1.3. Proovivõtmiseks kasutatav voolukiirus peab olema vähemalt 5 liitrit minutis ega tohi 
ületada lahjendatud heitgaaside voolukiirust rohkem kui 0,2% võrra. 
 
2.3.4.2. Lahjendusõhk 
 
2.3.4.2.1. Lahjendusõhu proov võetakse ühtlase voolukiiruse juures välisõhu sisselaskeava 
lähedalt (filtri olemasolul pärast filtrit). 
 
2.3.4.2.2.  Õhk ei tohi olla segukambrist pärinevate heitgaasidega saastunud. 
 
2.3.4.2.3.  Lahjendusõhu proovivõtukiirus peab olema võrreldav lahjendatud heitgaaside 
proovivõtukiirusega. 
 
2.3.4.3. Proovivõtutoimingud 
 
2.3.4.3.1. Proovivõtutoimingute käigus kasutatavad materjalid ei tohi muuta saasteainete 
kontsentratsiooni. 
 
2.3.4.3.2. Tahkete osakeste eemaldamiseks proovist võib kasutada filtreid. 
 
2.3.4.3.3. Proovi juhtimiseks kogumiskotti(desse) tuleb kasutada pumpasid. 
 
2.3.4.3.4. Proovivõtmiseks vajaliku voolukiiruse saavutamiseks tuleb kasutada voolu 
reguleerimise ventiile ja vooluhulgamõõtureid. 
 
2.3.4.3.5. Kolmikventiilide ja kogumiskottide vahel võib kasutada kogumiskoti-poolsest otsast 
automaatselt sulguvaid gaasitihedaid kiirkinnitusega liitmikke. Proovide juhtimiseks 
analüsaatorisse võib kasutada ka muid seadmeid (näiteks kolmiksulgeventiile). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/367
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 142 4. lisa – 1. liide  
2.3.4.3.6. Proovigaaside juhtimiseks kasutatavad ventiilid peavad olema kiiresti reguleeritavad 
ja kiire toimega. 
 
2.3.4.4. Proovide säilitamine 
 
Gaasiproovid kogutakse kogumiskottidesse, mis on piisava suurusega, vältimaks 
proovivõtukiiruse vähenemist. Kotid peavad olema sellisest materjalist, mille puhul 
sünteetiliste heitgaaside kontsentratsiooni muutus pärast 20-minutilist säilitamist ei 
ole suurem kui ± 2%. 
 
2.4.  Diiselmootoriga varustatud sõidukite katsetamisel kasutatav täiendav 
proovivõtuseade  
 
2.4.1. Erinevalt ottomootoriga varustatud sõidukite heitgaaside proovivõtukohast paiknevad 
süsivesinike ja tahkete osakeste proovivõtukohad lahjendustunnelis. 
 
2.4.2. Vähendamaks heitgaaside soojuskadu summutitoru ja lahjendustunneli sisselaskeava 
vahelisel lõigul, ei tohi toru pikkus ületada 3,6 m või soojusisolatsiooniga toru puhul 
6,1 m. Toru siseläbimõõt ei tohi olla suurem kui 105 mm. 
 
2.4.3. Tagamaks lahjendatud heitgaaside homogeensust proovivõtukohtades ning  proovide 
representatiivsust gaaside ja tahkete osakeste osas, kasutatakse lahjendustunnelina 
elektrit juhtivast materjalist sirget toru, milles peavad valdavalt valitsema turbulentse 
voolu tingimused (Reynoldsi arv ≥ 4000). Lahjendustunneli läbimõõt peab olema 
vähemalt 200 mm ja süsteem peab olema maandatud. 
 
2.4.4. Tahkete osakeste proovivõtusüsteem koosneb proovivõtturist lahjendustunnelis ja 
kahest järjestikku asetsevast filtrist. Voolusuunas nii enne kui pärast kõnealust kahte 
filtrit paiknevad kiirventiilid. 
 
Proovivõtturi kuju peab olema selline, nagu on osutatud joonisel 5/2. 
 
2.4.5. Tahkete osakeste proovivõttur peab vastama järgmistele tingimustele: 
 
Proovivõttur peab olema paigaldatud tunneli keskjoone lähedale gaasi sisselaskeavast 
ligikaudu tunneli kümne läbimõõdu kaugusele ning selle siseläbimõõt peab olema 
vähemalt 12 mm. 
 
Proovivõtturi otsa ja filtriseadme vaheline kaugus peab olema vähemalt viis 
proovivõtturi läbimõõtu, kuid mitte rohkem kui 1020 mm. 
 
2.4.6. Proovigaasi voolumõõteseade koosneb pumpadest, gaasivoolu regulaatoritest ja 
vooluhulgamõõturist. 
 L 375/368 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 143 4. lisa – 1. liide 
 
2.4.7. Süsivesinike proovivõtusüsteem koosneb kuumutatavast proovivõtturist, torust, 
filtrist ja pumbast. Proovivõttur peab olema paigaldatud heitgaaside sisselaskeavast 
tahkete osakeste proovivõtturiga samale kaugusele nii, et kumbki ei mõjuta teise 
talitlust. Proovivõtturi siseläbimõõt peab olema vähemalt 4 mm. 
 
2.4.8. Kuumutussüsteem peab hoidma kõiki kuumutatavaid osi temperatuuril 463 K 
(190 °C) ±10 K. 
 
2.4.9. Kui voolukiiruse muutusi ei ole võimalik kompenseerida, tuleb kasutada punktis 
2.3.3.1 nimetatud soojusvahetit ja temperatuuri reguleerimisseadet tagamaks, et 
voolukiirus süsteemis on konstantne ja proovivõtukiirus vastavalt proportsionaalne. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/369
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 144 4. lisa – 1. liide  
 
Joonis 5/2  
 
Tahkete osakeste proovivõtturi konfiguratsioon 
/Text on Figure 5/2/ 
Cross-section Ristlõige 
(*) minimum internal diameter (*) minimaalne siseläbimõõt 
Wall thickness: ~1 mm – Material: stainless 
steel Seina paksus: ~1 mm – Materjal: roostevaba teras 
Flow Vool 
 
 L 375/370 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 145 4. lisa – 1. liide 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/371
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 146 4. lisa – 1. liide  
 
 
3.  SEADMETE KIRJELDUS 
  
3.1.  Mahtpumbaga varustatud muutuva lahjendamise seade  
(PDP-CVS) (joonis 5/3)  
 
3.1.1.  Mahtpumbaga püsimahuproovi süsteem (PDP-CVS-süsteem) rahuldab käesoleva lisa 
nõudeid, kasutades püsival temperatuuril ja rõhul pumpa läbiva gaasihulga mõõtmise 
meetodit. Üldmaht määratakse kalibreeritud mahtpumba pöörete arvu lugemise teel. 
Proportsionaalse proovi saamiseks võetakse proov püsival voolukiirusel pumba, 
vooluhulgamõõturi ja voolu reguleerimise ventiili abil. 
 
3.1.2. Proovivõtusüsteemi skeem on esitatud joonisel 5/3. Kuna täpseid tulemusi on 
võimalik saada eri konfiguratsioone kasutades, ei ole skeemi täpne järgimine vajalik. 
Lisateabe hankimiseks ja erinevate osade talitluse juhtimiseks võib kasutada 
täiendavaid komponente, näiteks erinevaid seadmeid, ventiile, solenoide ja lüliteid. 
 
3.1.3. Proovivõtuseade koosneb järgmistest osadest: 
 
3.1.3.1. Lahjendusõhu filter (D), mida võib vajaduse korral eelnevalt kuumutada. Filter peab 
koosnema kahe paberikihi vahel asuvast aktiivsöest ning seda kasutatakse 
lahjendusõhus sisalduvate välisõhu heitgaaside süsivesinike kontsentratsiooni 
vähendamiseks ja stabiliseerimiseks. 
 
3.1.3.2. Segukamber (M), kus toimub heitgaasi homogeenne segunemine õhuga. 
 
3.1.3.3. Piisava võimsusega soojusvaheti (H), et tagada kogu katse vältel vahetult enne 
mahtpumpa asuvas punktis mõõdetud õhu/heitgaasi segu temperatuur, mis jääb 
kavandatud töötemperatuurist vahemikku 6 K. See seade ei tohi mõjutada järgnevalt 
analüüsiks võetud lahjendatud gaaside saasteainete kontsentratsioone. 
 
3.1.3.4. Temperatuuri reguleerimissüsteem (TC), mida kasutatakse soojusvaheti 
eelkuumutamiseks enne katset ja selle temperatuuri reguleerimiseks katse jooksul, nii 
et hälbed kavandatud töötemperatuurist ei ole rohkem kui 6 K. 
 
3.1.3.5. Mahtpump (PDP), mis tekitab õhu ja heitgaasi segu püsimahuvoolu; pump peab 
tagama piisava voolukiiruse, hoidmaks ära vee kondenseerumist süsteemis kõigi 
katse ajal esineda võivate tingimuste puhul; see nõue on üldjuhul täidetud, kui 
kasutatakse mahtpumpa, millega saavutatav voolukiirus on: 
 
3.1.3.5.1. sõidutsükli kiirendamistel tekkivast maksimaalsest heitgaasivoolust kaks korda 
suurem või 
 L 375/372 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 147 4. lisa – 1. liide 
 
3.1.3.5.2.  piisav tagamaks, et CO
2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaaside kogumiskotis on 
bensiini ja diislikütuse puhul alla 3 mahuprotsendi, veeldatud naftagaasi puhul alla 
2,2 mahuprotsendi ning maagaasi puhul alla 1,5 mahuprotsendi. 
 
3.1.3.6.  Vahetult enne mahumõõturit paigaldatud temperatuuriandur (T 1) (mõõte- ja 
kordustäpsus ± 0,4 kPa), mida kasutatakse gaasisegu ja välisõhu rõhuvahe 
registreerimiseks. 
 
3.1.3.7.  Rõhumõõtur (G 1) (mõõte- ja kordustäpsus ± 0,4 kPa), mis on paigaldatud vahetult 
mahumõõteseadme ette ning millega mõõdetakse gaasisegu ja välisõhu rõhkude 
vahelist erinevust. 
 
3.1.3.8.  Teine rõhumõõtur (G 2) (mõõte- ja kordustäpsus ± 0,4 kPa), mis on paigaldatud nii, et 
oleks võimalik mõõta rõhkude erinevust pumba sisse- ja väljalaskeava juures. 
 
3.1.3.9. Kaks proovivõtturit (S 1 ja S 2) pidevaks proovide võtmiseks lahjendusõhust ning 
lahjendatud heitgaasi ja õhu segust. 
 
3.1.3.10.  Filter (F) tahkete osakeste eemaldamiseks analüüsiks kogutud gaasivooludest. 
 
3.1.3.11.  Pumbad (P) lahjendusõhu ning lahjendatud heitgaasi ja õhu segu püsiva voo 
kogumiseks katse vältel. 
 
3.1.3.12.  Vooluregulaatorid (N) proovivõtturite S 1 ja S 2 kaudu võetavate gaasiproovide püsiva 
ja ühtlase voolu tagamiseks katse vältel; gaasiproovide voolukiirus peab olema 
selline, et iga katse lõppedes oleks saadud proovi kogus analüüsi teostamiseks piisav 
(ligikaudu 10 liitrit minutis). 
 
3.1.3.13. Vooluhulgamõõturid (FL) gaasiproovide püsiva voolu reguleerimiseks ja jälgimiseks 
katse vältel. 
 
3.1.3.14.  Kiirventiilid (V) gaasiproovide püsiva voolu juhtimiseks kogumiskottidesse või 
õhutusavasse. 
 
3.1.3.15.  Gaasitihedad kiirlukustuvad liitmikud (Q) kiirventiilide ja kogumiskottide vahel; 
liitmikud peavad kogumiskoti poolsest otsast automaatselt sulguma; proovide 
juhtimiseks analüsaatorisse võib kasutada ka muid seadmeid (näiteks kolmik-
korkkraane); 
 
3.1.3.16.  Kotid (B) lahjendatud heitgaasi ja lahjendusõhu proovide kogumiseks katse jooksul; 
nende maht peab olema piisav, et mitte tõkestada proovivoolu; kottide materjal ei 
tohi mõjutada ei mõõtmisi ega gaasiproovide keemilist koostist (näiteks: 
lamineeritud polüetüleen-/polüamiidkile või fluoritud polümeersed süsivesinikud); 
 
3.1.3.17.  Digitaalne loendur (C) mahtpumba pöörete arvu registreerimiseks katse vältel. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/373
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 148 4. lisa – 1. liide  
 
3.1.4. Diiselmootoriga sõidukite katsetamiseks vajalikud lisaseadmed 
 
4. lisa punktide 4.3.1.1 ja 4.3.2 nõuete järgimiseks kasutatakse diiselmootoritega 
sõidukite katsetamisel joonisel 5/3 punktiirjoonega piiratud täiendavaid osi: 
 
Fh kuumutatav filter, 
 
S 3 süsivesinike proovivõtupunkt, 
 
V h kuumutatav mitmekäiguventiil, 
 
Q kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi 
BA, 
 
HFID  kuumleek-ionisatsioonidetektor, 
 
R ja I süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja 
registreerimise seadmed, 
 
L h kuumutatav proovivõtutoru. 
 
Kõiki kuumutatud osi hoitakse temperatuuril 463 K (190 °C) ± 10 K. 
 
Tahkete osakeste proovivõtusüsteem: 
 
S 4 proovivõttur lahjendustunnelis, 
 
Fp filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem 
täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks, 
 
proovivõtutoru, 
 
pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid. 
 L 375/374 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 149 4. lisa – 1. liide 
 
3.2.  Kriitilise voolu Venturi toruga lahjendusseade (CFV-CVS) (joonis 5/4)
 
 
3.2.1. Kriitilise voolu Venturi toru kasutamine CVS-proovivõtumenetluse käigus tugineb 
voolamise mehaanika kriitilist voolu käsitlevatel põhimõtetel. Heitgaasi ja 
lahjendusõhu muutuva segu voolukiirust hoitakse helikiirusel, mis on võrdeline gaasi 
temperatuuri ruutjuurega. Vooluhulka mõõdetakse, arvutatakse ja integreeritakse 
katse vältel pidevalt. 
 
Täiendava kriitilise voolu Venturi toru kasutamine tagab võetavate gaasiproovide 
proportsionaalsuse. Kuna rõhk ja temperatuur on mõlema Venturi toru sisselaskeava 
juures samad, on proovivõtmiseks kõrvalejuhitud gaasivoolu maht proportsionaalne 
lahjendatud heitgaasisegu üldmahuga ning käesoleva lisa nõuded on seega täidetud. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/375
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 150 4. lisa – 1. liide  
Joonis 5/3
 
 
Mahtpumbaga püsimahuproovi süsteem (PDP-CVS-süsteem) 
/Text on Figure 5/3/ 
To vent Õhutusavasse 
HC – span gas HC – võrdlusgaas 
Zero air Nullõhk 
Ambient air Ümbritsev õhk 
Required for diesel testing only Nõutav ainult diiselmootorite katsetamisel 
 L 375/376 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 151 4. lisa – 1. liide 
 
 
Joonis 5/4  
 
Kriitilise voolu Venturi toruga püsimahuproovi süsteem (CFV-CVS-süsteem) 
/Text on Figure 5/4/ 
To vent Õhutusavasse 
HC – span gas HC – võrdlusgaas Ambient air
BS IMSSPHFL
To ventQB
FPTo ventV
NFLQ
PDP
TC
TGTo vent
To vent
P
NHC - span gas
N
Q
HFID
RIFh
Required for diesel testing only
134C
5678BE
NG1
1T
S22G
VhBAZero airA
V
Fp
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/377
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 152 4. lisa – 1. liide  
Zero air Nullõhk 
Ambient air Ümbritsev õhk 
Required for diesel testing only Nõutav ainult diiselmootorite katsetamisel 
 
 
Ambient air
BS IHSSPHFL
To ventQBFP
To ventVFLQ
TC
TGTo vent
P
NHC - span gas
N
Q
HFID
RIFh
Required for diesel testing only
134BE
NS2
VhBAZero airPS
SV
CSTGMVBL
A
V
Fp
 
 
 L 375/378 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 153 4. lisa – 1. liide 
 
3.2.2. Proovivõtusüsteemi skeem on esitatud joonisel 5/4. Kuna täpseid tulemusi on 
võimalik saada erinevaid konfiguratsioone kasutades, ei ole skeemi täpne järgimine 
vajalik. Lisateabe hankimiseks ja eri osade talitluse juhtimiseks võib kasutada 
täiendavaid komponente, näiteks erinevaid seadmeid, ventiile, solenoide ja lüliteid. 
 
3.2.3. Kogumisseade koosneb järgmistest osadest: 
 
3.2.3.1.  Lahjendusõhu filter (D), mida saab vajaduse korral eelnevalt kuumutada: filter peab 
koosnema kahe paberikihi vahel asuvast aktiivsöest ning seda kasutatakse 
lahjendusõhu süsivesinike taustheidete vähendamiseks ja stabiliseerimiseks. 
 
3.2.3.2.  Segamiskamber (M), kus heitgaas ja õhk homogeenselt segatakse. 
 
3.2.3.3.  Tsüklonseparaator (CS) tahkete osakeste eemaldamiseks. 
 
3.2.3.4. Kaks proovivõtturit (S 1 ja S 2) pidevaks proovide võtmiseks lahjendusõhust ja 
lahjendatud heitgaasist. 
 
3.2.3.5. Kriitilise voolu Venturi toru (SV) lahjendatud heitgaasist proportsionaalsete proovide 
võtmiseks proovivõttur S 2 kaudu. 
 
3.2.3.6. Filter (F) analüüsiks kogutavast gaasivoost tahkete osakeste eemaldamiseks. 
 
3.2.3.7. Pumbad (P), et katse vältel koguda osa lahjendusõhu ja lahjendatud heitgaasi voolust 
kogumiskottidesse. 
 
3.2.3.8. Vooluregulaator (N) proovivõtturi S 1 kaudu võetavate gaasiproovide püsiva ja 
ühtlase voolu tagamiseks katse vältel; gaasiproovide voolukiirus peab olema selline, 
et katse lõppedes oleks saadud proovi kogus analüüsi teostamiseks piisav 
(ligikaudu 10 liitrit minutis). 
 
3.2.3.9. Kaitseseade (PS) proovivõtutorustikus. 
 
3.2.3.10. Vooluhulgamõõturid (FL) gaasiproovide voolu reguleerimiseks ja jälgimiseks katse 
vältel. 
 
3.2.3.11. Kiirsolenoidventiilid (V) gaasiproovide püsiva voolu juhtimiseks kogumiskottidesse 
või õhutusavasse. 
 
3.2.3.12. Kiirventiilide ja kogumiskottide vahelised gaasikindlad kiirlukustuvad ühendusosad 
(Q); ühendus peab kogumiskoti poolses osas automaatselt sulguma. Proovide 
analüsaatorisse viimiseks võib kasutada ka muid viise (näiteks kolmekäigulisi 
korkkraane). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/379
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 154 4. lisa – 1. liide  
3.2.3.13. Kotid (B) lahjendatud heitgaasi ja lahjendusõhu proovide kogumiseks katse jooksul; 
nende maht peab olema piisav, et mitte tõkestada proovivoolu; kottide materjal ei 
tohi mõjutada ei mõõtmisi ega gaasiproovide keemilist koostist (näiteks: 
lamineeritud polüetüleen-/polüamiidkile või fluoritud polümeersed süsivesinikud). 
 
3.2.3.14. Manomeeter (G) mõõte- ja kordustäpsusega ± 0,4 kPa. 
 
3.2.3.15. Temperatuuriandur (T), mille täpsus ja tulemuste lähedusaste peab olema ± 1 K 
piires ja reaktsiooniaeg 0,1 sekundit 62% temperatuurierinevusest (mõõdetud 
silikoonõlis). 
 
3.2.3.16. Kriitilise voolu Venturi toru (MV) lahjendatud heitgaasi vooluhulga mõõtmiseks. 
 
3.2.3.17. Puhur (BL), mille võimsus on piisav lahjendatud heitgaasi üldkoguse käitlemiseks. 
 
3.2.3.18. CFV-CVS-süsteemi töömaht peab olema selline, et kõigil katse jooksul esineda 
võivatel tingimustel välditakse vee kondenseerumist. Selle tagamiseks kasutatakse 
tavaliselt puhurit, mille töömaht on: 
 
3.2.3.18.1. sõidutsükli kiirendamistel tekkivast maksimaalsest heitgaasivoolust kaks korda 
suurem või 
 
3.2.3.18.2. piisav tagamaks, et CO 2 kontsentratsioon lahjendatud heitgaasi kogumiskotis on 
väiksem kui 3 mahuprotsenti. 
 
3.2.4.  Lisaseadmed diiselmootoriga sõidukite katsetamiseks 
 
4. lisa punktide 4.3.1.1 ja 4.3.2 nõuete järgimiseks kasutatakse diiselmootoritega 
sõidukite katsetamisel joonisel 5/4 punktiirjoonega piiratud täiendavaid osi. 
 
Fh kuumutatav filter, 
 
S 3 süsivesinikuproov, 
 
V h kuumutatav mitmekäiguventiil, 
 
Q kiirühendus, mis võimaldab HFID-iga analüüsida välisõhu proovi 
BA, 
 
HFID kuumleek-ionisatsioonidetektor, 
 
R ja I süsivesinike kontsentratsiooni hetkväärtuste integreerimise ja 
registreerimise seadmed,  
 L 375/380 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 155 4. lisa – 1. liide 
 
L
h kuumutatav proovivõtutoru. 
 
Kõiki kuumutatud osi hoitakse temperatuuril 463 K (190 °C) ± 10 K. 
 
Kui vooluhulga muutusi ei ole võimalik kompenseerida, tuleb kasutada käesoleva 
liite punktis 3.1.3 kirjeldatud soojusvahetit (H) ja temperatuuri reguleerimisseadet 
(Tc), mille abil tagatakse ühtlane vool läbi Venturi toru (Mv) ja sellega 
proportsionaalne vool läbi S 3 tahkete osakeste proovivõtusüsteemi. 
 
S 4 proovivõttur lahjendustunnelis, 
 
Fp  filtriseade, mis koosneb kahest järjestikku asetsevast filtrist; lülitussüsteem 
täiendavate paralleelselt paigaldatavate filtripaaride jaoks, 
 
proovivõtutoru, 
 
pumbad, vooluregulaatorid, vooluhulgamõõturid. 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/381
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 156 4. lisa – 1. liide  
4. lisa – 6. liide
 
 
SEADMETE KALIBREERIMISMEETOD 
 
1. KALIBREERIMISKÕVERA KOOSTAMINE 
 
1.1. Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad kalibreeritakse vastavalt 4. lisa 
punkti 4.3.3 nõuetele järgmise menetluse kohaselt: 
 
1.2. analüsaatori kalibreerimiskõver määratakse vähemalt viie võimalikult ühtlaselt 
paigutatud kalibreerimispunkti abil. Kõrgeima kontsentratsiooniga kalibreerimisgaasi 
nimikontsentratsioon peab olema vähemalt 80% skaala lõppväärtusest. 
 
1.3. Kalibreerimiskõvera arvutamisel kasutatakse vähimruutude meetodit. Kui saadava 
polünoomi aste on suurem kui 3, peab kalibreerimispunktide arv olema kõnealuse 
polünoomi astmest vähemalt kahe võrra suurem. 
 
1.4. Kalibreerimiskõver ei tohi erineda ühegi kalibreerimisgaasi nimiväärtusest rohkem 
kui ± 2%. 
 
1.5. Kalibreerimiskõvera trajektoor 
 
Kalibreerimiskõvera trajektoori ning kalibreerimispunktide järgi on võimalik 
kontrollida, kas kalibreerimine on teostatud õigesti. Analüsaatori kohta tuleb esitada 
erinevad, eelkõige järgmised andmed: 
 
mõõtepiirkond, 
tundlikkus, 
nullpunkt, 
kalibreerimise kuupäev. 
 
1.6. Alternatiivse tehnoloogia (näiteks arvuti, elektrooniliselt kontrollitava 
mõõtepiirkonna vahetumise jne) kasutamine on lubatud juhul, kui tehnilisele 
teenistusele suudetakse tõestada, et nende meetodite kasutamisel saavutatakse 
samaväärne täpsus. 
 
1.7. Kalibreerimise vastavustõendamine 
 
1.7.1. Kõiki tavaliselt kasutatavaid tööpiirkondi kontrollitakse enne iga analüüsimist 
järgmise korra kohaselt: 
 
1.7.2.  kalibreerimist kontrollitakse nullgaasi ja võrdlusgaasi abil, mille nimiväärtus jääb 
vahemikku 80–95% eeldatavast analüüsitavast väärtusest. 
 L 375/382 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 157 4. lisa – 1. liide 
 
1.7.3.  Kui erinevus saadud väärtuse ja teoreetilise väärtuse vahel ei ole suurem kui ± 5% 
skaala lõppväärtusest kahes kõnealuses punktis, siis võib reguleerimisparameetreid 
muuta. Muul juhul määratakse käesoleva liite punkti 1 kohaselt kindlaks uus 
kalibreerimiskõver. 
 
1.7.4. Pärast katset tuleb nullgaasi ja sama võrdlusgaasiga viia läbi uus kontrollimine. 
Analüüsi tulemus loetakse nõuetekohaseks, kui kahe kõnealuse mõõtmistulemuse 
vaheline erinevus on väiksem kui 2%. 
 
2. LEEKIONISATSIOONIDETEKTORI SÜSIVESINIKE NÄIDU 
KONTROLLIMINE 
  
2.1.  Detektori näidu optimeerimine 
 
FID reguleeritakse seadme tootja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu 
optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleks kasutada propaani õhus. 
 
2.2.  Süsivesinike analüsaatori kalibreerimine 
 
Analüsaatori kalibreerimisel tuleks kasutada propaani õhus ja puhastatud sünteetilist 
õhku. Vt 4. lisa punkt 4.5.2 (kalibreerimis- ja võrdlusgaasid). 
 
Kalibreerimiskõver määratakse kindlaks nii, nagu on kirjeldatud käesoleva liite 
punktides 1.1–1.5. 
 
2.3.  Erinevate süsivesinike kalibreerimistegurid ja soovitatavad piirmäärad 
 
Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (Rf) on suhe FIDi C 1 väärtuse ja 
silindris oleva gaasi kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C 1 väärtusena. 
 
Katsegaasi kontsentratsioonitase peab tekitama näidu, mis moodustab antud 
mõõtepiirkonna puhul ligikaudu 80% mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema 
teada täpsusega ± 2%, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. 
Peale selle eelkonditsioneeritakse gaasisilindrit 24 tundi temperatuuril vahemikus 
293–303 K (25–30 °C). 
 
Kalibreerimistegurid tuleks määrata pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning 
seejärel suuremate hooldustööde tegemisel. Kasutatavad katsegaasid ja soovitatavad 
kalibreerimistegurid on järgmised: 
 
metaan ja puhastatud sünteetiline õhk: 1,00 < Rf < 1,15 
 
või 1,00 < Rf < 1,05 maagaasil töötavate sõidukite puhul 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/383
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 158 4. lisa – 1. liide  
 
propüleen ja puhastatud õhk: 0,90 < Rf < 1,00 
 
tolueen ja puhastatud õhk: 0,90 < Rf < 1,00 
 
mis vastavad propaani ja puhastatud õhu kalibreerimisteguri (Rf) väärtusele 1,00. 
 
2.4.  Hapniku interferentsi kontrollimine ja soovitatavad piirmäärad 
 
Kalibreerimistegur määratakse eespool punktis 2.3 kirjeldatud viisil. Kasutatav 
katsegaas ja soovitatav kalibreerimisteguri vahemik on järgmised: 
 
propaan ja lämmastik: 0,95 < Rf < 1,05 
 
3.  NO x KONVERTERI KASUTEGURI MÄÄRAMISE KATSE 
  
Lämmastikdioksiidi (NO 2) lämmastikoksiidiks (NO) muundamisel kasutatava 
konverteri kasutegur määratakse järgmiselt. 
 
Konverterite kasuteguri määramiseks võib kasutada osonaatorit, järgides joonisel 6/1 
esitatud katseskeemi ning allpool kirjeldatud menetlust. 
 
3.1. Analüsaator kalibreeritakse kõige sagedamini kasutatavas mõõtepiirkonnas tootja 
spetsifikatsioonide kohaselt, kasutades selleks null- ja võrdlusgaasi (mille NO 
sisaldus peab olema ligikaudu 80% skaala lõppväärtusest ning gaasisegu NO 2 
kontsentratsioon alla 5% NO kontsentratsioonist). NO x analüsaator peab olema NO 
asendis, et võrdlusgaas ei läbiks konverterit. Registreeritakse kontsentratsiooni näit. 
 
3.2. Võrdlusgaasi voole lisatakse T-liitmiku kaudu pidevalt hapnikku või sünteetilist 
õhku, kuni mõõdetud kontsentratsioon on ligikaudu 10% väiksem kui eespool 
punktis 3.1 sätestatud kalibreerimiskontsentratsioon. Registreeritakse 
kontsentratsiooni näit (C). Osonaator on kogu kõnealuse protsessi vältel välja 
lülitatud. 
 
3.3. Seejärel aktiveeritakse osonaator, et tekitada piisaval hulgal osooni, alandamaks NO 
kontsentratsiooni 20%-ni (minimaalselt 10%-ni) eespool punktis 3.1 sätestatud 
kalibreerimiskontsentratsioonist. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (d). 
 
3.4.  Seejärel lülitatakse NO x analüsaator ümber NO x režiimile selliselt, et gaasisegu (mis 
sisaldab NO, NO 2, O 2 ja N 2) juhitakse nüüd läbi konverteri. Registreeritakse 
kontsentratsiooni näit (a). 
 L 375/384 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 159 4. lisa – 1. liide 
 
3.5.  Seejärel lülitatakse osonaator välja. Eespool punktis 3.2 kirjeldatud gaasisegu 
juhitakse läbi konverteri detektorisse. Registreeritakse kontsentratsiooni näit (b). 
 
Joonis 6/1  
 
NO x konverteri kasuteguri määramise seadmete skeem 
/Text on Figure 6/1/ 
Flow control solenoid valve Voolu reguleerimise solenoidventiil 
O2 or Air supply O 2 või õhu etteanne 
Flow control valve Voolu reguleerimise ventiil 
NO/NO 2 supply NO/NO 2 etteanne 
Analyser inlet connector Analüsaatori sisselaskeliitmik 
Flowmeter Vooluhulgamõõtur 
Ozonator Osonaator 
VARIAC TRAFO 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/385
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 160 4. lisa – 1. liide  
3.6. Väljalülitatud osonaatoriga süsteemis katkestatakse ka hapniku või sünteetilise õhu 
juurdevool. Sellele järgnevalt ei tohi analüsaatori NO 2 näit ületada eespool punktis 
3.1 sätestatud väärtust rohkem kui 5% võrra. 
 
3.7. NO x konverteri kasutegur arvutatakse järgmiselt: 
 
 
  
/Text/ 
Efficiency (per cent) Kasutegur (%) 
 
3.8.  Konverteri kasutegur ei tohi olla väiksem kui 95%. 
 
3.9.  Konverteri kasutegurit kontrollitakse vähemalt kord nädalas. 
   L 375/386 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 161 4. lisa – 1. liide 
 
4.  CVS-SÜSTEEMI KALIB REERIMIN E 
  
4.1. Püsimahuproovi süsteemi (CVS-süsteemi) kalibreeritakse täpse vooluhulgamõõturi 
ja piiramisseadme abil. Süsteemi läbivat vooluhulka mõõdetakse erinevatel rõhu 
väärtustel, samuti registreeritakse süsteemi kontrollparameetrid ja seostatakse need 
vooluga. 
 
4.1.1. Kalibreerimiseks võib kasutada eri tüüpi vooluhulgamõõtureid, näiteks kalibreeritud 
Venturi toru, laminaarset vooluhulgamõõturit või kalibreeritud turbiinmõõturit 
tingimusel, et tegemist on 4. lisa punktide 4.4.1 ja 4.4.2 nõuetele vastavate 
dünaamiliste mõõtesüsteemidega. 
 
4.1.2.  Järgmistes punktides kirjeldatakse üksikasjalikult PDP- ja CFV-seadmete 
kalibreerimismeetodeid, mille puhul kasutatakse piisavalt täpset laminaarset 
vooluhulgamõõturit ning kontrollitakse ühtlasi statistiliselt kalibreerimistulemuste 
kehtivust. 
 
4.2. Mahtpumba (PDP) kalibreerimine 
 
4.2.1. Järgnevas kalibreerimismenetluse kirjelduses käsitletakse kalibreerimiseks vajalikke 
seadmeid, katsekonfiguratsiooni ja CVS-pumba voolukiiruse määramiseks 
mõõdetavaid eri parameetreid. Kõik pumbaga seotud parameetrid mõõdetakse 
samaaegselt pumbaga jadaühenduses oleva vooluhulgamõõturiga seotud 
parameetritega. Arvutatud voolukiirus (m3/min pumba sisselaskeava juures 
absoluutsel rõhul ja temperatuuril) seatakse sõltuvusse korrelatsioonifunktsioonist, 
mis väljendab pumba parameetrite teatavale kombinatsioonile vastavat väärtust. 
Seejärel koostatakse pumba voolukiiruse ja korrelatsioonifunktsiooni vahelist seost 
väljendav lineaarvõrrand. Kui CVS-süsteem töötab mitmel kiirusel, viiakse 
kalibreerimine läbi kõigi kasutatavate tööpiirkondade puhul. 
 
