ET Euroopa Liidu Teataja L 351/1

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel omavad õiguslikku toimet ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstid. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 97 – Ühtsed sätted, milles käsitletakse sõiduki alarmsüsteemide tüübikinnitust ning mootorsõidukite tüübikinnitust seoses alarmsüsteemidega

1. versioon – 1. muutmine

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

01-seeria muudatuste 5. täiendus – jõustumise kuupäev: 18. juuni 2007

SISUKORD

EESKIRI

1. Reguleerimisala

I OSA – Sõiduki alarmsüsteemide tüübikinnitus

2. Mõisted

3. Sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Üldspetsifikatsioonid

6. Erispetsifikatsioonid

7. Tööparameetrid ja katsetingimused

8. Juhendid

9. Sõiduki alarmsüsteemi tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

10. Tootmise vastavus nõuetele

11. Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral

12. Tootmise lõplik peatamine

13. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid

II OSA – Sõiduki tüübikinnitus seoses alarmsüsteemiga

14. Mõisted

15. Tüübikinnituse taotlemine

16. Tüübikinnitus

17. Üldspetsifikatsioonid

18. Erispetsifikatsioonid

19. Katsetingimused

20. Juhendid

21. Sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

22. Tootmise vastavus nõuetele

23. Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral

24. Tootmise lõplik peatamine

25. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid

III OSA – Kasutustõkise tüübikinnitus ja sõiduki tüübikinnitus seoses kasutustõkisega

26. Mõisted

27. Kasutustõkise tüübikinnituse taotlemine

28. Sõiduki tüübikinnituse taotlemine

29. Kasutustõkise tüübikinnitus

30. Sõiduki tüübikinnitus

31. Üldspetsifikatsioonid

32. Erispetsifikatsioonid

33. Tööparameetrid ja katsetingimused

34. Juhendid

35. Kasutustõkise tüübi ja sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

36. Tootmise vastavus nõuetele

37. Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral

38. Tootmise lõplik peatamine

39. Üleminekusätted

40. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid

LISAD

I. lisa Teatis, milles käsitletakse sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnituse andmist, laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõplikku peatamist kooskõlas eeskirja nr 97 I osaga

II. lisa Teatis, milles käsitletakse sõiduki tüübikinnituse andmist, laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõplikku peatamist seoses alarmsüsteemiga kooskõlas eeskirja nr 97 II osaga

III. lisa Teatis, milles käsitletakse kasutustõkise tüübikinnituse andmist, laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõplikku peatamist kooskõlas eeskirja nr 97 III osaga

IV. lisa Teatis, milles käsitletakse sõiduki tüübikinnituse andmist, laiendamist, tüübikinnituse andmisest keeldumist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõplikku peatamist seoses kasutustõkisega kooskõlas eeskirja nr 97 III osaga

V. lisa Tüübikinnitusmärkide kujundus

VI. lisa Vastavussertifikaadi näidis

VII. lisa Paigaldamissertifikaadi näidis

VIII. lisa Sõitjateruumi kaitsesüsteemide katse

IX. lisa Elektromagnetiline ühilduvus

X. lisa Mehaanilise võtmega lülitite spetsifikatsioonid

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmiselt:

1.1. I osa: sõiduki alarmsüsteemide suhtes, mis on ette nähtud kestvaks paigaldamiseks M1- ja nendele N1- kategooria sõidukitele, mille täismass on kuni 2 tonni (1);

1.2. II osa: M1- ja nende N1- kategooria sõidukite suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende alarmsüsteemi(de)ga (1);

1.3. III osa: kasutustõkiste ning M1- ja nende N1- kategooria sõidukite suhtes, mille täismass on kuni 2 tonni, seoses nende kasutustõkistega (1).

1.4. II ja III osas täpsustatud seadmete paigaldamine muudele kui M1- või nendele N1 -kategooria sõidukitele, mille täismass on üle 2 tonni, on valikuline, kuid iga selline paigaldatud seade peab vastama kõikidele käesoleva eeskirja asjakohastele sätetele. Eeskirja nr 116 III või IV osa sätetega kooskõlas kinnitatud sõidukid loetakse olevat kooskõlas vastavalt käesoleva eeskirja II ja III osaga.

I OSA

SÕIDUKI ALARMSÜSTEEMIDE TÜÜBIKINNITUS

2. MÕISTED

Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. sõiduki alarmsüsteem – süsteem, mis on mõeldud paigaldamiseks ühele või mitmele sõidukitüübile ning projekteeritud teatama sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest; kõnealused süsteemid võivad pakkuda lisakaitset sõiduki omavolilise kasutamise eest;

2.2. andur – seade, mis tajub sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest tulenevat muutust;

2.3. häireseade – seade, mis teatab sissemurdmisest või rikkumisest;

2.4. juhtseade – seade sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamiseks, väljalülitamiseks ja katsetamiseks ning häire saatmiseks häireseadmetesse;

2.5. sisselülitatud – sõiduki alarmsüsteemi olek, milles on võimalik häire häireseadmetesse saata;

2.6. väljalülitatud – sõiduki alarmsüsteemi olek, milles ei ole võimalik häiret häireseadmetesse saata;

2.7. võti – vahend, mis on projekteeritud ja valmistatud üksnes selle vahendiga kasutatavaks projekteeritud ja valmistatud lukustussüsteemi avamiseks ja lukustamiseks;

2.8. sõiduki alarmsüsteemi tüüp – süsteemid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

a) tootja kaubanimi või kaubamärk,

b) anduri liik,

c) häireseadme liik,

d) juhtseadme liik;

2.9. sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnitus – punktides 5, 6 ja 7 sätestatud nõuetele vastava sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnitus;

2.10. kasutustõkis – seade, mis on mõeldud sõiduki oma jõuallika abil toimuva liikumise takistamiseks;

2.11. paanikaseade – seade, mis võimaldab kasutada sõidukile paigaldatud häireseadet abi väljakutsumiseks hädaolukorras.

3. SÕIDUKI ALARMSÜSTEEMI TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Sõiduki alarmsüsteemi tüübikinnituse taotluse peab esitama sõiduki alarmsüsteemi tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Iga sõiduki alarmsüsteemi tüübi puhul tuleb taotlusele lisada:

3.2.1. kolmes eksemplaris dokumendid, milles kirjeldatakse sõiduki alarmsüsteemi tehnilisi omadusi ja paigaldamismeetodit;

3.2.2. alarmsüsteemi tüübi kolm näidist koos kõigi alarmsüsteemi komponentidega. Igal põhikomponendil peab olema selgelt ja kustumatult märgitud taotleja kaubanimi või kaubamärk ja asjaomase komponendi tüübimärgistus;

3.2.3. üks või mitu kinnitatava alarmsüsteemiga varustatud sõidukit, mille on valinud taotluse esitaja kokkuleppel tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistusega;

3.2.4. kolmes eksemplaris juhendid kooskõlas punktiga 8.

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõiduki alarmsüsteem vastab punktide 5, 6 ja 7 nõuetele, antakse sellele sõiduki alarmsüsteemi tüübile kinnitus.

4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 01, mis vastab 01-seeria muudatustele) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnituse numbrit teisele sõiduki alarmsüsteemi tüübile.

4.3. Teade sõiduki alarmsüsteemi tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõiduki alarmsüsteemi tüübile vastavale sõiduki alarmsüsteemile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2);

4.4.2. punktis 4.4.1 ettenähtud ringi lähedal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, tähis „A”, „I” või „AI”, mis näitab, kas süsteem on sõiduki alarmsüsteem, kasutustõkis või nende kombinatsioon, ning kriips ja tüübikinnitusnumber.

4.4.3. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.4.4. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja V. lisas.

4.5. Alternatiivina punktis 4.4 kirjeldatud tüübikinnitusmärgile antakse igale müügiks pakutavale sõiduki alarmsüsteemile välja vastavussertifikaat.

Sõiduki alarmsüsteemi tootja, kes annab sõiduki tootjale originaalseadmena sõidukimudelile või sõidukimudelite seeriale paigaldatava sõiduki alarmsüsteemi, mis on kinnitatud, kuid märgistamata, peab sõiduki tootjale andma piisava arvu vastavussertifikaadi eksemplare, et tootja saaks käesoleva eeskirja II osa kohase sõiduki tüübikinnituse.

Kui sõiduki alarmsüsteem koosneb eraldi komponentidest, peab selle põhikomponendil/põhikomponentidel olema kontrollmärk ning vastavussertifikaadis kontrollmärkide loetelu.

Vastavussertifikaadi näidis on esitatud käesoleva eeskirja VI. lisas.

5. ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

5.1. Sõiduki alarmsüsteem peab andma häiresignaali sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral.

Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon.

5.2. Sõiduki alarmsüsteem peab olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et pärast süsteemi paigaldamist sõidukile vastab sõiduk endiselt asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega.

5.3. Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib sõiduki alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele, (3) nt EN 300 220–1 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) ja EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (4) soovitusele nr 70–03 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (5).

