ET Euroopa Liidu Teataja L 52/1

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 107: ühtsed sätted, mis käsitlevad M2- ja M3-kategooria sõidukite tüübikinnitust seoses nimetatud sõidukite üldehitusega [2018/237]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

07-seeria muudatuste 1. täiendus – jõustumiskuupäev: 22. juuni 2017

07-seeria muudatuste 1. parandus

SISUKORD

EESKIRI

1. Kohaldamisala

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Nõuded

6. Sõiduki või kere tüübikinnituse muutmine ja laiendamine

7. Toodangu nõuetele vastavus

8. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

9. Tootmise lõpetamine

10. Üleminekusätted

11. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid

12. Reserveeritud

LISAD

1 1. osa. Tüübikinnitusdokumendid – teatiste näidised 2. osa. Teatis

2 Tüübikinnitusmärkide kujundus

3 Kõikidele sõidukitele esitatavad nõuded

4 Selgitavad skeemid

5 (Reserveeritud)

6 Mehhaniseeritud uste sulgemisjõu ja mehhaniseeritud kaldteede reaktsioonijõu mõõtmise juhised

7 A- ja B-klassi sõidukitele esitatavad alternatiivsed nõuded

8 Piiratud liikumisvõimega sõitjatele ettenähtud ruum ja juurdepääs

9 (Reserveeritud)

10 Eraldi seadmestiku tüübikinnitus ja tüübikinnitus sõidukile, mille kerele on antud tüübikinnitus eraldi seadmestikuna

11 Massid ja mõõtmed

12 Täiendavad ohutusnõuded trollibussidele

13 1. osa. Osana tüübikinnituse saanud tule summutamise süsteem. 2. osa. Spetsiaalsesse mootoriruumi paigaldatud tule summutamise süsteem.

1. KOHALDAMISALA

1.1. Käesolevat eeskirja kohaldatakse kõigi M2- või M3-kategooria (1) ühekorruseliste, kahekorruseliste, jäikraamiga või liigendraamiga sõidukite suhtes.

1.2. Eeskirja nõudeid ei kohaldata siiski järgmiste sõidukite suhtes:

1.2.1. sõidukid, mis on ette nähtud selliste isikute vedamiseks, kelle suhtes rakendatakse turvameetmeid, näiteks vangid;

1.2.2. vigastatud või haigete inimeste veoks spetsiaalselt projekteeritud sõidukid (kiirabiautod);

1.2.3. maastikusõidukid;

1.2.4. spetsiaalselt koolilaste veoks projekteeritud sõidukid.

1.3. Käesoleva eeskirja nõudeid kohaldatakse järgmiste sõidukite suhtes ainult niivõrd, kuivõrd need vastavad sõidukite kavandatud kasutusele ja funktsioonile:

1.3.1. politsei, turvateenistuse ja relvajõudude tarbeks projekteeritud sõidukid;

1.3.2. sõidukid, mis on ette nähtud kuni kaheksa sõitja (lisaks juhile) vedamiseks, kuid milles on lisaks ka ainult sõiduki seismise ajal kasutatavaid istekohti: näiteks liikuvad raamatukogud, mobiilsed kirikud ja kliinikud. Sõidu ajal kasutatavad istmed peavad sellistes sõidukites olema kasutajate jaoks selgelt tähistatud.

1.4. Kuni asjakohaste sätete lisamiseni ei piira käesolev eeskiri kokkuleppeosalise õigust kehtestada oma territooriumil registreeritavatele sõidukitele teekonna ja/või sihtkoha helilise ja/või visuaalse esitamise seadmete tehnilisi ja paigaldusnõudeid olenemata sellest, kas seadmed paigaldatakse sõidukisse või väljapoole sõidukit.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. „Sõiduk“ – kõik punktis 1 määratletud kohaldamisalasse kuuluvad M2- või M3-kategooria sõidukid.

2.1.1. Sõidukid, mis mahutavad lisaks juhile rohkem kui 22 sõitjat, on jagatud kolme klassi:

2.1.1.1. „I klass“: seisukohtadega sõidukid, mis võimaldavad sõitjate sagedast liikumist;

2.1.1.2. „II klass“: peamiselt istuvate sõitjate veoks ettenähtud sõidukid, milles on võimalik vedada seisvaid sõitjaid istmetevahelises käigus ja/või alal, mis ei ole suurem kui kahe topeltistme jaoks vajalik pind;

2.1.1.3. „III klass“: üksnes istuvate sõitjate veoks ettenähtud sõidukid.

2.1.1.4. Sõiduk võib samaaegselt kuuluda rohkem kui ühte klassi. Sel juhul võidakse sõidukile anda tüübikinnitus iga klassi kohta, millele sõiduk vastab.