4.2.2. Käesolev kalibreerimismenetlus põhineb pumba ja vooluhulgamõõturite voolukiirust 
igas punktis ühendavate parameetrite absoluutväärtuse mõõtmisel. 
Kalibreerimiskõvera täpsuse ja terviklikkuse tagamiseks järgitakse kolme tingimust: 
 
4.2.2.1. Pumbarõhkusid ei mõõdeta mitte pumba sisse- ja väljalaskeavadega ühendatud 
torudes, vaid pumba enese rõhumõõtekohtade kaudu. Pumba ajami kaane ülemise ja 
alumise osa keskele tehtud rõhumõõtekohtades mõjub tegelik pumbasisene rõhk ja 
seega kajastavad need absoluutse rõhu erinevusi. 
 
4.2.2.2. Kalibreerimise ajal hoitakse temperatuuri konstantsena. Laminaarne 
vooluhulgamõõtur on sisselaskeava juures aset leidvate temperatuurikõikumiste 
suhtes tundlik ning see põhjustab mõõdetud väärtuste hajumist. Temperatuuri 
astmelised muutused ± 1 K on vastuvõetavad, kuivõrd need toimuvad 
mitmeminutilise ajavahemiku jooksul; 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/387
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 162 4. lisa – 1. liide  
4.2.2.3. Vooluhulgamõõturi ja CVS-pumba vahelised ühendused ei tohi lekkida. 
 
4.2.3. Nende pumbaparameetrite mõõtmine võimaldab kasutajal kasutada heitgaaside 
mõõtmise katse puhul voolukiiruse arvutamiseks asjakohast kalibreerimisvõrrandit. 
 
4.2.3.1. Käesoleva liite joonisel 6/2 on esitatud üks võimalikest katsekonfiguratsioonidest. 
Muud konfiguratsioonid on lubatud tingimusel, et tüübikinnitust andev asutus on 
need võrreldavat täpsust tagavatena heaks kiitnud. Kui kasutatakse 5. liite joonisel 
5/3 toodud konfiguratsiooni, peab järgmiste näitajate kordustäpsus jääma allpool 
sätestatud piiridesse: 
 
atmosfäärirõhk (parandatud) (P b) ± 0,03 kPa 
 
ümbritseva õhu temperatuur (T) ± 0,2 K 
 
õhutemperatuur LFE juures (ETI) ± 0,15 K 
 
hõrendus LF E ees (EPI) ± 0,01 kPa 
 
rõhukadu LFE maatriksis (EDP) ± 0,0015 kPa 
 
õhutemperatuur CVS-pumba sisselaskeava juures (PTI) ± 0,2 K 
 
õhutemperatuur CVS-pumba väljalaskeava juures (PTO) ± 0,2 K 
 
hõrendus CVS-pumba sisselask eava juures (PPI) ± 0,22 kPa 
 
surve CVS-pumba väljalaskeava juures (PPO)   ± 0,22 kPa 
 
pumba pöörete arv katseperioodi vältel (n) ∀  ٧1 1/min 
 
katse algusest möödunud aeg (vähemalt 250 s) (t) ± 0,1 s 
 
4.2.3.2. Pärast süsteemi ühendamist käesoleva liite joonisel 6/2 näidatud viisil seatakse 
piiramisseade lõpuni avatud asendisse ning lastakse CVS-pumbal enne 
kalibreerimise alustamist 20 minutit töötada. 
 
4.2.3.3.1. Piiramisseadme ventiil seatakse uuesti voolu piiravasse asendisse, reguleerides seda 
järk-järgult pumba sisselaskeava juures tekkiva hõrenduse suurendamiseks (umbes 1 
kPa kaupa) selliselt, et kalibreerimiseks saadakse kokku vähemalt kuus 
andmepunkti. Süsteemil lastakse kolme minuti vältel stabiliseeruda ning seejärel 
korratakse andmekogumist. 
 
 L 375/388 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 163 4. lisa – 1. liide 
 
 
Joonis 6/2  
 
PDP-CVS-süsteemi kalibreerimiskonfiguratsioon 
/Text on Figure 6/2/ 
Variable-flow restrictor Voolu piiramisseade 
Temperature indicator Temperatuurinäidik 
Revolutions elapsed time Pöörded kulunud aja jooksul 
Surge control valve (snubber) Liigrõhuventiil (kaitseventiil) 
Manometer Manomeeter 
 
 
 
 
 
 
123456
654321
PTI
PTOT e m p eratu r e
in d ica t o r
R evo l u tion s
el ap s ed  tim entPTI
PPOSu r g e  c ont r o l
va l v e  ( s nu bber )
Ma n o m e t e rV ari a b l e- f l ow
restr ictor
LFEET IFil terEPIED P
54321027.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/389
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 164 4. lisa – 1. liide  4.2.4. Andmete analüüs 
 
4.2.4.1.  Õhu voolukiirus (Q s) igas katsepunktis arvutatakse tootja poolt ettenähtud meetodil 
vooluhulgamõõturi andmete põhjal ja väljendatakse standardkujul m3/min. 
 
4.2.4.2. Seejärel arvutatakse õhu voolukiirus ümber pumba voolukiiruseks (V 0) 
kuupmeetrites pöörde kohta pumba sisselaskeava juures mõõdetud absoluutsel 
temperatuuril ja rõhul. 
 
 
  
kus: 
 
V 0 = pumba voolukiirus väärtustel T p ja P p (m3/pööre), 
 
Q s = õhu voolukiirus väärtustel 101,33 kPa ja 273,2 K (m3/min), 
 
T p = temperatuur pumba sisselaskeava juures (K), 
 
P p = absoluutne rõhk pumba sisselaskeava juures (kPa), 
 
n = pumba pöörlemiskiirus (min-1). 
 
Pumba pöörlemiskiirusest tulenevate rõhukõikumiste ning pumba nihkemäära 
vastastikuse mõju kompenseerimiseks arvutatakse pumba pöörlemiskiiruse (n), 
pumba sisse- ja väljalaskeava juures mõõdetud rõhkude vahe ja pumba absoluutse 
väljalaskerõhu vaheline korrelatsioonifunktsioon (x 0) järgmiselt: 
 
 
  
kus: 
 
x 0 = korrelatsioonifunktsioon, 
 
∆P p = pumba sisse- ja väljalaskeava juures mõõdetud rõhkude vahe (kPa) 
 
P e = absoluutne väljalaskerõhk (PPO + P b) (kPa). 
 L 375/390 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 165 4. lisa – 1. liide 
 
Vähimruutude meetodi lineaarse kohanduse rakendamisel saadakse järgmised 
kalibreerimisvõrrandid: 
 
V 0 = D 0 – M (x 0) 
 
n = A – B (∆P p) 
 
D 0,  M, A ja B on jooni kirjeldavad lõikepunkti ja tõusu konstandid. 
 
 
Joonis 6/3  
 
CFV-CVS-süsteemi kalibreerimiskonfiguratsioon 
/Text on Figure 6/3/ 
Variable-flow restrictor Voolu piiramisseade 
Filter Filter 
Thermometer Termomeeter 
Surge-control valve Liigrõhuventiil 
Manometer Manomeeter 
Vacuum gauge Vaakumimõõtur 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/391
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 166 4. lisa – 1. liide  
 
4.2.4.3. Kui CVS-süsteem töötab mitmel kiirusel, kalibreeritakse seade igal kasutataval 
kiirusel. Pumba erinevatele voolukiirustele vastavad kalibreerimiskõverad peavad 
olema ligikaudu paralleelsed ning lõikepunktide väärtused (D 0) peavad pumba 
voolukiiruse vähenedes kasvama. 
 
Kui kalibreerimine on teostatud hoolikalt, vastavad võrrandi alusel arvutatud 
väärtused mõõdetud väärtustele V 0 täpsusega ± 0,5%. Suuruse M väärtus on iga 
pumba puhul erinev. Kalibreerimine viiakse läbi pumba kasutuselevõtmisel ja pärast 
suuremaid hooldustöid. 
 
4.3. Kriitilise voolu Venturi toru (CFV) kalibreerimine 
 
4.3.1. CFV kalibreerimisel võetakse aluseks kriitilise voolu Venturi toru võrrand: 
 
 
  
kus: 
 
Q s = voolukiirus, 
 123456
654321
Th e r mo me t e r
Va c u u m
ga ug eSur g e  co n t r o lva l v e  
Ma n o m e t e rV a ri a b l e -f l o w
re s tri c to r
LFEETIFi l t e rEPIED P
543210
  L 375/392 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 167 4. lisa – 1. liide 
 
K
v = kalibreerimiskoefitsient, 
 
P = absoluutne rõhk (kPa), 
 
T = absoluutne temperatuur (K). 
 
Gaasi voolukiirust väljendatakse sisselaskerõhu ja temperatuuri funktsioonina. 
 
Rõhu, temperatuuri ja õhu voolukiiruse mõõdetud väärtustele vastava 
kalibreerimiskoefitsiendi väärtus määratakse allpool kirjeldatud 
kalibreerimismenetlusega. 
 
4.3.2. CFV elektrooniliste osade kalibreerimisel järgitakse tootja poolt soovitatud 
menetlust. 
 
4.3.3. Kriitilise voolu Venturi toru vooluhulga kalibreerimiseks tuleb läbi viia mõõtmised, 
kusjuures järgmiste näitajate kordustäpsus peab jääma allpool sätestatud piiridesse: 
 
atmosfäärirõhk (parandatud) (P b) ± 0,03 kPa 
õhutemperatuur LFE (vooluhulgamõõturi) juures (ETI) ± 0,15 K 
hõrendus LFE ees  (EPI) ± 0,01 kPa 
rõhukadu LFE maatriksis (EDP)  ± 0,0015 kPa, 
õhu voolukiirus (Q s)  ± 0,5% 
hõrendus CVS-pumba sisse laskeava juur es (P PI) ± 0,02 kPa 
temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (T v) ± 0,2 K 
 
4.3.4. Seadmed tuleb paigaldada käesoleva liite joonisel 3 toodud skeemi kohaselt ning 
veenduda lekete puudumises. Lekked vooluhulgamõõturi ja kriitilise voolu Venturi 
toru vahel mõjutavad oluliselt kalibreerimistäpsust. 
 
4.3.5. Voolu piiramisseade seatakse lõpuni avatud asendisse, puhur lülitatakse sisse ning 
süsteemil lastakse stabiliseeruda. Registreeritakse kõikide seadmete näidud. 
 
4.3.6. Voolu piiramisseadme asendit varieeritakse ning Venturi toru kriitilise voolu 
piirkonna ulatuses registreeritakse vähemalt kaheksa näitu. 
 
4.3.7. Kalibreerimise käigus registreeritud andmeid kasutatakse järgmistes arvutustes.  
 
Õhu voolukiirus (Q s) igas katsepunktis arvutatakse tootja poolt ettenähtud meetodil 
vooluhulgamõõturi andmete põhjal. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/393
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 168 4. lisa – 1. liide  
 
Kalibreerimiskoefitsiendi väärtused arvutatakse iga katsepunkti jaoks järgmise 
valemi abil: 
 
  
kus: 
 
Q s  = õhu voolukiirus (m3/min) väärtustel 273,2 K ja 101,33 kPa, 
 
T v  = temperatuur Venturi toru sisselaskeava juures (K), 
 
P v  = absoluutne rõhk Venturi toru sisselaskeava juures (kPa). 
 
K v väljendatakse Venturi toru sisselaskerõhu funktsioonina. Helikiirusele vastava 
voolukiiruse korral on K v väärtus suhteliselt konstantne. Rõhu langedes (vaakumi 
suurenedes) voolutõkestus Venturi torus kaob ning K v väheneb. Sellest tulenevad K v 
muutused ei ole lubatud. 
 
Vähemalt kaheksa kriitilise voolu piirkonna punkti põhjal arvutatakse K v keskmine 
väärtus ja standardhälve. 
 
Kui standardhälve on suurem kui ± 0,3% K v keskmisest väärtusest, rakendatakse 
parandusmeetmeid. L 375/394 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 169 Lisa 4 – Liide 7 
 
4. lisa – 7. liide
 
 
TERVIKSÜSTEEMI KONTROLL 
 
1. 4. lisa punkti 4.7 nõuete järgimiseks tuleb määrata kogu CVS-proovivõtusüsteemi ja 
analüüsisüsteemi täpsus, juhtides teadaoleva koguse heitgaasi süsteemi, mis töötab 
nagu tavapärase katse puhul, ning analüüsida ja arvutada seejärel saasteaine mass 4. 
lisa 8. liites esitatud valemite järgi, välja arvatud propaani puhul, mille tiheduseks 
võetakse standardtingimustel 1,967 grammi liitri kohta. Kasutatakse ühte järgmisest 
kahest piisava täpsuse saavutamist võimaldavast meetodist. 
 
2. Puhta gaasi (CO või C 3H 8) püsivoolu mõõtmine  
 kriitilise voolu avaga seadet kasutades 
  
2.1. Teadaolev kogus puhast gaasi (CO või C 3H 8) juhitakse kalibreeritud kriitilise ava 
kaudu CVS-süsteemi. Piisavalt kõrge sisselaskerõhu korral ei sõltu kriitilise ava abil 
reguleeritav voolukiirus (q) ava väljalaskerõhust (kriitilisest voolust). Kui hälve on 
suurem kui 5%, tuleb tuvastada ja likvideerida talitlushäire põhjus. CVS-süsteemil 
lastakse töötada tavapärasele heitgaasikatsele vastavates tingimustes umbes 5–10 
minutit. Gaasiproovi analüüsitakse tavapäraste seadmetega ning tulemusi võrreldakse 
gaasiproovide eelnevalt teada olevate kontsentratsioonidega. 
 
3.  Piiratud koguse puhta gaasi (CO või C 3H 8) mõõtmine 
gravimeetrilise meetodiga 
  
3.1. CVS-süsteemi vastavustõendamiseks võib kasutada järgmist gravimeetrilist 
meetodit. 
 
Süsinikmonooksiidi või propaaniga täidetud väikese silindri kaal määratakse ± 0,01 g 
täpsusega. CVS-süsteemi juhitakse süsinikmonooksiidi või propaani ning süsteemil 
lastakse töötada 5–10 minutit tavapärasele heitgaasikatsele vastavates tingimustes. 
Kasutatud puhta gaasi kogus määratakse massierinevuste mõõtmise teel. Gaasiproovi 
analüüsitakse tavapäraste heitgaasi analüüsiks kasutatavate seadmetega. Tulemusi 
võrreldakse eelnevalt arvutatud kontsentratsioonidega. 
 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/395
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 170 4. lisa – 1. liide  
4. lisa – 8. liide
 
 
SAASTEAINETE HEITKOGUSTE ARVUTAMINE 
 
 
1. ÜLDSÄTTED 
 
Gaasiliste saasteainete heitkoguste massi arvutamiseks kasutatakse järgmist 
võrrandit: 
 
 
kus: 
 
M i  =  saasteaine i heitkogus grammides kilomeetri kohta, 
 
V mix  =  lahjendatud heitgaasi maht, väljendatuna liitrites katse kohta ning 
korrigeerituna standardtingimustele vastavaks (273,2 K ja 101,33 kPa), 
 
Q i  =  saasteaine i tihedus grammides liitri kohta standardtingimustes (273,2 K 
ja 101,33 kPa), 
 
k h  =  niiskuskorrektsioonitegur, mille abil arvutatakse heitgaasis sisalduvate 
lämmastikoksiidide heitkogused. Süsivesinike ja CO puhul 
niiskuskorrektsiooni ei kasutata, 
 
C i  =  saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, korrigeerituna 
lahjendusõhus sisalduva saasteaine i kogusele vastavaks, ppm, 
 
d = töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites. 
 
1.2. MAHU MÄÄRAMINE 
 
1.2.1. Mahu arvutamine muutuva lahjendamise seadme kasutamisel, mille korral püsiv vool 
tagatakse ava või Venturi toru abil. 
 
Mahuvoolu parameetreid registreeritakse pidevalt ning arvutatakse välja üldmaht 
katse vältel. 
 
1.2.2. Mahu arvutamine mahtpumba kasutamisel. 
 (1)L 375/396 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 171 Lisa 4 – Liide 7 
 
Mahtpumbaga süsteemides mõõdetud lahjendatud heitgaasi maht arvutatakse 
järgmise valemi abil: 
 
V = V o · N 
 
kus: 
 
V  = lahjendatud gaasi maht liitrites katse kohta (enne korrigeerimist), 
 
V o = katsetingimustes mahtpumba abil siirdatud gaasi maht liitrites pöörde 
kohta; 
 
N  = pöörete arv katse kohta. 
 
1.2.3. Lahjendatud heitgaasi mahu korrigeerimine standardtingimustele vastavaks. 
 
Lahjendatud heitgaasi mahtu korrigeeritakse järgmise valemi abil: 
  
 
kus: 
 
 
  kus: 
 
P B = õhurõhk katseruumis (kPa), 
 
P 1 = vaakum mahtpumba sisselaskeava juures ümbritseva õhu rõhu suhtes (kPa), 
 
T p = katse ajal mahtpumpa siseneva lahjendatud heitgaasi keskmine temperatuur 
(K). 
 
 
 
1.3. KOGUMISKOTIS LEIDUVATE SAASTEAINETE KORRIGEERITUD 
KONTSENTRATSIOONI ARVUTAMINE 
 (2) 
(3) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/397
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 172 4. lisa – 1. liide  
 
 
kus: 
 
C i = saasteaine i kontsentratsioon lahjendatud heitgaasis, väljendatuna 
miljondikes (ppm) ja korrigeerituna lahjendusõhus sisalduva saasteaine i 
kontsentratsiooni suhtes, 
 
C e = lahjendatud heitgaasis mõõdetud saasteaine i kontsentratsioon, väljendatuna 
miljondikes (ppm), 
 
C d = saasteaine i kontsentratsioon lahjendusõhus, väljendatuna miljondikes 
(ppm), 
 
DF = lahjendustegur. 
 
Lahjendustegur arvutatakse järgmise valemi abil: 
 
Bensiini ja diislikütuse puhul 
 
DF =        bensiini ja diislikütuse puhul (5a)     
 
 
DF =         veeldatud naftagaasi puhul
 (5b)     
 
 
DF =             
 maagaasi puhul  (5c) 
Nendes valemites: 
 
C CO2   =   CO 2 kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas 
lahjendatud heitgaasis, väljendatuna mahuprotsentides, 
 
C HC = süsivesinike kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas 
lahjendatud heitgaasis, väljendatuna 
süsinikuekvivalendina miljondikes (ppm), 
 
C CO = CO kontsentratsioon kogumiskotis sisalduvas 
lahjendatud heitgaasis, väljendatuna miljondikes (ppm). (4) 
 
L 375/398 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 173 Lisa 4 – Liide 7 
 
 
1.4.  NO NIISKUSKORREKTSIOONITEGURI MÄÄRAMINE 
 
Korrigeerimaks niiskuse mõju lämmastikoksiidide puhul saadud tulemustele, 
kasutatakse järgmisi arvutusi: 
 
  
kus: 
 
kus: 
 
H  = absoluutne niiskus, väljendatuna vee kogusena grammides kilogrammi 
kuiva õhu kohta, 
 
R a = ümbritseva õhu suhteline niiskus, väljendatuna protsentides, 
 
P d = küllastunud auru rõhk ümbritseva õhu temperatuuril, väljendatuna 
kilopaskalites, 
 
P B = õhurõhk ruumis, väljendatuna kilopaskalites. 
 
1.5. NÄIDE 
 
1.5.1. Andmed 
 
1.5.1.1. Keskkonnatingimused: 
 
ümbritseva õhu temperatuur: 23 °C = 297,2 K, 
 
õhurõhk: P B = 101,33 kPa, 
 
suhteline niiskus: R a = 60%, 
 
küllastunud auru rõhk: P d = 2,81 kPa H 2O temperatuuril 23 °C. 
 (6) 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/399
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 174 4. lisa – 1. liide  
1.5.1.2.  Mõõdetud ja standardtingimustele vastavaks taandatud maht (punkt 1) 
 
V = 51,961 m 3 
 
1.5.1.3.  Analüsaatori näidud: 
  
  Lahjendatud heitgaasi proov  Lahjendusõhu proov 
 Süsivesinikud 
(1)  92 ppm  3,0 ppm 
 
CO  470 ppm  0 ppm 
 
NO x  
70 ppm  0 ppm 
 CO
2  
1,6 mahuprotsenti  0,03 mahuprotsenti 
(1) Süsinikuekvivalent miljondikes (ppm) 
 
1.5.2. Arvutused 
 
1.5.2.1. Niiskuskorrektsioonitegur (k H) (vt valem 6): 
 
 
 
 
 
 H =10,5092 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
L 375/400 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 175 Lisa 4 – Liide 7 
 
1.5.2.2. Lahjendustegur (DF) (vt valem 5) 
 
 
 
1.5.2.3.  Kogumiskoti saasteainete korrigeeritud kontsentratsiooni arvutamine: 
 
Süsivesinike heitkogus (vt valemid 4 ja 1) 
 
C i = C e – C d     
 
 
C i = 92 – 3 (1-)    
 
C i = 89,371    
M HC = C HC . V mix . Q HC . 
 
Q HC = 0,619 bensiini või diislikütuse puhul 
 
Q HC = 0,649 veeldatud naftagaasi puhul 
 
Q HC = 0,714 maagaasi puhul 
 
M HC = 89,371 · 51,961 · 0,619 · 10-6 · 
 
M HC = d88,2 g/km 
 
CO heitkogus (vt valem 1) 
 
M CO  = C CO . V mix . Q CO .d1 
27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/401
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 176 4. lisa – 1. liide  
 
Q CO = 1,25 
 
M CO  = 470 · 51,961 · 1,25 · 10-6 · d1 
 
M CO = d5,30 g/km 
 
NO x heitkogus (vt valem 1) 
 
M NOx = C NOx · V mix · Q NO x · k H · d1 
 
Q NOx = 2,05 
 
M NOx = 70 · 51,961 · 2,05 · 0,9934 · 10-6 · d1 
 
M NOx =  d14,7 g/km 
 
2. ERISÄTTED DIISELMOOTORIGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KOHTA 
 
2.1. Süsivesinike mõõtmine diiselmootorite puhul 
 
Süsivesinike heitkoguste määramiseks diiselmootorite puhul arvutatakse keskmine 
süsivesinike kontsentratsioon järgmiselt: 
 
 
 
 
 
 
 
 
kus: 
 
 = kuumutatava FID-seadme näitude integraal kogu 
katse lõikes (t 2-t 1) 
 
 
(7) 
 L 375/402 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 177 Lisa 4 – Liide 7 
 
C
e  = C HC asendatakse kõigis asjakohastes võrrandites 
lahjendatud heitgaasis mõõdetud süsivesinike 
kontsentratsiooniga C i miljondikes (ppm)    
 
2.2. Tahkete osakeste määramine 
 
Tahkete osakeste heitkoguse M p (g/km) arvutamiseks kasutatakse võrrandit: 
 
 
  
 
kui heitgaasid suunatakse tunnelist välja; 
 
 
  
 
kui heitgaasid suunatakse tagasi tunnelisse. 
 
kus: 
 
V mix = lahjendatud heitgaaside maht (vt punkt 1.1) standardtingimustes, 
 
V ep = tahkete osakeste filtrit läbivate heitgaaside maht standardtingimustes, 
 
P e  = filtritesse kogutud tahkete osakeste mass, 
 
d   = töötsüklile vastav vahemaa kilomeetrites, 
 
M p  = tahkete osakeste heitkogus (g/km). 
 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/403
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 178 4. lisa – 1. liide  
5. lisa
 
 
II TÜÜBI KATSE 
(Süsinikmonooksiidi heitkoguste kontroll tühikäigu pöörlemiskiirusel) 
 
1. SISSEJUHATUS 
  
Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.2 määratletud II tüübi 
katse menetlust. 
 
2.  MÕÕTMISTINGIMUSED 
  
2.1. Kasutada tuleb etalonkütust, mille spetsifikatsioonid on esitatud käesoleva eeskirja 
lisades 10 ja 10a. 
 
2.2. Katse ajal peab ümbritseva keskkonna temperatuur olema vahemikus 293–303 K 
(20–30 °C). Mootor soojendatakse, kuni kõigi jahutus- ja määrdevahendite 
temperatuurid ning määrdevahendite rõhk on tasakaalustunud. 
 
2.2.1. Bensiini või veeldatud naftagaas- või maagaaskütusega sõidukite katsetamisel 
kasutatakse I tüübi katse etalonkütust (etalonkütuseid). 
 
2.3. Käsikäigukasti või poolautomaatse käigukastiga sõidukite katsetamisel tuleb 
käigukang seada vabakäigu asendisse ning sidur peab olema ühendatud. 
 
2.4. Automaatkäigukastiga sõidukite katsetamisel tuleb käigukang seada vabakäigu 
asendisse või "seisuasendisse". 
 
2.5.  Tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmed 
 
2.5.1. Mõiste 
 
Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmist mõistet: tühikäigu pöörlemiskiiruse 
reguleerseadmed  – seadmed, millega saab muuta mootori tühikäigul töötamise 
tingimusi ning mida mehaanik saab hõlpsalt seadistada, kasutades üksnes allpool 
punktis 2.5.1.1 kirjeldatud tööriistu. Õhu sissevõtu ja kütusetoite reguleerimiseks 
kasutatavaid seadmeid ei loeta reguleerseadmeteks juhul, kui nende seadistamine 
nõuab tõkestite eemaldamist, mida on tavaliselt võimelised teostama üksnes 
kvalifitseeritud mehaanikud. 
 
2.5.1.1. Tööriistad tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmete seadistamiseks: 
kruvikeerajad (tavalised või ristpeaga), mutrivõtmed (silmus-, leht- või tellitavad 
võtmed), näpitstangid, kuuskantvõtmed. 
 L 375/404 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 179 Lisa 4 – Liide 7 
 
 
2.5.2.  Mõõtepunktide määramine 
 
2.5.2.1. Esimese mõõtmise teostamisel kasutatakse tootja fikseeritud tingimustele vastavat 
seadistust. 
 
2.5.2.2. Iga sujuvalt muudetava seadistusega reguleerseadme puhul määratakse kindlaks 
piisav arv tüüpilisi asendeid. 
 
2.5.2.3. Süsinikmonooksiidi sisaldust heitgaasides tuleb mõõta reguleerseadmete kõigi 
võimalike asendite puhul, kuid sujuvalt muudetava seadistusega reguleerseadmete 
puhul kasutatakse ainult eespool punktis 2.5.2.2 määratletud asendeid. 
 
2.5.2.4. II tüübi katse loetakse rahuldavaks, kui on täidetud üks või mõlemad järgmised 
tingimused: 
 
2.5.2.4.1. ükski eespool toodud punkti 2.5.2.3 kohaselt mõõdetud väärtus ei ületa piirväärtust; 
 
2.5.2.4.2. maksimaalne sisaldus, mida mõõdetakse ühe reguleerseadme asendit sujuvalt muutes 
ja teiste seadmete esialgset asendit säilitades, ei ületa piirväärtust, kusjuures 
nimetatud tingimus peab olema täidetud kasutatavate seadmete erinevate 
kombinatsioonide puhul, arvestamata reguleerseadet, mille asendit sujuvalt 
muudetakse. 
 
2.5.2.5. Reguleerseadmete võimalikud asendid on piiratud: 
 
2.5.2.5.1. ühelt poolt järgnevast kahest väärtusest suuremaga: mootori madalaim tühikäigul 
saavutatav pöörlemiskiirus; tootja poolt soovitatav pöörlemiskiirus, millest on 
lahutatud 100 pööret minutis; 
 
2.5.2.5.2. teiselt poolt järgmisest kolmest väärtusest väikseimaga: 
 
mootori suurim tühikäigu pöörlemiskiiruse reguleerseadmete kasutamisel saavutatav 
pöörlemiskiirus; 
tootja poolt soovitatav tühikäigu pöörlemiskiirus, millele on liidetud 250 pööret 
minutis; 
automaatsiduri töölelülitumiseks vajalik pöörlemiskiirus. 
 
2.5.2.6. Lisaks sellele ei tohi mõõteseadistusena rakendada seadistusi, mis ei sobi kokku 
mootori nõuetekohase töötamisega. Eelkõige peab mitme karburaatoriga varustatud 
mootorite puhul olema kõigil karburaatoritel ühesugune seadistus. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/405
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 180 4. lisa – 1. liide  
3.  GAASIPROOVIDE VÕTMINE 
 
3.1. Proovivõttur viiakse vähemalt 300 mm sügavusele sõiduki väljalaskesüsteemi 
kogumiskotiga ühendavasse väljalasketorusse väljalaskesüsteemile võimalikult 
lähedale. 
 
3.2. CO (C CO) ja CO 2 (C CO 2) kontsentratsioon määratakse mõõteriistade näitude või 
registreeritud väärtuste põhjal, kasutades sobivaid kalibreerimiskõveraid. 
 
3.3. Süsinikmonooksiidi korrigeeritud kontsentratsioon neljataktiliste mootorite puhul on 
järgmine: 
 
  
3.4. Punktis 3.3 toodud valemi põhjal arvutatud CO kontsentratsiooni C CO (vt punkt 3.2) 
korrigeerimine ei ole vajalik, kui mõõdetud kontsentratsioonide summa (C CO + C CO 2) 
on neljataktiliste mootorite puhul vähemalt: 
 
-  bensiini puhul 15% 
-  veeldatud naftagaasi puhul 13,5% 
-  maagaasi puhul 11,5% 
 
 
 (mahuprotsenti) L 375/406 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 181 Lisa 4 – Liide 7 
 
6. lisa
 
 
III TÜÜBI KATSE 
(Karterigaaside heitkoguste kontroll) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.3 määratletud III tüübi 
katse menetlust. 
 
2.  ÜLDSÄTTED 
  
2.1. III tüübi katse viiakse läbi ottomootoriga sõidukil, millele on vajaduse korral tehtud I 
tüübi ja II tüübi katse. 
 
2.2. Katsetatavate mootorite hulka kuuluvad ka sellised lekkimiskindlad mootorid, mille 
puhul väike leke ei põhjusta lubamatuid häireid mootori töös (nagu võib juhtuda 
kahesilindriliste lamamootorite puhul). 
 
3.  KATSETINGIMUSED 
  
3.1. Tühikäigul töötamise reguleerimine toimub kooskõlas tootjapoolsete soovitustega. 
 
3.2. Mõõtmised teostatakse vastavalt järgmisele kolmele mootori töötamistingimuste 
seadele: 
  
Tingimuse number  Sõiduki kiirus (km/h) 
 1  Tühikäigul töötamine 
 2  50 ± 2 (kolmanda käiguga või 
käigukangi asendis "sõit")  
3  50 ± 2 (kolmanda käiguga või 
käigukangi asendis "sõit") 
 
  Tingimuse number  Pidurite poolt kasutatav võimsus 
 
1  Null 
 2  I tüübi katsete seadistustele vastav 
võimsus 
kiirusel 50 km/h  3  Töötamistingimusele nr 2 vastav 
võimsus korrutatuna 
teguriga 1,7 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/407
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 182 4. lisa – 1. liide  
 
4.  KATSEMEETOD 
  
4.1. Eespool punktis 3.2 loetletud töötamistingimuste puhul kontrollitakse, kas karteri 
ventilatsioonisüsteem töötab usaldusväärselt. 
 
5.  KARTERI VENTILATSIOONISÜSTEEMI KONTROLLIMISE MEETOD 
  
5.1. Mootoriavade esialgset seadistust ei muudeta. 
 
5.2. Karterisisest rõhku mõõdetakse selleks ettenähtud kohas. Rõhku mõõdetakse 
õlimõõtevarda ava kaudu kaldmanomeetriga. 
 
5.3. Sõiduki seisund loetakse rahuldavaks, kui kõikides eespool punktis 3.2 määratletud 
mõõtmistingimustes mõõdetud karterirõhk ei ületa mõõtmishetkel valitsevat 
atmosfäärirõhku. 
 
5.4. Eespool kirjeldatud meetodi kohaselt sooritatud katse puhul mõõdetakse rõhku 
sisselasketorustikus ± 1 kPa täpsusega. 
 
5.5. Sõiduki kiirust mõõdetakse dünamomeetril täpsusega ± 2 km/h. 
 
5.6. Rõhku karteris mõõdetakse ± 0,01 kPa täpsusega. 
 
5.7. Kui karteris mõõdetud rõhk ületab ühel eespool punktis 3.2 määratletud tingimusel 
õhurõhku, tehakse tootja taotluse korral täiendav katse nii, nagu on määratletud 
allpool punktis 6. 
 
6. LISAKATSE MEETOD 
  
6.1. Mootoriavade esialgset seadistust ei muudeta. 
 
6.2. Umbes viieliitrise mahuga karterigaase mitteläbilaskev elastne kott ühendatakse 
õlimõõtevarda avaga. Kott tühjendatakse enne iga mõõtmist. 
 
6.3. Kott suletakse enne iga mõõtmist. Iga eespool punktis 3.2 määratletud 
mõõtmistingimuse korral ühendatakse kott avatud asendis viieks minutiks karteriga. 
 