5.4. Sõiduki alarmsüsteemi paigaldamine (väljalülitatud olekus) ei tohi mõjutada sõiduki toimimist ega ohutut käitamist.

5.5. Sõiduki alarmsüsteem ja selle komponendid ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eelkõige mootori töötamise ajal.

5.6. Sõiduki alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist.

5.7. Sõiduki alarmsüsteem, selle komponendid ning nende mõjutatavad osad peavad olema projekteeritud, valmistatud ja paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda odavate, kergesti peidetavate tööriistade ning laiatarbekaubana kättesaadavate seadmete abil oleks võimalikult väike.

5.8. Sõiduki alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamise vahendid peavad olema projekteeritud nii, et eeskirja nr 18 nõuded oleksid täidetud. Käesoleva eeskirjaga hõlmatavate komponentide elektriühendused on lubatud.

5.9. Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela.

5.10. Sõiduki alarmsüsteem võib sisaldada käesoleva eeskirja III osa nõuetele vastavat kasutustõkist.

6. ERISPETSIFIKATSIOONID

6.1. Kaitse ulatus

6.1.1. Erinõuded

Sõiduki alarmsüsteem peab avastama ja andma märku vähemalt sõiduki uste, kapoti ja pagasiruumi avamisest. Valgusallikate, näiteks sõitjateruumi valgustuse rike või väljalülitumine ei tohi kontrollitoimingut häirida.

Tõhusate lisaandurite paigaldamine teabe/kuva saamiseks näiteks:

a) sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või

b) katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil)

on lubatud, kui võetakse meetmeid asjatu helisignaali vallandumise takistamiseks (valehäire, vt punkt 6.1.2).

Niivõrd kui kõnealused lisaandurid annavad häiresignaali ka pärast sissemurdmist (näiteks klaaspinna purustamine) või välismõjutuste tõttu (näiteks tuul), võib häiresignaal, mille paneb tööle üks eespool nimetatud anduritest, aktiveeruda kõige rohkem 10 korda sõiduki alarmsüsteemi ühe aktiveeritud oleku jooksul.

Sellisel juhul piirab aktiveeritud oleku aega sõiduki kasutaja, kes lülitab süsteemi välja.

Teatavat liiki lisaandureid, näiteks sõitjateruumi andureid (ultraheli-, infrapunaandur) või kaldeandureid jne, on võimalik tahtlikult desaktiveerida. Sellisel juhul tuleb kõnealune tahtlik toiming sooritada iga kord enne sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamist. Andurid ei tohi olla desaktiveeritavad alarmsüsteemi sisselülitatud olekus.

6.1.2. Valehäire vastane kaitse

6.1.2.1. Asjakohaste meetmete abil, mille hulka kuuluvad näiteks:

a) mehaaniline projekt ning vooluahela asetus mootorsõidukitele ettenähtud eritingimuste kohaselt,

b) töö- ja kontrollipõhimõtete valik ja nende rakendamine alarmsüsteemi ja selle komponentide suhtes,

tagatakse, et sõiduki alarmsüsteem ei saaks sisse- ega väljalülitatud olekus vajaduseta tekitada helisignaali järgmistel juhtudel:

a) löök sõiduki kerele: katse punkti 7.2.13 kohaselt;

b) elektromagnetiline ühilduvus: katsed punkti 7.2.12 kohaselt;

c) aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 7.2.14 kohaselt;

d) sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 7.2.15 kohaselt.

6.1.2.2. Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et kaitse valehäire eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest.

6.2. Helisignaal

6.2.1. Üldosa

Häiresignaal peab olema selgesti kuuldav ja äratuntav ning olulisel määral erinema muudest maanteeliikluses kasutatavatest helisignaalidest.

Peale originaalvarustusse kuuluva helisignaalseadme võib paigaldada eraldi helisignaalseadme sõiduki alarmsüsteemiga kontrollitavale alale, kus see peab olema kaitstud hõlpsa ja kiire juurdepääsu eest.

Kui kasutatakse punkti 6.2.3.1 kohast eraldi helisignaalseadet, võib originaalvarustusse kuuluv standardhelisignaalseade olla samuti käivitatav sõiduki alarmsüsteemi abil, tingimusel et standardhelisignaalseadme (tavaliselt hõlpsamini ligipääsetav) mis tahes omavoliline kasutamine ei mõjuta eraldi helisignaalseadme töötamist.

6.2.2. Helisignaali kestus

minimaalselt: 25 s

maksimaalselt: 30 s

Helisignaal tohib korduda alles pärast sõiduki järgmist lubamatut puudutamist, st pärast eespool nimetatud ajavahemikku.

(Piirangud: vt punktid 6.1.1 ja 6.1.2)

Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab helisignaal kohe katkema.

6.2.3. Spetsifikatsioonid seoses helisignaaliga

6.2.3.1. Püsitonaalsusega heliseade (muutumatu sagedusspekter), nt autopasunad: akustilised ja muud andmed eeskirja nr 28 I osa kohaselt

Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):

Käivitussagedus … (2 ± 1) Hz

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

6.2.3.2. Sageduse modulatsiooniga helisignaalseade:

akustilised ja muud andmed eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.

Siirdesagedus … (2 ± 1) Hz

6.2.3.3. Helitase

Heliallikas peab olema:

a) eeskirja nr 28 I osa alusel kinnitatud helisignaalseade või

b) eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade.

Kui heliallikas on muu kui originaalvarustusse kuuluv helisignaalseade, võib minimaalset helitaset vähendada kuni 100 dB (A), mõõdetuna eeskirja nr 28 I osas ettenähtud tingimuste kohaselt.

6.3. Optiline signaal, kui see on paigaldatud

6.3.1. Üldosa

Sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral peab seade aktiveerima optilise signaali, mida on kirjeldatud punktides 6.3.2 ja 6.3.3.

6.3.2. Optilise signaali kestus

Optiline signaal kestab 25 sekundist 5 minutini alates häire aktiveerimisest.

Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab signaal kohe katkema.

6.3.3. Optilise signaali tüüp

Sõiduki kõigi suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tulede, sh kõigi sama vooluahela valgusallikate vilkumine

Käivitussagedus … (2 ± 1) Hz

Seoses helisignaaliga on lubatud ka asünkroonsed signaalid.

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

6.4. Raadiohäire (piipar), kui see on paigaldatud

Sõiduki alarmsüsteem võib sisaldada seadet häire edastamiseks raadio teel.

6.5. Alarmsüsteemi sisselülitamislukk

6.5.1. Töötava mootori puhul ei tohi alarmsüsteemi tahtlik või ettekavatsematu sisselülitamine võimalik olla.

6.6. Sõiduki alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamine

6.6.1. Sisselülitamine

Lubatud on kõik nõuetekohased sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamise vahendid, kui need ei põhjusta valehäireid.

6.6.2. Väljalülitamine

Sõiduki alarmsüsteem lülitatakse välja ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususega seadmed on lubatud.

6.6.2.1. Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja X. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti.

6.6.2.2. Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

6.6.2.3. Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga.

6.7. Väljumise viivitusaeg

Kui sõiduki alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab olema jäetud viivitusaeg sõidukist väljumiseks. Väljumise viivitusaja pikkuseks võib määrata 15 kuni 45 sekundit pärast lüliti aktiveerimist. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

6.8. Sisenemise viivitusaeg

Kui sõiduki alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab heli- ja optilise signaali aktiveerimisele eelnema viivitusaeg pikkusega vähemalt 5 sekundit, kuid mitte üle 15 sekundi. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

6.9. Olekuekraan

6.9.1. Teabe edastamiseks sõiduki alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate optiliste signaalide intensiivsus ei tohi ületada 0,5 cd.

6.9.2. Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 6.9.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi lambi (lampide) samaaegse toimimise abil, tingimusel et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

6.10. Energiavarustus

Sõiduki alarmsüsteemi toiteallikas võib olla sõiduki aku või laetav aku. Võimaluse korral võib kasutada veel üht akut või laetavat akut. Neid ei tohi mingil juhul kasutada sõiduki elektrisüsteemi muude osade toitmiseks.

6.11. Spetsifikatsioonid seoses valikuliste funktsioonidega

6.11.1. Autokontroll, automaatne rikkeindikaator

Sõiduki alarmsüsteemi sisselülitamisel peab autokontrolli abil (usaldusväärsuse kontroll) olema võimalik avastada ebatavalised asjaolud, näiteks avatud uksed jne, ning nendest teatada.

6.11.2. Paanikaseade

Lubatud on optiline ja/või helisignaal ja/või raadiohäire, olenemata sõiduki alarmsüsteemi olekust (sisse- või väljalülitatud) ja/või funktsioonist. Selline häire käivitatakse sõiduki seest ning see ei tohi mõjutada sõiduki alarmsüsteemi olekut (sisse- või väljalülitatud). Sõiduki kasutaja peab saama paanikaseadme ka välja lülitada. Helisignaali puhul ei ole ühe aktiveerimise ajal tekitatava heli kestus piiratud. Paanikaseade ei tohi mootorit lukustada ega seda töötamise ajal peatada.