6.4. Sõiduki seisund loetakse rahuldavaks, kui ühegi eespool punktis 3.2 määratletud 
mõõtmistingimuse korral ei täheldata koti nähtavat paisumist. 
 L 375/408 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 183 Lisa 4 – Liide 7 
 
6.5.  Märkus 
 
6.5.1. Kui mootori ehitusest tulenevalt ei ole katse läbiviimine vastavalt punktides 6.1–6.4 
määratletud meetodile võimalik, kohaldatakse mõõtmiste teostamisel nimetatud 
meetodi järgmisi muudatusi: 
 
6.5.2. enne katset suletakse kõik avad, välja arvatud gaaside kogumiseks vajalik ava; 
 
6.5.3. kott ühendatakse nõuetekohase harutoruga, mis ei põhjusta täiendavat rõhukadu ja 
mis paigaldatakse seadme ringlussevõtuahelasse vahetult mootori ühendusava juurde. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/409
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 184 4. lisa – 1. liide  
III TÜÜBI KATSE 
/Text on the figure below/ 
See detail (i) Vt detail (i) 
(a) Direct recycling at slight vacuum a) Otsene ringlussevõtt madala vaakumi korral 
Take-off Harutoru 
Crankcase Karter 
(b) Indirect recycling at slight vacuum b) Kaudne ringlussevõtt madala vaakumi korral 
Bag Kogumiskott 
Vent Ventilatsiooniava 
(i) Connection of take-off bag i) Harutoru ja kogumiskoti ühendus 
Control valve Reguleerimisventiil 
(c) Double-circuit direct recycling c) Kahekordse ahelaga otsene ringlussevõtt 
(d) Venting of crankcase with control valve (the bag must be connected to the vent) d) Karteri õhutamine reguleerimisventiiliga (kott peab olema õhutusavaga ühendatud) 
 
 L 375/410 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 185 Lisa 4 – Liide 7 
 
S ee de t ai l ( i )S ee  d e tail  (i )
Se e  d e t a i l  ( i )(i )  C on ne ct i o n of t a k e-off bagT a k e -off
C ra nk cas e
Ba g
Ve n t
C ont r ol v a lv e(b ) I n d ire ct re cy cl in g  a t  s l i g h t v a cu u m ( a)  D i r ect  r ecy cl i ng  at  s li g ht  v a cuum
( c )  D ouble-c i r cui t  di r ect  re cy cl i ng(d)  V ent i ng  of cr a nk cas e w i t h cont r ol
v a lv e ( t he ba g  m u s t  be  c onn e ct e d t o t he v e nt )C ont r ol v alv e
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/411
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 186 4. lisa – 1. liide  
7. lisa
 
 
IV TÜÜBI KATSE 
(Ottomootoriga sõidukite kütuseaurude 
kontroll) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas kirjeldatakse IV tüübi katse menetlust vastavalt käesoleva eeskirja 
punktile 5.3.4. 
 
Kõnealune menetlus hõlmab meetodit, mille abil määratakse süsivesinike kadu 
ottomootoriga sõidukite kütusesüsteemidest aurumise teel. 
 
2. KATSE KIRJELDUS 
 
Kütuseauru heitkoguste katse (joonis 7/1 allpool) on ette nähtud ööpäevaste 
temperatuuride kõikumise, parkimisaegse kütuseaurude eraldumise ning linnasõidu 
tagajärjel eralduvate süsivesinikuaurude määramiseks. Katse jaguneb järgmisteks 
faasideks: 
 
2.1. katseks valmistumine, mis koosneb linnasõidust (esimene osa) ja linnavälisest 
sõidust (teine osa), 
 
2.2. kütuseaurude eraldumise kao määramine, 
 
2.3. ööpäevase kao määramine. 
 
Katse koondtulemuse saamiseks liidetakse kütuseaurude eraldumise ja ööpäevase 
kao faasis tekkinud süsivesinike heitkoguste massid. 
 
3. SÕIDUK JA KÜTUS 
 
3.1. Sõiduk 
 
3.1.1. Sõiduk peab olema tehniliselt korras, sisse sõidetud ning selle läbisõidetud 
kilomeetrite arv enne katset peab olema vähemalt 3000. Kütuseaurude 
kontrollsüsteem peab kogu selle aja jooksul olema nõuetekohaselt ühendatud ja 
toiminud ning söekanistrit (söekanistreid) peab olema tavapäraselt kasutatud, ilma 
tavapäratu tühjendamise või laadimiseta. 
 L 375/412 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 187 Lisa 4 – Liide 7 
 
3.2. Kütus 
 
3.2.1. Kasutada tuleb käesoleva eeskirja 10. lisas määratletud asjakohast etalonkütust. 
 
4. KÜTUSEAURUDE KATSESEADMED 
 
4.1. Šassiidünamomeeter 
 
Šassiidünamomeeter peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele. 
 
4.2. Kütuseaurude mõõtmise ruum 
 
  Kütuseaurude mõõtmise ruum peab olema gaasikindel risttahukakujuline 
mõõtmiskamber, mis mahutab katsetatava sõiduki. Sõidukile peab igast küljest 
juurde pääsema ning pitseeritud ruum peab olema gaasikindlalt suletud käesoleva lisa 
1. liite kohaselt. Ruumi sisepind peab olema läbilaskmatust materjalist, mis ei 
reageeri süsivesinikega. Temperatuuri reguleerimise süsteem peab suutma 
reguleerida ruumi sisetemperatuuri vastavalt ettenähtud temperatuurile/ajale, 
kusjuures keskmine hälve kogu katse ajal on ± 1 K. 
 
Kontrollsüsteem peab olema reguleeritud nii, et temperatuur muutuks võimalikult 
ühtlaselt, ning temperatuuri tõus, võnkumine ja ebastabiilsus oleks soovitud 
pikaajalise ümbritseva õhu temperatuuriga võrreldes minimaalne. Sisepinna 
temperatuuride vahemik peab kogu ööpäevase heitkoguse katse ajal olema 278 K 
(5 °C) kuni 328 K (55 °C). 
 
Seina ehitus peab soodustama soojuse hajumist. Kütuseaurude eraldumise katse ajal 
peab sisepinna temperatuuride vahemik olema 293 K (20 °C) kuni 325 K (52 °C). 
 
Ruumi temperatuuri muutumisest tingitud mahu muutuste kohandamiseks võib 
kasutada kas muutuva või püsiva mahuga ruumi. 
 
4.2.1. Muutuva mahuga ruum 
 
Muutuva mahuga ruum laieneb ja tõmbub kokku vastavalt ruumis oleva õhumassi 
temperatuuri muutumisele. Sisemahu muutumiste kohandamiseks on kaks vahendit: 
liikuv sein (liikuvad seinad) või lõõtsade süsteem, mille puhul ruumi asetatud 
läbilaskmatu kott (läbilaskmatud kotid) laieneb (laienevad) või tõmbub kokku 
(tõmbuvad kokku) vastavalt välisõhu toimel tekkivatele siserõhu muutustele. 
Igasuguse mahukohandamisvahendi puhul peab ruumi läbilaskmatus 
kindlaksmääratud temperatuuride vahemikus säilima käesoleva lisa 1. liites 
nimetatud viisil. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/413
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 188 4. lisa – 1. liide  
Igasugune mahu kohandamise meetod peab tagama, et ruumi siserõhu ja õhurõhu 
vahe ei oleks suurem kui ± 5 KPa. 
 
Ruumis peab saama fikseerida püsiva mahu. Muutuva mahuga ruumis peab olema 
võimalik mahu muutumine ± 7% "nimimahust" (vaata käesoleva lisa 1. liite 
punkt 2.1.1), arvesse võttes temperatuuri ja õhurõhu varieerumist katse ajal. 
 
4.2.2. Püsiva mahuga ruum 
 
Püsiva mahuga ruum peab olema jäikade seintega, mis tagab ruumi püsiva mahu 
ning vastab allpool esitatud nõuetele. 
 
4.2.2.1. Ruum peab olema varustatud väljalaskeavaga, mis kogu katse ajal eemaldab ruumist 
õhku aeglaselt ja püsiva kiirusega. Sisselaskeava abil saab lisaõhku, mis asendab 
väljavoolava õhu ümbritseva õhuga. Suhteliselt püsiva süsivesinikunivoo 
tekitamiseks juhitakse sissetõmmatav õhk läbi aktiivsöefiltri. Igasugune mahu 
kohandamise meetod peab tagama, et ruumi siserõhk ja õhurõhk oleksid vahemikus 0 
ja –5 kPa. 
 
4.2.2.2. Seadmete abil peab olema võimalik mõõta süsivesiniku mahtu sisse- ja väljalaskeava 
juures täpsusega 0,01 grammi. Välja- ja sissevoolava õhu proportsionaalse proovi 
kogumiseks võib kasutada proovivõtukottide süsteemi. Teise võimalusena võib sisse- 
ja väljavoolavat õhku pidevalt analüüsida otse andmevõrku lülitatud FID-
analüsaatori abil ning integreerida õhuvoo mõõteväärtustega, mis võimaldab püsivalt 
registreerida ruumist eemaldatava süsivesiniku massi. 
 L 375/414 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 189 Lisa 4 – Liide 7 
 
Joonis 7/1  
 
KÜTUSEAU RUDE M Ä Ä R A MINE 
3000 km pik k une sis sesõidupe riood (ilma lii gse t ühjenda m is e/laadi mi seta) 
Kanis tri(te) vana ne m i ne kon trollitud 
Sõiduki a urupes u (vajaduse k orral)  
   
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
/Text on Figure 7/1/ Ma ks. 
7 m in Ma ks. 2 m in 1 2–3 6 tu nd i Ko rduv ööpäevaring ne 
soojus ku hj u b 2-grammise läbilöögin i 
T
star t  = 293  K  ( 2 0 ° C )  
∆T = 1 5K Ma ks.  
1 t u nd  
6 –36  tu nd i K ü t u s e  t e m p e r a tuu r  283 –28 7 K  ( 1 0– 14  ° C )  
40 % ± 2% k üt usepa agi nomi na almah ust 
Ü m b r i t s e v  t e mp e r a t uu r :  293 –30 3 K  ( 2 0–3 0 ° C )  
 
 
Bu taa n iga/lämm ast ik uga la ad imi ne 2-grammise  läbilöögini 
 
 Kütusetemperat uur 2 91  K ± 8  K (18 K ± 8 °C) 
40 % ± 2% k üt usepa agi nomi na almah ust 
Ü m b r i t s e v  t e mp e r a t uu r  2 93– 303  K  ( 20 –30  ° C )  
 
1. tü ü p: ü ks 1.  osa + ka ks 2. osa 
T
star t = 29 3 K k un i 30 3 ( 2 0– 3 0 °C) 
 
 
Ü m b r i t s e v  t e mp e r a t uu r :  293 –30 3 K  ( 2 0–3 0 ° C )  
 
1. tü ü p: ü ks 1.  osa + üks  2 . osa. 
T star t =  2 93– 30 3 K  ( 2 0– 30  ° C )  
 
 
1. tü ü p: ü ks 1.  osa  
 
 
T
min  = 296  K  ( 2 3  ° C )  
T max = 30 4 K (31  °C) 
60  mi n ± 0, 5 m in 
 
T = 2 93  K ± 2  K (20± 2 °C) vi ima sed 6 t u nd i 
 
T star t  =  20 3 K  ( 2 0  ° C )  
T min  = 308  K ;  ∆ T  =  15 K  
24  t un d i, ööp äevaringsete arv = 1 
 Ma ks.  
1 t u nd  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/415
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 190 4. lisa – 1. liide  
Start Algus 
Fuel drain and refill Kütusepaagi tühjendamine ja täitmine 
Canister load to breakthrough (petrol) Kanistri laadimine läbilöögini (bensiin) 
Canister load to breakthrough (butane) Kanistri laadimine läbilöögini (butaan) 
Repeated diurnal heat builds to 2-gram 
breakthrough Korduv ööpäevaringne kuumus koguneb 2-grammise läbilöögini 
Preconditioning drive Eelkonditsioneerimissõit 
12 to 36 h 12–36 h 
Soak Kütuseaurude eraldumine 
Type I test drive I tüübi katse sõit 
evaporative system conditioning-driving kütuseaurude süsteemi konditsioneerimine – 
sõitmine 
and max 2 min from engine shut-off ja maksimaalselt 2 min mootori 
väljalülitamisest 
Hot soak test Kütuseaurude eraldamise kuumkatse 
Soak Kütuseaurude eraldumine 
Diurnal test Ööpäevakatse 
End Lõpp 
 
Märku sed :  
1.  Küt usea urude ko ntrolli m ise ga  seotud sõidu kit üüp kon nad – üksi kasjalik kord täpsusta tud. 
2.  Väljalasketorus t eraldu vate h eitgaas ide kog u st võib mõõt a I tü übi kat se käi gu s, k uid  saadud t ule m u si ei 
kas utata õig us like l ees m ärkide l. Seadusjärgne heit gaaside m õõtmi se ka tse te hak se eraldi. 
 
4.3. Analüüsisüsteemid 
 
4.3.1. Süsivesinike analüsaator 
 
4.3.1.1. Ruumisisese õhu kontrollimiseks kasutatakse leekionisatisoonidetektori (FID) tüüpi 
süsivesinike detektorit. Proovigaas imetakse sisse ühe külgseina keskpunktist või 
ruumi laest ning võimalikud möödavoolud juhitakse ruumi tagasi, eelistatavalt 
punkti, mis asub vahetult seguventilaatori taga. 
 
4.3.1.2. Süsivesinikuanalüsaatori reageerimisaeg peab olema alla 1,5 sekundi, mis 
moodustab 90% lõppnäidust. Selle stabiilsus on kõigis mõõtepiirkondades üle 2%  
skaala lõppväärtusest nullmärgi juures ning 80 ± 20% skaala lõppväärtusest 15 
minuti jooksul. 
 
4.3.1.3. Analüsaatori korratavus väljendatuna ühe standardhälbena on üle ± 1% skaala 
lõppväärtusest nullpunkti juures ning 80 ± 20% skaala lõppväärtusest kõigis 
kasutatud mõõtepiirkondades. 
 
4.3.1.4. Analüsaatori mõõtepiirkondade valik peab tagama parima lahutusvõime mõõtmisel, 
kalibreerimisel ja lekete kontrollimisel. 
 L 375/416 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 191 Lisa 4 – Liide 7 
 
4.3.2. Süsivesinikuanalüsaatori andmesalvestussüsteem 
 
4.3.2.1. Süsivesinikuanalüsaator peab olema varustatud seadmega, mis registreerib 
elektrilise väljundsignaali kas lintmeeriku või muu andmetöötlussüsteemi abil 
sagedusega vähemalt kord minutis. Salvestussüsteemi töö põhinäitajad peavad 
vähemalt vastama salvestatavale signaalile ning kindlustama tulemuste püsiva 
salvestamise. Salvestus peab selgesti näitama kütuseaurude eraldumise või 
ööpäevase heitkoguse katse algust ja lõppu (kaasa arvatud proovivõtuaja algust ja 
lõppu koos ajavahemikuga iga katse alustamise ja lõpetamise vahel). 
  
4.4. Kütusepaagi soojendamine (rakendatav ainult söekanistri puhul) 
  
4.4.1. Kütuse soojendamiseks sõiduki paagis (paakides) tuleb kasutada reguleeritavat 
kütteallikat; sobib näiteks küttepadi võimsusega 2000 W. Küttesüsteem peab 
soojendama ühtlaselt paagi seinu kütusetasemest allpool, et ei tekiks kütuse paikset 
ülekuumenemist. Kütusetasemest kõrgemal olevat auru ei tohi soojendada. 
 
4.4.2. Kütusepaagi soojendusseade peab võimaldama kütuse ühtlast soojendamist paagis 
14 K võrra algtemperatuurist 289 K (16 °C) 60 minuti jooksul, kui 
temperatuuriandur on punktis 5.1.1 ettenähtud asendis. Küttesüsteem peab suutma 
hoida kütusepaagi soojendamise ajal nõutavat kütuse temperatuuri täpsusega 
± 1,5 K. 
 
4.5. Temperatuuri registreerimine 
 
4.5.1. Temperatuur registreeritakse kahes ruumipunktis temperatuuriandurite abil, mis on 
ühendatud näitama keskmist väärtust. Mõõtepunktid asuvad mõõtealal 0,9 ± 0,2 m 
meetri kõrgusel ning nende kaugus külgseina vertikaalsest keskjoonest on ligikaudu 
0,1 meetrit. 
 
4.5.2. Kütusepaagi (kütusepaakide) temperatuur registreeritakse allpool toodud 
punkti 5.1.1 kohaselt kütusepaaki asetatud anduri abil, juhul kui kasutatakse 
söekanistrit (punkt 5.1.5 allpool). 
 
4.5.3. Temperatuuri registreeritakse kogu kütuseaurude mõõtmise ajal või sisestatakse 
andmetöötlussüsteemi sagedusega vähemalt kord minutis. 
 
4.5.4. Temperatuuri registreerimissüsteemi täpsus peab olema ± 1,0 K ning temperatuuri 
määramise täpsus ± 0,4 K. 
 
4.5.5. Registreerimis- või andmetöötlussüsteemi määramisaja täpsus peab olema ± 
15 sekundit. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/417
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 192 4. lisa – 1. liide  
4.6.  Rõhu registreerimine 
 
4.6.1. Katsepiirkonna õhurõhu ja ruumi siserõhu vahe ∆p tuleb kogu kütuseauru mõõtmise 
ajal registreerida või sisestada andmetöötlussüsteemi sagedusega vähemalt kord 
minutis. 
 
4.6.2. Rõhu registreerimissüsteemi täpsus peab olema ± 2 kPa ning rõhu määramise 
täpsus ± 0,2 kPa. 
 
4.6.3. Registreerimis- või andmetöötlussüsteemi määramisaja täpsus peab olema ± 
15 sekundit. 
 
4.7. Ventilaatorid 
 
4.7.1. Ühe või mitme ventilaatori või puhuri ning avatud ukse/ustega mõõtmisruumi 
(SHED) abil peab olema võimalik viia süsivesinike kontsentratsioon ruumis 
ümbritseva õhu süsivesinikusisalduse tasemele. 
 
4.7.2. Ruumis peab olema üks või mitu ventilaatorit või puhurit võimsusega 0,1–0,5 
m3/min, mis võimaldavad ruumis olevat õhku täielikult segada. Ruumis peab 
mõõtmiste ajal säilima ühtlane temperatuur ja süsivesinike kontsentratsioon. 
Ventilaatorite või puhurite otsene õhuvool ei tohi ruumis olevale sõidukile langeda. 
 
4.8. Gaasid 
 
4.8.1. Kalibreerimiseks ja kasutamiseks peavad saadaval olema järgmised puhtad gaasid: 
 puhastatud sünteetiline õhk: (puhtus < 1 ppm C 1 ekvivalent, 
 #1 ppm CO, #400 ppm CO 2, #0,1 ppm NO); 
 hapnikusisaldus 18 ja 21 mahuprotsendi vahel. 
 
Süsivesinike analüsaator, kütuse gaas: (40 ± 2% vesinikku ja jääkheelium, milles on 
vähem kui 1 ppm C 1-ekvivalenti süsivesinikku, vähem kui 400 ppm CO 2), 
 
Propaan (C 3H 8): minimaalne puhtus 99,5% 
 
Butaan (C 4H 10): minimaalne puhtus 98% 
 
Lämmastik (N 2): minimaalne puhtus 98% 
 
4.8.2. Kättesaadavad peavad olema propaani (C 3H 8) ja puhastatud sünteetilise õhu segu 
sisaldavad kalibreerimis- ja võrdlusgaasid. Kalibreerimisgaasi tegelikud 
kontsentratsioonid peavad olema ± 2% ettenähtud näitajast. Gaasijaoturi 
kasutamisel saadud lahjendatud gaaside täpsusaste peab olema ± 2% tegelikust L 375/418 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 193 Lisa 4 – Liide 7 
 
väärtusest. 1. liites piiritletud kontsentratsioonid võib saada ka gaasijaoturiga, kui 
lahjendusgaasina kasutatakse sünteetilist õhku. 
 
4.9. Lisaseadmed 
 
4.9.1. Absoluutset niiskust katsepiirkonnas peab saama mõõta täpsusega ± 5%. 
 
5. KATSEMENETLUS 
 
5.1. Katse ettevalmistamine 
 
5.1.1. Enne katset valmistatakse sõiduk mehaaniliselt ette järgmiselt: 
 
a) sõiduki väljalasketorustik ei tohi lekkida, 
 
b) sõidukile võib enne katset teha aurupesu, 
 
c) söekanistri kasutamise korral peab sõiduki kütusepaak olema varustatud 
temperatuurianduriga, et oleks võimalik mõõta temperatuuri kütusepaagis 
oleva kütuse keskpunktis, kui paak on täidetud 40% ulatuses oma mahust, 
 
d) kütusesüsteemi võib paigaldada lisaseadmed, adapterid ja seadmed, mis 
võimaldavad kütusepaagi täielikult tühjendada. Selleks ei ole tarvis muuta 
paagi korpuse konstruktsiooni, 
 
e) tootja võib välja pakkuda katsemeetodi, et võtta arvesse süsivesinike kadu 
üksnes sõiduki kütusesüsteemist lähtuva aurustumise läbi. 
 
5.1.2. Sõiduk viiakse katsealale, mille ümbritseva õhu temperatuur on 293–303 K (20–
30 °C). 
 
5.1.3. Kontrollida tuleb kanistri(te) vananemist. Selleks võib näidata, et kogunenud on 
vähemalt 3000 km. Kui seda ei näidata, siis kasutatakse järgmist menetlust. Mitme 
kanistriga süsteemi puhul viiakse menetlus läbi iga kanistriga eraldi. 
 
5.1.3.1. Kanister eemaldatakse sõidukist. Seda tehes tuleb olla eriti ettevaatlik, et osad ja 
kütusesüsteem jääksid terveks. 
 
5.1.3.2. Kontrollitakse kanistri kaalu. 
 
5.1.3.3.  Kanister ühendatakse kütusepaagiga, võimalusel välisega, mis on täidetud 40% 
ulatuses kütusepaagi (kütusepaakide) mahust etalonkütusega. 
 
5.1.3.4. Kütusepaagis oleva kütuse temperatuur peab olema 183–287 K (10–14 °C). 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/419
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 194 4. lisa – 1. liide  
 
5.1.3.5.  (Välimine) kütusepaak kuumutatakse temperatuurini 288–318 K (15–45 °C) (1 °C 
tõus iga 9 minuti kohta). 
 
5.1.3.6. Kui kanister jõuab läbilöögini enne, kui temperatuur saavutab taseme 318 K 
(45 °C), lülitatakse soojusallikas välja. Seejärel kanister kaalutakse. Kui kanister ei 
jõudnud temperatuurini 318 K (45 °C) soojendamisel läbilöögini, korratakse 
eespool punktis 5.1.3.3 toodud menetlust, kuni toimub läbilöök. 
 
5.1.3.7.  Läbilööki võib kontrollida käesoleva lisa punktides 5.1.5 ja 5.1.6 kirjeldatud viisil 
või teise proovivõtu- ja analüüsimeetodiga, mis võimaldab tuvastada süsivesinike 
heidet kanistrist läbilöögi ajal. 
 
5.1.3.8. Kanister puhutakse läbi 25 ± 5 liitri heitelabori õhuga, kuni sellest on läbi käinud 
300-kordne maht. 
 
5.1.3.9.  Kontrollitakse kanistri kaalu. 
 
5.1.3.10.  Punktides 5.1.3.4–5.1.3.9 kirjeldatud menetlust korratakse üheksa korda. Katse võib 
enne seda lõpetada, olles sooritanud vähemalt kolm vananemistsüklit, kui kanistri 
kaal on pärast viimaseid tsükleid stabiliseerunud. 
 
5.1.3.11. Kütuseaurude kanister ühendatakse tagasi ja taastatakse sõiduki tavapärane töökord. 
 
5.1.4. Üht punktides 5.1.5 ja 5.1.6 määratletud meetoditest kasutatakse aurukanistri 
eelkonditsioneerimiseks. Mitme kanistriga sõidukite puhul eelkonditsioneeritakse 
iga kanister eraldi. 
 
5.1.4.1. Läbilöögi määramiseks mõõdetakse kanistri heitkoguseid. 
 
Siinkohal määratletakse läbilööki kui punkti, milles väljapaiskuvate süsivesinike 
kumulatiivne kogus on võrdne kahe grammiga. 
 
5.1.4.2. Läbilööki võib kontrollida vastavalt punktides 5.1.5 ja 5.1.6 kirjeldatud meetoditele 
kütuseaurude mõõtmisruumi abil. Teise võimalusena võib läbilööki määrata 
täiendava aurukanistri abil, mis on ühendatud sõiduki kanistrist allavoolu. 
Lisakanister puhutakse enne täitmist korralikult kuiva õhuga läbi. 
 
5.1.4.3. Mõõtmisruumi tühjendatakse enne katset mitme minuti jooksul, kuni stabiilsed 
taustatingimused on saavutatavad. Sel ajal peab (peavad) olema sisse lülitatud 
mõõtmisruumi õhusegamisventilaator(id). 
 
Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus 
kindlaks määrata. 
 L 375/420 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 195 Lisa 4 – Liide 7 
 
5.1.5. Kanistri korduv laadimine soojusega viib läbilöögini 
 
5.1.5.1. Sõiduki kütusepaak (kütusepaagid) tühjendatakse kütusepaagi äravoolukraani(de) 
kaudu. Seda tehakse nii, et sõidukile paigaldatud kütuseaurude reguleerimise 
seadmed ei tühjeneks ega täituks tavapäratult. Tavaliselt piisab selleks kütusepaagi 
korgi eemaldamisest. 
 
5.1.5.2. Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse katsekütusega, mille temperatuur on 
vahemikus 283–287 K (10–14 °C), kuni 40% ± 2% ulatuses paagi (paakide) 
tavalisest mahutavusest. Nüüd paigaldatakse sõiduki kütusepaagi kork (korgid). 
 
5.1.5.3. Ühe tunni jooksul kütuse uuesti lisamisest viiakse väljalülitatud mootoriga sõiduk 
kütuseaurude mõõtmisruumi. Kütusepaagi temperatuuriandur ühendatakse 
temperatuuri registreerimissüsteemiga. Soojusallikas peab paiknema kütusepaagi 
(kütusepaakide) suhtes õiges asendis ning olema ühendatud 
temperatuuriregulaatoriga. Soojusallikas on määratletud eespool punktis 4.4. Mitme 
kütusepaagiga sõidukite puhul soojendatakse kõiki kütusepaake ühtemoodi, allpool 
kirjeldatud viisil. Paagid peavad olema täpselt ühesuguse temperatuuriga ± 1,5 K 
piires. 
 
5.1.5.4. Kütust võib kunstlikult soojendada ööpäevase algtemperatuurini 293 K (20 °C) 
± 1 K. 
 
5.1.5.5. Kui kütuse temperatuur jõuab vähemalt 292 K (19 °C), rakendatakse kohe järgmisi 
meetmeid: läbipuhumiseks kasutatud puhur lülitatakse välja; mõõtmisruumi uksed 
suletakse ja pitseeritakse; ning alustatakse süsivesinike taseme mõõtmist 
mõõtmisruumis. 
 
5.1.5.6. Kui kütusepaagi temperatuur jõuab 293 K-ni (16 °C), hakatakse temperatuuri 
lineaarselt tõstma 15 K (15 °C) kaupa. Kütust soojendatakse nii, et selle 
temperatuur vastaks soojendamise ajal ± 1,5 K täpsusega allpool esitatud 
funktsioonile. Registreeritakse soojendamiseks ja temperatuuri tõusuks kulunud 
aeg. 
 
T r = T o + 0,2333 · t 
 
kus: 
 
T r = nõutud temperatuur (K); 
 
T o = algtemperatuur (K); 
 
t = kütusepaagi soojendamise algusest kulunud aeg minutites. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/421
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 196 4. lisa – 1. liide  
5.1.5.7. Niipea kui toimub läbilöök või kui kütuse temperatuur jõuab väärtuseni 308 K 
(35 °C), olenevalt sellest, kumb on esimene, lülitatakse soojusallikas välja, 
mõõtmisruumi uste tihendus eemaldatakse ja uksed avatakse ning sõiduki 
kütusepaagi kork (korgid) eemaldatakse. Kui läbilöök ei ole toimunud ajaks, mil 
kütuse temperatuur jõuab väärtuseni 308 K (35 °C), eemaldatakse soojusallikas 
sõidukist, sõiduk eemaldatakse kütuseaurude mõõtmisruumist ja kogu allpool 
punktis 5.1.7 kirjeldatud menetlust korratakse, kuni toimub läbilöök. 
 
5.1.6. Butaaniga laadimine kuni läbilöögini 
 
5.1.6.1.  Kui läbilöögi määramiseks kasutatakse mõõtmisruumi (vt punkt 5.1.4.2 eespool), 
viiakse väljalülitatud mootoriga sõiduk kütuseaurude mõõtmisruumi. 
 
5.1.6.2. Kütuseaurude kanister valmistatakse kanistri laadimise toiminguks ette. Kanistrit ei 
eemaldata sõidukist, välja arvatud juhul, kui juurdepääs sellele tavapärases 
asukohas on niivõrd piiratud, et laadimist on reaalselt võttes võimalik teostada 
üksnes kanistri eemaldamisel sõidukist. Seda tehes tuleb olla eriti ettevaatlik, et 
osad ja kütusesüsteem jääksid terveks. 
 
5.1.6.3. Kanistrisse juhitakse kiirusega 40 grammi butaani tunnis segu, mis koosneb 50 
mahuprotsendist butaanist ja 50 mahuprotsendist lämmastikust. 
 
5.1.6.4. Niipea kui kanister jõuab läbilöögini, katkestatakse auru juurdevool. 
 
5.1.6.5. Seejärel ühendatakse kütuseaurude kanister tagasi ja taastatakse sõiduki tavapärane 
töökord. 
 
5.1.7.  Kütuse väljalaskmine ja uuesti lisamine 
 
5.1.7.1. Sõiduki kütusepaak (kütusepaagid) tühjendatakse kütusepaagi äravoolukraani(de) 
kaudu. Seda tehakse nii, et sõidukile paigaldatud kütuseaurude reguleerimise 
seadmed ei tühjeneks ega täituks tavapäratult. Tavaliselt piisab selleks kütusepaagi 
korgi eemaldamisest. 
 
5.1.7.2. Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse katsekütusega, mille temperatuur on 
vahemikus 291 ± 8 K (18 ± 8 °C) kuni 40% + 2% ulatuses paagi (paakide) tavalisest 
mahutavusest. Nüüd paigaldatakse sõiduki kütusepaagi kork (korgid). 
 
5.2. Eelkonditsioneerimissõit 
 
5.2.1. Ühe tunni jooksul pärast kanistri laadimist vastavalt punktidele 5.1.5 või 5.1.6 
asetatakse sõiduk šassiidünamomeetrile ja sellega sõidetakse läbi üks 4. lisas 
määratletud I tüübi katse esimese osa ja kaks teise osa sõidutsüklit. Selle toimingu 
jooksul ei võeta heitgaasiproove. 
 L 375/422 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 197 Lisa 4 – Liide 7 
 
5.3. Kütuseaurude eraldumine 
 
5.3.1. Viie minuti jooksul pärast eespool punktis 5.2.1 täpsustatud eelkonditsioneerimise 
lõpetamist tuleb mootori kapott täielikult sulgeda, sõiduk šassiidünamomeetrilt ära 
viia ning kütuseaurude eraldusalale parkida. Sõiduk pargitakse vähemalt 12 tunniks 
ja kõige rohkem 36 tunniks. Selle perioodi lõpuks peavad mootoriõli ja jahuti 
temperatuurid olema jõudnud antud ala temperatuurini või ± 3 K sellest. 
 
5.4.  Katse dünamomeetril 
 
5.4.1.  Pärast kütuseaurude eraldumisperioodi lõppu sõidetakse sõidukiga läbi 4. lisas 
kirjeldatud I tüübi katse (linnasõidu ja linnavälise sõidu katse külmkäivitusega). 
Seejärel lülitatakse mootor välja. Selle toimingu ajal võib heitgaasiproove võtta, 
kuid selle tulemusi ei tohi kasutada heitkogustega seotud tüübikinnituseks. 
 
5.4.2. Kahe minuti jooksul pärast eespool punktis 5.4.1 määratletud I tüübi katse 
lõpuleviimist tehakse sõidukiga täiendav eelkonditsioneerimissõit, mis koosneb 
ühest I tüübi katse linnasõidu katsetsüklist (kuumkäivitusega). Seejärel lülitatakse 
mootor uuesti välja. Selle toimingu jooksul ei ole tarvis võtta heitgaasiproove. 
 
5.5. Kütuseaurude eraldumiskatse pärast mootori seiskamist 
  
5.5.1. Enne katsesõidu lõppu tuulutatakse mõõtmisruumi mitu minutit, kuni tekib stabiilne 
süsivesinike taust. Ruumi segamisventilaator(id) tuleb sel hetkel samuti sisse 
lülitada. 
 
5.5.2. Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus 
kindlaks määrata. 
 
5.5.3. Sõidutsükli lõpus tuleb kapott täielikult sulgeda ning kõik ühendused sõiduki ja 
katseseadme vahel lahti võtta. Seejärel sõidetakse sõiduk mõõtmisruumi, kasutades 
gaasipedaali võimalikult vähe. Mootor peab olema välja lülitatud enne sõiduki mis 
tahes osa sisenemist mõõtmisruumi. Mootori seiskamise aeg registreeritakse 
kütuseaurude mõõteandmete registreerimise süsteemis ning temperatuuri 
registreerimine algab. Sõiduki aknad ja pakiruum avatakse selles katsejärgus, kui 
need ei ole juba avatud. 
 