7. TÖÖPARAMEETRID JA KATSETINGIMUSED (6)

7.1. Tööparameetrid

Kõik sõiduki alarmsüsteemi komponendid peavad riketeta töötama järgmistes tingimustes:

7.1.1. Kliimatingimused

Kaks ümbritseva õhu temperatuuri klassi, mis määratletakse järgmiselt:

–40 °C kuni +85 °C sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul;

–40 °C kuni + 125 °C mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud.

7.1.2. Seadmete kaitse aste

Tagada tuleb järgmised kaitse astmed kooskõlas IEC väljaandega 529-1989:

IP 40 sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul;

IP 42 lahtiste autode/kabriolettide ja liikuva katusepaneeliga autode sõitjateruumi paigaldatavate osade puhul, kui seade vajab asukoha tõttu kõrgema astme kaitset kui IP 40;

IP 54 kõigi muude osade puhul.

Sõiduki alarmsüsteemi tootja peab paigaldamisjuhendis esitama kõik piirangud, mis on seotud seadme mis tahes osa paigaldamisega, pidades silmas tundlikkust tolmu, vee ja temperatuuri suhtes.

7.1.3. Ilmastikukindlus

Seitse päeva IEC 68-2-30-1980 kohaselt.

7.1.4. Elektrilised tingimused

Nimitoitepinge: 12 V

Kasutatava toitepinge vahemik: 9–15 V punktis 7.1.1 täpsustatud temperatuurivahemikus

Ajalised tolerantsid ülepinge puhul temperatuuril 23 °C: U = 18 V, maksimaalselt 1 h U = 24 V, maksimaalselt 1 min

7.2. Katsetingimused

7.2.1. Töökindluskatsed

7.2.1.1. Kontrollitakse sõiduki alarmsüsteemi vastavust järgmistele spetsifikatsioonidele:

a) häiresignaali kestus kooskõlas punktidega 6.2.2 ja 6.3.2;

b) sagedus ja signaali/pausi suhe kooskõlas punktidega 6.3.3 ja 6.2.3.1 või 6.2.3.2;

c) vajaduse korral häiretsüklite arv kooskõlas punktiga 6.1.1;

d) alarmsüsteemi sisselülitamisluku kontrollimine kooskõlas punktiga 6.5.

7.2.1.2. Tavapärased katsetingimused

Pinge … U = (12 ± 0,2) V

Temperatuur … Θ = (23 ± 5) °C

7.2.2. Vastupidavus temperatuuri ja pinge muutustele

Vastavust punktis 7.2.1.1 kindlaks määratud spetsifikatsioonidele kontrollitakse ka järgmistes tingimustes:

Katsetemperatuur Θ = (–40 ± 2) °C Katsepinge U = (9 ± 0,2) V Ooteaeg 4 tundi

7.2.2.2. Sõitjate- või pagasiruumi paigaldatavate osade puhul:

Katsetemperatuur Θ = (+85 ± 2) °C Katsepinge U = (15 ± 0,2) V Ooteaeg 4 tundi

7.2.2.3. Mootoriruumi paigaldatavate osade puhul, kui ei ole teisiti kindlaks määratud:

Katsetemperatuur Θ = (+125 ± 2) °C Katsepinge U = (15 ± 0,2) V Ooteaeg 4 tundi

7.2.2.4. Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui väljalülitatud olekus ülepingega 18 V ± 0,2 V 1 tunni jooksul.

7.2.2.5. Sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse nii sisse- kui väljalülitatud olekus ülepingega 24 V ± 0,2 V 1 minuti jooksul.

7.2.3. Töökindlus pärast võõrkehaga kokkupuutumise ja veepidavuse katset

Pärast IEC 529-1989 kohaselt tehtud võõrkehaga kokkupuutumise ja veepidavuse katset punktis 7.1.2 ette nähtud kaitseastmete kontrollimiseks korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 7.2.1.

7.2.4. Töökindlus pärast kondensveekatset

Pärast IEC 68-2-30 (1980) kohast kondensveekatset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 7.2.1.

7.2.5. Katse seoses vastupidavusega muudetud polaarsusele

Sõiduki alarmsüsteem ja selle komponendid peavad vastu pidama muudetud polaarsusele kuni 13 V 2 minuti jooksul.

Pärast kõnealust katset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 7.2.1 vajaduse korral uute sulavkaitsmetega.

7.2.6. Katse seoses vastupidavusega lühisele

Kõik sõiduki alarmsüsteemi elektriühendused peavad olema lühise vastu maandatud pingega kuni 13 V ja/või varustatud sulavkaitsmetega.

Pärast kõnealust katset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 7.2.1 vajaduse korral uute sulavkaitsmetega.

7.2.7. Energiatarbimine sisselülitatud olekus

Energiatarbimine sisselülitatud olekus punktis 7.2.1.2 ettenähtud tingimustel ei tohi olla üle 20 mA sõiduki kogu alarmsüsteemi kohta, sh olekuekraan.

7.2.8. Töökindlus pärast vibratsioonikatset

7.2.8.1. Selles katses jagatakse komponendid kaheks tüübiks:

1. tüüp : sõidukile tavapäraselt paigaldatavad komponendid; 2. tüüp : mootorile paigaldamiseks ettenähtud komponendid.

7.2.8.2. Komponente/sõiduki alarmsüsteemi mõjutatakse sinusoidaalse vibratsiooniga, millel on järgmised omadused:

7.2.8.2.1. 1. tüübi puhul:

sagedus muutub vahemikus 10–500 Hz, maksimaalne amplituud on ± 5 mm ja maksimaalne kiirendus 3 g (tippväärtus 0).

7.2.8.2.2. 2. tüübi puhul:

sagedus muutub vahemikus 20–300 Hz, maksimaalne amplituud on ± 2 mm ja maksimaalne kiirendus 15 g (tippväärtus 0).

7.2.8.2.3. Nii 1. kui ka 2. tüübi puhul:

a) sageduse muutumine on 1 oktav/min;

b) tsüklite arv on 10, katse tehakse kõigil kolmel teljel;

c) vibratsiooni rakendatakse madalatel sagedustel maksimaalse püsiamplituudiga ning kõrgetel sagedustel maksimaalse püsikiirendusega.

7.2.8.3. Katse ajal peab sõiduki alarmsüsteem olema elektriliselt ühendatud ning kaablit tuleb 200 mm järel toetada.

7.2.8.4. Pärast vibratsioonikatset korratakse töökindluskatseid kooskõlas punktiga 7.2.1.

7.2.9. Kulumiskindluse katse

Punktis 7.2.1.2 kindlaksmääratud katsetingimustes käivitatakse 300 täielikku häiretsüklit (heli- ja/või optiline signaal) helisignaalseadme puhkeajaga 5 minutit.

7.2.10. Väljaspool asuva (sõidukist väljapoole paigaldatud) võtmega lüliti katse

Järgmised katsed tehakse üksnes juhul, kui ei kasutata ukse originaallukusilindrit.

7.2.10.1. Võtmega lüliti peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et selle tõhusus säilib täielikult ka pärast 2 500 sisse- ja väljalülitamistsüklit mõlemas suunas, millele järgneb vähemalt 96 tunni pikkune soolveekatse IEC 68-2-11-1981 kohaselt (korrosioonikatse).

7.2.11. Sõitjateruumi kaitsesüsteemide katse

Häireseade peab tööle hakkama, kui vertikaalne tahvel mõõtmetega 0,2 × 0,15 m surutakse 0,3 m kaugusele (mõõdetuna vertikaalse tahvli keskpunktist) läbi esiukse klaasi sõitjateruumi, suunaga ette ja paralleelselt teepinnaga kiirusel 0,4 m/s ning nurga all 45° sõiduki pikisuunalise kesktasapinna suhtes. (Vt joonised käesoleva eeskirja VIII. lisas).

7.2.12. Elektromagnetiline ühilduvus

Sõiduki alarmsüsteemiga tehakse IX. lisas ettenähtud katsed.

7.2.13. Valehäire vastane kaitse löögi korral sõiduki kerele

Kontrollitakse, et ei vallanduks valehäire, kui sõiduki kere või klaaspinna mis tahes osa tabab löök jõuga kuni 4,5 J, mis tekitatakse poolkerakujulise ümara esemega, mille läbimõõt on 165 mm ning Shore’i kõvadus A 70 ± 10.

7.2.14. Kaitse valehäire vastu pinge alanemisel

Kontrollitakse, et põhiaku pinge aeglane alanemine püsival tühjenemisel 0,5 V kuni 3 V tunnis ei põhjustaks valehäire vallandumist.

Katsetingimused: vt punkt 7.2.1.2.

7.2.15. Katse seoses kaitsega valehäire vastu, mille võivad vallandada sõitjateruumi andurid

Süsteeme, mis on mõeldud sõitjateruumi kaitseks punkti 6.1.1 kohaselt, katsetatakse koos sõidukiga tavapärastes tingimustes (punkt 7.2.1.2).