5.5.4. Väljalülitatud mootoriga sõiduk lükatakse või toimetatakse muul viisil 
mõõtmisruumi. 
 
5.5.5. Mõõtmisruumi uksed tuleb sulgeda ja gaasikindlalt tihendada kahe minuti jooksul 
pärast mootori seiskamist ning seitsme minuti jooksul pärast konditsioneerimissõidu 
lõppu. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/423
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 198 4. lisa – 1. liide  
5.5.6. Kütuseaurude eraldumisperiood pikkusega 60 ± 0,5 minutit algab pärast 
mõõtmisruumi tihendamist. Mõõdetakse süsivesiniku kontsentratsiooni, 
temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse kütuseaurude eraldumiskatse algnäidud 
C HCi, P i ja T i. Neid arve kasutatakse kütuseaurude arvutamisel allpool toodud punkti 
6 kohaselt. Mõõtmisruumi õhutemperatuur T ei tohi 60 minutit kestva kütuseaurude 
eraldumisperioodi jooksul langeda alla 296 K ega tõusta üle 304 K. 
 
5.5.7. Süsivesinike analüsaator tuleb nullida ja selle mõõteulatus kindlaks määrata 
vahetult enne 60 ± 0,5 minutit kestva katseaja lõppu. 
 
5.5.8. 60 ± 0,5 minutit kestva katseaja lõpus mõõdetakse süsivesinike kontsentratsioon 
mõõteruumis. Mõõdetakse ka temperatuuri ja õhurõhku. Saadakse kütuseaurude 
eralduskatse lõppnäidud C HCf, P f ja T f, mida kasutatakse allpool toodud 6. punkti 
kohasel arvutamisel. 
 
5.6. Mootori seiskamise kütuseaurude eraldumine 
 
5.6.1. Katsesõiduk lükatakse või toimetatakse mootorit kasutamata muul viisil 
kütuseaurude eraldusalale ning mõjutatakse kütuseaurude eraldumiskatse ja 
ööpäevase heitkoguse katse vahel vähemalt 6 tundi, kuid mitte üle 36 tunni. Sellest 
ajast vähemalt 6 tundi mõjutatakse sõidukit temperatuuril 293 ± 2 K (20 ± 2 °C). 
 
5.7. Ööpäevakatse 
 
5.7.1.  Katsesõidukiga tehakse läbi üks tsükkel ümbritseva õhu temperatuuril vastavalt 
käesoleva lisa 2. liites määratletud profiilile, kusjuures maksimaalne kõrvalekalle ei 
ületa ühelgi hetkel ± 2 K. Temperatuuri keskmine kõrvalekalle profiilist, arvutatuna 
iga mõõdetud kõrvalekalde absoluutväärtuse abil, ei tohi olla üle ± 1 K. Ümbritseva 
õhu temperatuuri mõõdetakse vähemalt iga minuti tagant. Temperatuuritsüklid 
algavad, kui aeg T start = 0, nagu määratletud allpool punktis 5.7.6. 
 
5.7.2. Mõõtmisruumi tühjendatakse enne katset mitme minuti jooksul, kuni stabiilsed 
taustatingimused on saavutatavad. Sel ajal peab (peavad) olema sisse lülitatud ka 
mõõtmisruumi õhusegamisventilaator(id). 
 
5.7.3. Väljalülitatud mootori ning avatud akende ja pakiruumi(de)ga katsesõiduk tuuakse 
mõõtmisruumi. Segamisventilaator(id) reguleeritakse nii, et hoida õhuringluse 
kiirust katsesõiduki kütusepaagi all vähemalt väärtusel 8 km/h. 
 
5.7.4. Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katset nullida ja selle mõõteulatus 
kindlaks määrata. 
 
5.7.5. Mõõtmisruumi uksed peavad olema suletud ja hermeetiliselt tihendatud. 
 L 375/424 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 199 Lisa 4 – Liide 7 
 
5.7.6. 10 minuti jooksul uste sulgemisest ja pitseerimisest mõõdetakse süsivesiniku 
kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse kütuseaurude ööpäevase 
katse algnäidud C HCi, P i ja T i. Selles punktis on aeg T start = 0. 
 
5.7.7. Süsivesinike analüsaator tuleb vahetult enne katse lõppu nullida ja selle mõõteulatus 
kindlaks määrata. 
 
5.7.8. Heitkoguste proovivõtuaeg lõpeb 24 tundi ± 6 minutit pärast algse proovivõtu algust 
vastavalt eespool toodud punkti 5.7.6 määratlusele. Kulunud aeg registreeritakse. 
Mõõdetakse süsivesiniku kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku ning saadakse 
punktis 6 toodud arvutuseks kasutatud ööpäevase katse algnäidud C HCf, P f ja T f. 
Sellega lõpeb kütuseaurude katsemenetlus. 
 
6. ARVUTAMINE 
 
6.1. Punktis 5 kirjeldatud kütuseaurude katsed võimaldavad välja arvutada süsivesinike 
heitkogused ööpäevases ja kütuseaurude eraldumisfaasis. Kütuseaurude kadu igas 
kõnealuses faasis arvutatakse süsivesinike kontsentratsiooni alg- ja lõppväärtuse, 
mõõtmisruumi temperatuuride ja õhurõhkude ning mõõtmisruumi netomahu põhjal. 
Kasutatakse järgmist valemit: 
 
 
 
 
  
 
kus: 
 
M HC = süsivesinike mass grammides,  
 
M HC,ou t  = püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse ajal 
väljuvate süsivesinike mass (grammides), 
 
M HC,i = püsiva mahuga mõõtmisruumi ööpäevase heitkoguse katse ajal 
sisenevate süsivesinike mass (grammides), 
 
C HC = mõõtmisruumis mõõdetud süsivesinike kontsentratsioon 
(ppm maht C 1 ekvivalentides), 
 
V = ruumi netomaht kuupmeetrites, korrigeerituna avatud akende ja 
pagasiruumiga sõiduki mahu võrra. Kindlaksmääramata mahuga sõiduki 
puhul lahutatakse mahust 1,42 m3, 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/425
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 200 4. lisa – 1. liide  
 
T =  ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis, K, 
 
P = õhurõhk, kPa, 
 
H/C = vesiniku-süsiniku suhe, 
 
k = 1,2 . (12 + H/C) 
 
kus: 
 
i = on lähtenäit, 
 
f = on lõppnäit, 
 
H/C = väärtuseks võetakse 2,33 ööpäevakatse kadudeks, 
 
H/C =  väärtuseks võetakse 2,20 kütuseaurude eraldumise kadudeks. 
 
6.2. Katse koondtulemused 
 
Sõiduki süsivesinike heitkoguse kogumass arvutatakse järgmise valemi põhjal: 
 
M kok ku = M DI + M HS 
 
 kus: 
 
M kok ku  = sõiduki heitkoguste kogumass (grammides), 
 
M DI    = süsivesinike heitkoguse mass ööpäevakatses (grammides), 
 
M HS    = süsivesinike heitkoguse mass kütuseaurude eraldumise katses 
(grammides). 
 
7. TOODANGU VASTAVUS 
 
7.1. Rutiinsel valmistoodangu katsetamisel võib tüübikinnituse omanik näidata 
vastavust, kui võetud valimisse kuuluvad sõidukid vastavad järgmistele nõuetele. 
 
7.2. Lekkekatse 
 
7.2.1. Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri isoleeritakse. 
 
7.2.2. Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 370 ± 10 mm H 2O. L 375/426 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 201 Lisa 4 – Liide 7 
 
 
7.2.3. Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda. 
 
7.2.4. Pärast kütusesüsteemi isoleerimist ei tohi rõhk langeda viie minuti jooksul rohkem 
kui 50 mm H 2O võrra. 
 
7.3. Õhutuskatse 
  
7.3.1. Heitekontrolli õhutusavad atmosfääri isoleeritakse. 
 
7.3.2. Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 370 ± 10 mm H 2O. 
 
7.3.3. Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda. 
 
7.3.4. Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri viiakse tootmistingimustele. 
 
7.3.5. Kütusepaagi rõhk peab langema alla 100 mm H 20 mitte vähem kui 30 sekundi 
jooksul, kuid vähemalt kahe minuti jooksul. 
 
7.3.6. Tootja taotlusel võib õhutuse toimevõimsust demonstreerida samaväärse 
alternatiivse menetluse abil. Tootja näitab konkreetset menetlust tehnilisele 
teenistusele tüübikinnitusmenetluse käigus. 
 
7.4. Läbipuhumiskatse 
 
7.4.1. Läbipuhumisava sisselaskele paigaldatakse seade, mis suudab tuvastada õhu 
voolukiiruse 1,0 liitrit ühes minutis, ning läbipuhumisava sisselaskega ühendatakse 
lülitusventiili kaudu piisavalt suur surveanum, et see ei avaldaks 
läbipuhumissüsteemile märgatavat mõju, või teise võimalusena: 
 
7.4.2. võib tootja kasutada omal valikul vooluhulgamõõturit, kui pädev asutus selle heaks 
kiidab. 
 
7.4.3. Sõiduk peab töötama sellisel viisil, et avastatakse läbipuhumissüsteemi kõik 
ehituslikud omadused, mis võivad läbipuhumistoimingut takistada, ja märgitakse 
üles nendega seotud asjaolud. 
 
7.4.4. Kuni mootor töötab eespool punktis 7.4.3 märgitud piirides, määratakse õhuvoolu 
järgmiselt: 
 
7.4.4.1. lülitatakse sisse punktis 7.4.1 osutatud seade. Jälgida tuleb rõhu langemist õhurõhu 
tasemelt tasemeni, mis näitab, et ühe minuti jooksul on heitekontrollisüsteemi 
voolanud 1,0 liitrit õhku või 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/427
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 202 4. lisa – 1. liide  
7.4.4.2. alternatiivse vooluhulga mõõteseadme kasutamise korral peab näiduks olema 
vähemalt 1,0 liitrit minutis; 
 
7.4.4.3. tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset läbipuhumiskatse menetlust, kui seda 
menetlust on esitatud ja tehniline teenistus on sellega nõustunud 
tüübikinnitusmenetluse käigus. 
 
7.5. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses 
rakendatavate kontrollimeetodite nõuetele vastavust. 
 
7.5.1. Kontrollija peab võtma seeriast piisavalt suure valimi. 
 
7.5.2. Kontrollija võib nende sõidukite katsetamisel kohaldada käesoleva eeskirja 
punkti 8.2.5. 
 
7.6. Kui eespool toodud punkti 7.5 nõuded ei ole täidetud, peab pädev asutus tagama, et 
toodangu vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks võetakse kõik vajalikud 
meetmed. 
 L 375/428 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 203 Lisa 4 – Liide 7 
 
7. lisa – 1. liide
 
 
SEADMETE KALIBREERIMINE KÜTUSEAURUDE KATSEKS 
 
1. KALIBREERIMISSAGEDUS JA KALIBREERIMISMEETODID 
 
1.1. Kõik seadmed kalibreeritakse enne esimest kasutamist ning seejärel nii sageli kui 
vaja, kuid igal juhul üks kuu enne tüübikinnituskatseid. Kalibreerimismeetodeid 
kirjeldatakse käesolevas liites. 
 
1.2. Tavapäraselt tuleb kasutada eespool mainitud temperatuuride jada. Nurksulgudes 
esitatud temperatuuride jada võib kasutada alternatiivselt. 
 
2. MÕÕTMISRUUMI KALIB REERIMIN E 
 
2.1. Mõõtmisruumi sisemahu esialgne määramine 
 
2.1.1. Enne mõõtmisruumi kasutuselevõtmist määratakse selle sisemaht. 
 
Hoolikalt mõõdetakse mõõtmisruumi siseseinu, võttes arvesse kõiki ebatasasusi, 
näiteks jäigastusvardaid. Mõõtmisruumi sisemaht määratakse kõnealuste mõõtmiste 
põhjal. 
 
Muutuva mahuga mõõtmisruumide puhul suletakse need püsiva mahuga ruumiks, 
kui mõõtmisruumi ümbritseva õhu temperatuur on 303 K (30 °C) [302 K (29 °C)]. 
Nimimaht peab olema korratav kõikumisega ± 0,5% põhiväärtusest. 
 
2.1.2. Sisemahu netoväärtuse saamiseks lahutatakse mõõtmisruumi sisemahust 1,42 m3. 
Teise võimalusena võib 1,42 m3 asemel kasutada avatud pakiruumi ja akendega 
katsesõiduki mahtu. 
 
2.1.3. Mõõtmisruumi kontrollitakse vastavalt allpool toodud punktile 2.3. Kui ruumis 
oleva ja ruumi sisseviidud propaani masside vahe on ± 2%, siis tuleb võtta 
parandusmeetmed. 
 
2.2. Mõõtmisruumi taustheidete kindlaksmääramine 
 
Selle toimingu abil määratakse kindlaks, et ruumis ei ole märkimisväärsetes 
kogustes süsivesinikke eritavaid materjale. Kontrollitakse enne mõõtmisruumi 
kasutuselevõtmist, pärast iga taustheiteid mõjutada võivat toimingut, kuid igal juhul 
sagedusega vähemalt kord aastas. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/429
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 204 4. lisa – 1. liide  
2.2.1. Muutuva mahuga mõõtmisruume võib kasutada eespool punktis 2.1.1 esitatud 
kirjelduse kohaselt püsiva mahuga või muutuva mahuga, kusjuures ümbritseva õhu 
temperatuuri hoitakse tasemel 308 K ± 2 K. (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)] 
kogu eespool mainitud 4-tunnise perioodi vältel. 
 
2.2.2. Püsiva mahuga ruumide puhul peavad sisse- ja väljalaskeavad olema suletud. 
Ümbritseva õhu temperatuur peab kogu edaspidi mainitava neljatunnise 
ajavahemiku jooksul olema vahemikus 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) [309 K ± 2 K (36 
± 2 °C). 
 
2.2.3. Mõõtmisruumi võib gaasikindlalt sulgeda ning ventilaatori tööle panna kuni 12 
tunniks enne 4 tundi kestva taustheiteproovi kogumise algust. 
 
2.2.4. Analüsaator kalibreeritakse (vajaduse korral), seejärel nullitakse ja määratakse 
kindlaks mõõteulatus. 
 
2.2.5. Mõõteruumi tuleb senikaua tuulutada, kuni süsivesinike näit jääb muutumatuks, 
ning segamisventilaator tuleb sisse lülitada, kui see juba ei tööta. 
 
2.2.6. Seejärel suletakse mõõtmisruum gaasikindlalt ning mõõdetakse taustsüsivesinike 
kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on algnäidud C HCi, P i ja T i, mida 
kasutatakse mõõtmisruumi taustheidete arvutamisel. 
 
2.2.7. Mõõtmisruum jäetakse neljaks tunniks seisma ning segamisventilaator töötama. 
 
2.2.8. Kõnealuse ajavahemiku lõpus kasutatakse sama analüsaatorit süsivesinike 
kontsentratsiooni mõõtmiseks mõõtmisruumis. Mõõdetakse ka temperatuuri ja 
õhurõhku. Need on lõppnäidud C HCf, P f ja T f.. 
 
2.2.9. Muutus, mis tekkis mõõtmisruumis olevate süsivesinike massis katse ajal, 
arvutatakse välja allpool toodud punkti 2.4 kohaselt ning see ei tohi olla üle 
0,05 grammi. 
 
2.3. Kalibreerimine ja süsivesinike retentsioonikatse mõõtmisruumis 
 
Kalibreerimise ja süsivesinike retentsioonikatsega kontrollitakse mõõtmisruumi 
eespool toodud punkti 2.1 kohaselt arvutatud mahtu ning mõõdetakse ka võimaliku 
lekke määra. Mõõtmisruumi lekke mahtu tuleb määrata mõõtmisruumi 
kasutuselevõtmisel, pärast mis tahes toimingut, mis võib mõjutada ruumi esialgset 
seisundit, ning seejärel vähemalt kord kuus. Kui kuue igakuise järjestikuse 
retentsioonikontrolli tulemused on positiivsed ning parandusmeetmeid ei ole vaja 
võtta, siis võib mõõtmisruumi lekke määra mõõta kord kvartalis, kui 
parandusmeetmeid ei vajata. 
 L 375/430 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 205 Lisa 4 – Liide 7 
 
2.3.1. Mõõtmisruumi on vaja tuulutada süsivesinike stabiilse kontsentratsiooni saamiseni. 
Segamisventilaator pannakse tööle, kui see ei ole juba sisse lülitatud. 
Süsivesinikuanalüsaator nullitakse, kalibreeritakse vajaduse korral ning määratakse 
kindlaks mõõteulatus. 
 
2.3.2. Muutuva mahuga mõõtmisruumid fikseeritakse nimimahu asendisse. Püsiva 
mahuga mõõtmisruumide puhul peavad välja- ja sisselaskeavad olema suletud. 
 
2.3.3. Seejärel lülitatakse sisse ümbritseva õhu temperatuuri mõõtesüsteem (kui see juba 
ei tööta) ning reguleeritakse algtemperatuurile 308 K (35 °C) [309 K (36 °C)]. 
 
2.3.4. Kui mõõtmisruumi temperatuur stabiliseerub temperatuuril 308 K ± 2 K (35 ± 2 °C) 
[309 K ± 2 K (36 ± 2 °C)], siis suletakse mõõtmisruum gaasikindlalt ning 
mõõdetakse taustheidete kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on 
algnäidud C HCi, P i ja T i, mida kasutatakse mõõtmisruumi kalibreerimisel. 
 
2.3.5. Mõõtmisruumi juhitakse ligikaudu neli grammi propaani. Propaani mass tuleb 
± 0,2% täpsusega kindlaks määrata. 
 
2.3.6. Mõõtmisruumi sisul tuleb lasta viis minutit seguneda ning seejärel mõõta 
süsivesinike kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhku. Need on näidud C HCf, P f 
ja T f mõõtmisruumi kalibreerimiseks ning algnäidud C HCi, P i ja T i 
retentsioonikontrolliks. 
 
2.3.7. Eespool toodud punktide 2.3.4 ja 2.3.6 ning allpool toodud punktis 2.4 esitatud 
valemi kohaselt võetud näitude põhjal arvutatakse propaani mass mõõtmisruumis. 
See peab olema vahemikus ± 2% punkti 2.3.5 kohaselt mõõdetud propaani massist. 
 
2.3.8. Muutuva mahuga mõõtmisruumid tuleb vabastada püsiva nimimahu asendist. 
Püsiva mahuga mõõtmisruumide puhul tuleb välja- ja sisselaskeavad avada. 
 
2.3.9. Mõõtmisruumi gaasikindlale sulgemisele järgneva 15 minuti jooksul alustatakse 24-
tunnist tsüklit, mille jooksul muudetakse ümbritseva õhu temperatuuri käesoleva 
lisa 2. liites kindlaksmääratud andmete [alternatiivsete andmete] kohaselt järgmisel 
viisil: temperatuurilt 308 K (35 °C) temperatuurile 293 K (20 °C) ning seejärel 
tagasi temperatuurile 308 K (35 °C) [temperatuurilt 308,6 K (35,6 °C) 
temperatuurile 295,2 K (22,2 °C) ning tagasi temperatuurile 308,6 K (35,6 °C)]. 
Võetakse arvesse 7. lisa punktis 5.7.1 toodud lubatud hälbeid). 
 
2.3.10. 24-tunnise tsükli lõppemisel mõõdetakse ja registreeritakse süsivesinike lõplik 
kontsentratsioon, temperatuur ja õhurõhk. Need on lõppnäidud C HCf, P f ja T f, mida 
kasutatakse süsivesinike retentsiooni kontrollimiseks. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/431
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 206 4. lisa – 1. liide  
2.3.11. Seejärel arvutatakse allpool punktis 2.4 esitatud valemi abil süsivesinike mass 
eespool punktides 2.3.10 ja 2.3.6 esitatud näitude põhjal. Kõnealune mass ei tohi üle 
3% erineda eespool punktis 2.3.7 esitatud süsivesinike massist. 
 
2.4. Arvutused 
 
Süsivesinike netomassi mõõteruumis toimunud muutumise arvutust kasutatakse 
mõõteruumi taustsüsivesiniku ja lekkemahu kindlaksmääramiseks. Süsivesinike 
kontsentratsiooni, temperatuuri ja õhurõhu alg- ja lõppnäite kasutatakse 
massimuutuse arvutamiseks järgmise valemi abil. 
 
 
 
kus: 
 
M HC = süsivesinike mass grammides, 
 
M HC,ou t  = püsiva mahuga mõõtmisruumist ööpäevase heitkoguse katse 
  ajal väljuvate süsivesinike mass (grammides), 
 
M HC,i = püsiva mahuga mõõtmisruumi kasutamisel ööpäevaste 
  heitkoguste mõõtmiseks mõõtmisruumi sisenevate 
  süsivesinike mass (grammides), 
 
C HC = süsivesinike kontsentratsioon mõõtmisruumis (ppm süsinik 
  (märkus : ppm süsinik = ppm propaan x 3)), 
 
V = mõõtmisruumi maht kuupmeetrites, 
 
T = ümbritseva õhu temperatuur mõõtmisruumis (K), 
 
P = õhurõhk (kPa), 
 
K = 17,6; 
 
kus: 
i on lähtenäit, 
f  on lõppnäit. 
 L 375/432 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 207 Lisa 4 – Liide 7 
 
3. LEEKIONISATSIOONIDETEKTORI SÜSIVESINIKE ANALÜSAATORI 
KONTROLLIMINE 
 
3.1. Detektori reaktsiooni optimeerimine 
 
FID reguleeritakse seadme tootja poolt ettenähtud nõuete kohaselt. Näidu 
optimeerimiseks kõige tavalisemas tööpiirkonnas tuleks kasutada propaani õhus. 
 
3.2. Süsivesinike analüsaatori kalibreerimine 
 
Analüsaatori kalibreerimisel tuleks kasutada propaani õhus ja puhastatud sünteetilist 
õhku. Vt 4. lisa punkt 4.5.2 (kalibreerimis- ja võrdlusgaasid). 
 
Kalibreerimiskõver määratakse kindlaks nii, nagu on kirjeldatud käesoleva liite 
punktides 4.1–4.5. 
 
3.3. Hapniku interferentsi kontrollimine ja soovitatavad piirmäärad 
 
Teatava konkreetse süsivesiniku kalibreerimistegur (Rf) on suhe FIDi C 1 väärtuse ja 
silindris oleva gaasi kontsentratsiooni vahel, väljendatuna ppm C 1 väärtusena. 
Katsegaasi kontsentratsioonitase peab tekitama näidu, mis moodustab antud 
mõõtepiirkonna puhul ligikaudu 80% mõõteskaalast. Kontsentratsioon peab olema 
teada ± 2% täpsusega, võttes aluseks mahus väljendatud gravimeetrilise standardi. 
Peale selle eelkonditsioneeritakse gaasisilindrit 24 tundi temperatuuril vahemikus 
293–303 K (25–30 °C). 
 
Kalibreerimistegurid tuleks määrata pärast analüsaatori kasutuselevõtmist ning 
seejärel suuremate hooldustööde tegemisel. Võrdlusgaasina tuleb kasutada propaani 
koos tasakaalustatud puhastatud õhuga, mille kalibreerimisteguriks loetakse 1,00. 
 
Hapniku interferentsi puhul kasutatav katsegaas ja kalibreerimisteguri väärtuse 
soovitatav vahemik on järgmine: 
 
propaan ja lämmastik:       0,95 # Rf ≤ 1,05 
 
4. SÜSIVESINIKE ANALÜSAATORI KALIBREERIMINE 
 
Kõik tavapäraselt kasutatavad mõõtepiirkonnad kalibreeritakse järgmise menetluse 
kohaselt: 
 
4.1. Kalibreerimiskõver määratakse vähemalt viie mõõtepiirkonnas võimalikult ühtlaselt 
paigutatud kalibreerimispunkti abil. Suurima kontsentratsiooniga kalibreerimisgaasi 
nimikontsentratsioon peab olema vähemalt 80% skaala kogu mõõtepiirkonnast. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/433
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 208 4. lisa – 1. liide  
 
4.2. Kalibreerimiskõver arvutatakse vähimruutude meetodil. Kui saadud polünoomi aste 
on suurem kui 3, siis peab kalibreerimispunktide arv võrduma vähemalt kõnealuse 
polünoomi astme arvuga pluss 2. 
 
4.3. Kalibreerimiskõver ei tohi erineda ühegi kalibreerimisgaasi nimiväärtusest rohkem 
kui 2%. 
 
4.4. Eespool toodud punkti 3.2 kohaselt saadud polünoomi koefitsiente kasutades 
koostatakse mõõdetud näitude ja tegelike kontsentratsioonide tabel, mille üks vahe 
on kõige rohkem 1% skaala kogu mõõtepiirkonnast. Seda tuleb teha analüsaatori iga 
kalibreeritud mõõtepiirkonna puhul. Tabel sisaldab ka muid asjakohaseid andmeid, 
näiteks: 
  
a) kalibreerimise kuupäev, potentsiomeetri võrdlus- ja nullnäidud (kui see on 
asjakohane); 
 
b) nominaalskaala; 
 
c) iga kasutatud kalibreerimisgaasi võrdlusandmed; 
 
d) iga kasutatud kalibreerimisgaasi tegelik ja mõõdetud väärtus koos 
protsentuaalse erinevusega; 
 
e) FID kütus ja tüüp; 
 
f) FID õhurõhk. 
 
4.5. Kasutada võib alternatiivset tehnoloogiat (näiteks arvuti, mõõtepiirkonna 
elektrooniline kontroll), kui tehnilisele teenistusele suudetakse tõestada, et 
kõnealused alternatiivid on sama täpsed. 
 L 375/434 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 209 Lisa 7 – Liide 2 
 
7. lisa – 2. liide  
 
 
Õhutemperatuuri ööpäevane profiil 
mõõtmisruumi kalibreerimisel 
heitkoguste ööpäevakatses Alternatiivne õhutemperatuuri 
ööpäevane profiil mõõtmisruumi 
kalibreerimisel 
7. lisa 1. liite 
punktide 1.2 ja 
2.3.9 kohaselt 
 
Aeg (tundides) 
Kalibreerimine  
Katse   
Temperatuur 
(°C i)  
Aeg (tundides)  
Temperatuur 
(°C i)  
13  
0/24   
20 , 0   
0   
35 , 6  
14  
1   
20,2   
1   
35,3  
15  
2   
20,5   
2   
34,5  
16  
3   
21,2   
3   
33,2  
17  
4   
23 , 1   
4   
31 , 4  
18  
5   
25,1   
5   
29,7  
19  
6   
27,2   
6   
28,2  
20  
7   
29,8   
7   
27,2  
21  
8   
31 , 8   
8   
26 , 1  
22  
9   
33,3   
9   
25,1  
23  
10   
34,4   
10   
24,3  
24/0  
11   
35,0   
11   
23,7  
1  
12   
34 , 7   
12   
23 , 3  
2  
13   
33,8   
13   
22,9  
3  
14   
32,0   
14   
22,6  
4  
15   
30,0   
15   
22,2  
5  
16   
28 , 4   
16   
22 , 5  
6  
17   
26,9   
17   
24,2  
7  
18   
25,2   
18   
26,8  
8  
19   
24,0   
19   
29,6  
9  
20   
23 , 0   
20   
31 , 9  
10  
21   
22,0   
21   
33,9  
11  
22   
20,8   
22   
35,1  
12  
23   
20,2   
23   
35,4  
  
  
  
24   
35 , 6 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/435
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 210 4. lisa – 1. liide  
8. lisa
 
 
VI TÜÜBI KATSE 
(Süsinikmonooksiidi 
 ja süsivesiniku keskmiste heitkoguste kontroll pärast külmkäivitust ümbritseva õhu madalal 
temperatuuril) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevat lisa kohaldatakse ainult ottomootoritega sõidukite suhtes. Selles 
kirjeldatakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.5 määratletud VI tüübi katse seadmeid ja 
menetlusi, mis on vajalikud ümbritseva õhu madalal temperatuuril tekkivate 
süsinikmonooksiidi ja süsivesinike heitkoguste kontrollimiseks. Käesoleva eeskirja 
teemad on järgmised: 
 
Nõuded seadmetele; 
 
(ii) Katsetingimused; 
 
(iii) Katsemenetlused ja nõutavad andmed. 
 
2. KATSESEADMED 
 
2.1. Kokkuvõte 
 
2.1.1. Käesolevas peatükis käsitletakse ottomootoriga sõidukite ümbritseva õhu madalal 
temperatuuril tekkivate saasteainekoguste katsetamisel vajalikke seadmeid. Vajalikud 
seadmed ja nõuded vastavad täpselt 4. lisas kindlaksmääratud I tüübi katse seadmetele 
ja nõuetele, kui VI tüübi katses ei ole ette nähtud erinõudeid. VI tüübi katses 
(ümbritseva õhu madalal temperatuuril) ettenähtud kõrvalekallete kirjeldus on esitatud 
punktides 2.2–2.6. 
 
2.2. Šassiidünamomeeter 
 
2.2.1. Kohaldatakse 4. lisa punkti 4.1 nõudeid. Dünamomeeter reguleeritakse nii, et see 
simuleeriks teel oleva sõiduki tööd temperatuuril 266 K (–7 °C). Selline reguleerimine 
võib põhineda temperatuuril 266 K (–7 °C) maanteel lubatud koormuse profiili 
määramisel. Teise võimalusena võib 4. lisa 3. liite kohaselt kindlaksmääratud 
veotakistust reguleerida nii, et vabakäiguaeg väheneb 10% võrra. Tehniline teenistus 
võib anda loa veotakistuse muude määramisviiside kasutamiseks. 
 
2.2.2. Dünamomeetri kalibreerimisel rakendatakse 4. lisa 2. liite sätteid. 
 
2.3. Proovivõtusüsteem L 375/436 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 211 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
2.3.1. Rakendatakse 4. lisa punkti 4.2 ning 4. lisa 5. liite sätteid. 5. liite punkti 2.3.2 sõnastust 
muudetakse järgmiselt: 
 
"Torustiku konfiguratsioon, CVSi läbivooluvõime, lahjendusõhu temperatuur ja 
niiskus (võib erineda sõiduki sisepõlemismootori tööks vajaliku õhu niiskusest) peavad 
olema reguleeritud nii, et peaaegu ei esineks vee kondenseerumist süsteemi (piisav 
õhuvool enamiku sõidukite puhul on 0,142–0,165 m3/s)." 
 
2.4. Analüüsiseadmed 
 
2.4.1. Kohaldatakse 4. lisa punkti 4.3 sätteid, kuid ainult süsinikmonooksiidi, süsinikdioksiidi 
ja süsivesinike mõõtmiseks. 
 
2.4.2. Analüüsiseadmete kalibreerimisel rakendatakse 4. lisa 6. liite sätteid. 
 
2.5. Gaasid 
 
2.5.1. Rakendatakse 4. lisa punkti 4.5 sätteid, kui need on asjakohased. 
 
2.6. Lisaseadmed 
 
2.6.1. Mahu, temperatuuri, rõhu ja niiskuse mõõtmiseks kasutatavate seadmete suhtes 
kohaldatakse 4. lisa punktide 4.4 ja 4.6 sätteid. 
 
3. KATSE KULG JA KÜTUS 
 
3.1. Üldnõuded 
 
3.1.1. Katse kulgu kujutaval joonisel 8.1 esitatakse toimingud, mis sõiduk VI tüübi katse 
käigus läbib. Katsesõiduki ümbritseva õhu temperatuur peab olema keskmiselt: 266 K 
(–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C). 
 
Temperatuur ei tohi langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K (–4 °C) mitte 
rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul. 
 
3.1.2. Katseruumi temperatuuri katsetamise ajal mõõdetakse jahutusventilaatori 
väljalaskeava juures (käesoleva lisa punkt 5.2.1). Ümbritseva õhu temperatuur peab 
olema katseruumi temperatuuride aritmeetiline keskmine, mõõdetuna reeglipäraselt 
kuni ühe minuti pikkuste ajavahemike tagant. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/437
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 212 4. lisa – 1. liide  
3.2. Katsemetoodika 
 
4. lisa 1. liite joonise 1/1 kohase linnasõidutsükli esimene osa koosneb neljast 
põhilisest linnasõidutsüklist, mis koos moodustavad tervikliku esimese tsükli. 
 
3.2.1. Mootori käivitamine, proovivõtu alustamine ja esimene tsükkel peavad toimuma 4. lisa 
tabeli 1.2 ja joonise 1/1 kohaselt. 
 
3.3. Katseks valmistumine 
 
3.3.1. Katsesõiduki suhtes kohaldatakse 4. lisa punkti 3.1 sätteid. Dünamomeetri 
reguleerimisel vastavalt ekvivalentsele inertsile rakendatakse 4. lisa punkti 5.1. sätteid. L 375/438 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 213 Lisa 7 – Liide 2 
 
Joonis 8/1
 
 
Madala õhutemperatuuri katse menetlus 
/Text on Figure 8/1/ 
START ALGUS 
If necessary: fuel drain and refill Kui vajalik: kütusepaagi tühjendamine ja 
täitmine 
preconditioning section 4 eelkonditsioneerimine punkt 4 
two options kaks võimalust 
Forced cool down 4.3.3. Sundjahutus 4.3.3 
Ambient cold soak 4.3.2. Kütuseaurude eraldumine ümbritseva õhu 
temperatuuril 4.3.2 
Cold soak min 1 h Kütuseaurude eraldumine külmalt min 1 h 
Low temperature exhaust emission test 266 K 3 K Section 5.3 Heitgaasikatse madalal temperatuuril 266 K± 3 K punkt 5.3 
END LÕPP 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/439
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 214 4. lisa – 1. liide  
 
 L 375/440 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 215 Lisa 7 – Liide 2 
 
3.4. Katsekütus 
 
3.4.1. Etalonkütus peab vastama 10. lisa punkti 3 spetsifikaatidele. 
 
4. SÕIDUKI EELKONDITSIONEERIMINE  
 
4.1. Kokkuvõte 
 
4.1.1. Heitkogustega seotud katsete tulemuste korratavuse tagamiseks eelkonditsioneeritakse 
katsesõidukid ühtlustatud viisil. Konditsioneerimine koosneb ettevalmistavast sõidust 
šassiidünamomeetril, millele järgneb punkti 4.3 kohasele katsele eelnev mootori 
seiskamise kütuseaurude eraldumisaeg. 
 
4.2. Eelkonditsioneerimine 
 
4.2.1. Kütusepaak (kütusepaagid) täidetakse kindlaksmääratud katsekütusega. Kütusepaak 
(kütusepaagid), milles on eespool punktis 3.4.1 ettenähtud nõuetele mittevastav kütus, 
tuleb enne täitmist kõnealusest kütusest tühjendada. Katsekütuse temperatuur peab 
olema alla 289 K (+16 °C). Eespool nimetatud toimingutes ei tohi 
saastekontrollisüsteem olla ebaharilikul viisil tuulutatud ega koormatud. 
 
4.2.2. Sõiduk viiakse katseruumi ning asetatakse šassiidünamomeetrile. 
 
4.2.3. Eelkonditsioneerimine koosneb 4. lisa 1. liite joonisel 1/1 kujutatud sõidutsükli 
esimesest ja teisest osast. Tootja taotluse korral võib ottomootoriga sõidukeid 
eelkonditsioneerida sõidutsükli ühe I osa ja kahe II osa abil. 
 
4.2.4. Eelkonditsioneerimise ajal peab katseruumi temperatuur olema suhteliselt püsiv ega 
tohi tõusta üle 303 K (30 °C). 
 
4.2.5. Veoratta rehvirõhku reguleeritakse 4. lisa punktis 5.3.2 ettenähtud nõuete kohaselt. 
 
4.2.6. Kümne minuti jooksul pärast eelkonditsioneerimise lõppu lülitatakse mootor välja. 
 
4.2.7. Tootja taotluse korral ja tehnilise teenistuse loal on erakorralistel juhtudel võimalik 
täiendav eelkonditsioneerimine. Täiendava eelkonditsioneerimise võib teostada ka 
tehnilise teenistuse otsuse kohaselt. Täiendav eelkonditsioneerimine koosneb ühest või 
mitmest 4. lisa 1. liites kirjeldatud I osa sõidutsüklist. Täiendava eelkonditsioneerimise 
ulatus registreeritakse katseprotokollis. 
 
4.3. Mootori seiskamise kütuseaurude eraldumismeetodid 
 
4.3.1. Sõiduki seiskamine enne heitkoguse katset peab toimuma kahest tootja poolt valitud 
meetodist ühe meetodi kohaselt. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/441
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 216 4. lisa – 1. liide  
4.3.2. Tavameetod 
 
Enne heitgaaside katset ümbritseva õhu madalal temperatuuril lastakse sõidukil 
vähemalt 12 tundi, kuid mitte üle 36 tunni seista. Ümbritseva õhu temperatuur (kuival 
termomeetril) tuleb kõnealusel ajavahemikul hoida keskmisel tasemel: 
 
266 K (–7 °C) ± 3 K kõnealuse perioodi igas tunnis ning see ei tohi olla alla 260 K (–
13 °C) ega üle 272 (–1 °C). Peale selle ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) 
ega tõusta üle 269 K (–4 °C) pikema aja kui kolme järjestikuse minuti jooksul. 
 
4.3.3. Sundmeetod 
 
Sõidukil ei tohi lasta seista rohkem kui 36 tundi enne heitgaaside katset ümbritseva 
õhu madalal temperatuuril. 
 
4.3.3.1. Sõidukil ei tohi kõnealuse ajavahemiku jooksul lasta seista kõrgemal temperatuuril kui 
303 K (–30 °C).  
 
4.3.3.2. Sõiduki jahutamine võib toimuda sundjahutuse teel katsetemperatuurini. Kui 
jahutamist täiendatakse ventilaatoritega, siis tuleb need asetada vertikaalasendisse, et 
maksimaalselt jahutada eeskätt mitte õlivanni, vaid juhtimisagregaati ja mootorit. 
Ventilaatorid ei tohi paikneda sõiduki all. 
 
4.3.3.3. Ümbritseva õhu temperatuuri on vaja hoolikalt kontrollida alles siis, kui sõiduk on 
jahutatud temperatuurini 266 K (–7 °C) ± 2 K, mis on kindlaks määratud mootoriõli 
representatiivse temperatuuri abil. 
 
Mootoriõli representatiivne temperatuur on õli temperatuur, mida ei mõõdeta mitte 
õlivanni pinnal ega põhjas, vaid õlinivoo keskpunkti lähedal. Kui õli kontrollitakse 
kahes või mitmes eri kohas, siis peavad kõik näidud vastama temperatuurinõuetele. 
 
4.3.3.4. Sõiduk peab enne heitgaasikatset ümbritseva õhu madalal temperatuuril seisma 
vähemalt ühe tunni pärast jahutamist temperatuurini 266 K (–7 °C) ± 2 K. Ümbritseva 
õhu temperatuur (kuival termomeetril) kõnealusel ajavahemikul peab olema keskmiselt 
266 K (–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C). 
 
Lisaks sellele ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K  
(–4 °C) mitte rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul. 
 
4.3.4. Kui sõiduki stabiliseerimine temperatuuril 266 K (–7 °C) toimub eraldi ruumis ning 
sõiduk viiakse katseruumi läbi sooja ruumi, siis tuleb sõidukit katseruumis veel kord 
stabiliseerida ajavahemiku jooksul, mis on vähemalt kuus korda nii pikk kui kõrgemate 
temperatuuride mõjuaeg sõidukile. Ümbritseva õhu temperatuur (kuival termomeetril) L 375/442 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 217 Lisa 7 – Liide 2 
 
kõnealusel ajavahemikul peab olema keskmiselt 266 K (–7 °C) ± 3 K ning ei tohi olla 
alla 260 K (–13 °C) ega üle 272 K (–1 °C). 
 
Lisaks sellele ei tohi temperatuur langeda alla 263 K (–10 °C) ega tõusta üle 269 K (–
4 °C) mitte rohkem kui kolme järjestikuse minuti jooksul. 
 
5. DÜNAMOMEETRIKATSE 
 
5.1.  Kokkuvõte 
 
5.1.1. Heitkoguseproovi võtmine toimub katsel, mis koosneb esimese osa tsüklist (4. lisa 
1. liite joonis 1/1). Mootori käivitamine, vahetu proovivõtt, esimese osa tsükkel ja 
mootori seiskumine moodustavad ümbritseva õhu madalal temperatuuril tehtava 
täiskatse, mis kestab kokku 780 sekundit. Heitgaase lahjendatakse ümbritseva õhuga 
ning kogutakse analüüsimiseks vajalik püsivalt proportsionaalne proov. Kotti kogutud 
heitgaaside puhul analüüsitakse süsivesinike, süsinikmonooksiidi ja süsinikdioksiidi 
sisaldust. Lahjendusõhu paralleelproovi analüüsitakse samal viisil ning määratakse 
kindlaks süsinikmonooksiidi, süsivesinike ja süsinikdioksiidi sisaldus. 
 
5.2. Dünamomeetri kasutamine 
 
5.2.1.  Jahutusventilaator 
 
5.2.1.1. Ventilaatori asendi abil suunatakse jahutusõhk asjakohasel viisil radiaatorile 
(vesijahutus) või õhu sisselaskeavale (õhkjahutus) ning sõidukile. 
 
5.2.1.2. Ees asuva mootoriga sõidukite puhul asetatakse ventilaator sõiduki esiossa, sellest 
300 mm kaugusele. Taga asuva mootoriga sõidukite puhul või juhul, kui eespool 
mainitud variant ei ole otstarbekohane, tuleb jahutusventilaator asetada nii, et tekiks 
piisavalt õhku sõiduki jahutamiseks. 
 
5.2.1.3. Ventilaatori kiirus peab olema selline, et ventilaatori töötamisel kiiruste vahemikus 
10 km/h kuni vähemalt 50 km/h oleks õhu lineaarkiirus ventilaatori väljalaskeava 
juures ± 5 km/h vastavast rulli kiirusest. Väljavalitud ventilaatori omadused peavad 
olema järgmised: 
 
(i) pindala: vähemalt 0,2 m2, 
 
(ii) alumise serva kõrgus maapinnast: ligikaudu 20 cm. 
 
Alternatiivselt peab ventilaatori lineaarse õhuvoo kiirus olema vähemalt 6 m/s 
(21,6 km/h). Tootja taotluse korral võib erisõidukite (näiteks kaubikud, 
maastikusõidukid) puhul ventilaatori kõrgust muuta. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/443
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 218 4. lisa – 1. liide  
5.2.1.4. Kasutada tuleb sõiduki dünamomeetri rullil (rullidel) mõõdetud kiirust (4. lisa punkt 
4.1.4.4). 
 
5.2.3. Vajaduse korral võib teha eelkatsed, et kindlaks määrata kiirendi ja pidurdusseadise 
käivitamise kõige parem viis, mis annab teoreetilisele tsüklile ettenähtud piires 
ligilähedase tsükli, või et võimaldada proovivõtusüsteemi reguleerimist. Selline 
katsetamine tuleb ära teha enne joonisel 8/1 kujutatud toimingut "START". 
 
5.2.4. Õhuniiskuse tase peab olema piisavalt madal, et ära hoida kondenseerumist 
dünamomeetri rullile (rullidele). 
 
5.2.5. Dünamomeetrit tuleb põhjalikult soojendada dünamomeetri valmistaja soovituste 
kohaselt ning selliseid menetlusi ja kontrollimise viise kasutades, mis kindlustavad 
jääkhõõrdumise stabiilse nivoo. 
 
5.2.6. Dünamomeetri soojendamise ja heitkoguste katse alguse vaheline aeg ei tohi olla 
pikem kui kümme minutit, kui dünamomeetri laagreid ei soojendata eraldi. Kui 
dünamomeetri laagreid soojendatakse eraldi, siis tuleb heitkoguste määramise katsega 
alustada hiljemalt 20 minutit pärast dünamomeetri soojendamist. 
 
5.2.7. Dünamomeetri võimsuse käsitsi reguleerimise korral tuleb see reguleerida tunni aja 
jooksul enne summutitoru heitgaaside katse algust. Reguleerimisel ei või kasutada 
katsesõidukit. Eelnevalt valitavate võimsuse väärtuste automaatse mõõteseadmega 
dünamomeetrit võib reguleerida mis tahes ajal enne heitkoguste määramise katse 
algust. 
 
5.2.8. Enne heitkoguste katse sõidutsüklite alustamist peab katseruumi temperatuur olema 
266 K (–7 °C) ± 2 K, mõõdetuna ventilaatori õhujoas maksimaalselt 1,5 meetri 
kaugusel sõidukist. 
 
5.2.9. Sõiduki töötamise ajal peavad soojendus- ja jäätumisvastased seadmed olema välja 
lülitatud. 
 
5.2.10. Registreerida tuleb teekonna kogupikkus või rulli pöörete arv. 
 
5.2.11. Neljarattaveoga sõidukit tuleb katsetada nagu kaherattaveoga sõidukit. 
Dünamomeetriliseks seadistuseks vajaliku kogu teekoormuse määramisel kasutatakse 
algselt projekteeritud veoga sõidukit. 
 
5.3. Katse sooritamine 
 
5.3.1. Mootori käivitamise, katse tegemise ja heiteproovide võtmise suhtes kohaldatakse 
4. lisa punktide 6.2.6.6 sätteid, välja arvatud punkt 6.2.2. Proovi võtmine algab enne 
mootori käivitamist või mootori käivitamisega samal ajal ning lõpeb esimese osa L 375/444 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 219 Lisa 7 – Liide 2 
 
viimase põhisõidu viimase tühikäiguaja lõppemisel (linnasõit) pärast 780 sekundi 
möödumist. 
 
Esimene sõidutsükkel algab 11-sekundilise tühikäigul töötamisega kohe pärast mootori 
käivitumist. 
 
5.3.2. Prooviks võetud heitkoguste analüüsimisel rakendatakse 4. lisa punkti 7.2 sätteid. 
Heitgaasiproovide analüüsimisel peab tehniline teenistus hoolsalt jälgima, et 
heitgaasiproovi kottidesse ei kondenseeruks veeauru. 
 
5.3.3. Prooviks võetud heitkoguste analüüsimisel rakendatakse 4. lisa punkti 8 sätteid. 
 
6. MUUD NÕUDED 
 
6.1. Ebaotstarbekad saaste vähendamise seadmed 
 
6.1.1. Mis tahes ebaotstarbekat saaste vähendamise seadet, mis põhjustab madalal 
temperatuuril tavapärastes kasutustingimustes saaste vähendamise kontrollsüsteemi 
efektiivsuse langust, nii et see ei vasta tavapärasele heitkoguste katsetele, võib lugeda 
katkestusseadmeks. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/445
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 220 4. lisa – 1. liide  
9. lisa
 
 
V TÜÜBI KATSE 
(Saastetõrjeseadmete kulumiskindluse kontrollimise kestvuskatse kirjeldus) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas kirjeldatakse saastetõrjeseadmete kulumiskindluse kontrollimiskatset, 
mis teostatakse ottomootoriga või diiselmootoriga varustatud sõidukitele 80 000 km 
vananemiskatse jooksul. 
 
2. KATSESÕIDUK 
 
2.1. Sõiduk peab olema tehniliselt korras; mootor ja saastetõrjeseadmed peavad olema 
uued. Kasutada võib sama sõidukit, mis esitati I tüübi katseks; kõnealune I tüübi katse 
tuleb teostada pärast seda, kui sõiduk on läbinud vähemalt 3000 km punktis 5.1 
esitatud vananemistsüklist. 
 
3. KÜTUS 
 
Kulumiskindluskatse tehakse müügil oleva nõuetekohase kütusega. 
 
4. SÕIDUKI TEHNOHOOLDUS JA SEADISTUSED 
 
Tehniline hooldus, seadistused ja katsesõiduki juhtimisseadiste kasutamine peab olema 
tootja soovituste kohane. 
 
5. SÕIDUKI TÖÖTAMINE KATSERAJAL, TEEL VÕI ŠASSIID ÜNAMOMEETRIL 
 
5.1. Töötsükkel 
 
Katserajal, teel või rullidega katsestendil töötamise jooksul tuleb läbida vahemaa 
vastavalt allpool kirjeldatud sõidurežiimile (joonis 9/1): 
 
5.1.1. kulumiskindluse katserežiim koosneb 11 tsüklist, millest igaüks 6 km pikkune, 
 
5.1.2. esimese üheksa tsükli jooksul peatatakse sõiduk neljal korral tsükli keskel, jättes 
mootori iga kord 15 sekundiks tühikäigul töötama, 
 
5.1.3. tavaline kiirendamine ja aeglustamine, 
 
5.1.4. viis aeglustamist iga tsükli keskel, lastes kiirusel langeda tsükli kiiruselt 
32 kilomeetrini tunnis ning kiirendades seejärel järk-järgult uuesti, kuni saavutatakse 
tsükli kiirus, L 375/446 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 221 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
5.1.5. 10. tsükkel sõidetakse läbi püsikiirusel 89 km/h, 
 
5.1.6. 11. tsükkel algab maksimaalse kiirendamisega peatuspunktist kiiruseni 113 km/h. 
Poolel teel kasutatakse tavalisel viisil pidureid, kuni sõiduk seisma jääb. Sellele 
järgneb 15 sekundi pikkune tühikäigul töötamise periood ja teine maksimaalne 
kiirendamine. 
 
Seejärel alustatakse sõidurežiimi otsast peale. 
Iga tsükli maksimumkiirus on esitatud järgmises tabelis. 
 
 
Tabel 9.1  
Iga tsükli maksimumkiirus 
 
 
Tsükkel  
Tsükli k iiru s 
km/ h  
 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11  
64 
48 
64 
64 
56 
48 
56 
72 
56 
89 
113 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/447
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 222 4. lisa – 1. liide  
Joonis 9/1
 
 
Sõidugraafik 
/Text on Figure 9/1/ 
Stop then accelerate to lap speed Peatutakse, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lap speed Aeglustatakse kiiruseni 32 km/h, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lap speed Aeglustatakse kiiruseni 32 km/h, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
0 and 6 kilometers 0 ja 6 kilomeetrit 
Start – Finish Algus – lõpp 
Stop then accelerate to lap speed Peatutakse, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lap speed Aeglustatakse kiiruseni 32 km/h, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lapspeed Aeglustatakse kiiruseni 32 km/h, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Stop then accelerate to lap speed Peatutakse, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Decelerate to 32 km/h then accelerate to lapspeed Aeglustatakse kiiruseni 32 km/h, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
Stop then accelerate to lap speed Peatutakse, seejärel kiirendatakse ringikiiruseni 
 
 L 375/448 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 223 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
 
 
5.2. Tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset katserežiimi teel. Tehniline teenistus 
kiidab sellised alternatiivsed katserežiimid enne katset heaks ja nende puhul peab 
kasutama põhiliselt sama keskmist kiirust, kiiruste jaotumist, peatuste arvu kilomeetri 
kohta ja kiirenduste arvu kilomeetri kohta, kui on üksikasjalikult esitatud punktis 5.1 ja 
joonisel 9/1 katserajal või rullidega katsestendil kasutatava katserežiimi puhul. 
 
5.3. Kulumiskindluse katset või tootja valikul kohandatud kulumiskindluse katset 
teostatakse seni, kuni sõiduk on läbinud vähemalt 80 000 km. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/449
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 224 4. lisa – 1. liide  
5.4. Katseseadmed 
 
5.4.1. Šassiidünamomeeter  
 
5.4.1.1. Kui kulumiskindluse katse teostatakse šassiidünamomeetril, peab dünamomeeter 
võimaldama punktis 5.1 kirjeldatud tsükli läbiviimist. Eelkõige peab see olema 
varustatud inertsi ja liikumistakistuse simuleerimise seadmetega. 
 
5.4.1.2. Pidur peab olema reguleeritud, et sellel neelduks veoratastele püsikiirusel 80 km/h 
mõjuv võimsus. Selle võimsuse määramiseks ja piduri reguleerimiseks rakendatavad 
meetodeid kirjeldatakse 4. lisa 3. liites. 
 
5.4.1.3. Sõiduki jahutussüsteem peaks võimaldama sõidukil töötada teel saavutatavatele 
temperatuuridele sarnaste temperatuuride juures (õli, vesi, heitgaasisüsteem jms). 
 
5.4.1.4. Vajaduse korral peetakse teatavaid muid katsestendi seadistusi ja omadusi käesoleva 
eeskirja 4. lisas kirjeldatutega identseteks (näiteks inerts, mis võib olla mehaaniline või 
elektrooniline). 
 
5.4.1.5. Vajaduse korral võib viia sõiduki heitkoguste mõõtmise katse läbiviimiseks teisele  
katsestendile. 
 
5.4.2. Töö katserajal või teel 
 
Kui kulumiskindluse katse viiakse lõpule katserajal või teel, on sõiduki tuletatud mass 
vähemalt sama kui šassiidünamomeetril teostatavate katsete puhul. 
 
6. SAASTEAINETE HEITKOGUSTE MÕÕTMINE 
 
Summutitoru heitgaase mõõdetakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1 määratletud 
I tüübi katse nõuete kohaselt katse alguses (0 km) ning korrapäraselt iga 10 000 km 
(± 400 km) tagant või sagedamini, kuni on läbitud 80 000 kilomeetrit. Ettenähtud 
piirväärtused on sätestatud käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4. 
 
Käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruvate 
süsteemidega sõidukite puhul kontrollitakse, et sõiduki regeneratsiooniperiood ei oleks lähenemas. Sel juhul tuleb sõidukiga regeneratsiooni lõpuni sõita. Kui heitkoguste mõõtmise ajal toimub regeneratsioon, viiakse läbi uus katse (sealhulgas eelkonditsioneerimine) ning esimest tulemust ei võeta arvesse. 
 
Kõik heitgaasikoguste tulemused tuleb joonistada süsteemi lähima kilomeetrini 
ümardatud sõiduvahemaa funktsioonina ning läbi kõigi kõnealuste registreeritud 
andmete joonistatakse vähimruutude meetodil saadud kõige sobivam sirgjoon. Selles 
arvutuses ei võeta arvesse 0 km saadud tulemusi. L 375/450 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 225 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
Andmed on halvenemiskoefitsiendi arvutamisel kasutamiseks vastuvõetavad ainult 
siis, kui 6400 km ja 80 000 km interpolatsioonipunktid sellel joonel jäävad eespool 
nimetatud piirväärtuste piiresse. 
 
Andmed on siiski vastuvõetavad, kui kõige sobivam sirgjoon läbib rakendatavat 
piirväärtust negatiivse kaldega (6400 km interpolatsioonipunkt on kõrgemal kui 
80 000 km interpolatsioonipunkt), ent 80 000 km tegelikud andmed on sellest 
piirväärtusest väiksemad. 
 
 Iga saasteaine kohta arvutatakse heitkoguste halvenemiskoefitsient järgmiselt: 
 
 
  
 
 kus: 
 
 Mi 1 = saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 
6400 km-le, 
 Mi 2 = saasteaine i heitkoguste mass grammides kilomeetri kohta, interpoleeritud 
80 000 km-le. 
 
Need interpoleeritud väärtused arvutatakse vähemalt nelja koha ulatuses pärast koma, 
enne kui need halvenemiskoefitsiendi määramiseks omavahel jagatakse. Tulemus tuleb 
ümardada kolme kohani pärast koma. 
 
Kui halvenemiskoefitsient on väiksem kui üks, loetakse see ühega võrdseks. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/451
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 226 4. lisa – 1. liide  
10. lisa
 
 
ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKATSIOONID 
 
1. ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKAADID SÕIDUKITE KATSETAMISEKS 
PUNKTI 5.3.1.4 TABELI A REAS MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES – I TÜÜBI KATSE 
 1.1. OTTOMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE 
TEHNILISED ANDMED 
 Tüüp: pliivaba bensiin 
Piirväärtused 1 / 
Parameeter Ühik mini-
maalne maksi-maalne Katsemeetod 
Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON  95,0 – EN 25164 
Mootori oktaaniarv, MON  85,0 – EN 25163 
Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 748 762 ISO 3675 
Aururõhk Reidi järgi kPa 56,0 60,0 EN 12 
Destilleerimine:     
- keemise algpunkt °C 24 40 EN-ISO 3405 
- aurustunud temperatuuril 100 °C % v/v 49,0 57,0 EN-ISO 3405 
- aurustunud temperatuuril 150 °C % v/v 81,0 87,0 EN-ISO 3405 
- lõplik keemispunkt °C 190 215 EN-ISO 3405 
Jääk % v/v – 2 EN-ISO 3405 
Süsivesinike analüüs:     
- olefiinid % v/v – 10 ASTM D 1319 
- aromaatsed süsivesinikud % v/v 28,0 40,0 ASTM D 1319 
- benseen % v/v – 1,0 pr. EN 12177 
- küllastunud süsivesinikud % v/v – tasakaal ASTM D 1319 
Süsiniku/vesiniku suhe  protokoll protokoll  
Induktsiooniaeg 2 / min 480 – EN-ISO 7536 
Hapnikusisaldus % m/m – 2,3 EN 1601 
Vaigusisaldus mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Väävlisisaldus 3 / mg/kg – 100 pr. EN ISO/DIS 
14596 
I klassi vasekorrosioon  – 1 EN-ISO 2160 
Pliisisaldus mg/l – 5 EN 237 
Fosforisi saldu s m g /l – 1,3 A STM D 32 31 
___________________ 
1/ Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “ Petroleum products – Determination 
and application of precision data in relation to methods of test ” sisalduvaid tingimusi ning 
maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; L 375/452 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 227 Lisa 7 – Liide 2 
 
maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus). 
  Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja 
eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi. 
 2
/  Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult 
kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid / dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada. 
 3
/ Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/453
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 228 4. lisa – 1. liide   1.2. DIISELMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA 
ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED 
 Tüüp : diislikütus
 
 
Piirväärtused 1 / 
Parameeter Ühik minimaalne maksi -
maalne Katsemeetod 
Tsetaaniarv 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destilleerimine:     
 50% punkt °C 245 – EN-ISO 3405 
 95% punkt °C 345 350 EN-ISO 3405 
- lõplik keemispunkt °C – 370 EN-ISO 3405 
Leekpunkt °C 55 – EN 22719 
CFPP °C – –5 EN 116 
Viskoossus temperatuuril 40 °C mm2/s 2,5 3,5 EN-ISO 3104 
Polütsüklilised aromaatsed 
süsivesinikud % m/m 3 6,0 IP 391 
Väävlisisaldus 3 / mg/kg – 300 Pr. EN-ISO/DIS 14596 
Vasekorrosioon  – 1 EN-ISO 2160 
Koksiarv Conradsoni järgi 
(10%  DR) % m/m – 0,2 EN-ISO 10370 
Tuhasus % m/m – 0,01 EN-ISO 6245 
Veesisaldus % m/m – 0,02 EN-ISO 12937 
Neutralisatsiooniarv (tugev hape) mg KOH/g – 0,02 ASTM D 974-95 
Oksüdatsiooni stabiilsus 4 / mg/ml – 0,025 EN-ISO 12205 
Uus ja parem meetod 
polütsükliliste aromaatsete 
süsivesinike jaoks on väljatöötamisel % m/m – – EN 12916 
 
__________________ 1
/ Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “ Petroleum products – Determination and 
application of precision data in relation to methods of test ” sisalduvaid tingimusi ning 
maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).    Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.  L 375/454 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 229 Lisa 7 – Liide 2 
 
2
/ Tsetaaniarvu diapasoon ei vasta 4R miinimumdiapasooni nõuetele. Kui siiski peaks tekkima 
vaidlusi kütuse tarnija ning kütuse kasutaja vahel, siis võib kasutada vaidluste lahendamisel 
ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvaid mõõtmisi.  3
/  Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus. 
 4
/ Ehkki oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. 
Ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/455
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 230 4. lisa – 1. liide  2. ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKAADID SÕIDUKITE KATSETAMISEKS PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAS MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES – I TÜÜBI KATSE 
 
2.1.  OTTOMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA 
ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED 
 
Tüüp: Pliivaba bensiin  
Piirväärtused 1 / 
Parameeter Ühik mini-
maalne maksi -maalne Katsemeetod 
Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON  95,0 – EN 25164 
Mootori oktaaniarv, MON  85,0 – EN 25163 
Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 740 754 ISO 3675 
Aururõhk Reidi järgi kPa 56,0 60,0 PrEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destilleerimine:     
- Aurustunud temperatuuril 70 °C % v/v 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
- Aurustunud temperatuuril 
100 °C % v/v 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
- Aurustunud temperatuuril 150 °C % v/v 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
- lõplik keemispunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 
Jääk % v/v – 2,0 EN-ISO 3405 
Süsivesinike analüüs:     
Olefiinid % v/v – 10,0 ASTM D 1319 
Aromaatsed süsivesinikud % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Küllastunud süsivesinikud % v/v Protokoll ASTM D 1319 
Benseen % v/v – 1,0 pr. EN 12177 
Süsiniku/vesiniku suhe  Protokoll  
Induktsiooniaeg 2 / minutit 480 – EN-ISO 7536 
Hapnikusisaldus % m/m – 1,0 EN 1601 
Vaigusisaldus mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Väävlisisaldus 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Vasekorrosioon  – klass 1 EN-ISO 2160 
Pliisisaldus mg/l – 5 EN 237 
Fosforisisaldus mg/l – 1,3 ASTM D 3231 L 375/456 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 231 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
____________ 1
/ Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “ Petroleum products – Determination and 
application of precision data in relation to methods of test ” sisalduvaid tingimusi ning 
maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).   Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.  2
/ Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult 
kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid/dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada.  3
/ Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/457
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 232 4. lisa – 1. liide    2.2. DIISELMOOTORIGA SÕIDUKITE KATSETAMISEL KASUTATAVA 
ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED 
 Tüüp: Diislikütus  
Piirväärtused 1 / 
Parameeter Ühik mini-
maalne maksi-maalne Katsemeetod 
Tsetaaniarv 2 /  52,0 54,0 EN-ISO 5165 
Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 
Destilleerimine:     
 50% punkt °C 245 – EN-ISO 3405 
 95% punkt °C 345 350 EN-ISO 3405 
- Lõplik keemispunkt °C – 370 EN-ISO 3405 
Leekpunkt °C 55 – EN 22719 
CFPP °C – –5 EN 116 
Viskoossus temperatuuril 40 °C mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 
Polütsüklilised aromaatsed 
süsivesinikud % m/m 3,0 6,0 IP 391 
Väävlisisaldus 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Vasekorrosioon  – Klass 1 EN-ISO 2160 
Koksiarv Conradsoni järgi (10%  DR) % m/m – 0,2 EN-ISO 10370 
Tuhasisaldus % m/m – 0,01 EN-ISO 6245 
Veesisaldus % m/m – 0,02 EN-ISO 12937 
Neutralisatsiooniarv 
(kontsentreeritud hape) mg KOH/g – 0,02 ASTM D 974 
Oksüdatsioonikindlus 4 / mg/ml – 0,025 EN-ISO 12205 
Määrdevõime (HFRR kulumisjälje 
diameeter temperatuuril 60 °C) µ m – 400 CEC F-06-A-96 
FAME Keelatud 
 
_____________ 1
/ Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “ Petroleum products – Determination and 
application of precision data in relation to methods of test ” sisalduvaid tingimusi ning 
maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus).   Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.  L 375/458 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 233 Lisa 7 – Liide 2 
 
2
/ Tsetaaniarvu diapasoon ei vasta 4R miinimumdiapasooni nõuetele. Kui siiski peaks tekkima 
vaidlusi kütuse tarnija ning kütuse kasutaja vahel, siis võib kasutada vaidluste lahendamisel 
ISO 4259 tingimusi, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse määramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvaid mõõtmisi.  3
/ Katseprotokollis märgitakse ära I tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus. 
 4
/ Ehkki oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. 
Ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/459
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 234 4. lisa – 1. liide  3. OTTOMOOTORIGA SÕIDUKI MADALAL ÜMBRITSEVA ÕHU TEMPERATUURIL 
KATSETAMISEL KASUTATAVA ETALONKÜTUSE TEHNILISED ANDMED – VI TÜÜBI KATSED 
 Tüüp : Pliivaba bensiin 
 
Piirväärtused 1 / 
Parameeter Ühik minimaalne maksi -
maalne Katsemeetod 
Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON  95,0 – EN 25164 
Mootori oktaaniarv, MON  85,0 – EN 25163 
Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 740 754 ISO 3675 
Aururõhk Reidi järgi kPa 56,0 95,0 prEN ISO 13016-1 
(DVPE) 
Destilleerimine:     
- Aurustunud temperatuuril 
70 °C % v/v 24,0 40,0 EN-ISO 3405 
- Aurustunud temperatuuril 
100 °C % v/v 50,0 58,0 EN-ISO 3405 
- Aurustunud temperatuuril 150 °C % v/v 83,0 89,0 EN-ISO 3405 
- Lõplik keemispunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 
Jääk % v/v – 2,0 EN-ISO 3405 
Süsivesinike analüüs:     
Olefiinid % v/v – 10,0 ASTM D 1319 
Aromaatsed süsivesinikud % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 
Küllastunud süsivesinikud % v/v Protokoll ASTM D 1319 
Benseen % v/v – 1,0 pr. EN 12177 
Süsiniku/vesiniku suhe  Protokoll  
Induktsiooniaeg 2 / minutit 480 – EN-ISO 7536 
Hapnikusisaldus % m/m – 1,0 EN 1601 
Vaigusisaldus mg/ml – 0,04 EN-ISO 6246 
Väävlisisaldus 3 / mg/kg – 10 ASTM D 5453 
Vasekorrosioon  – Klass 1 EN-ISO 2160 
Pliisisaldus mg/l – 5 EN 237 
Fosforisisaldus mg/l – 1.3 ASTM D 3231 
 
_____________ 1
/ Spetsifikatsioonis antud väärtused on nn tegelikud väärtused. Nende piirväärtuste 
kindlaksmääramisel on kasutatud dokumendis ISO 4259 “ Petroleum products – Determination and 
application of precision data in relation to methods of test ” sisalduvaid tingimusi ning 
maksimumväärtuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud 2R minimaalset erinevust üle nulli; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korratavus). 
 L 375/460 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 235 Lisa 7 – Liide 2 
 
 Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik tehnilistel põhjustel, peaks kütusetootja 
eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on antud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui tekib vajadus selgitada kütuse vastavust spetsifikatsiooni nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi. 
 2
/ Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metalli desaktivaatoreid, mida harilikult 
kasutatakse rafineerimistehaste kütusevoo stabiliseerimiseks, kuid pindaktiivseid aineid/dispergeerivaid lisandeid ega lahjendavaid õlisid ei tohi lisada. 
 3
/ Katseprotokollis märgitakse ära VI tüübi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus. 
 