Tootja juhendi kohaselt paigaldatud süsteem ei tohi käivituda, kui seda katsetatakse punktis 7.2.13 kirjeldatud katses viis korda vaheaegadega 0,5 sekundit.

Sõiduki (suletud akendega) puudutamine või inimese liikumine sõiduki ümber ei tohi vallandada valehäiret.

8. JUHENDID

Sõiduki alarmsüsteemiga peab kaasas olema:

8.1. paigaldamisjuhend:

8.1.1. sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”;

8.1.2. fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis;

8.1.3. kasutustõkisega varustatud sõiduki alarmsüsteemi puhul peab olema lisajuhend seoses vastavusega käesoleva eeskirja III osa nõuetele;

8.2. paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud VII. lisas;

8.3. üldine selgitus sõiduki alarmsüsteemi ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele:

sõiduki alarmsüsteem peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt;

soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta sõiduki alarmsüsteemi tootjaga);

sõiduki alarmsüsteemiga kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja;

8.4. kasutusjuhend;

8.5. hooldusjuhend;

8.6. üldist laadi hoiatus seoses süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga; selliste ümberehitamiste või täiendamiste tõttu kaotab punktis 8.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse;

8.7. osutus käesoleva eeskirja punktis 4.4 nimetatud rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi asukohale (asukohtadele) ja/või käesoleva eeskirja punktis 4.5 nimetatud rahvusvaheline vastavussertifikaat.

9. SÕIDUKI ALARMSÜSTEEMI TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast sõiduki alarmsüsteemi tüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada asjaomase sõiduki alarmsüsteemi tüübile tüübikinnituse andnud haldusasutust.

Seejärel võib kõnealune asutus kas:

a) võtta seisukoha, et tehtud muudatused ei mõju tõenäoliselt kahjustavalt ja et sõiduki alarmsüsteem vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

b) nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet mõne või kõikide käesoleva eeskirja punktides 5, 6 ja 7 kirjeldatud katsete kohta.

Tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 kindlaksmääratud korras.

Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab igale laienduse kohta koostatud teatisevormile seerianumbri.

10. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.

10.1. Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduki alarmsüsteem peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktides 5, 6 ja 7 sätestatud nõudeid.

10.2. Iga sõiduki alarmsüsteemi tüübi puhul tehakse käesoleva eeskirja punktides 7.2.1 kuni 7.2.10 ettenähtud katseid pisteliselt ja statistilisel alusel kooskõlas korrapärase kvaliteedikontrolli korraga.

10.3. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

11. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

11.1. Sõiduki alarmsüsteemi tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 10 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

11.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja I. lisas esitatud näidisele.

12. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saanud sõiduki alarmsüsteemi tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele.

Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja I. lisas esitatud näidisele.

13. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

II OSA

SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES ALARMSÜSTEEMIGA

Kui käesoleva eeskirja II osa kohaselt kinnitamiseks esitatavale sõidukile on paigaldatud käesoleva eeskirja I osa kohaselt kinnitatud sõiduki alarmsüsteem, ei korrata sõiduki alarmsüsteemi käesoleva eeskirja I osa kohasel kinnitamisel nõutavaid katseid.

14. MÕISTED

Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

14.1. alarmsüsteem(id) – sõidukitüübile originaalvarustusena paigaldatud komponentide kogum, mille ülesandeks on teatada sõidukisse sissemurdmisest või sõiduki rikkumisest; kõnealused süsteemid võivad pakkuda lisakaitset sõiduki omavolilise kasutamise eest;

14.2. sõidukitüüp seoses alarmsüsteemiga – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

a) tootja kaubanimi või kaubamärk,

b) sõiduki omadused, mis mõjutavad märkimisväärselt alarmsüsteemi töötamist,

c) alarmsüsteemi või sõiduki alarmsüsteemi tüüp ja ehitus;

14.3. sõiduki tüübikinnitus – punktides 17, 18 ja 19 sätestatud nõuetele vastava sõiduki tüübikinnitus.

14.4. Teised II osas kasutatud mõisted on esitatud käesoleva eekirja punktis 2.

15. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

15.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses alarmsüsteemiga peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

15.2. Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjad.

15.2.1. Sõidukitüübi ning paigaldatud alarmsüsteemiga seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus.

15.2.2. Loetelu komponentidest, mida on vaja sõidukisse paigaldamiseks sobivate alarmsüsteemide tuvastamiseks.

15.2.3. Kui kasutatakse käesoleva eeskirja I osa kohaselt kinnitatud sõiduki alarmsüsteemi, esitatakse tehnilisele teenistusele ka sõiduki alarmsüsteemile tüübikinnituse andmise teatis.

15.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.

15.4. Vastuvõetav on ka sõiduk, millel ei ole kõiki asjaomasele tüübile vastavaid komponente, tingimusel et taotleja suudab pädevale asutusele rahuldavalt tõendada, et komponentide puudumine ei mõjuta kontrolli tulemusi käesoleva eeskirja nõuete seisukohast.

16. TÜÜBIKINNITUS

16.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punktide 17, 18 ja 19 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

16.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 01, mis vastab 01-seeria muudatustele) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

16.3. Teade sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja II. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

16.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud nähtavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

16.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (7);

16.4.2. punktis 16.4.1 ettenähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, tähis „A”, „I” või „AI”, mis näitab, kas sõiduk on kinnitatud seoses alarmsüsteemi, kasutustõkise või nende kombinatsiooniga, ning kriips ja tüübikinnitusnumber.

16.5. Kui sõiduk vastab ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, ei pea käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 16.4.1 nimetatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 16.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirja numbrid ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on andnud kinnituse käesoleva eeskirja kohaselt.

16.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

16.7. Tüübikinnitusmärk peab asuma tootja paigaldatud sõiduki andmeplaadi läheduses või selle peal.

16.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja V. lisas.

17. ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

17.1. Alarmsüsteemid peavad olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral vallandub häiresignaal, ning need võivad sisaldada kasutustõkist.

Häiresignaal peab olema helisignaal, mille kõrval võib kasutada optilisi häireseadmeid, või raadiohäire või eespool nimetatute kombinatsioon.

17.2. Alarmsüsteemidega varustatud sõidukid peavad vastama asjakohastele tehnonõuetele, eelkõige nõuetele seoses elektromagnetilise ühilduvusega.

17.3. Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib alarmsüsteemis toimuda raadio teel, peab süsteem vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt joonealust märkust 1 punkti 5.3 kohta), nt EN 300 220–1 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) ja EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Alarmsüsteemi raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt joonealust märkust 2 punkti 5.3 kohta) soovitusele nr 70–03 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt joonealust märkust 3 punkti 5.3 kohta).

17.4. Alarmsüsteem ja selle komponendid ei tohi aktiveeruda ettekavatsematult, eriti mootori töötamise ajal.

17.5. Alarmsüsteemi rike või alarmsüsteemi vooluallika rike ei tohi mõjutada sõiduki ohutut käitamist.

17.6. Alarmsüsteem, selle komponendid ning nende mõjutatavad osad peavad olema paigaldatud nii, et võimalus seade kiiresti ja tähelepanu äratamata toimimatuks muuta või lõhkuda odavate, kergesti peidetavate tööriistade ning laiatarbekaubana kättesaadavate seadmete abil oleks võimalikult väike.

17.7. Süsteem peab olema paigaldatud nii, et ühes häiresignaali vooluahelas tekkinud lühise tõttu ei lakkaks töötamast ükski teine alarmsüsteemi funktsioon peale lühises vooluahela.

17.8. Alarmsüsteem võib sisaldada käesoleva eeskirja III osa nõuetele vastavat kasutustõkist.

18. ERISPETSIFIKATSIOONID

18.1. Kaitse ulatus

18.1.1. Erinõuded

Alarmsüsteem peab avastama ja andma märku vähemalt sõiduki uste, kapoti ja pagasiruumi avamisest. Valgusallikate, näiteks sõitjateruumi valgustuse rike või väljalülitumine ei tohi kontrollitoimingut häirida.

Tõhusate lisaandurite paigaldamine teabe/kuva saamiseks näiteks:

a) sõidukisse sissemurdmisest (näiteks andurite abil sõitjateruumis, akendel), mis tahes klaaspinna purustamisest või

b) katsest sõidukit ärandada (näiteks kaldeanduri abil)

on lubatud, kui võetakse meetmeid asjatu helisignaali vallandumise takistamiseks (valehäire, vt punkt 18.1.2).

Niivõrd kui kõnealused lisaandurid annavad häiresignaali ka pärast sissemurdmist (näiteks klaaspinna purustamine) või välismõjutuste tõttu (näiteks tuul), võib häiresignaal, mille paneb tööle üks eespool nimetatud anduritest, aktiveeruda kõige rohkem 10 korda alarmsüsteemi ühe aktiveeritud oleku jooksul.

Sellisel juhul piirab aktiveeritud oleku aega sõiduki kasutaja, kes lülitab süsteemi välja.