  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/461
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 236 4. lisa – 1. liide   
10a lisa
 
 1. GAASILISTE ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKATSIOONID  1.1. VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED  1.1.1. VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED 
SÕIDUKITE KATSETAMISEKS I LISA PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAL MÄRGITUD HEITE PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES – I TÜÜBI KATSE 
 
Parameeter Ühik Kütus A Kütus B Katsemeetod 
Koostis:    ISO 7941 
C 3 -sisaldus mahuprotsent 30 ± 2 85 ± 2  
C 4 -sisaldus mahuprotsent tasakaal tasakaal  
< C 3  , >C 4   mahuprotsent max 2 max 2  
Olefiinid mahuprotsent max 12 max 15  
Aurustusjääk mg/kg max 50 max 50 ISO 13757 
Vesi temperatuuril 0 ° C  Tollimaksu-
vaba Tollimaksu-
vaba Vaatlus 
Vääveldioksiidi üldsisaldus mg/kg max 10 max 10 EN 24260 
Vesiniksulfiid  puudub puudub ISO 8819 
Korrosioon vaseribal aste klass 1 klass 1 ISO 6251 1 / 
Lõhn  iseloomulik iseloomulik  
Mootori oktaaniarv  min 89 min 89 EN 589 B lisa 
 
___________ 
1/ See meetod ei võimalda söövitavate ainete olemasolu täpselt määrata juhul, kui proov sisaldab 
korrosioonitõrjeaineid või muid kemikaale, mis vähendavad proovi korrosiooni vaseribal. Seetõttu ei ole lubatud kõnealuseid ühendeid ainult katsetulemuste mõjutamise eesmärgil lisada.  L 375/462 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 237 Lisa 7 – Liide 2 
 
1.1.2.VEELDATUD NAFTAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED SÕIDUKITE 
KATSETAMISEKS I LISA PUNKTI 5.3.1.4 TABELI B REAL MÄRGITUD HEITE 
PIIRVÄÄRTUSTE SUHTES – I TÜÜBI KATSE 
 
Parameeter Ühik Kütus A Kütus B Katsemeetod 
Koostis:    ISO 7941 
C 3 -sisaldus mahuprotsent 30 ± 2 85 ± 2  
C 4 -sisaldus mahuprotsent tasakaal tasakaal  
< C 3  , >C 4   mahuprotsent max 2 max  2  
Olefiinid mahuprotsent max  12 max  15  
Aurustusjääk mg/kg max  50 max  50 ISO 13757 
Vesi temperatuuril 0 ° C  Tollimaksu-
vaba Tollimaksu-
vaba Vaatlus 
Vääveldioksiidi üldsisaldus mg/kg max  10 max  10 EN 24260 
Vesiniksulfiid  puudub puudub ISO 8819 
Korrosioon vaseribal aste klass 1 klass 1 ISO 6251 1 / 
Lõhn  iseloomulik iseloomulik  
Mootori oktaaniarv  min 89 min 89 EN 589 B lisa 
 
___________ 
1/ See meetod ei võimalda söövitavate ainete olemasolu täpselt määrata juhul, kui proov sisaldab 
korrosioonitõrjeaineid või muid kemikaale, mis vähendavad proovi korrosiooni vaseribal. Seetõttu ei ole lubatud kõnealuseid ühendeid ainult katsetulemuste mõjutamise eesmärgil lisada. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/463
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 238 4. lisa – 1. liide  
1.2. MAAGAAS-ETALONKÜTUSTE TEHNILISED ANDMED 
 
Piirväärtused 
Karakteristikud Ühikud Alus min max Katsemeetod 
Etalonkütus G 20 
Koostis:      
Metaan mooli-
protsent 100 99 100 ISO 6974 
Tasakaal 1 / mooli-
protsent – – 1 ISO 6974 
N 2 mooli-
mprotsent    ISO 6974 
Väävlisisaldus mg/m3  2/ – – 10 ISO 6326-5 
Wobbe'i indeks (neto) MJ/m3  3/ 48,2 47,2 49,2  
Etalonkütus G 25 
Koostis:      
Metaan mooli-
protsent 86 84 88 ISO 6974 
Tasakaal 1 / mooli-
protsent – – 1 ISO 6974 
N 2 mooli-
protsent 14 12 16 ISO 6974 
Väävlisisaldus mg/m3  2/ – – 10 ISO 6326-5 
Wobbe'i indeks (neto) MJ/m3  3/ 39,4 38,2 40,6  
 ____________ 1
/  Inerdid (erinevad N 2) + C 2 +C 2+ 
 2
/  Väärtus, mis määratakse temperatuuril 293,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa. 
 3
/  Väärtus, mis määratakse temperatuuril 273,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa. 
 L 375/464 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 239 Lisa 7 – Liide 2 
 
11. lisa
 
 
MOOTORSÕIDUKITE PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEM (OBD-SÜSTEEM) 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas käsitletakse pardadiagnostikasüsteemi (OBD-süsteemi) toimimist 
seoses mootorsõidukite heitkoguste kontrollimisega. 
 
2. MÕISTED 
 
Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: 
 
2.1. OBD-süsteem  – sõidukisse heitkoguste kontrollimiseks paigaldatud 
pardadiagnostikasüsteem, mis peab arvutimällu salvestatud veakoodide abil suutma 
kindlaks määrata arvatava rikkepiirkonna. 
 
2.2. Sõidukitüüp  – mootorsõidukid, mis ei erine selliste oluliste mootori ja OBD-süsteemi 
parameetrite poolest nagu: 
 
2.3. Sõidukitüüpkond  – tootja poolt koostatud sõidukite rühm, mille heitgaaside ja OBD-
süsteemi omadused on projekti põhjal eeldatavalt samalaadsed. Iga teatava tüüpkonna 
sõiduki puhul peavad olema täidetud käesoleva eeskirja nõuded, mis on määratletud 
käesoleva lisa 2. liites. 
 
2.4. Heitkoguse  kontrollsüsteem  – mootori elektrooniline juhtpult ning kõik heitgaasi- või 
kütuseaurude süsteemi osad, mille abil antakse teated kõnealusele juhtpuldile edasi või 
võetakse need juhtpuldilt vastu. 
 
2.5. Rikkeindikaator  (MI) – optiline või akustiline indikaator, mis annab sõiduki juhile 
selgesti arusaadaval viisil edasi teate rikke esinemise kohta OBD-süsteemiga 
ühendatud osas või OBD-süsteemis endas. 
 
2.6. Rike – heidet mõjutava osa või seadme tõrge, mille tõttu tekivad punktis 3.3.2 
ettenähtud piirväärtusi ületavad heitetasemed, või tõrge, mille korral OBD-seadme abil 
ei saa täita põhilisi käesoleva lisa seirenõudeid. 
 
2.7. Lisaõhk  – pumba või aspiraatori klapi või muu vahendi abil heitgaasisüsteemi viidav 
õhk, mille abil soodustatakse heitgaasivoos sisalduva HC ja CO oksüdeerumist. 
 
2.8. Mootoritõrge  – rike, mis tekib juhul, kui kütus ottomootori silindris ei sütti sädeme 
puudumise, kütuse puuduliku doseerimise, puuduliku surve tõttu või mis tahes muul 
põhjusel. OBD seire seisukohast tähendab see protsendimäära mootoritõrgete (tootja 
esitatud) koguarvust, mis võiks viia punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavate 
heitkoguste tekkimiseni, või protsenti mootoritõrgetest, mis võiksid tekitada 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/465
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 240 4. lisa – 1. liide  
ammendunud katalüsaatori või katalüsaatorite ülekuumenemise ning põhjustada 
pöördumatu kahjustuse. 
 
2.9. I tüübi  katse  – heitkogustega seotud tüübikinnitustel kasutatav sõidutsükkel (esimene 
ja teine osa), mille üksikasjalikud andmed on esitatud 4. lisa 1. liites. 
 
2.10. Sõidutsükkel  – tsükkel, mis koosneb mootori käivitamisest, sõidufaasist võimaliku 
rikke avastamiseks ning mootori väljalülitamisest. 
 
2.11. Soojendustsükkel  – sõiduki piisav töötamisaeg, mille jooksul jahuti temperatuur tõuseb 
pärast mootori käivitumist temperatuurini vähemalt 22 K ning langeb 
miinimumtemperatuurini 343 K (70 °C). 
 
2.12. Kütuse doseerimine  – baaskütuse määra reguleerimine tagasiside põhimõttel. 
Lühiajalise kütuse doseerimise all mõeldakse dünaamilisi või hetkelisi reguleerimisi. 
Pikaajaline kütuse doseerimine viitab kütuse kaliibrimissüsteemi astmelisemale 
reguleerimisele kui lühiajaliste reguleerimiste puhul. Kõnealuste pikaajaliste 
reguleerimistega kompenseeritakse sõidukitevahelisi erinevusi ning aja jooksul 
tekkivaid muutusi. 
 
2.13. Arvutatud laadimisväärtus  – tegelik õhuvool jagatud maksimaalse õhuvooluga, mis 
võimaluse korral on korrigeeritud kõrguse suhtes merepinnast. See määratlus annab 
suhtelise väärtuse, mis ei ole mootorile eriomane, kuid annab hooldustöötajale teada, 
kui suur osa mootori töömahust on kasutusel (täielikult avatud seguklapi puhul 100%);  
 
 
 
 
 
/Text above/ 
Current airflow Tegelik õhuvool 
Peak airflow(at sea level) Maksimaalne õhuvool (merepinnal) 
Atmospheric pressure (at sea level) Atmosfäärirõhk (merepinnal) 
Barometric pressure Õhurõhk 
 
 
2.14. Heidete reguleerimise juhtseadme püsiseisund  – seisund, mille puhul mootori 
juhtpult lülitub püsivasse kontrollasendisse, mille puhul ei ole vaja signaale osadelt 
või süsteemidelt, mille rikkisolek võib põhjustada sõiduki heitkoguste suurenemise 
käesoleva lisa punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületava tasemeni. 
 
2.15. Jõuvõtuseade  – mootoriga käivitatav seade, mille abil saab kasutada sõidukile 
paigaldatud lisavarustust. 
 
L 375/466 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 241 Lisa 7 – Liide 2 
 
2.16. Juurdepääs
 – juurdepääs kõigile heitkogustega seotud OBD-süsteemi andmetele, 
kaasa arvatud kõik sõiduki heitkoguste kontrollsüsteemi osade kontrollimiseks, 
diagnostikaks, tehniliseks hoolduseks või remondiks vajalikud veakoodid tava-
diagnostikaprogrammi jadaliidese kaudu (lähtuvalt käesoleva lisa 1. liite punktist 
6.5.3.5). 
 
2.17. Piiranguteta : 
 
2.17.1. juurdepääs, mis ei vaja juurdepääsukoodi, mille saab üksnes tootjalt, või samalaadset 
seadet, või 
 
2.17.2. juurdepääs, mis võimaldab andmete hindamist, ilma et selleks oleks vaja erilist 
dekodeerimisinfot juhul, kui info on standarditud. 
 
2.18. Standarditud  – kogu informatsiooni andmevoo tekitamisel, kaasa arvatud kõik 
kasutatud veakoodid, tuleb lähtuda ainult tööstuslikest standarditest, mille vorming 
ja valikuvõimalused on selgesti määratletud ning võimaldavad seetõttu 
maksimaalset ühtlustamist mootorsõidukitööstuses ning mille kasutamine on 
käesoleva eeskirjaga selgesõnaliselt lubatud. 
 
2.19. Remonditeave  – kogu teave, mis on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, 
ülevaatuseks, perioodiliseks järelevalveks või remondiks ning mille tootjad 
edastavad oma volitatud edasimüüjatele/remonditöökodadele. Vajaduse korral 
hõlmab nimetatud teave hoolduskäsiraamatuid, tehnilisi käsiraamatuid, 
diagnostikateavet (nt teoreetilised minimaalsed ja maksimaalsed mõõtmisväärtused), 
elektriskeeme, sõidukitüübi suhtes kohaldatavat tarkvara kalibreerimise 
identifitseerimisnumbrit, juhendeid konkreetseteks ja erijuhtudeks, tööriistade ja 
seadmetega seoses esitatud teavet, andmete registreerimise teavet ning 
kahesuunalise järelevalve ja katseandmeid. Tootja ei ole kohustatud tegema 
kättesaadavaks sellist teavet, mis on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või mille 
näol on tegemist tootjate ja/või originaalseadmete tootjatega seotud tarnijate 
spetsiifilise oskusteabega; sel juhul ei hoita vajalikku tehnilist teavet tarbetult 
salajas. 
 
2.20. Viga  – sõiduki OBD-seadmete puhul tähendab seda, et kuni kahes seiratavas eraldi 
osas või süsteemis esinevad pidevalt või ajutistelt töönäitajad, mis raskendavad 
nende osade või süsteemide üldiselt tõhusat seiretoimingut või ei vasta kõigile OBD 
puhul esitatavatele üksikasjalikele nõuetele. Selliste vigadega sõidukitele võib anda 
tüübikinnituse, neid on lubatud registreerida ja müüa käesoleva lisa punkti 4 nõuete 
kohaselt. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/467
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 242 4. lisa – 1. liide  
3. NÕUDED JA KATSED 
 
3.1. Kõik sõidukid peavad olema varustatud OBD-seadmega, mis on projekteeritud, 
ehitatud ja sõidukile paigaldatud nii, et see võimaldaks halvenemise või rikke liigid 
kindlaks määrata sõiduki kogu kasutusaja jooksul. Selle eesmärgiga seoses peab 
tüübikinnitusasutus arvestama, et sõidukite puhul, mille läbisõidetud vahemaad 
ületavad V tüübi katse punktis 3.3.1 nimetatud kestvusdistantsi, võib täheldada 
OBD-seadme töö teatavat halvenemist, ning punktis 3.3.2 nimetatud heitkoguste 
piirväärtused ületatakse enne, kui OBD-seade rikkest sõidukijuhile teatab. 
 
3.1.1. Sõiduki kontrollimiseks, diagnostikaks, tehnohoolduseks või remontimiseks vajalik 
juurdepääs OBD-seadmele peab olema piiranguteta ja standarditud. Kõik heidetega 
seotud veakoodid peavad olema kooskõlas käesoleva lisa 1. liite punktiga 6.5.3.4. 
 
3.1.2. Tootja teeb remondiga seotud info (koos kõigi hilisemate muudatuste ja 
täiendustega) mõistliku ja mittediskrimineeriva tasu eest kättesaadavaks hiljemalt 
kolm kuud pärast volitatud esindaja või remonditöökoja varustamist kõnealuse 
infoga ning teatab sellest vastavale tüübikinnitusasutusele. 
 
Kõnealuste sätete täitmata jätmise korral võtab tüübikinnitusasutus meetmeid, mis 
tagavad remondiinfo kättesaadavuse tüübikinnitust ja tehnoseisundit käsitlevate 
sätetega ettenähtud korras. 
 
3.2. OBD-süsteem peab olema projekteeritud, ehitatud ja sõidukile paigaldatud viisil, 
mis võimaldab sõiduki tavapärasel kasutamisel täita käesolevas lisas ettenähtud 
nõudeid. 
 
3.2.1. OBD-süsteemi ajutine väljalülitamine 
 
3.2.1.1. Tootja võib OBD-süsteemi välja lülitada, kui madal kütusetase mõjutab süsteemi 
seirevõimet. Välja lülitada ei tohi juhul, kui kütuse tase paagis moodustab üle 20% 
kütusepaagi nominaalmahust. 
 
3.2.1.2. Tootja võib OBD-seadme välja lülitada, kui ümbritseva õhu temperatuur on mootori 
käivitamise ajal alla 266 K (– 7 °C) või tõusude puhul üle 2500 meetri merepinnast 
tingimusel, et ta esitab andmed ja/või tehnilise hinnangu, mis adekvaatselt tõestab, et seire ei anna kõnealustes tingimustes usaldusväärset tulemust. Tootja võib taotleda OBD-seadme väljalülitamist ka mootori käivitamise ajal esineva ümbritseva õhu muu temperatuuri puhul, kui ta tõestab asjaomasele asutusele andmete ja/või eksperthinnangu põhjal, et süsteem võib kõnealustes tingimustes anda valesid veateateid. Rikkeindikaatorit (MI) ei ole tarvis valgustada, kui regeneratsiooni käigus ületatakse OBD-künniseid, tingimusel, et defekte ei leidu.  
 L 375/468 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 243 Lisa 7 – Liide 2 
 
3.2.1.3. Sõidukite puhul, millele saab paigaldada jõuvõtuseadmeid, on seiresüsteemide 
väljalülitamine lubatud tingimusel, et väljalülitamine toimub ainult jõuvõtuseadme 
töötamise ajal. 
 
3.2.2. Mootoritõrge – ottomootoriga sõidukid 
 
3.2.2.1. Tootjad võivad mootori teatava pöörete arvu ja koormustingimuste juures 
rikkekriteeriumidena kasutusele võtta ametiasutusele teatatud mootoritõrgete 
protsendimäärast suurema protsendimäära, kui nad suudavad ametiasutusele 
tõestada, et väiksemate protsendimäärade kasutamise korral ei oleks avastamine 
usaldusväärne. 
 
3.2.2.2. Kui tootja suudab ametiasutusele tõestada, et mootori töötaktide vahelejätmise 
ülemäärast taset protsentides ei ole veel tehniliselt võimalik määrata või et mootori 
töötaktide vahelejättusid ei saa eristada muudest toimetest (näiteks ebatasane tee, 
jõuülekandesüsteem, mootori käivitamisjärgsed tõrked), siis võib mootori töötaktide 
vahelejätmise seiresüsteemi selliste tingimuste esinemise korral välja lülitada. 
 
3.3. Katsete kirjeldus 
 
3.3.1. Katse tehakse käesoleva lisa 1. liites ettenähtud katsemenetluse kohaselt sõidukil, 
millele on juba tehtud 9. lisas esitatud V tüübi kulumiskindluskatse. Katsed tehakse 
kohe pärast V tüübi kulumiskindluskatse lõppemist. 
 
Kui V tüübi kulumiskindluskatset ei tehta või kui tootja esitab asjakohase taotluse, 
siis võib kõnealused OBD-seadme katsed teha sobiva vanusega 
representatiivsõidukil. 
 
3.3.2. Kui heitkogused ületavad alltoodud tabelis esitatud lubatud piirnormid, siis peab 
OBD-seade näitama heitkogustega seotud osa või süsteemi tõrget: 
  
  
Tuletatud 
ma ss  
(RM) 
(kg)  
Süs ini k -
mo nook siidi 
ma ss  
(CO) 
L 1  
(g/k m )  
Süs ive si nike 
üld ma ss 
(THC) 
L 2  
(g/k m )  
Lä m m asti k -
oksiidide 
ma ss  
(NO x ) 
L 3  
(g/k m )  
Tahkete 
osakeste 
m as s (1) 
(PM) 
L 4  
(g/k m )  
Kate-
gooria  
Klass  
  
Ben-
siin  
Diisli -
küt u s  
Ben-
siin  
Diisli -
küt u s  
Ben-
siin  
Diisli -
küt u s  
Diisli k ütu s 
 
M(2)  
–  
kõik  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
I  
RM <  1305  
3,20  
3,20  
0,40  
0,40  
0,60  
1,20  
0,18  
II  
1305 <  RM  
< 1760  
5,80  
4,00  
0,50  
0,50  
0,70  
1,60  
0,23   
N 1 (3) 
 
  
III  
1760 <  RM  
7,30  
4,80  
0,60  
0,60  
0,80  
1,90  
0,28 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/469
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 244 4. lisa – 1. liide  
(1) Diiselmootoriga sõidukite puhul. 
 
(2) Välja arvatud sõidukid, mille täismass on üle 2500 kg. 
 
(3) Ja need M-kategooria sõidukid, mis on mainitud märkuses (2). 
 
3.3.3. Ottomootoriga sõidukite seirenõuded 
 
Punktis 3.3.2 ettenähtud nõuete kohaselt peab OBD-seade jälgima vähemalt järgmist: 
 
3.3.3.1. katalüüsjärelpõleti efektiivsuse vähenemine ainult HC heitkoguste osas. Tootjad 
võivad jälgida eesmist katalüsaatorit üksikult või kombinatsioonis järgmis(t)e 
allavoolu jääva(te) katalüsaatori(te)ga. Iga jälgimise all olev katalüsaator või 
katalüsaatorite kogum tunnistatakse rikkeliseks, kui heited ületavad punktis 3.3.2 
toodud tabelis esitatud süsivesinike künnise; 
 
3.3.3.2.  mootoritõrgete esinemine mootori tööpiirkonnas, mis piirneb järgmiste näitajatega: 
 
a) maksimaalne pöörlemiskiirus 4500 min-1 või 1000 min-1 suurem I tüübi katse 
ajal esinevast suurimast kiirusest, olenevalt sellest, kumb näitaja on väiksem; 
 
b) positiivne pöördemomendi kõver (st mootori koormus tühikäigul); 
 
c) kõver, mis ühendab järgmisi mootori toimimispunkte: positiivse 
pöördemomendi kõver pöörlemiskiirusel 3000 min-1 ja punkti a kohaselt 
määratletud maksimaalse kiiruse kõveral asuv punkt, kui rõhk mootori 
sisselasketorustikus on 13,33 kPa väiksem kui positiivsel pöördemomendil 
mõõdetud rõhk; 
 
3.3.3.3. hapnikuanduri kulumine; 
 
3.3.3.4. valitud kütusega töötamisel muud heitkoguste kontrollisüsteemi osad või osade 
süsteemid või heitkogustest mõjutatud arvutiga ühendatud jõuseadme osad või osade 
süsteemid, mille rike võib tekitada punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi ületavaid 
summutitoru heitgaasikoguseid; 
 
3.3.3.5.  kõik muud heitkogustega seotud jõuülekande osad, mis on arvutiga ühendatud, kaasa 
arvatud seiretoiminguid võimaldavad asjakohased andurid, kontrollitakse ahelas 
esinevate võimalike häirete suhtes, kui kontrollimine ei toimu muul viisil; 
 
3.3.3.6. kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme puhul tuleks jälgida 
vähemalt süsteemi katkematust. 
 
3.3.4. Diiselmootoriga sõidukite seirenõuded L 375/470 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 245 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
Punktis 3.3.2 ettenähtud nõuete täitmiseks peab OBD-seadmega saama jälgida 
järgmist: 
 
3.3.4.1. katalüüsjärelpõleti efektiivsuse langus, kui see on sõidukile paigaldatud; 
 
3.3.4.2. tahkete osakeste püüduri toimimisvõime ja terviklikkus, kui see on sõidukile 
paigaldatud; 
 
3.3.4.3. sissepritsesüsteemi elektrooniline doseerimis- ja ajastusseade (-seadmed), mis 
jälgib/jälgivad toiteahela katkematust ja kogu talitlust; 
 
3.3.4.4. muud heitkoguste kontrollsüsteemi osad või osade süsteemid või heitkoguseid 
mõjutavad arvutiga ühendatud jõuseadme osad või osade süsteemid, mille rike võib 
tekitada punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtustest suuremaid heitgaasikoguseid. 
Sellised süsteemid või osad on näiteks seadmed, mida kasutatakse õhu massivoolu ja 
mahuvoolu (ning temperatuuri), ülelaadimisrõhu ja sisselasketorustiku rõhu (ning 
neid toiminguid võimaldavate asjakohaste andurite) jälgimiseks ja kontrollimiseks; 
 
3.3.4.5. kõik muud heitkogustega seotud jõusüsteemi osad, mis on arvutiga ühendatud, tuleb 
ahelas esinevate häirete suhtes üle kontrollida, kui neid ei kontrollita muul viisil. 
 
3.3.5. Tootjad võivad tüübikinnitusasutusele tõestada, et teatavaid osi või süsteeme ei ole 
tarvis jälgida, kui heitkogused nende talitluse täieliku lakkamise või nende 
eemaldamise korral ei ületa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi. 
 
3.4. Iga mootori käivitamine vallandab diagnostiliste kontrollimiste rea, mis viiakse 
lõpule vähemalt korra, kui kontrollimised toimuvad nõuetekohastes katsetingimustes. 
Kõik väljavalitud katsetingimused peavad vastama I tüübi katses kasutatava 
tavapärase sõidu tingimustele. 
 
3.5. Rikkeindikaatori (MI) aktiveerimine 
 
3.5.1. OBD-seadmes peab olema juhile selgesti nähtav rikkeindikaator. Rikkeindikaatorit ei 
kasutata muuks otstarbeks kui juhile erirežiimi käivitusest või mitterežiimsest tööst 
teatamiseks. Rikkeindikaator peab olema nähtav igasuguse valgustuse juures. 
Aktiveeritud rikkeindikaatoril peab olema standardile ISO 2575 vastav tähis 1 /. 
Sõidukile tohib paigaldada ainult ühe heitkogustega seotud üldisel otstarbel 
kasutatava rikkeindikaatori. Eraldiseisvate eriotstarbeliste märgutulede (näiteks 
seoses pidurisüsteemiga, turvavöö kinnitamisega, õlisurvega jne) kasutamine on 
lubatud. Punase värvi kasutamine rikkeindikaatoris on keelatud. 
                                                 
1/ Rahvusvaheline standard ISO 2575-1982 (E) nimetusega "" Road vehicles: Symbols for control 
indicators and tell-tales ", tähise number 4.36 . 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/471
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 246 4. lisa – 1. liide  
 
3.5.2. Strateegiate puhul, mille kohaselt rikkeindikaatori aktiveerimiseks on vaja rohkem 
kui kahte eelkonditsioneerimistsüklit, peab tootja esitama andmed ja/või tehnilise 
hinnangu, mis tõendavad nõuetekohaselt, et seireseadmed avastavad osade kulumise 
efektiivselt ning õigel ajal. Strateegiad, mille kohaselt rikkeindikaatori 
aktiveerimiseks on vaja keskmiselt üle kümne sõidutsükli, ei ole vastuvõetavad. Kui 
mootori juhtimispult lülitab heite reguleerimise juhtseadme püsirežiimile, peab 
rikkeindikaator aktiveeruma ka nendel juhtudel, kui heite tasemed ületavad 
punktis 3.3.2 märgitud piirväärtused või kui OBD-seadme abil ei saa täita põhilisi 
käesoleva lisa punktides 3.3.3 ja 3.3.4 kehtestatud seirenõudeid. Rikkeindikaator 
peab näiteks vilkuva tule abil andma selge hoiatuse iga sellise mootoritõrke puhul, 
mis tootja spetsifikaadi kohaselt võib kahjustada katalüsaatorit. Rikkeindikaator peab 
aktiveeruma ka juhul, kui süütevõti on süütelukus enne mootori käivitamist, ning 
desaktiveeruma pärast mootori käivitumist, kui eelnevalt ei ole avastatud ühtegi riket. 
 
3.6. OBD-seade peab registreerima heitekontrollseadme seisundit näitava(d) veakoodi(d). 
Nõuetekohaselt toimivate heitekontrollseadmete ja nende heitekontrollseadmete 
eristamiseks, mille puhul täielik diagnostikasignaalide hindamine nõuab edasist 
sõiduki liikumist, peab kasutama eraldi olekukoode. Kui rikkeindikaator aktiveerub 
heite reguleerimise juhtseadme püsirežiimiga seotud kulumise või rikke tõttu, tuleb 
veakood salvestada rikke tüübi kindlakstegemiseks. Veakood tuleb salvestada ka 
käesoleva lisa punktides 3.3.3.5 ja 3.3.4.5 mainitud juhtudel. 
 
3.6.1. Andmed sõiduki poolt läbitud tee pikkuse kohta alates rikkeindikaatori käivitumisest 
peavad olema kogu aeg kättesaadavad standard-andmesideliidese jadapordi kaudu. 2 / 
 
3.6.2. Ottomootoriga sõidukitel ei ole tarvis eraldi identifitseerida silindreid, milles tõrge 
tekkis, kui OBD-süsteem salvestab ühes või mitmes silindris tekkinud tõrke 
veakoodi. 
 
3.7.  Rikkeindikaatori desaktiveerimine 
 
3.7.1. Kui mootoritõrkeid, mis võiksid kahjustada katalüsaatorit (vastavalt tootja 
määratlusele) enam ei ole või kui mootorit kasutatakse sellisel kiirusel ja 
koormusega, mille puhul mootoritõrked ei kutsu esile katalüsaatori vigastust, siis 
võib rikkeindikaatori tagasi lülitada eelnenud töörežiimile esimese sõidutsükli ajal, 
millal mootoritõrge avastati, ning tagasi tavarežiimile järgmiste sõidutsüklite ajal. 
Kui MI lülitatakse tagasi eelmisele käivitusolekule, võidakse vastavad veakoodid ja 
salvestatud hetkeseisu tingimused kustutada. 
 
                                                 
2/ Seda nõuet kohaldatakse üksnes alates 1. jaanuarist 2003 uute sõidukitüüpide suhtes, millel 
kiirus kantakse elektrooniliselt üle mootori juhtimissüsteemi. Seda kohaldatakse kõigi sõidukite 
suhtes, mis lähevad 1. jaanuarist 2005 hooldusesse. L 375/472 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 247 Lisa 7 – Liide 2 
 
3.7.2. Kõigi muude rikete korral võib rikkeindikaatori desaktiveerida pärast järgmist kolme 
järjestikust sõidutsüklit, mille kestel rikkeindikaatorit aktiveeriv seiresüsteem ei ole 
avastanud riket, ning juhul, kui ei ole leitud muid rikkeid, mis võiksid 
rikkeindikaatori aktiveerida. 
 
3.8.  Veakoodi kustutamine 
 
3.8.1. OBD-süsteem võib kustutada veakoodi, läbitud vahemaa ning hetkeseisu andmed, 
kui sama riket ei registreerita vähemalt 40 mootori soojendustsükli jooksul. 
 
3.9. Kaksikküttel gaasiküttega sõidukid 
 3.9.1. Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui sõiduk liigub bensiini- või gaasiküttel, 
peavad järgmised funktsioonid olema üksteisest sõltumatud: 
 
– rikkeindikaatori aktiveerumine (vt käesolev lisa, punkt 3.5), – veakoodi salvestamine (vt käesolev lisa, punkt 3.6), – rikkeindikaatori inaktiveerimine (vt käesolev lisa, punkt 3.7), – veakoodi kustutamine (vt käesolev lisa, punkt 3.8).  
 Sõiduki töö bensiiniküttel ei tohi mõjutada eespool loetletud funktsioonide 
tulemusi gaasiküttel töötamise puhul. Sõiduki töö gaasiküttel ei tohi mõjutada eespool loetletud funktsioonide tulemusi bensiiniküttel töötamise puhul. 
 
4. PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEMIDE TÜÜBIKINNITUSEGA SEOTUD 
NÕUDED 
 
4.1. Tootja võib asutuselt taotleda OBD-süsteemi aktsepteerimist tüübikinnituse 
andmiseks hoolimata sellest, et süsteemil on üks või mitu puudust, näiteks ei ole 
täielikult täidetud käesoleva lisa erinõuded. 
 
4.2. Ametiasutus teeb taotluse läbivaatamisel kindlaks, kas käesoleva lisa nõuete täitmine 
on tehniliselt võimatu või ebaotstarbekas. 
 
Ametiasutus võtab arvesse tootjalt saadud andmed, milles muu hulgas käsitletakse 
üksikasjalikult ka selliseid tegureid nagu tehniline teostatavus, teostusaeg ja 
tootmistsüklid, kaasa arvatud mootori- või sõidukiprojektide järkjärguline tootmisse 
võtmine või tootmisest mahavõtmine ning kavakohased arvutite versioonitäiendid, 
ning otsustab sellest tulenevalt, kui suures ulatuses vastab OBD-seade käesoleva 
eeskirja nõuetele ning kas tootja on teinud piisavalt jõupingutusi käesoleva eeskirja 
nõuete täitmiseks. 
 
4.2.1. Ametiasutus ei rahulda vigadega seadme tüübikinnitustaotlust, kui seadme ettenähtud 
kontrollifunktsioon täielikult puudub. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/473
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 248 4. lisa – 1. liide  
 
4.2.2. Ametiasutus ei rahulda sellise vigadega seadme tüübikinnitustaotlust, mille puhul ei 
peeta kinni OBD punktis 3.3.2 esitatud lubatud piirnormidest. 
 
4.3. Vigade järjestuse seisukohalt määratakse esimesena kindlaks ottomootorite 
käesoleva lisa punktide 3.3.3.1, 3.3.3.2 ja 3.3.3.3 kohased vead ning diiselmootorite 
käesoleva lisa punktidele 3.3.4.1, 3.3.4.2 ja 3.3.4.3 vastavad vead. 
 
4.4. Enne tüübikinnitust või tüübikinnituse ajal ei kinnitata ühtegi käesoleva lisa 1. liite 
punkti 6.5 nõuetega seotud viga, välja arvatud punkti 6.5.3.4 kohased vead. 
Käesolevat punkti ei rakendata kaksikküttel sõidukite suhtes, mis kasutavad gaasi. 
 
4.5. Kaksikküttel gaasiküttega sõidukid 
 4.5.1. Hoolimata punkti 3.9.1 nõuetest, loeb haldusasutus tootja taotlusel kaksikküttel 
gaasiküttega sõidukitele tüübikinnituse andmisel sõiduki nõuetele vastavaks järgmiste puuduste korral: 
 
-  veakoodi, läbitud vahemaa ning hetkeseisu andmete kustumine pärast 40 
mootori soojendustsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest, 
-  rikkeindikaatori aktiveerumine mõlemat liiki kütuse korral (bensiin ja gaas) 
pärast rikke avastamist üht liiki kütuse puhul, 
-  rikkeindikaatori inaktiveerumine pärast kolme järjestikust rikketeadeteta 
sõidutsüklit, olenemata hetkel kasutatavast kütusest, 
-  kahe olekukoodi kasutamine, ühte kummagi kütuseliigi puhul. 
 
 Tootja võib taotleda lisavõimalusi, mis antakse haldusasutuse äranägemisel.  4.5.2. Hoolimata käesoleva lisa 1. liite punkti 6.6.1 nõuetest, loeb tüübikinnitusasutus 
tootja taotlusel käesoleva lisa nõuded täidetuks järgmiste puuduste korral diagnostikasignaalide hindamises ja edastamises: 
 
– hetkel kasutatava kütusega seotud diagnostikasignaalide edastus signaali 
lähteaadressil, 
– ühe diagnostikasignaalistiku hindamine seoses mõlema kütuseliigiga (vastavalt 
hindamisele ainuküttel gaasiküttega sõiduki puhul ja olenemata hetkel kasutatavast kütusest), 
– ühe (kahest kütuseliigist ühega seotud) diagnostikasignaalistiku valimine 
kütuselüliti asendi abil, 
– ühe diagnostikasignaalistiku hindamine ja edastamine seoses mõlema kütusega 
bensiiniarvutis olenemata kasutatavast kütusest. Gaasi etteandesüsteemi arvuti hindab ja edastab gaaskütusesüsteemiga seotud diagnostikasignaale ning salvestab olekuandmeid. 
 
 Tootja võib taotleda lisavõimalusi, mis antakse tüübikinnitusasutuse äranägemisel. 
 L 375/474 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 249 Lisa 7 – Liide 2 
 
4.6. Puuduste kõrvaldamiseks lubatud aeg 
 4.6.1. Vea esinemine on lubatud kaks aastat pärast sõidukitüübile tüübikinnituse andmise 
kuupäeva, kui ei suudeta veenvalt tõestada, et vea kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki riistvaras ning üle kahe aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni kolme aastani. 
 4.6.1.1. Kaksikküttel gaasiküttega sõiduki puhul on puuduse esinemine punkti 4.5 kohaselt 
lubatud kolm aastat pärast sõidukitüübile tüübikinnituse andmise kuupäeva, kui ei suudeta veenvalt tõestada, et puuduse kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki riistvaras ning üle kolme aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni nelja aastani. 
 
4.6.2. Tootja võib taotleda haldusasutuselt vea kinnitamist tagasiulatuvalt, kui viga 
avastatakse pärast esialgset tüübikinnitust. Sellisel juhul võib puuduse olemasolu 
lubada veel kaks aastat pärast haldusasutusele teatise esitamise kuupäeva, kui ei 
suudeta veenvalt tõestada, et puuduse kõrvaldamine nõuab olulisi muudatusi sõiduki 
riistvaras ning üle kahe aasta pikkust täiendavat teostusaega. Viimasel juhul võib 
puuduse kõrvaldamiseks lubatud aega pikendada kuni kolme aastani. 
 
4.7. Ametiasutus teatab veataotluse rahuldamise otsusest kõigile teistele käesolevat 
eeskirja kohaldatavatele 1958. aasta lepingu osalistele. 
 
5. JUURDEPÄÄS OBD-SEADMEGA SEOTUD TEABELE 
 5.1. Tüübikinnituse või selle muutmise taotlusele lisatakse asjakohane OBD-seadmega 
seotud teave. See teave peab võimaldama varuosade või moderniseerimiseks vajalike osade tootjatel valmistada neid osi kokkusobivatena sõiduki OBD-seadmega, selleks et see talitleks veatult ja tagaks sõiduki kasutajale rikkekindla süsteemi. See teave peab võimaldama samuti diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatel valmistada riistu ja seadmeid, mis tagavad sõiduki heite kontrollsüsteemi tõhusa ja õige diagnoosimise. 
 5.2. Taotluse korral teevad haldusasutused 2. lisa 1. liite, milles esitatakse asjakohane 
teave OBD-seadme kohta, võrdse kohtlemise põhimõtet järgides kättesaadavaks kõigile osade, diagnostikavahendite ja katseseadmete tootjatele, kes on asjast huvitatud. 
 5.2.1. Kui sõiduki puhul, millele on antud eeskirja eelmise versiooni kohane tüübikinnitus, 
saab haldusasutus osade, diagnostikavahendite või katseseadmete tootjalt, kes on asjast huvitatud, taotluse OBD-süsteemi käsitleva teabe kohta,  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/475
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 250 4. lisa – 1. liide  
– esitab haldusasutus 30 päeva jooksul kõnealuse sõidukitüübi tootjale taotluse teha 
kättesaadavaks 1. lisa punkti 4.2.11.2.7.6 kohane teave. Punkti 4.2.11.2.7.6 teise lõigu nõuet ei kohaldata; 
 
– esitab sõiduki tootja  selle teabe haldusasutusele kahe kuu jooksul pärast taotluse 
saamist; 
 
– edastab haldusasutus teabe lepinguosaliste haldusasutustele ja esialgse 
tüübikinnituse andnud haldusasutus lisab kõnesoleva teabe sõiduki tüübikinnitust käsitleva teabe 1 lisasse. 
 
Selle nõudega ei tunnistata kehtetuks ühtegi eeskirja nr 83 kohaselt varem antud tüübikinnitust ega takistata selliste tüübikinnituste laiendamist selle eeskirja alusel, mille kohaselt esialgne tüübikinnitus anti.
  
 5.2.2. Teavet saab taotleda ainult selliste varu- ja talitlusosade puhul, mille kohta kehtib 
ÜRO/ECE tüübikinnituse nõue või osade puhul, mis kujutavad endast osa seadmest, mille kohta kehtib ÜRO/ECE tüübikinnituse nõue. 
 
5.2.3. Teabe taotluses identifitseeritakse taotlusekohase sõiduki mudeli täpne spetsifikaat. 
Taotluses tuleb kinnitada, et taotletav teave on vajalik varu- või moderniseerimiseks 
vajalike osade või diagnostikavahendite või katseseadmete osade väljatöötamiseks. 
 L 375/476 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 251 Lisa 7 – Liide 2 
 
11. lisa – 1. liide
 
 
PARDADIAGNOSTIKASÜSTEEMIDE (OBD-SÜSTEEMIDE) TOIMIMINE 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas liites kirjeldatakse 11. lisa punkti 3 kohase katse menetlust. Menetluses 
kirjeldatakse meetodit, mille abil kontrollitakse sõidukile paigaldatud 
pardadiagnostikasüsteemi toimimist mootori asjaomaste juhtimissüsteemide või 
heitkoguste kontrollsüsteemi tõrke simuleerimise teel. Selles fikseeritakse ühtlasi 
menetlused OBD-süsteemide kulumiskindluse määramiseks. 
 
Tootja peab kättesaadavaks tegema defektsed osad ja/või elektriseadmed, mida 
kasutatakse tõrgete simuleerimisel. Mõõtmistega I tüübi katse ajal tehakse kindlaks, 
et kõnealuste defektsete osade või seadmete kasutamisel tekkivad heitkogused 
ületavad punktis 3.3.2 ettenähtud piirväärtusi kõige rohkem 20% võrra. 
 
Defektse osa või seadmega sõiduki katsetamisel loetakse OBD-süsteem 
tüübikinnitusnõuetele vastavaks juhul, kui rikkeindikaator aktiveerub. OBD-
süsteemile antakse tüübikinnitus ka siis, kui MI käivitub OBD läviväärtustest allpool. 
 
2. KATSE KIRJELDUS 
 
2.1.  OBD-süsteemide katsetamine koosneb järgmistest faasidest: 
 
2.1.1. rikke simuleerimine mootori juhtimissüsteemi või heitkoguste kontrollsüsteemi 
kuuluvas osas, 
 
2.1.2. punktis 6.2.1 või 6.2.2 kindlaksmääratud eelkonditsioneerimisel simuleeritud rikkega 
sõiduki ettevalmistus, 
 
2.1.3. simuleeritud rikkega sõidukiga I tüübi katse sõidutsükli läbimine ning sõiduki 
heitkoguste mõõtmine, 
 
2.1.4. otsus OBD-süsteemi kohta, kas süsteem reageerib simuleeritud rikkele ning näitab 
sõiduki juhile rikke esinemist asjakohasel viisil. 
 
2.2. Alternatiivselt võib juhul, kui tootja seda taotleb, ühe või mitme osa riket allpool 
toodud punkti 6 nõuete kohaselt elektrooniliselt simuleerida. 
 
2.3. Tootjad võivad taotleda süsteemi seire korraldamist väljaspool I tüübi katset, kui 
tüübikinnitusasutusele tõestatakse, et seire I tüübi katse tingimustes piiraks seiret 
sõiduki kasutuseloleku ajal. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/477
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 252 4. lisa – 1. liide  
3. KATSESÕIDUK JA -KÜTUS 
 
3.1. Sõiduk 
 
Katsesõiduk peab vastama 4. lisa punktis 3.1 ettenähtud nõuetele. 
 
3.2. Kütus 
  Katsetamisel kasutatakse sobivaid etalonkütuseid, mida on kirjeldatud bensiini ja 
diislikütuste puhul 10. lisas ning vedela naftagaasi ja maagaasi puhul 10a lisas. Haldusasutus võib vastavalt katsetatavale vealiigile (vt käesolev liide, punkt 6.3) valida kütuse liigi 10a lisas kirjeldatud etalonkütuste hulgast ainuküttel gaasiküttega sõidukite katsetamise puhul või 10. või 10a lisas kirjeldatud etalonkütuste hulgast kaksikküttel gaasiküttega sõidukite katsetamise puhul. Valitud kütuseliiki ei muudeta ühelgi käesoleva liite punktides 2.1–2.3 kirjeldatud katsetamise astmel. Kui kütusena kasutatakse veeldatud naftagaasi või maagaasi, võib mootori käivitada bensiiniga ning lülitada ümber veeldatud naftagaasile või maagaasile eelnevalt kindlaksmääratud ajavahemiku järel, mis on automaatselt reguleeritav ja mida juht ei saa muuta. 
 
4. KATSETEMPERATUUR JA -RÕHK 
 
4.1. Katsetemperatuur ja -rõhk peavad vastama 4. lisas kirjeldatud I tüübi katse nõuetele. 
 
5. KATSESEADMED 
 
5.1. Šassiidünamomeeter 
 
Šassiidünamomeeter peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele. 
 
6. OBD-SÜSTEEMI KATSEMENETLUS 
 
6.1. Töötsükkel šassiidünamomeetril peab vastama 4. lisas ettenähtud nõuetele. 
 
6.2. Sõiduki eelkonditsioneerimine 
 
6.2.1. Olenevalt mootoritüübist ning pärast punktis 6.3 esitatud vealiikidest ühe liigi 
kasutuselevõtmist tuleb sõiduk eelkonditsioneerida vähemalt kahe I tüübi katse 
järjestikku toimuva sõidu (esimene ja teine osa) abil. Diiselmootoriga sõidukite 
puhul on lubatud täiendav eelkonditsioneerimine kahe teise osa sõidutsükli abil. 
 
6.2.2. Tootja taotluse korral võib kasutada alternatiivseid eelkonditsioneerimisviise. 
 L 375/478 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 253 Lisa 7 – Liide 2 
 
6.3. Katsetatavad vealiigid 
 
6.3.1. Ottomootoriga sõidukid: 
 
6.3.1.1. Katalüsaatori asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või sellise vea 
elektrooniline simuleerimine. 
 
6.3.1.2. Mootoritõrke tingimused vastavalt 11. lisa punktis 3.3.3.2 esitatud mootoritõrke seire 
tingimustele. 
 
6.3.1.3. Hapnikuanduri asendamine kulunud või defektse hapnikuanduriga või sellise vea 
elektrooniline simuleerimine. 
 
6.3.1.4. Mis tahes muu juhtarvutiga ühendatud heidet mõjutava jõuseadme osa 
elektriühenduse katkestamine (kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile). 
 
6.3.1.5. Kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme elektriühenduse 
katkestamine (kui sõiduk on selle seadmega varustatud ja kui see on aktiveeritud 
valitud kütuseliigile). Selle vealiigi puhul ei ole vaja teha I tüübi katseid. 
 
6.3.2. Diiselmootoriga sõidukid: 
 
6.3.2.1. Katalüsaatori (kui see on paigaldatud) asendamine kulunud või defektse 
katalüsaatoriga või sellise vea elektrooniline simuleerimine. 
 
6.3.2.2. Tahkete osakeste püüduri (kui see on sõidukile paigaldatud) täielik eemaldamine või 
defektne püüdurikoost, kui andurid moodustavad püüduri lahutamatu osa. 
 
6.3.2.3. Sissepritsesüsteemi mis tahes kütuse elektroonilise doseerimis- ja ajastusseadme 
elektriühenduste katkestamine. 
 
6.3.2.4. Mis tahes muu heitkoguseid mõjutava ning ülekandesüsteemi arvutiga ühendatud osa 
elektriühenduste katkestamine. 
 
6.3.2.5. Tootja peab punktides 6.3.2.3 ja 6.3.2.4 ettenähtud nõuete täitmiseks ja 
tüübikinnitusasutuse nõusolekul võtma vajalikud meetmed tõestamaks, et OBD-
süsteem edastab veateate elektriühenduste katkemise korral.  
 
6.4. OBD-seadme katse 
 
6.4.1. Ottomootoriga sõidukid: 
 
6.4.1.1. Pärast eelkonditsioneerimist punkti 6.2 kohaselt läbitakse katsesõidukil I tüübi katse 
sõidutsükkel (esimene ja teine osa). 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/479
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 254 4. lisa – 1. liide  
Rikkeindikaator peab aktiveeruma enne kõnealuse katse lõppu ükskõik millise 
tingimuse korral punktides 6.4.1.2–6.4.1.5 nimetatud tingimustest. Tehniline 
teenistus võib kõnealused tingimused asendada muude tingimustega punktis 6.4.1.4 
ettenähtud korras. Tüübikinnituse jaoks simuleeritud vigade koguarv ei tohi siiski 
olla üle nelja (4). 
 
6.4.1.2. Katalüsaatori asendamine kulunud või defektse katalüsaatoriga või kulunud või 
defektse katalüsaatori elektrooniline simuleerimine, mille tagajärjel tekivad 11. lisa 
punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad süsivesinike heitkogused. 
 
6.4.1.3. Kunstlikult esilekutsutud mootoritõrge 11. lisa punktis 3.3.3.2 seoses mootoritõrke 
seirega esitatud tingimustel, mille tagajärjel tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 
esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused. 
 
6.4.1.4. Hapnikuanduri asendamine kulunud või defektse hapnikuanduriga või kulunud või 
defektse hapnikuanduri elektrooniline simuleerimine, mille tulemusena tekivad kõiki 
11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused. 
 
6.4.1.5. Kütuseaurude eemaldamist juhtiva elektroonilise seadme elektriühenduse 
katkestamine (kui sõiduk on selle seadmega varustatud ja kui see on aktiveeritud 
valitud kütuseliigile). 
 
6.4.1.6. Mis tahes muu juhtarvutiga ühendatud heidet mõjutava jõuseadme osa 
elektriühenduse katkestamine (kui see on aktiveeritud valitud kütuseliigile), mille 
tõttu heite tase ületab mõne käesoleva lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtuse. 
 
6.4.2. Diiselmootoriga sõidukid: 
 
6.4.2.1. Pärast eelkonditsioneerimist punkti 6.2 kohaselt läbitakse katsesõidukil I tüübi katse 
sõidutsükkel (esimene ja teine osa). 
 
Rikkeindikaator peab aktiveeruma enne kõnealuse katse lõppu ükskõik millise 
tingimuse korral punktides 6.4.2.2–6.4.2.5 nimetatud tingimustest. Tehniline 
teenistus võib kõnealused tingimused asendada muude tingimustega punktis 6.4.2.4 
ettenähtud korras. Tüübikinnituse jaoks simuleeritud vigade koguarv ei tohi siiski 
olla üle nelja. 
 
6.4.2.2. Katalüsaatori (kui see on sõidukile paigaldatud) asendamine kulunud või defektse 
katalüsaatoriga või kulunud või defektse katalüsaatori elektrooniline simuleerimine, 
mille tagajärjel tekivad 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad 
heitkogused. 
 
6.4.2.3. Tahkete osakeste püüduri (kui see on sõidukile paigaldatud) täielik eemaldamine või 
asendamine eespool punktis 6.3.2.2 esitatud tingimustele vastava defektse osakeste L 375/480 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 255 Lisa 7 – Liide 2 
 
püüduriga, mille tagajärjel tekivad 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad 
heitkogused. 
 
6.4.2.4. Sissepritsesüsteemis oleva mis tahes kütuse elektroonilise doseerimis- ja 
ajastusseadme elektriühenduste katkestamine punkti 6.3.2.5 kohaselt, mille tagajärjel 
tekivad kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused. 
 
6.4.2.5. Sissepritsesüsteemis oleva mis tahes muu veoajami arvutiga ühendatud heidetega 
seotud osa ühenduse katkestamine punkti 6.3.2.5 kohaselt, mille tagajärjel tekivad 
kõiki 11. lisa punktis 3.3.2 esitatud piirväärtusi ületavad heitkogused. 
 
6.5. Diagnostikasignaalid 
 
6.5.1.1. Mis tahes osa või süsteemi rikke esmakordsel kindlaksmääramisel tuleb mootori 
hetkeseisund nn hetkeseisuna arvutimällu salvestada. Kütusesüsteemi või 
mootoritõrkega seotud järgmise rikke korral tuleb kõik eelnevalt salvestatud 
hetkeseisud asendada küttesüsteemi või mootoritõrke andmetega (olenevalt sellest, 
kumb on esimene). Salvestus mootori seisundi kohta peab sisaldama järgmisi 
andmeid (võib sisaldada ka rohkem andmeid): mootori arvestuslik koormus, mootori 
pöörlemiskiirus, kütuse doseerimine (olemasolu korral), kütuse rõhk (olemasolu 
korral), sõiduki kiirus (olemasolu korral), jahutusvedeliku temperatuur, 
sisselasketorustiku surve (olemasolu korral), suletud või avatud ahel (olemasolu 
korral) ning veakood, mis põhjustas andmete salvestamise. Tootja peab 
hetkeseisudena salvestamiseks välja valima efektiivse remondi seisukohast kõige 
asjakohasemad andmed. Vajalik on ainult üks hetke andmenäit. Tootjad võivad soovi 
korral salvestada täiendavaid kaadreid tingimusel, et vähemalt üks kaader oleks 
loetav tavalise skanneri abil, mis vastab punktides 6.5.3.2–6.5.3.3 esitatud tehnilistele 
nõuetele. Kui andmesalvestuse esile kutsunud veakood kustutatakse 11. lisa 
punktis 3.7 ettenähtud korras, siis tuleb kustutada ka mootori kohta salvestatud 
andmed. 
 
6.5.1.2. Taotluse korral ning juhul, kui andmed on pardaarvutis või kui neid saab 
pardaarvutile kättesaadavate andmete abil kindlaks määrata, tuleb peale vajalike 
hetkeseisu andmete teha standardliidese jadapordi kaudu kättesaadavaks järgmised 
signaalid: diagnostilised veakoodid, mootorijahutusvedeliku temperatuur, kütuse 
kontrollseadme seisund, kütuse doseerimine, eelsüütenurk, sisselaskeõhu 
temperatuur, sisselasketorustiku surve, õhutamise määr, mootori pöörlemiskiirus, 
seguklapi anduri väljundväärtus, lisaõhu parameetrid (enne katalüsaatorit, pärast 
katalüsaatorit, puudub), mootori arvestuslik koormus, sõiduki kiirus ja kütuse rõhk. 
 
Signaalid antakse punktis 6.5.3 esitatud spetsifikatsioonidel põhinevates 
standardühikutes. Tegelikud signaalid peavad olema selgesti eristatavad kontroll- või 
hädasignaalidest. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/481
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 256 4. lisa – 1. liide  
6.5.1.3. Kõigi heitkoguste kontrollsüsteemide puhul, mille toimimist pardasüsteemide 
katsetamisel hinnatakse (katalüsaator, hapnikuandur jne), välja arvatud 
mootoritõrgete avastamise süsteem, kütusesüsteemi seire ning osade üldseire, tuleb 
sõiduki viimati tehtud katse tulemused ning süsteemi võrdlemisel kasutatud 
piirväärtused punktis 6.5.3 esitatud nõuete kohaselt standardliidese jadapordi kaudu 
kättesaadavateks teha. Eelmises lõigus nimetatud, kontrollimise läbinud osade ja 
süsteemide viimase katse tulemus kinnitatud/kinnitamata näidu vormis peab olema 
kättesaadav andmeliidese kaudu. 
 
6.5.1.4. OBD-süsteemi nõuded, millest lähtuvalt sõiduk sertifitseeritakse (11. lisa või 
punktis 5 kindlaksmääratud nõuded) ning põhiliste heitkoguste kontrollsüsteemide 
nõuded, mille punkti 6.5.3.3 kohane seire toimub OBD-süsteemi abil, peavad olema 
kättesaadavad standard-andmesideliidese jadapordi kaudu vastavalt käesoleva liite 
punktis 6.5.3 esitatud spetsifikatsioonidele. 
 
6.5.1.5. Uute sõidukitüüpide puhul peab tarkvara kaliibrimise tunnuskood olema standard-
andmesideliidese jadapordi kaudu kättesaadav alates 1. jaanuarist 2003 ning kõigi 
kasutuselevõetavate sõidukitüüpide puhul alates 1. jaanuarist 2005. Tarkvara 
kalibreeringu identifitseerimisnumber esitatakse standardiseeritud kujul. 
 
6.5.2.  Heitkoguste diagnostikasüsteem ei pea osi hindama rikke ajal, kui see võib ohustada 
turvalisust või põhjustada osa talitluse lakkamise. 
 
6.5.3. Heitekontrolli diagnostika seade peab vastama asjakohastele ISO standarditele ja/või 
SAE spetsifikaatidele ning sellele peab olema standarditud ja piiranguteta 
juurdepääs. 
 6.5.3.1. Sise- ja välisarvuti vaheline sideliin peab ettenähtud piiranguid arvestades vastama 
ühele järgmistest standarditest: 
  ISO 9141 - 2: 1994 (muudetud 1996. aastal) "Maanteesõidukid – 
Diagnostikaseadmed – 2. osa: CARB nõuded digitaalandmevahetuse kohta”; 
  SAE J1850: märts 1998 "B klassi andmeedastusvõrgu liides". Heidet mõjutavate 
teadete puhul tuleb kasutada tsükkelkoodkontrolli ning kolmebaidilist päist, kuid mitte baidieraldust või kontrollsummasid; 
  ISO 14230 – 4. osa "Maanteesõidukid – Diagnostikaseadmete 
võtmesõnaprotokoll 2000 – 4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele"; 
  ISO WD 15765–4 "Maanteesõidukid – Kontrolleri-ala võrgu (CAN) diagnostika – 
4. osa: Nõuded heidetega seotud seadmetele", 1. november 2001. 
 L 375/482 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 257 Lisa 7 – Liide 2 
 
6.5.3.2. OBD-seadme sidestamiseks vajalikud seadmed ja diagnostikavahendid peavad 
vastama standardis ISO DIS 15031-4 "Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste 
katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 4. osa: Sõidukivälised katseseadmed", 1. november 2001 esitatud talitlusspetsifikaadile või neid nõudeid ületama. 
 6.5.3.3. Põhilised punkti 6.5.1 kohased diagnostikaandmed ning kahesuunalise kontrolli 
andmed esitatakse vormingus ja jaotusüksustena, mis on kirjeldatud standardis ISO DIS 15031-5 "Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 5. osa: Heidetega seotud diagnostikateenused", 1. november 2001, ning need peavad olema kättesaadavad ISO DIS 15031-4 nõuetele vastava diagnostikavahendi abil. 
  Sõiduki tootja esitab siseriiklikule standardiametile heidetega seotud andmete 
üksikasjad nagu PIDd, OBD-monitooringu-IDd ja katse-IDd, mis ei ole standardis ISO DIS 15031-5 kindlaks määratud, kuid on seotud käesoleva eeskirjaga. 
 6.5.3.4. Vea registreerimise puhul identifitseerib sõiduki tootja vea, kasutades sobivat 
veakoodi, mis vastab standardi ISO DIS 15031-6 punktile 6.3 “Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika 
puhul – 6. osa: Diagnostika veakoodide identifitseerimine”, mis on seotud “heidetega 
seotud süsteemi diagnostiliste veakoodidega”. Kui selline identifitseerimine ei ole võimalik, võib sõiduki tootja kasutada ISO DIS 15031-6 punktide 5.3 ja 5.6 kohaseid diagnostika veakoode. Veakoodid peavad olema täielikult kättesaadavad käesoleva lisa punkti 6.5.3.2 nõuetele vastava standardse diagnostikaseadme abil. 
  Sõiduki tootja esitab siseriiklikule standardiametile heidetega seotud andmete 
üksikasjad nagu PIDd, OBD-monitooringu-IDd ja katse-IDd, mis ei ole standardis ISO DIS 15031-5 kindlaks määratud, kuid on seotud käesoleva eeskirjaga. 
 6.5.3.5. Sõiduki ja diagnostikatestri sideliides peab olema standarditud ja vastama kõigile 
nõuetele, mis on esitatud standardis ISO DIS 15031-3 "Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 3. osa: Diagnostikaside ja sellega seotud elektriahelad: määratlused ja kasutamine", 1. november 2001. Paigaldamiskoht peab kokkuleppel haldusasutusega olema hooldustöötajatele kergesti ligipääsetav, kuid kaitstud asjatundmatute kasutajate eest. 
 6.6. Erinõuded diagnostikasignaalide edastamise kohta kaksikküttel gaasiküttega 
sõidukitelt. 
 6.6.1.  Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui erinevate kütusesüsteemide 
diagnostikasignaale hoitakse samas arvutis, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada teineteisest sõltumatult. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/483
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 258 4. lisa – 1. liide  6.6.2.  Kaksikküttel gaasiküttega sõidukite puhul, kui erinevate kütusesüsteemide 
diagnostikasignaale hoitakse eri arvutites, tuleb bensiini- ja gaasikütte diagnostikasignaale hinnata ja edastada kütusele vastavast arvutist. 
 6.6.3.  Diagnostikavahendilt lähtuva päringu korral tuleb diagnostikasignaalid 
edastada sõiduki liikumise puhul bensiiniküttel ühel lähteaadressil ja sõiduki liikumise puhul gaasiküttel teisel lähteaadressil. Lähteaadresside kasutamist on kirjeldatud standardis ISO DIS 15031-5 "Maanteesõidukid – Sõiduki ja sõidukiväliste katseseadmete sidestamine heidet mõjutava diagnostika puhul – 5. osa: Heidetega seotud diagnostikateenused", 1. november 2001. 
  L 375/484 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 259 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
11. lisa – 2. liide
 
 
SÕIDUKITÜÜPKONNA OLULISED KARAKTERISTIKUD 
 
1. OBD TÜÜPKONNA MÄÄRATLEMISE PARAMEETRID 
 
ODB tüüpkonda võib määratleda põhiliste konstruktsiooniparameetrite alusel, mis 
peavad olema ühised kõigile tüüpkonna sõidukitele. Mõnel juhul võivad parameetrid 
olla omavahel seotud. Neid mõjusid peab samuti arvesse võtma tagamaks, et ühte 
tüüpkonda kuuluvad ainult samalaadsete heitgaasikarakteristikutega sõidukid. 
 
2. Sõidukid, mille järgnevalt kirjeldatud parameetrid on identsed, loetakse samasse 
mootori/heitgaasikontrolli/OBD-süsteemi kuuluvateks. 
 
Mootor: 
 
a) põlemisprotsess (st sädesüüde, survesüüde, kahetaktiline, neljataktiline), 
 
b) mootori kütusega varustamise meetod (karburaator või sissepritse). 
 
Heitkoguste kontrollsüsteem: 
 
a) katalüüsjärelpõleti tüüp (oksüdatsioonikatalüsaator, kolmiskatalüüsjärelpõleti, 
eelsoojendusega katalüsaatorjärelpõleti, muu), 
 
b) tahkete osakeste püüduri tüüp, 
 
c) lisaõhu sissepuhe (on / ei ole), 
 
d) heitgaasitagastus (on / ei ole). 
 
OBD-süsteemi osad ja toimimine 
 
OBD-süsteemi talitluse seire-, rikete avastamise ja rikketeate juhile edastamise 
meetodid. 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/485
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 260 4. lisa – 1. liide  
12. lisa
 
 
ECE TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE VEELDATUD NAFTAGAASIGA (LPG) 
VÕI MAAGAASIGA (NG) TÖÖTAVALE SÕIDUKILE 
 
1. SISSEJUHATUS 
 
Käesolevas lisas kirjeldatakse sellise sõiduki tüübikinnituse erinõudeid, milles 
kasutatakse veeldatud naftagaas- või maagaaskütust või milles võib kütusena 
kasutada kas pliivaba bensiini või veeldatud naftagaasi või maagaasi, millega katsed 
on seotud. 
 
Müügil on väga erineva koostisega veeldatud naftagaas- ja maagaaskütuseid, mis 
nõuab kütusesüsteemi vastavat kohandamist. Selleks tuleb sõidukeid I tüübi katses 
katsetada piirvahemiku kahe äärmise etalonkütusega ning kindlaks määrata 
kütusesüsteemi kohastuvus. Selle sõiduki, mille kütusesüsteemi kohastuvus on 
kindlaks määratud, võib võtta tüüpkonna algsõidukiks. Kõnealuse tüüpkonna 
nõuetele vastavaid sõidukeid on vaja katsetada ainult ühe kütusega juhul, kui nendele 
on paigaldatud sama kütusesüsteem. 
 
2. MÕISTED 
 
Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: 
 
2.1. Algsõiduk  – kütusesüsteemi kohastuvuse demonstreerimiseks valitud sõiduk, millele 
viidatakse tüüpkonna muude sõidukite puhul. Tüüpkonnas võib olla rohkem kui üks 
algsõiduk. 
 
2.2. Tootepere liige  
 
2.2.1. Tüüpkonna sõiduk  – sõiduk, millel on algsõiduki (algsõidukite) järgmised olulised 
karakteristikud: 
 
a) see on toodetud sama tootja poolt; 
 
b) kehtivad samad heitkoguste piirväärtused; 
 
c) kui gaaskütuseseadme kütusetoide hõlmab kogu mootorit: 
 
siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus on 0,7–1,15 × algsõiduki kasulik 
võimsus. 
 
kui gaaskütuseseadme toide on eraldi iga silindri kohta: L 375/486 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 261 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
siis selle sertifitseeritud efektiivvõimsus silindri kohta on 0,7–1,15 × algsõiduki 
kasulik võimsus. 
 
d) katalüsaatoriga varustatuse korral on katalüsaator sama tüüpi, see tähendab 
kolmeastmeline katalüsaator, oksüdatsioonikatalüsaator, lämmastikoksiide 
redutseeriv  katalüsaator. 
 
e) gaaskütuseseade (kaasa arvatud rõhuregulaator) on sama tootja toodang ning 
kuulub samasse tüüpi: induktsioon, aurupritse (ühepunktipritse, 
mitmepunktipritse), vedelikupritse (ühepunktipritse, mitmepunktipritse); 
 
f) gaaskütuseseadmel on sama tüüpi ning samadele tehniliste nõuetele vastav 
elektrooniline juhtimisplokk, mis töötab samade tarkvarapõhimõtete ja sama 
juhtimisstrateegia kohaselt. 
 
2.2.2. Seoses nõudega c: kui katsetamisel selgub, et kaks gaaskütusega sõidukit, välja 
arvatud nende vastav sertifitseeritud kasulik võimsus P1 ja P2 (P1 < P2), võivad olla 
ühe ja sama tüüpkonna sõidukid ning kui mõlemat on katsetatud algsõidukina, siis 
loetakse samasse tüüpkonda kuuluvaks iga sõiduk, mille sertifitseeritud kasulik 
võimsus on vahemikus 0,7 P1–1,15 P2. 
 
3. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE 
 
Tüübikinnitus antakse juhul, kui on täidetud järgmised nõuded: 
 
3.1. Algsõiduki heitgaasidega seotud tüübikinnitus: 
 
Algsõiduk peab suutma kohanduda mis tahes koostisega müügil oleva kütusega. 
Veeldatud naftagaasi C3/C4 koostis varieerub. Üldiselt esineb kaks maagaasikütuse 
tüüpi: kõrge kütteväärtusega kütus (H-rühma gaas) ja madala kütteväärtusega kütus 
(L-rühma gaas), mille kütteväärtus kõigub märkimisväärselt mõlemas rühmas; need 
erinevad oluliselt Wobbe’i indeksi poolest. Etalonkütustes on need varieerumised 
arvesse võetud. 
 
3.1.1. Algsõidukit (algsõidukeid) katsetatakse I tüübi katses kahe 10a lisas mainitud 
äärmusliku etalonkütusega. 
 
3.1.1.1. Kui üleminek ühelt kütuselt teisele toimub praktikas lüliti abil, ei kasutata seda lülitit 
tüübikinnituse ajal. Sellisel juhul võib 4. lisa punktis 5.3.1 nimetatud 
eelkonditsioneerimistsüklit tootja taotluse korral ning tehnilise teenistuse nõusolekul 
laiendada. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/487
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 262 4. lisa – 1. liide  
3.1.2. Sõiduk loetakse vastavaks, kui see vastab mõlema etalonkütusega heitkoguste 
piirväärtustele. 
3.1.3. Iga saasteaine emissioonitulemuste suhe r määratakse järgmiselt: 
  
Kütusetüüp (-tüübid)  
Etalonkütused  
"r" arvutamine 
 
Veeldatud naftagaas ja bensiin 
(tüübikinnitus B)  
Kütus A 
 
või ainult veeldatud naftagaas 
(tüübikinnitus D)  
Kütus B  
 
 
 
 
Maagaas ja bensiin 
(tüübikinnitus B)  
Kütus G 20 
 
või ainult maagaas 
(tüübikinnitus D)  
Kütus G25   
 
 
 
3.2. Tüüpkonda kuuluva sõiduki tüübikinnitus tekitatavate heidete puhul: 
 
Tüüpkonna sõidukile tehakse I tüübi katse ühe etalonkütusega. Etalonkütuseks võib 
olla ükskõik kumb etalonkütus. Sõiduk loetakse vastavaks, kui täidetud on järgmised 
nõuded: 
 
3.2.1. Sõiduk vastab tüüpkonna sõiduki määratlusele eespool toodud punkti 2.2 kohaselt. 
 
3.2.2. Kui katsekütuseks on veeldatud naftagaasi puhul etalonkütus A või maagaasi puhul 
G20, korrutatakse heitetulemus vastava teguriga "r", kui r > 1; kui r < 1, ei ole 
parandus vajalik. 
 