Teatavat liiki lisaandureid, näiteks sõitjateruumi andureid (ultraheli-, infrapunaandur) või kaldeandureid jne, on võimalik tahtlikult desaktiveerida. Sellisel juhul tuleb kõnealune tahtlik toiming sooritada iga kord enne alarmsüsteemi sisselülitamist. Andurid ei tohi olla desaktiveeritavad alarmsüsteemi sisselülitatud olekus.

18.1.2. Valehäire vastane kaitse

18.1.2.1. Tuleb tagada, et alarmsüsteem ei saaks sisse- ega väljalülitatud olekus vajaduseta tekitada helisignaali järgmistel juhtudel:

a) löök sõiduki kerele: katse punkti 7.2.13 kohaselt;

b) elektromagnetiline ühilduvus: katsed punkti 7.2.12 kohaselt;

c) aku pinge alanemine püsiva tühjenemise tõttu: katse punkti 7.2.14 kohaselt;

d) sõitjateruumi anduri valehäire: katse punkti 7.2.15 kohaselt.

18.1.2.2. Kui tüübikinnituse taotleja suudab näiteks tehniliste andmete põhjal tõendada, et kaitse valehäire eest on rahuldavalt tagatud, võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus loobuda mõne eespool nimetatud katse tegemise nõudest.

18.2. Helisignaal

18.2.1. Üldosa

Häiresignaal peab olema selgesti kuuldav ja äratuntav ning olulisel määral erinema muudest maanteeliikluses kasutatavatest helisignaalidest.

Peale originaalvarustusse kuuluva helisignaalseadme võib paigaldada eraldi helisignaalseadme alarmsüsteemiga kontrollitavale alale, kus see peab olema kaitstud hõlpsa ja kiire juurdepääsu eest.

Kui kasutatakse punkti 18.2.3.1 kohast eraldi helisignaalseadet, võib originaalvarustusse kuuluv standardhelisignaalseade olla samuti käivitatav alarmsüsteemi abil, tingimusel et standardhelisignaalseadme (tavaliselt hõlpsamini ligipääsetav) mis tahes omavoliline kasutamine ei mõjuta eraldi helisignaalseadme töötamist.

18.2.2. Helisignaali kestus

minimaalselt: 25 s

maksimaalselt: 30 s

Helisignaal tohib korduda alles pärast sõiduki järgmist lubamatut puudutamist, st pärast eespool nimetatud ajavahemikku.

(Piirangud: vt punktid 18.1.1 ja 18.1.2)

Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab helisignaal kohe katkema.

18.2.3. Spetsifikatsioonid seoses helisignaaliga

18.2.3.1. Püsitonaalsusega heliseade (muutumatu sagedusspekter), nt autopasunad: akustilised ja muud andmed eeskirja nr 28 I osa kohaselt

Katkendlik signaal (sisselülitatud/väljalülitatud):

Käivitussagedus … (2 ± 1) Hz

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

18.2.3.2. Sageduse modulatsiooniga helisignaalseade: akustilised ja muud andmed eeskirja nr 28 I osa kohaselt, kuid siire laialt sagedusalalt eespool nimetatud sagedusalale (1 800–3 550 Hz) toimub mõlemas suunas samal viisil.

Siirdesagedus … (2 ± 1) Hz

18.2.3.3. Helitase

Heliallikas peab olema:

a) Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa kohaselt kinnitatud helisignaalseade või

b) Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osa punktide 6.1 ja 6.2 nõuetele vastav seade. Kui heliallikas on muu kui originaalvarustusse kuuluv helisignaalseade, võib minimaalset helitaset vähendada kuni 100 dB (A), mõõdetuna Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 28 I osas ettenähtud tingimuste kohaselt.

18.3. Optiline signaal, kui see on paigaldatud

18.3.1. Üldosa

Sõidukisse sissemurdmise või sõiduki rikkumise korral peab seade aktiveerima optilise signaali, mida on kirjeldatud punktides 18.3.2 ja 18.3.3.

18.3.2. Optilise signaali kestus

Optiline signaal kestab 25 sekundist 5 minutini alates häire aktiveerimisest. Alarmsüsteemi väljalülitamisel peab signaal kohe katkema.

18.3.3. Optilise signaali tüüp

Sõiduki kõigi suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi tulede, sh kõigi sama vooluahela valgusallikate vilkumine

Käivitussagedus … (2 ± 1) Hz

Seoses helisignaaliga on lubatud ka asünkroonsed signaalid.

Tööaeg = pausiaeg ± 10 %

18.4. Raadiohäire (piipar), kui see on paigaldatud

Alarmsüsteem võib sisaldada seadet häire edastamiseks raadio teel.

18.5. Alarmsüsteemi sisselülitamislukk

18.5.1. Töötava mootori puhul ei tohi alarmsüsteemi tahtlik või ettekavatsematu sisselülitamine võimalik olla.

18.6. Alarmsüsteemi sisse- ja väljalülitamine

18.6.1. Sisselülitamine

Lubatud on kõik nõuetekohased alarmsüsteemi sisselülitamise vahendid, kui need ei põhjusta valehäireid.

18.6.2. Väljalülitamine

Alarmsüsteem lülitatakse välja ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususega seadmed on lubatud.

18.6.2.1. Mehaaniline võti (vastab käesoleva eeskirja X. lisa nõuetele), mida võib kombineerida väljastpoolt käitatava kesklukustussüsteemiga, millel on vähemalt 1 000 varianti.

18.6.2.2. Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

18.6.2.3. Mehaaniline võti või kaitstavas sõitjateruumis paiknev elektriline/elektrooniline seade sisenemise ja väljumise viivitusajaga.

18.7. Väljumise viivitusaeg

Kui alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab olema jäetud viivitusaeg sõidukist väljumiseks. Väljumise viivitusaja pikkuseks võib määrata 15 kuni 45 sekundit pärast lüliti aktiveerimist. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

18.8. Sisenemise viivitusaeg

Kui alarmsüsteemi sisse lülitav seade on paigaldatud kaitstavale alale, peab heli- ja optilise signaali aktiveerimisele eelnema viivitusaeg pikkusega vähemalt 5 sekundit, kuid mitte üle 15 sekundi. Viivitusaja võib seada vastavalt kasutaja vajadustele.

18.9. Olekuekraan

18.9.1. Teabe edastamiseks alarmsüsteemi oleku kohta (sisselülitatud, väljalülitatud, häireseadme sisselülitamise aeg, häireseade on aktiveeritud) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate optiliste signaalide intensiivsus ei tohi ületada 0,5 cd.

18.9.2. Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 18.9.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi lambi (lampide) samaaegse toimimise abil, tingimusel et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

18.10. Energiavarustus

Alarmsüsteemi toiteallikas võib olla sõiduki aku või laetav aku. Võimaluse korral võib kasutada veel üht akut või laetavat akut. Neid ei tohi mingil juhul kasutada sõiduki elektrisüsteemi muude osade toitmiseks.

18.11. Spetsifikatsioonid seoses valikuliste funktsioonidega

18.11.1. Autokontroll, automaatne rikkeindikaator

Alarmsüsteemi sisselülitamisel peab autokontrolli abil (usaldusväärsuse kontroll) olema võimalik avastada ebatavalised asjaolud, näiteks avatud uksed jne, ning nendest teatada.

18.11.2. Paanikaseade

Lubatud on optiline ja/või helisignaal ja/või raadiohäire, olenemata alarmsüsteemi olekust (sisse- või väljalülitatud) ja/või funktsioonist. Selline häire käivitatakse sõiduki seest ning see ei tohi mõjutada alarmsüsteemi olekut (sisse- või väljalülitatud). Sõiduki kasutaja peab saama paanikaseadme ka välja lülitada. Helisignaali puhul ei ole ühe aktiveerimise ajal tekitatava heli kestus piiratud. Paanikaseade ei tohi mootorit lukustada ega seda töötamise ajal peatada.

19. KATSETINGIMUSED

Kõiki sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi komponente katsetatakse punktis 7 kirjeldatud korras.

Seda nõuet ei kohaldata:

19.1. komponentide suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas sõiduki alarmsüsteem või alarmsüsteem on paigaldatud või mitte (näiteks laternad); ega

19.2. komponentide suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid.

20. JUHENDID

Iga sõidukiga peab kaasas olema:

20.1. kasutusjuhend;

20.2. hooldusjuhend;

20.3. üldist laadi hoiatus seoses ohuga, mis tuleneb süsteemi mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest.

21. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

21.1. Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada asjaomasele sõidukitüübile tüübikinnituse andnud haldusasutust.

Seejärel võib kõnealune asutus kas:

21.1.1. võtta seisukoha, et tehtud muudatused ei mõju tõenäoliselt kahjustavalt ja et sõiduk vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

21.1.2. nõuda tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

21.2. Tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 16.3 kindlaksmääratud korras.

21.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab igale laienduse kohta koostatud teatisevormile seerianumbri.

22. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.

22.1. Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktides 17, 18 ja 19 sätestatud nõudeid.

22.2. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

23. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

23.1. Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 22 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

23.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja II. lisas esitatud näidisele.

24. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest kohe tüübikinnituse andnud asutusele.

Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja II. lisas esitatud näidisele.

25. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

III OSA

KASUTUSTÕKISE TÜÜBIKINNITUS JA SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES KASUTUSTÕKISEGA

26. MÕISTED

Käesoleva eeskirja III osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

26.1. kasutustõkis – seade, mis on mõeldud sõiduki oma jõuallika abil toimuva liikumise takistamiseks (omavolilise kasutamise takistamine);

26.2. juhtseade – seade kasutustõkise sisse- ja väljalülitamiseks;

26.3. olekuekraan – seade kasutustõkise oleku näitamiseks (sisse-/väljalülitatud, sisselülitatud asendi muutumine väljalülitatud asendiks ja vastupidi);

26.4. sisselülitatud olek – olek, milles sõiduk ei saa liikuda oma jõuallika abil;

26.5. väljalülitatud olek – olek, milles sõiduk saab tavapäraselt liikuda;

26.6. võti – vahend, mis on projekteeritud ja valmistatud üksnes selle vahendiga kasutatavaks projekteeritud ja valmistatud lukustussüsteemi avamiseks ja lukustamiseks;

26.7. lukustusseadme kaitseseade – seade, mis lukustab kasutustõkise väljalülitatud olekus;

26.8. pöördkood – elektrooniline kood, mis koosneb mitmest elemendist, mille kombinatsioon muutub juhuslikkuse põhimõttel pärast ülekandeseadme iga kasutamist;

26.9. kasutustõkise tüüp – süsteemid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

a) tootja kaubanimi või kaubamärk,

b) juhtseadme liik,

c) mõju sõiduki asjaomas(t)ele süsteemi(de)le (nagu on osutatud punktis 32.1);

26.10. sõidukitüüp seoses kasutustõkisega – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste näitajate poolest:

a) tootja kaubanimi või kaubamärk,

b) sõiduki omadused, mis mõjutavad märkimisväärselt kasutustõkise töötamist,

c) kasutustõkise tüüp ja ehitus.

27. KASUTUSTÕKISE TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

27.1. Kasutustõkise tüübikinnituse taotluse peab esitama kasutustõkise tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

27.2. Iga kasutustõkise tüübi puhul tuleb taotlusele lisada:

27.2.1. kolmes eksemplaris dokumendid, milles kirjeldatakse kasutustõkise tehnilisi omadusi ja paigaldamismeetodit ning ettekavatsematu käivitamise kaitseks võetud meetmeid;

27.2.2. kinnitatava kasutustõkise tüübi kolm näidist koos kõigi kasutustõkise komponentidega. Igal põhikomponendil peab olema selgelt ja kustumatult märgitud taotleja kaubanimi või kaubamärk ja asjaomase komponendi tüübimärgistus;

27.2.3. üks või mitu kinnitatava kasutustõkisega varustatud sõidukit, mille on valinud taotluse esitaja kokkuleppel tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistusega;

27.2.4. kolmes eksemplaris juhendid kooskõlas punktiga 34.

28. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

28.1. Kui käesoleva eeskirja III osa kohaselt kinnitamiseks esitatavale sõidukile on paigaldatud käesoleva eeskirja III osa kohaselt kinnitatud kasutustõkis, ei korrata kasutustõkise käesoleva eeskirja III osa kohasel kinnitamisel nõutavaid katseid.

28.2. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses sõiduki kasutustõkisega peab esitama sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

28.3. Sellele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjad.

28.3.1. Sõidukitüübi ning paigaldatud kasutustõkisega seotud sõidukiosade üksikasjalik kirjeldus.

28.3.2. Loetelu komponentidest, mida on vaja sõidukisse paigaldamiseks sobivate kasutustõkiste tuvastamiseks.

28.4. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatavat sõidukitüüpi esindav sõiduk.

28.5. Vastuvõetav on ka sõiduk, millel ei ole kõiki asjaomasele tüübile vastavaid komponente, tingimusel et taotleja suudab pädevale asutusele rahuldavalt tõendada, et komponentide puudumine ei mõjuta kontrolli tulemusi käesoleva eeskirja nõuete seisukohast.

28.6. Kui kasutatakse käesoleva eeskirja III osa kohaselt kinnitatud kasutustõkist, esitatakse tehnilisele teenistusele ka kasutustõkisele tüübikinnituse andmise teatis.

29. KASUTUSTÕKISE TÜÜBIKINNITUS

29.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud kasutustõkis vastab punktide 31, 32 ja 33 nõuetele, antakse sellele kasutustõkise tüübile kinnitus.

29.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 01, mis vastab 01-seeria muudatustele) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele kasutustõkise tüübile.

29.3. Teade kasutustõkise tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja III. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

29.4. Käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud kasutustõkise tüübile vastava kasutustõkise põhikomponendile (põhikomponentidele) tuleb paigaldada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

29.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (8);

29.4.2. punktis 29.4.1 ettenähtud ringi lähedal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, tähis „A”, „I” või „AI”, mis näitab, kas süsteem on sõiduki alarmsüsteem, kasutustõkis või nende kombinatsioon, ning kriips ja tüübikinnitusnumber.

29.5. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

29.6. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja V. lisas.

29.7. Alternatiivina punktis 29.4 kirjeldatud tüübikinnitusmärgile antakse igale müügiks pakutavale kasutustõkisele välja vastavussertifikaat.

Kasutustõkise tootja, kes annab sõiduki tootjale originaalseadmena sõidukimudelile või sõidukimudelite seeriale paigaldatava kasutustõkise, mis on kinnitatud, kuid märgistamata, peab sõiduki tootjale andma piisava arvu vastavussertifikaadi eksemplare, et tootja saaks käesoleva eeskirja punkti 30 kohase sõiduki tüübikinnituse.

Kui kasutustõkis koosneb eraldi komponentidest, peab põhikomponendil (põhikomponentidel) olema kontrollmärk ning vastavussertifikaadis kontrollmärkide loetelu.

Vastavussertifikaadi näidis on esitatud käesoleva eeskirja VI. lisas.

30. SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS

30.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituseks esitatud sõiduk vastab punktide 31, 32 ja 33 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

30.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praegusel kujul 01, mis vastab 01-seeria muudatustele) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama tüübikinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

30.3. Teade sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja IV. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

30.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud nähtavasse ja hõlpsasti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

30.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (9);

30.4.2. punktis 30.4.1 ettenähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, tähis „A”, „I” või „AI”, mis näitab, kas sõiduk on kinnitatud seoses alarmsüsteemi, kasutustõkise või nende kombinatsiooniga, ning kriips ja tüübikinnitusnumber.

30.5. Kui sõiduk vastab ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, ei pea käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 30.4.1 nimetatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse punktis 30.4.1 ettenähtud sümbolist paremale üksteise alla tulpa eeskirja numbrid ja tüübikinnitusnumbrid ning kõigi nende eeskirjade lisasümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on andnud kinnituse käesoleva eeskirja kohaselt.

30.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

30.7. Tüübikinnitusmärk peab asuma tootja paigaldatud sõiduki andmeplaadi läheduses või selle peal.

30.8. Tüübikinnitusmärgi kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja V. lisas.

31. ÜLDSPETSIFIKATSIOONID

31.1. Kasutustõkis peab olema sisse- ja väljalülitatav kõnealuste nõuete kohaselt.

31.2. Kui näiteks sisse- ja väljalülitamine või häire edastamine võib kasutustõkises toimuda raadio teel, peab kasutustõkis vastama asjakohastele ETSI standarditele (vt joonealust märkust 1 punkti 5.3 kohta), nt EN 300 220–1 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) ja EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (sh kõik soovituslikud nõuded). Kasutustõkise raadio teel sisse- ja väljalülitamise sagedus ja maksimaalne kiirgusvõimsus peab vastama CEPTi/ERCi (vt joonealust märkust 2 punkti 5.3 kohta) soovitusele nr 70–03 (17. veebruar 2000) lähitoimeseadmete kasutamise kohta (vt joonealust märkust 3 punkti 5.3 kohta).

31.3. Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja paigaldatud nii, et iga kõnealuse seadmega varustatud sõiduk vastab endiselt tehnonõuetele.

31.4. Kasutustõkis ei tohi minna sisselülitatud olekusse, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, v.a juhul, kui:

a) sõidukit kasutatakse või seda kavatasetakse kasutada kiirabi-, tuletõrje- või politseiautona; või

b) mootor peab: i) juhtima masinaid, mis moodustavad osa sõidukist või on sellele paigaldatud muul otstarbel kui sõiduki juhtimine; või ii) hoidma sõiduki akude täituvuse asjaomaste masinate või seadmete juhtimiseks vajalikul tasemel; ning sõiduk on seisvas asendis ja seisupidur on peal. Kõnealuse erandi kasutamisel osutatakse sellele teatise addendum’i punktis 2 (käesoleva eeskirja II. lisa).

31.5. Kasutustõkist ei tohi olla võimalik püsivalt lukustusseadme kaitsest lahutada.

31.6. Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et sõidukile paigaldatuna ei mõjuta see isegi rikke korral sõiduki ettenähtud funktsiooni ja ohutut käitamist.