Kui katsekütuseks on veeldatud naftagaasi puhul etalonkütus B või maagaasi puhul 
G25, jagatakse heitetulemus vastava teguriga "r", kui r < 1; kui r > 1, ei ole parandus 
vajalik. 
 
3.2.3. Sõiduk peab vastama nii mõõtmise kui arvutamise tulemusena saadud heitkoguste 
piirväärtustele. 
 
3.2.4. Kui sama mootoriga tehakse mitmeid katseid, siis võetakse kõigepealt etalonkütuse 
G20 ehk A ja etalonkütuse G25 ehk B tulemuste keskmine ning seejärel arvutatakse 
keskmiste tulemuste põhjal välja tegur "r". L 375/488 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 263 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
4. ÜLDNÕUDED 
 
4.1. Toodangu vastavuse katsed võib teha müügil oleva kütusega, mille C3/C4 suhe 
veeldatud naftagaasi puhul on etalonkütuste C3/C4 vahemikus või mille Wobbe'i 
indeks maagaasi puhul asub piirvahemiku kahe äärmise etalonkütuse Wobbe'i 
indeksite vahemikus. Sellisel juhul tuleb teha kütuse analüüs. 
 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/489
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 264 4. lisa – 1. liide  
13. lisa
 
 
PERIOODILISELT REGENEREERUVA SÜSTEEMIGA SÕIDUKI HEITKOGUSTE 
KATSEMENETLUS 
 1. SISSEJUHATUS   Käesolevas lisas esitatakse käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt 
regenereeruva süsteemiga sõiduki tüübikinnitusega seotud erisätted. 
 2. TÜÜBIKINNITUSE KOHALDAMISALA JA LAIENDAMINE  2.1. Perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukitüüpkonnad
 
 
Menetlust kohaldatakse käesoleva eeskirja punktis 2.20 määratletud perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukite suhtes. Käesoleva lisa kohaldamisel võib määratleda sõidukite tüüpkonnad. Vastavalt sellele loetakse sõidukitüüpe, mille allpool kirjeldatud parameetrid on identsed või püsivad ettenähtud piirväärtuste raames, määratletud perioodiliselt regenereeruvatele süsteemidele omaste mõõtmiste osas samasse tüüpkonda kuuluvateks. 
 2.1.1. Identsed parameetrid on:  
Mootor: 
 
a) Põlemisprotsess     Perioodiliselt regenereeruv süsteem (st katalüsaator, tahkete osakeste püüdur):  a) konstruktsioon (st mõõtmisruumi tüüp, väärismetalli tüüp, substraadi tüüp, 
elemendi tihedus), 
b) tüüp ja tööpõhimõte, c) doseerimis- ja lisaainesüsteem, d) maht ± 10%, e) asukoht (temperatuur ± 50 °C kiirusel 120 km/h või 5% erinevus maksimaalse temperatuuri/rõhu juures).  
2.2. Erineva tuletatud massiga sõidukitüübid
 
 
Käesoleva lisa menetluse kohaselt võib käesoleva eeskirja punkti 2.20 määratlusele vastavale perioodiliselt regenereeruva süsteemiga sõidukitüübile tüübikinnituse andmiseks kindlaksmääratud K
i tegureid laiendada teistele tüüpkonna grupi sõidukitele, 
mille tuletatud mass jääb järgmise kahe kõrgema ekvivalentse inertsiklassi või madalamate ekvivalentse inertsi väärtuste piiridesse. 
 L 375/490 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 265 Lisa 7 – Liide 2 
 
3. KATSEMENETLUS 
 
Sõidukil võib olla lüliti, mis võimaldab vältida või lubada regeneratsiooniprotsessi tingimusel, et see funktsioon ei mõjuta originaalmootori kalibreeringut. See lüliti on lubatud üksnes regeneratsiooni vältimiseks regeneratsioonisüsteemi laadimise ja eelkonditsioneerimistsüklite ajal. Seda ei kasutata heidete mõõtmise ajal regeneratsioonifaasis, vaid heidete mõõtmine viiakse läbi heitekatse originaalseadme tootja (OEM) juhtimisseadisega, mis on muutmata kujul. 
 3.1. Heitgaaside mõõtmine kahe regeneratiivse faasiga töötsükli vahel
 
 
Keskmised heitkogused regeneratsioonifaaside vahel ja regeneratsiooniseadme laadimise ajal määratakse mitme (kui neid on üle kahe) ligikaudu sama distantsiga I tüübi töötsükli või samaväärsete mootori katsestendi tsüklite aritmeetilise keskmise põhjal. Alternatiivina võib tootja esitada andmed, mis näitavad, et heited püsivad regeneratsioonifaaside vahel konstantsena (
± 15%). Sel juhul võib kasutada tavapärase I 
tüübi katse käigus mõõdetud heitkoguseid. Kõigil muudel juhtudel tuleb sooritada vähemalt kahe I tüübi töötsükli või samaväärse mootori katsestendi tsükli heidete mõõtmine: üks vahetult pärast regeneratsiooni (enne uut laadimist) ja teine võimalikult vahetult enne regeneratsioonifaasi. Kõik heitkoguste mõõtmised ja arvutused teostatakse 
vastavalt 4. lisa punktidele 5, 6, 7 ja 8. 
 
3.1.2. Laadimisprotsess ja K
i määramine sooritatakse I tüübi töötsükli ajal šassiidünamomeetril 
või mootori katsestendil samaväärset katsetsüklit kasutades. Need tsüklid võib läbi teha katkestusteta (st ilma et mootorit tarvitseks tsüklite vahel välja lülitada). Pärast mingi arvu tsüklite läbimist võib sõiduki šassiidünamomeetrilt maha võtta ning katset hiljem jätkata.  
 3.1.3. Kahe regeneratsioonifaasiga tsükli vahele jäävate tsüklite arv (D), tsüklite arv, mille 
jooksul toimub heitkoguste mõõtmine (n), ja iga heitkoguste mõõtmine (M’
sij) esitatakse 
vastavalt vajadusele 1. lisa punktides 4.2.11.2.1.10.1 – 4.2.11.2.1.10.4 või 4.2.11.2.5.4.1 – 4.2.11.2.5.4.4. 
 3.2. Heitkoguste mõõtmine regeneratsiooni ajal
 
 3.2.1. Sõiduki ettevalmistamiseks vajaduse korral heidete katseks regeneratsioonifaasis võib 
olenevalt eespool punktis 3.1.2 valitud laadimismenetlusest kasutada 4. lisa punktis 5.3 toodud ettevalmistustsükleid või samaväärseid mootori katsestendi tsükleid. 
 3.2.2. Enne esimese arvessemineva heitgaasikatse läbiviimist kehtivad 4. lisas kirjeldatud I 
tüübi katse sõiduki ja katsetingimused. 
 3.2.3. Regeneratsioon ei tohi toimuda sõiduki ettevalmistamise ajal. Selle tagamiseks võib 
kasutada ühte järgmistest meetoditest: 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/491
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 266 4. lisa – 1. liide  3.2.3.1. eelkonditsioneerimistsüklite ajaks võib paigaldada simuleeriva regenereeruva süsteemi 
või osalise süsteemi, 
 3.2.3.2. mis tahes muu tootja ja tüübikinnitusasutuse vahel kokkulepitud meetod.  3.2.4. I tüübi töötsükli või samaväärse mootori katsestendi tsükli kohaselt viiakse läbi 
regeneratsiooniprotsessi hõlmav külmkäivitusega heitgaasikatse. Kui kahe regeneratsioonifaasi esinemistsükli vahelised heitekatsed viiakse läbi mootori katsestendil, viiakse ka regeneratsioonifaasi hõlmav heitekatse läbi mootori katsestendil. 
 3.2.5. Kui regeneratsiooniprotsessiks kulub rohkem kui üks töötsükkel, sõidetakse järgnev 
katsetsükkel (järgnevad katsetsüklid) läbi kohe, mootorit välja lülitamata, kuni saavutatud on täielik regeneratsioon (iga tsükkel viiakse lõpule). Uue katse ettevalmistamiseks vajalik aeg peab olema võimalikult lühike (nt tahkete osakeste filtri vahetus). Selleks ajaks tuleb mootor välja lülitada.  
 3.2.6. Heiteväärtused regeneratsiooni ajal (M
ri) arvutatakse vastavalt 4. lisa punktile 8. Täieliku 
regeneratsiooni käigus mõõdetud töötsüklite arv (d) registreeritakse. 
 3.3. Kombineeritud heitkoguste arvutamine
 
 
nM
Mn
jsij
si∑
==1'
 n ≥ 2;   dM
Md
jrij
ri∑
==1'
 
 
⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
++=dDdMDMMri si
pi* * 
 
kus iga vaadeldava saasteaine (i) puhul: 
 
M’ sij = saasteaine (i) heitkogused (g/km) ühe ilma regeneratsioonita I tüübi töötsükli 
(või samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel, 
M’ rij = saasteaine (i) heitkogused (g/km) regeneratsiooni ajal ühe I tüübi töötsükli (või 
 samaväärse mootori katsestendi tsükli) vältel (kui n > 1, viiakse esimene I tüübi katse läbi külma ning järgnevad tsüklid sooja mootoriga), 
 M
si = saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta ilma 
  regeneratsioonita,  M
ri = saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta 
  regeneratsiooni ajal,  M
pi = saasteaine i heidete keskmine mass grammides kilomeetri kohta, 
n = katsepunktide arv, mille juures sooritatakse heitkoguste mõõtmised (I tüübi 
töötsüklid või samaväärsed mootori katsestendi tsüklid) kahe 
regeneratsioonifaasiga tsükli vahel, ≥ 2 
d =  regeneratsiooniks vajalike töötsüklite arv, L 375/492 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 267 Lisa 7 – Liide 2 
 
D = kahe regeneratiivse faasi esinemistsükli vaheliste töötsüklite arv. 
Mõõtmisparameetreid kujutav näide on toodud joonisel 8/1.  
Tsüklite arvM riHeide [g/km]
D d() ( )[]
()dDdMDMMri si
pi+⋅ +⋅=
sip i
iMMK=
Mpi
Msi
M,
si j
 
   Joonis 8/1
: Heitgaasikatse ajal mõõdetavate parameetrite arv regeneratsiooniga tsüklite ajal ja 
vahel (skemaatiline näide, heitkogused D ajal võivad kasvada või kahaneda) 
 3.4. Iga vaadeldava saasteaine (i) regeneratsiooniteguri K arvutamine
 
 
K i = M pi / M si 
 
M si, M pi ja K i tulemused registreeritakse tehnilisele teenistusele edastatavas 
katseprotokollis.  K
i võib kindlaks määrata pärast ühe katseseeria lõpulejõudmist. 
  
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/493
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 268 4. lisa – 1. liide  
14. lisa
 
 
ELEKTRILISTE HÜBRIIDSÕIDUKITE (HEV) HEITKOGUSTE KATSEMENETLUS 
 1. SISSEJUHATUS  1.1. Käesolevas lisas esitatakse käesoleva eeskirja punktis 2.21.2 määratletud elektrilise 
hübriidsõiduki tüübikinnitusega seotud erisätted. 
 1.2. Üldprintsiibi kohaselt katsetatakse elektrilisi hübriidsõidukeid I, II, III, IV, V, VI 
tüübi ja OBD-katse puhul vastavalt  4., 5., 6., 7., 9., 8. või 11. lisa kohaselt, kui seda ei ole käesolevas lisas muudetud. 
 
1.3. Ainult I tüübi katse puhul katsetatakse OVC-sõidukeid (vastavalt punktis 2 
määratletud kategooriale) tingimuse A ja tingimuse B kohaselt. Katsetulemused nii tingimuse A kui B puhul ja kaalutud väärtused esitatakse teatisevormil. 
 1.4. Heitekatsete tulemused peavad vastama kõigile käesoleva eeskirja katsetingimustes 
ettenähtud piirväärtustele. 
 
2. ELEKTRILISTE HÜBRIIDSÕIDUKITE KATEGOORIAD 
 
Sõiduki 
laadimine Sõidukivälise laadimisega (1) 
(OVC) Sõidukivälise laadimiseta (2) 
(NOVC) 
Töörežiimi 
lüliti Puudub Olemas Puudub Olemas 
 
 (1) tuntud ka kui "välise laadimisega" 
 (2) tuntud ka kui "välise laadimiseta" 
 
3. I TÜÜBI KATSE MEETODID 
 3.1. VÄLISE LAADIMI SEGA (OVC HEV) ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA 
 3.1.1. Järgmistes tingimustes viiakse läbi kaks katset:   Tingimus A
: katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-
/voolusalvestusseadmega. 
  Tingimus B
: katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis 
on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel). 
  Elektrilise energia-/voolusalvestusseadme laadimisoleku profiil I tüübi katse eri 
etappide ajal on toodud 1. liites. 
 L 375/494 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 269 Lisa 7 – Liide 2 
 
3.1.2. Tingimus A 
 3.1.2.1. Protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega 
sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne): 
  – püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor 
käivitub,  
 – või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust 
tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, 
  – või tootja soovitusel.   Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset 
käivitumist. 
 3.1.2.2. Sõiduki konditsioneerimine  3.1.2.2.1. Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa 
tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.2.5.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit. 
 3.1.2.2.2. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.2.5.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga 
sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil. 
 3.1.2.3. Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit 
ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K, ning elektriline energia-/voolusalvestusseade on allpool punktis 3.1.2.4 ettenähtud laadimise tulemusena täis laetud. 
 3.1.2.4. Kütuseaurude eraldumise ajal laaditakse sõiduki elektriline energia-
/voolusalvestusseade: 
  a) pardalaadijaga, kui see on paigaldatud, või    b) tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö 
laadimismenetlust. 
  See menetlus välistab kõik erilaadimiste tüübid, mida võidakse automaatselt või 
käsitsi algatada, näiteks tasanduslaadimised või teeninduslaadimised. 
  Tootja deklareerib, et katse ajal ei ole toimunud erilaadimise menetlust.  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/495
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 270 4. lisa – 1. liide  3.1.2.5. Katsemenetlus   3.1.2.5.1. Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene 
tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest. 
 3.1.2.5.2. Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel 
ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)). 
 3.1.2.5.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale, või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 3.1.2.5.4. Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.  3.1.2.6. Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud 
piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse A puhul (M1
i). 
 3.1.3. Tingimus B  3.1.3.1. Sõiduki konditsioneerimine  3.1.3.1.1. Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa 
tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.3.4.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit. 
 3.2.1.3.1. Vastavalt alltoodud punktile 3.1.3.4.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga 
sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil. 
 3.1.3.2. Sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade tühjendatakse sõitmise käigus 
(katserajal, šassiidünamomeetril jne): 
  – püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor 
käivitub,  
 – või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv 
mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, L 375/496 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 271 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
 – või tootja soovitusel.   Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset 
käivitumist. 
 3.1.3.3. Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit 
ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K. 
 3.1.3.4. Katsemenetlus  3.1.3.4.1. Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene 
tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest. 
 3.1.3.4.2. Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel 
ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)). 
 3.1.3.4.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 3.1.3.4.4. Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.  3.1.3.5. Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud 
piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse B puhul (M2
i). 
 3.1.4. Katsetulemused  3.1.4.1. Teatise jaoks arvutatakse kaalutud väärtused alltoodud viisil:  
 M
i = (De Α M1 i + Dav Α M2 i) / (De + Dav) 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/497
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 272 4. lisa – 1. liide   kus:   M
i = saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta, 
 M1 i = saasteaine i heidete punktis 3.1.2.6 arvutatud keskmine mass 
grammides kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, 
 M2
i = saasteaine i heidete punktis 3.1.3.5 arvutatud keskmine mass 
grammides kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel), 
 De = sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas  7 
kirjeldatud menetlusele, mille puhul tootja peab looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis, 
 Dav = 25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel).  3.2. VÄLISE LAADIMISEGA (OVC HEV) TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA  3.2.1. Järgmistes tingimustes viiakse läbi kaks katset:  3.2.1.1. Tingimus A: katse viiakse läbi täislaetud elektrilise energia-
/voolusalvestusseadmega. 
 3.2.1.2. Tingimus B: katse viiakse läbi elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, mis 
on minimaalselt laetud (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel). 
 L 375/498 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 273 Lisa 7 – Liide 2 
 
 
3.2.1.3. Töörežiimi lüliti seatakse alljärgnevas tabelis toodud asendisse:  
Hübriid-  
režiimid 
Aku  
laadimis-  
olek - Ainult elektrit  tarbiv  
- Hübriid 
 
 
Lüliti asend - Ainult kütust  tarbiv - Hübriid  
 
 
Lüliti asend - Ainult elektrit 
 tarbiv - Ainult kütust 
tarbiv 
- Hübriid 
 
Lüliti asend - Hübriidrežiim n (1) …. - Hübriidrežiim m (1) 
 
 
Lüliti asend 
Tingimus A  
Täis laetud  Hübriid Hübriid Hübriid Enamjaolt elektriline 
hübriidrežiim (2) 
Tingimus B Minimaalne laadimisolek Hübriid Kütust tarbiv Kütust tarbiv Enamjaolt kütust 
tarbiv režiim (3) 
 
(1) Näiteks: spordi-, säästu-, linnasõidu-, linnavälise sõidu asend vm. (2) Enamjaolt elektriline hübriidrežiim
: 
 Hübriidrežiim, mille kõrgeimat elektrikulu kõigi valitavate hübriidrežiimide seas on 
võimalik tõestada katsetamisel kooskõlas eeskirja nr 101 10. lisa 4. punkti tingimusega A, mis tehakse kindlaks tootja esitatud andmete alusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega. 
(3) Enamjaolt kütust tarbiv režiim
: 
 Hübriidrežiim, mille kõrgeimat kütusekulu kõigi valitavate hübriidrežiimide seas on 
võimalik tõestada katsetamisel kooskõlas eeskirja nr 101 10. lisa 4. punkti tingimusega B, mis tehakse kindlaks tootja esitatud andmete alusel ja kokkuleppel tehnilise teenistusega. 
 3.2.2. Tingimus A  3.2.2.1. Kui sõiduki puhtelektriline töövahemik on ühest terviktsüklist kõrgem, võib tootja 
taotluse korral läbi viia I tüübi katse puhtelektrilises režiimis. Sel juhul võib punktis 3.2.2.3.1 või 3.2.2.3.2 ettenähtud mootori eelkonditsioneerimise ära jätta. 
 3.2.2.2. Protseduur algab sõiduki elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjendamisega 
(katserajal, šassiidünamomeetril jne) sõitmise käigus püsikiirusel 70% ± 5%  sõiduki 30 minuti maksimumkiirusest (mis on kindlaks määratud vastavalt eeskirjale nr 101), kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis. 
  Tühjendamine peatatakse: 
 
– kui sõiduk ei suuda töötada 65% tasemel 30 minuti maksimumkiirusest 
või 
 
– kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki 
peatamiseks või  27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/499
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 274 4. lisa – 1. liide  
 
– pärast 100 km vahemaa katmist. 
 Kui sõidukil puudub puhtelektriline režiim, saavutatakse elektrilise energia-/voolusalvestusseadme tühjenemine sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne):  –  püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor 
käivitub,  
 – või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust 
tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, või 
 – tootja soovitusel.  Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist. 
 3.2.2.3. Sõiduki konditsioneerimine  3.2.2.3.1. Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa 
tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.2.6.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit. 
 3.2.2.3.2. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.2.6.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga 
sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil. 
 3.2.2.4. Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit 
ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K, ja elektrilise energia-/voolusalvestusseade on punktis 3.2.2.5 ettenähtud laadimise tulemusena täis laetud. 
 3.2.2.5. Kütuseaurude eraldumise ajal laaditakse sõiduki elektriline energia-
/voolusalvestusseade: 
  a) pardalaadijaga, kui see on paigaldatud, või    b) tootja soovitatud välise laadijaga, kasutades tavapärast üleöö 
laadimismenetlust. 
 L 375/500 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 275 Lisa 7 – Liide 2 
 
 See menetlus välistab kõik erilaadimiste tüübid, mida võidakse automaatselt või 
käsitsi algatada, näiteks tasanduslaadimised või teeninduslaadimised. 
 
 Tootja deklareerib, et katse ajal ei ole toimunud erilaadimise menetlust.  3.2.2.6. Katsemetoodika  3.2.2.6.1. Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil. Esimene 
tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest. 
 3.2.2.6.2. Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel 
ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, proovide võtmise lõpp (ES)). 
 3.2.2.6.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 
3.2.2.6.4. Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale. 
 3.2.2.7. Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud 
piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse A puhul (M1
i). 
 3.2.3. Tingimus B  3.2.3.1. Sõiduki konditsioneerimine 
 
3.2.3.1.1. Diiselmootoriga sõidukite puhul kasutatakse 4. lisa 1. liites kirjeldatud teise osa 
tsüklit. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.3.4.3 sõidetakse läbi kolm järjestikust tsüklit. 
 
3.2.3.1.2. Vastavalt alltoodud punktile 3.2.3.4.3 eelkonditsioneeritakse ottomootoriga 
sõidukeid ühe esimese osa ja kahe teise osa sõidutsükli abil. 
 3.2.3.2. Sõiduki elektriline energia-/voolusalvestusseade tühjendatakse vastavalt 
punktile 3.2.2.2. 
 3.2.3.3. Pärast seda eelkonditsioneerimise etappi ja enne katsetamist hoitakse sõidukit 
ruumis, mille temperatuur on suhteliselt konstantne, püsides vahemikus 293–303 K (20–30 °C). Kõnealune konditsioneerimine peab kestma vähemalt kuus tundi, kuni mootoriõli temperatuur ja, olemasolu korral, jahutusvedelik saavutavad ruumi temperatuuri ± 2 K. 
 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/501
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 276 4. lisa – 1. liide  3.2.3.4. Katsemenetlus   3.2.3.4.1. Sõiduk käivitatakse tavapärasel kasutamisel juhi käsutuses oleval viisil.           
Esimene tsükkel algab sõiduki käivitamise hetkest. 
 3.2.3.4.2. Proovide võtmine algab (BS) enne sõiduki käivitusprotseduuri või selle alustamisel           ja lõpeb viimase tühikäiguperioodi lõppemisel linnavälise sõidu tsüklis (teine osa, 
proovide võtmise lõpp (ES)). 
 3.2.3.4.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 3.2.3.4.4. Heitgaase analüüsitakse vastavalt 4. lisale.  3.2.3.5. Katsetulemusi võrreldakse käesoleva eeskirja punktis 5.3.1.4 ettenähtud 
piirväärtustega ning arvutatakse välja iga saasteaine keskmine heitkogus tingimuse B puhul (M2
i). 
 3.2.4. Katsetulemused  3.2.4.1. Teatise jaoks arvutatakse kaalutud väärtused alltoodud viisil: 
 
M
i = ( De Α M1 i + Dav Α M2 i ) / ( De + Dav ) 
 
kus: 
M i = saasteaine i heidete mass grammides kilomeetri kohta,  
M1 i = saasteaine i heidete punktis 3.2.2.7 arvutatud keskmine mass grammides 
kilomeetri kohta täislaetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega, 
M2 i = saasteaine i heidete punktis 3.2.3.5 arvutatud keskmine mass grammides 
kilomeetri kohta minimaalselt laetud elektrilise energia-/voolusalvestusseadmega (mahtuvuse maksimaalsel tühjendusastmel), 
De = sõiduki elektriline vahemik vastavalt eeskirja nr 101 lisas 7 kirjeldatud 
menetlusele, kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis. Kui puhtelektrilise režiimi asend puudub, peab tootja looma võimaluse mõõtmise sooritamiseks sõiduki töötamisel puhtelektrilises režiimis, 
Dav = 25 km (keskmine vahemaa kahe akulaadimise vahel). 
 L 375/502 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 277 Lisa 7 – Liide 2 
 
3.3. VÄLISE LAADIMISETA (NOTOVC HEV) ILMA TÖÖREŽIIMI LÜLITITA 
 
3.3.1. Neid sõidukeid katsetatakse vastavalt 4. lisale.  3.3.2. Eelkonditsioneerimiseks tehakse ilma kütuseaurude eraldumiseta läbi vähemalt kaks 
järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel). 
 3.3.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 3.4. VÄLISE LAADIMISETA (NOTOVC HEV) TÖÖREŽIIMI LÜLITIGA  3.4.1. Neid sõidukeid eelkonditsioneeritakse ja katsetatakse hübriidrežiimis vastavalt 
4. lisale. Kui saadaval on mitu hübriidrežiimi, viiakse katse läbi režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim). Tootja esitatud teabe alusel veendub tehniline teenistus, et kõigis hübriidrežiimides järgitakse piirväärtusi. 
 3.4.2. Eelkonditsioneerimiseks tehakse ilma kütuseaurude eraldumiseta läbi vähemalt kaks 
järjestikust täielikku sõidutsüklit (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel). 
 3.4.3. Sõidukit juhitakse vastavalt 4. lisale või spetsiaalse käiguvahetusstrateegia korral 
vastavalt tootmises olevate sõidukite juhikäsiraamatus leiduvatele tootjapoolsetele juhenditele, millele viitab tehniline käiguvahetusinstrument (juhile teadmiseks). Nende sõidukite puhul ei kohaldata 4. lisa 1. liites ettenähtud käiguvahetuspunkte. Töökõvera skeemi suhtes kohaldatakse 4. lisa punktile 2.3.3 vastavat kirjeldust. 
 4. II TÜÜBI KATSE MEETODID  4.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 5. lisale töötava kütust tarbiva mootoriga. Tootja 
kindlustab "hooldusrežiimi", mis teeb selle katse sooritamise võimalikuks. 
  Vajaduse korral kasutatakse eeskirja punktis 5.1.6 ettenähtud erimenetlust.  5. III TÜÜBI KATSE MEETODID  5.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 6. lisale töötava kütust tarbiva mootoriga. Tootja 
kindlustab "hooldusrežiimi", mis teeb selle katse sooritamise võimalikuks. 
 5.2. Katsed viiakse läbi ainult 6. lisa punkti 3.2 tingimuste 1 ja 2 puhul. Kui mingil 
põhjusel ei ole katset võimalik sooritada tingimusega 2, tuleb katse läbi viia mõnel teisel püsikiiruse tingimusel (kusjuures kütust tarbiv mootor töötab koormusega). 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/503
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 278 4. lisa – 1. liide   6. IV TÜÜBI KATSE MEETODID  6.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 7. lisale.  6.2. Enne katsemenetluse alustamist (7. lisa punkt 5.1) eelkonditsioneeritakse sõidukid 
järgmiselt: 
 6.2.1. OVC-sõidukid:  6.2.1.1. Ilma töörežiimi lülitita OVC-sõidukid
: protseduur algab sõiduki elektrilise energia-
/voolusalvestusseadme tühjendamisega sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne): 
  – püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor 
käivitub,  
  – või kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust 
tarbiv mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus 
ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, 
või 
  – tootja soovitusel.   Kütust tarbiv mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset 
käivitumist. 
 6.2.1.2. Töörežiimi lülitiga OVC-sõidukid
: protseduur algab sõiduki elektrilise energia-
/voolusalvestusseadme tühjendamisega sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne) püsikiirusel 70% ± 5%  sõiduki 30 minuti maksimumkiirusest, kusjuures lüliti on puhtelektrilise režiimi asendis. 
 Tühjendamine peatatakse:   –  kui sõiduk ei suuda töötada 65% tasemel 30 minuti maksimumkiirusest või    –  kui standardsed pardainstrumendid annavad juhile märguande sõiduki 
peatamiseks või  
   –  pärast 100 km vahemaa katmist  
 Kui sõidukil puudub puhtelektriline režiim, tühjendatakse elektriline energia-
/voolusalvestusseade sõitmise käigus (katserajal, šassiidünamomeetril jne): 
 L 375/504 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 279 Lisa 7 – Liide 2 
 
 – püsikiirusel 50 km/h, kuni elektrilise hübriidsõiduki kütust tarbiv mootor 
käivitub, või 
 
-  kui sõidukil ei õnnestu saavutada püsikiirust 50 km/h, ilma et kütust tarbiv 
mootor tööle hakkaks, vähendatakse kiirust, kuni sõiduk saab sõita määratud 
aja/vahemaa (selle määravad omavahel kindlaks tehniline teenistus ja tootja) madalamal püsikiirusel, ilma et kütust tarbiv mootor tööle hakkaks, või 
  – tootja soovitusel.   Mootor peatatakse 10 sekundi jooksul pärast selle automaatset käivitumist.  6.2.2. NOVC-sõidukid:  6.2.2.1. Ilma töörežiimi lülitita NOVC-sõidukid
: menetlus algab eelkonditsioneerimisega, 
mis seisneb vähemalt kahe järjestikuse täieliku sõidutsükli (üks esimese osa ja üks teise osa tsükkel) läbitegemises ilma kütuseaurude eraldumiseta. 
 6.2.2.2. Töörežiimi lülitiga NOVC-sõidukid
: menetlus algab eelkonditsioneerimisega, mis 
seisneb vähemalt kahe järjestikuse täieliku sõidutsükli (üks esimese osa ja üks teise 
osa tsükkel) läbitegemises hübriidrežiimis ilma kütuseaurude eraldumiseta. Kui 
saadaval on mitu hübriidrežiimi, viiakse katse läbi režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim). 
 6.3. Eelkonditsioneerimissõit ja dünamomeetrikatsed viiakse läbi vastavalt 7. lisa 
punktidele 5.2 ja 5.4. 
 6.3.1. OVC-sõidukid
: I tüübi katse tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 
ja 3.2.3). 
 6.3.2. NOVC-sõidukid
: I tüübi katsega samades tingimustes. 
 7. V TÜÜBI KATSE MEETODID  7.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 9. lisale.  7.2. OVC-sõidukid:   Elektrilist energia-/voolusalvestusseadet on lubatud laadida kaks korda päevas 
läbisõidu suurendamise käigus. 
 Töörežiimi lülitiga OVC-sõidukite puhul tuleb läbisõidu suurendamiseks sõita 
režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim). 
 Läbisõidu suurendamisel on lubatud üleminek teisele hübriidrežiimile, kui see on 
vajalik läbisõidu suurendamise jätkamiseks pärast kokkuleppe saavutamist tehnilise teenistusega. 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/505
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 280 4. lisa – 1. liide   Saasteainete heitkoguste mõõtmised viiakse läbi I tüübi katse tingimusega B samades 
tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3). 
 7.3. NOVC-sõidukid:   Töörežiimi lülitiga NOVC-sõidukite puhul sõidetakse läbisõidu suurendamiseks 
režiimis, mis määratakse pärast süütevõtme keeramist automaatselt (normaalrežiim). 
  Saasteainete heitkoguste mõõtmine viiakse läbi I tüübi katsega samades tingimustes.  8. VI TÜÜBI KATSE MEETODID  8.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 8. lisale.  8.2. OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi I tüübi katse 
tingimusega B samades tingimustes (punktid 3.1.3 ja 3.2.3). 
 8.3. NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmine läbi I tüübi 
katsega samades tingimustes. 
 
9. PARDADIAGNOSTIKA (OBD) SEADME KATSEMEETODID 
 9.1. Sõidukeid katsetatakse vastavalt 11. lisale.  9.2. OVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmised läbi I tüübi katse 
tingimusega B samades tingimustes  (punktid  3.1.3 ja 3.2.3). 
 9.3. NOVC-sõidukite puhul viiakse saasteainete heitkoguste mõõtmine läbi I tüübi 
katsega samades tingimustes. 
 L 375/506 ET Euroopa Liidu Teataja 27.12.2006
E/ECE/324                  Rev.1/Add.82/Rev.3  
E/ECE/TRANS/505   
Eeskiri nr 83 lehekülg 281 Lisa 7 – Liide 2 
 
14. lisa – 1. liide
 
 Elektrilise energia-/voolusalvestusseadme laadimisoleku (SOC) profiil OVC HEV I tüübi katse puhul  I tüübi katse tingimus A
 
 
(1 ) (2 ) (3 )                ( 4 ) (5 )SOC10 0 %
mi in im u m
 
 
Tingimus A: 
(1) elektrilise energia-/voolusalvestusseadme algne laadimisolek (2) tühjendamine vastavalt punktile 3.1.2.1 või 3.2.2.1. (3) sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktile 3.1.2.2 või 3.2.2.2. (4) laadimine kütuseaurude eraldumise ajal vastavalt punktidele 3.1.2.3 ja 3.1.2.4 või 
punktidele 3.2.2.3 ja 3.2.2.4. 
(5) katse vastavalt punktile 3.1.2.5 või 3.2.2.5.  I tüübi katse tingimus B
 
 
 
(1 ) (2 ) (3 )                ( 4 ) (5 )SOC10 0 %
mi in im u m
 
Tingimus B: 
(1) algne laadimisolek (2) sõiduki konditsioneerimine vastavalt punktidele 3.1.3.1 või 3.2.3.1. (3) tühjendamine vastavalt punktile 3.1.3.2 või 3.2.3.2. (4) kütuseaurude eraldumine vastavalt punktile 3.1.3.3 või 3.2.3.3. (5) katse vastavalt punktidele 3.1.3.4 või 3.2.3.4.  
_ _ _ _ _ 27.12.2006 ET Euroopa Liidu Teataja L 375/507