31.7. Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadet ei ole võimalik kiiresti ja tähelepanu äratamata kasutamiskõlbmatuks muuta ega lõhkuda, kasutades näiteks odavaid, kergesti peidetavaid ning laiatarbekaubana kättesaadavaid ning võltsitud tööriistu või seadmeid. Olulise tähtsusega komponendi või koostu asendamine kasutustõkisest mööda pääsemiseks peab olema raske ja aeganõudev.

31.8. Kasutustõkis peab olema projekteeritud ja valmistatud nii, et tootja juhendi kohaselt sõidukile paigaldatud seadmel oleks sõiduki keskkonnas mõistlik kasutusiga (katsetamise kohta vt punkt 33). Eelkõige ei tohi kasutustõkise paigaldamine kahjustada sõiduki elektroonikasüsteemide elektrilisi omadusi (kaabli ristlõiked, kontaktikaitse jne).

31.9. Kasutustõkis võib olla kombineeritud muude sõiduki süsteemidega või nendesse integreeritud (näiteks mootori juhtseadmed, alarmsüsteemid).

31.10. Kasutustõkis ei tohi takistada sõiduki pidurite vabastamist, välja arvatud juhul, kui tegu on kasutustõkisega, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist (10) ning töötab sel viisil tavapärasel kasutamisel või rikkeolukordades, kusjuures täidetud on käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse taotlemise ajal kehtivad eeskirja nr 13 tehnonõuded.

Käesolevale punktile vastav kasutustõkis, mis takistab pneumaatiliselt vabastatavate vedruakude vabastamist, peab igal juhul täitma käesolevas eeskirjas sätestatud tehnonõudeid.

31.11. Kasutustõkise toimimine ei tohi hõlmata sõiduki pidurite rakendamist.

32. ERISPETSIFIKATSIOONID

32.1. Kaitse ulatus

32.1.1. Kasutustõkis peab olema projekteeritud nii, et sõiduki oma jõuallika varal töötamine oleks takistatud vähemalt ühe järgmise vahendi abil:

32.1.1.1. sõiduki vähemalt kahe eraldiasetseva vooluahela katkestamine, mis on vajalikud sõiduki töötamiseks oma jõuallika abil (näiteks mootori käivitamine, süüde, mootori toide, pneumaatiliselt vabastatavad vedruakud jne), jaemüügijärgse paigaldamise korral või juhul, kui sõidukil on diiselmootor;

32.1.1.2. vähemalt ühe sõiduki töötamiseks vajaliku juhtimisseadise toimimisse sekkumine koodi abil.

32.1.2. Kasutustõkise paigaldamine katalüüsjärelpõletiga varustatud sõidukile ei tohi põhjustada põletamata kütuse sattumist väljalaskesüsteemi.

32.2. Töökindlus

Töökindlus saavutatakse kasutustõkise nõuetekohase projekteerimise abil, kusjuures arvesse võetakse konkreetseid keskkonnatingimusi sõidukis (vt punktid 31.8 ja 33).

32.3. Toimimiskindlus

Tuleb tagada, et kasutustõkise olek (sisse- või väljalülitatud) ei muutuks pärast ükskõik millist punktis 33 ettenähtud katset.

32.4. Kasutustõkise sisselülitamine

32.4.1. Kasutustõkis peab sisse lülituma juhi täiendava toiminguta vähemalt ühel järgmisel juhul:

a) süütevõtme pööramine süütelukus asendisse „0” ning ühe ukse aktiveerimine; peale selle on lubatud, et vahetult enne sõiduki tavapärast käivitamist või sellise käivitamise ajal võivad väljalülituvad kasutustõkised sisse lülituda, kui süüde katkestatakse;

b) kõige rohkem 1 minut pärast võtme eemaldamist süütelukust.

32.4.2. Kui kasutustõkis võib vastavalt punktile 31.4 sisse lülituda, kui süütevõti on mootori töötamise asendis, võib kasutustõkis sisse lülituda ka juhiukse avamisel ja/või sõiduki kasutaja tahtlikul lülitamisel.

32.5. Väljalülitamine

32.5.1. Väljalülitamine toimub ühe järgmise seadme või seadmete kombinatsiooni abil. Muud võrdväärse tõhususe ja töökindlusega seadmed on lubatud.

32.5.1.1. Klaviatuur vähemalt 10 000 variandiga üksikult valitava koodi sisestamiseks.

32.5.1.2. Elektriline/elektrooniline seade, näiteks kaugjuhtimispult, millel on vähemalt 50 000 varianti ning inkorporeeritud pöördkood ja/või minimaalne skaneerimisaeg 10 päeva, näiteks väikseima, 50 000 variandi puhul kuni 5 000 varianti 24 tunni kohta.

32.5.1.3. Kui kasutustõkis lülitatakse välja kaugjuhtimise teel, peab kasutustõkis minema tagasi sisselülitatud olekusse 5 minuti jooksul pärast väljalülitumist, kui süüteseadmes ei ole tehtud täiendavat toimingut.

32.6. Olekuekraan

32.6.1. Teabe edastamiseks kasutustõkise oleku kohta (sisse-/väljalülitatud, sisselülitatud asendi muutumine väljalülitatud asendiks ja vastupidi) on lubatud optilised ekraanid sees- ja väljaspool sõitjateruumi. Sõitjateruumist väljaspool asuvate optiliste signaalide intensiivsus ei tohi ületada 0,5 cd.

32.6.2. Kui antakse teavet lühiajalise dünaamilise protsessi kohta, nt sisselülitatud olekust väljalülitatud olekusse minek ja vastupidi, peab see olema optiline kooskõlas punktiga 32.6.1. Optilise signaali saab tekitada ka suunatulelaternate ja/või sõitjateruumi lambi (lampide) samaaegse toimimise abil, tingimusel et suunatulelaternate optilise signaali kestus ei ületa 3 sekundit.

33. TÖÖPARAMEETRID JA KATSETINGIMUSED

33.1. Tööparameetrid

Kõik kasutustõkise komponendid peavad vastama käesoleva eeskirja punktis 7 ettenähtud nõuetele.

Seda nõuet ei kohaldata:

komponentide suhtes, mis paigaldatakse või mida katsetatakse sõiduki osana, olenemata sellest, kas kasutustõkis on paigaldatud või mitte (näiteks laternad); ega

komponentide suhtes, mida on eelnevalt katsetatud sõiduki osana ning mille kohta on olemas dokumentaalsed tõendid.

33.2. Katsetingimused

Kõik katsed tehakse järjestikku ühel kasutustõkisel. Katsetamise eest vastutava asutuse äranägemisel võib kasutada muid näidiseid, kui ollakse seisukohal, et see ei mõjuta teiste katsete tulemusi.

33.3. Töökindluskatse

Kui kõik allpool nimetatud katsed on tehtud, katsetatakse kasutustõkist käesoleva eeskirja punktis 7.2.1.2 kirjeldatud tavapärastes katsetingimustes, et kontrollida seadme jätkuvat normaalset töötamist. Vajaduse korral võib enne katset asendada sulavkaitsmed.

Kõik kasutustõkise komponendid peavad vastama käesoleva eeskirja punktides 7.2.2 kuni 7.2.8 ja punktis 7.2.12 ettenähtud nõuetele.

34. JUHENDID

(Punkte 34.1 kuni 34.3 kohaldatakse ainult paigaldamise suhtes pärast jaemüüki).

Iga kasutustõkisega peab kaasas olema:

34.1. paigaldamisjuhend:

34.1.1. sõidukite ja sõidukimudelite loetelu, millele paigaldamiseks seade on ette nähtud. Loetelu võib olla spetsiifiline või üldine, näiteks „kõik bensiinimootori ja 12-voldise negatiivse maandusega akudega autod”;

34.1.2. fotode ja/või väga selgete joonistega illustreeritud paigaldamisviis;

34.1.3. tootja antud üksikasjalik paigaldamisjuhend peab tagama, et kui pädev paigaldaja järgib juhendit nõuetekohaselt, ei mõjutata sõiduki turvalisust ega töökindlust;

34.1.4. tootja antud paigaldamisjuhendis esitatakse kasutustõkise elektrienergiaga seotud nõuded ning antakse vajaduse korral soovitusi võimsama aku kasutamiseks;

34.1.5. tootja peab teatavaks tegema sõiduki paigaldamisele järgnevate kontrollimistega seotud üksikasjad. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ohutusseadistele;

34.2. paigaldamissertifikaadi vorm, mille näidis on esitatud VII. lisas;

34.3. üldine selgitus kasutustõkise ostjale, milles juhitakse ostja tähelepanu järgmistele asjaoludele:

34.3.1. kasutustõkis peab olema paigaldatud tootja juhendi kohaselt;

34.3.2. soovitatav on valida hea paigaldaja (asjakohaste paigaldajate leidmiseks võib ühendust võtta kasutustõkise tootjaga);

34.3.3. kasutustõkisega kaasas oleva paigaldamissertifikaadi peaks täitma paigaldaja;

34.4. kasutusjuhend;

34.5. hooldusjuhend;

34.6. üldist laadi hoiatus seoses kasutustõkise mis tahes ümberehitamisest või täiendamisest tuleneva ohuga; selliste ümberehitamiste või täiendamiste tõttu kaotab punktis 34.2 nimetatud paigaldamissertifikaat automaatselt kehtivuse.

35. KASUTUSTÕKISE TÜÜBI JA SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast kasutustõkise tüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada asjaomase kasutustõkise tüübile tüübikinnituse andnud haldusasutust.

Seejärel võib kõnealune asutus kas:

a) võtta seisukoha, et tehtud muudatused ei mõju tõenäoliselt kahjustavalt ja et kasutustõkis või sõiduk vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

b) nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet mõne või kõikide käesoleva eeskirja punktides 31, 32 ja 33 kirjeldatud katsete kohta.

Tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 29.3 kindlaksmääratud korras.

Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab igale laienduse kohta koostatud teatisevormile seerianumbri.

36. TOOTMISE VASTAVUS NÕUETELE

Tootmise nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.

36.1. Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud kasutustõkis või kasutustõkisega seoses tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktides 31, 32 ja 33 sätestatud nõudeid.

36.2. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

37. KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

37.1. Kasutustõkisele või sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 36 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

37.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, saates neile teatise, mille vorm vastab käesoleva eeskirja III. ja IV. lisas esitatud näidistele.

38. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saanud kasutustõkise või sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele.

Pärast asjaomase teatise saamist teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja IV. lisas esitatud näidisele.

39. ÜLEMINEKUSÄTTED

39.1. Kasutustõkise tüübikinnitus

39.1.1. 36 kuud pärast 01-seeria muudatuste 4. täienduse jõustumiskuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi üksnes siis, kui kinnitatav komponendi või eraldi seadmestiku tüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 01-seeria muudatuste 4. täiendusega.

39.1.2. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad kinnituste andmist nendele komponentide või eraldi seadmestike tüüpidele, mis vastavad eelmiste seeriate muudatustega muudetud käesoleva eeskirja algversiooni nõuetele, eeldusel et asjaomane komponent või eraldi seadmestik on ettenähtud paigaldamiseks kasutusel olevale sõidukile varuosana ning tehniliselt pole võimalik paigaldada komponenti või eraldi seadmestikku, mis vastab 01-seeria muudatuste 4. täiendusega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

39.2. Sõiduki tüübikinnitus

39.2.1. 36 kuud pärast 01-seeria muudatuste 4. täienduse jõustumiskuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnitusi üksnes siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, mida on muudetud 01-seeria muudatuste 4. täiendusega.

40. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tunnistused tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

(1) Arvesse võetakse üksnes 12-voldise elektrisüsteemiga sõidukeid.

(2) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 –Tai. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(3) ETSI: European Telecommunications Standards Institute (Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituut)

Kui need standardid ei ole käesoleva eeskirja jõustumise ajal kättesaadavad, kohaldatakse asjakohaseid riiklikke nõudeid.

(4) CEPT: Conference of European Posts and Telecommunications (Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverents)

ERC: European Radio communications Committee (Euroopa Raadiosidekomitee)

(5) Kokkuleppeosalised võivad keelata sageduse ja/või võimsuse kasutamise ja lubada teise sageduse ja/või võimsuse kasutamist.

(6) Laternad, mida kasutatakse optiliste alarmseadmete osana ning mis kuuluvad auto standardvalgustussüsteemi, ei pea vastama punkti 7.1 tööparameetritele ning neid ei testita punktis 7.2 loetletud katsete abil.

(7) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 –Tai. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(8) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 –Tai. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(9) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia ja Montenegro, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika ja 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia ja 53 –Tai. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(10) Määratletud eeskirja nr 13 VIII. lisas. Eeskirja on muudetud.

I. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

II. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

III. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

IV. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

V. LISA TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS Näidis A Joonis 1 Joonis 2 Joonis 3 Joonisel 1 kujutatud ning sõidukile või sõiduki alarmsüsteemile kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 97 kohaselt ning kannab tüübikinnitusnumbrit 011234. Joonisel 2 kujutatud ning sõidukile või kasutustõkisele kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 97 kohaselt ning kannab tüübikinnitusnumbrit 011234. Joonisel 3 kujutatud ning sõidukile või sõiduki alarmsüsteemile ja kasutustõkisele kinnitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane tüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) 01-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 97 kohaselt ning kannab tüübikinnitusnumbrit 011234. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus on antud kooskõlas eeskirjaga nr 97, mida on muudetud 01-seeria muudatustega. Näidis B Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse seoses alarmsüsteemiga Madalmaades (E4) kooskõlas eeskirjadega nr 18 (1) ja nr 97. Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks kohta näitavad, et tüübikinnituste andmise kuupäeval sisaldas eeskiri nr 18 02-seeria muudatusi ja eeskiri nr 97 01-seeria muudatusi. (1) Teine number on esitatud vaid näitena.

VI. LISA VASTAVUSSERTIFIKAADI NÄIDIS

VII. LISA PAIGALDAMISSERTIFIKAADI NÄIDIS

VIII. LISA PUNKTID 7.2.11 JA 19. Sõitjateruumi kaitsesüsteemide katse

IX. LISA ELEKTROMAGNETILINE ÜHILDUVUS Märkus: Elektromagnetilise ühilduvuse katsetamiseks kasutatakse sõltuvalt katserajatistest kas punkti 1 või 2. 1. ISO MEETOD Kaitse juhtivuslike häirete eest toiteliinides Toiteliine ja sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi teisi ühendusi, mis võivad olla toiteliinidega ühendatud, mõjutatakse katseimpulssidega 1, 2, 3a, 3b, 4 ja 5 vastavalt rahvusvahelisele standardile ISO 7637-1:1990. Sõiduki alarmsüsteem/alarmsüsteem väljalülitatud olekus Rakendatakse katseimpulsse 1–5 III raskusastmel. Kõikide rakendatud katseimpulsside korral peab toimivus olema A. Sõiduki alarmsüsteem/alarmsüsteem sisselülitatud olekus Rakendatakse katseimpulsse 1–5. Rakendatud katseimpulsside korral nõutav toimivus on esitatud 1. tabelis. 1. tabel Raskusaste ja toimivus (toiteliinid) Katseimpulsi number Katse tase Toimivus 1 III C 2 III A 3a III C 3b III A 4 III B 4 I A 5 III A Kaitse ühendamisest tingitud häirete eest signaalliinides Juhtmeid, mis ei ole ühendatud toiteliinidega (nt erisignaalliinid), katsetatakse standardi ISO/DIS 7637:1993 3. osa alusel. Rakendatud katseimpulsside korral nõutav toimivus on esitatud 2. tabelis. 2. tabel Katse tase ja toimivus (signaalliinid) Katsepulsi number Katse tase Toimivus 3a III C 3b III A Kaitse kiirguslike kõrgsageduslike häirete eest Sõidukile paigaldatud sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi katsed võib teha kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatustega ning VI. lisas kirjeldatud katsemeetoditega sõidukite puhul ning IX. lisas kirjeldatud katsemeetoditega eraldi seadmestike puhul. Elektrostaatilistest lahendustest tingitud elektrilised häired Kaitset elektriliste häirete eest katsetatakse kooskõlas tehnilise aruandega ISO/TR 10605-1993. Kiirguslik emissioon Katsed tehakse kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatuste sätetega ning IV. ja V. lisas kirjeldatud katsemeetoditega sõidukite puhul või VII. ja VIII. lisas kirjeldatud katsemeetoditega eraldi seadmestiku puhul. 2. IEC MEETOD Elektromagnetväli Sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga tuleb teha põhikatse. Süsteemi mõjutatakse IEC väljaande 839-1-3-1998 katses A-13 kirjeldatud elektromagnetväljaga, mille sagedus on 20–1 000 MHz ja tugevusaste 30 V/m. Peale selle tehakse sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga vastavalt vajadusele rahvusvahelise standardi ISO 7637 osades 1:1990, 2:1990 ja 3:1993 kirjeldatud elektri siirde katsed juhtimise ja ühendamise puhul. Elektrostaatilistest lahendustest tingitud elektrilised häired Sõiduki alarmsüsteemiga või alarmsüsteemiga tuleb teha põhikatse. Süsteemiga tehakse tootja valikul kas standardis EN 61000-4-2 või ISO/TR 10605-1993 kirjeldatud elektrostaatilise lahenduse taluvuse katse. Kiirguslik emissioon Sõiduki alarmsüsteemi või alarmsüsteemi tuleb katsetada seoses raadiosagedushäirete taluvusega kooskõlas eeskirja nr 10 02-seeria muudatustes ettenähtud katsetega ning IV. ja V. lisas kirjeldatud katsemeetoditega sõidukite puhul ning VII. ja VIII. lisas kirjeldatud katsemeetoditega eraldi seadmestiku puhul.