2.1.2. Sõidukid, mis mahutavad lisaks juhile veel kuni 22 sõitjat, on jagatud kahte klassi:

2.1.2.1. „A-klass“: seisvate sõitjate veoks ettenähtud sõidukid; sellesse klassi kuuluvas sõidukis on istmed ja seisukohad sõitjate jaoks.

2.1.2.2. „B-klass“: sõidukid, mis ei ole ette nähtud seisvate sõitjate veoks; sellesse klassi kuuluvas sõidukis ei ole seisvatele sõitjatele ettenähtud ala.

2.1.3. „Liigendsõiduk“ – vähemalt kahest jäigast omavahel liigendiga ühendatud sektsioonist koosnev sõiduk; selleks, et sõitjad saaksid sektsioonide vahel vabalt liikuda, on kõigi sektsioonide sõitjateruumid omavahel ühendatud; jäigad sektsioonid on püsivalt kokku ühendatud nii, et neid saab üksteisest lahutada vaid niisuguste vahendite abil tehtavate toimingute abil, mis on üldjuhul teostatavad üksnes töökojas.

2.1.3.1. „Kahekorruseline liigendsõiduk“– vähemalt kahest jäigast omavahel liigendiga ühendatud sektsioonist koosnev sõiduk; kõikide sektsioonide sõitjateruumid on vähemalt ühe korruse ulatuses omavahel ühendatud, nii et sõitjad saavad nende vahel vabalt liikuda; jäigad sektsioonid on püsivalt kokku ühendatud nii, et neid saab üksteisest lahutada vaid niisuguste vahendite abil tehtavate toimingute abil, mis on üldjuhul teostatavad üksnes töökojas.

2.1.4. „Madala põrandaga sõiduk“ – I, II või A-klassi sõiduk, milles vähemalt 35 protsendil seisvate sõitjate alast (või liigendbusside korral sõiduki eesmisest osast või kahekorruseliste busside korral alumisest korrusest) on astmeteta tasapind, kus on juurdepääs vähemalt ühele teenindusuksele.

2.1.5. „Kere“ – eraldi seadmestik, mis hõlmab sõiduki kõiki seesmisi ja välimisi seadmeid.

2.1.6. „Kahekorruseline sõiduk“ – sõiduk, kus sõitjakohad asuvad vähemalt osaliselt kahel üksteise kohal paikneval korrusel ja mille ülemisel korrusel ei ole seisukohti.

2.1.7. „Eraldi seadmestik“ – sõiduki osana konstrueeritud seade, millele võib tüübikinnituse anda eraldi, ent ainult seoses ühe või enama kindlaksmääratud sõidukitüübiga.

2.1.8. „Trollibuss“ – elektriajamiga sõiduk, mis saab energia tema kohal paiknevatest kontaktliinidest. Käesolevas eeskirjas hõlmab see mõiste ka täiendava sisseehitatud ajamiga (kaherežiimsed sõidukid) või ajutiselt väljastpoolt juhitavaid (isejuhtimissüsteemiga trollibussid) sõidukeid.

2.1.9. „Katuseta sõiduk“ (2) – sõiduk, mille korrus on osaliselt või täielikult katusega katmata. Kahekorruselise sõiduki puhul kehtib see nõue ülemise korruse kohta. Olenemata sõiduki klassist ei tohi katuseta korrust kasutada seisvate sõitjate veoks ettenähtud alana.

2.2. „Tüübi (tüüpide) määratlemine“

2.2.1. „Sõiduki tüüp“ – sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmistes olulistes punktides:

a) kere tootja;

b) šassii tootja;

c) sõiduki kontseptsioon (> 22 sõitjat või ≤ 22 sõitjat);

d) kere kontseptsioon (ühe- või kahekorruseline, liigendiga, madala põrandaga);

e) kere tüüp, kui kere on saanud tüübikinnituse eraldi seadmestikuna.

2.2.2. „Kere tüüp“ – kere kategooriad, mis tüübikinnituse saamiseks eraldi seadmestikuna ei erine üksteisest oluliselt järgmistes punktides:

a) kere tootja;

b) sõiduki kontseptsioon (> 22 sõitjat või ≤ 22 sõitjat);

c) kere kontseptsioon (ühe- või kahekorruseline, liigendiga, madala põrandaga);

d) täisvarustuses sõiduki kere mass, lubatud kõikumine 10 %;

e) kindlaksmääratud sõidukitüübid, millele võib paigaldada sellist tüüpi keret.

2.2.3. „Tule summutamise süsteemi tüüp“ – tüübikinnituse saamiseks osana tähendab see süsteeme, mis ei erine üksteisest oluliselt järgmistes punktides:

a) Tule summutamise süsteemi tootja

b) Tulekustutusaine

c) Kasutatava(te) väljajuhtimispunkti(de) tüüp (nt düüsi tüüp, tulekustutusaine generaator või tulekustutusaine väljalasketoru);

d) vajaduse korral survegaasi tüüp.

2.3. „Sõiduki, eraldi seadmestiku või osa tüübikinnitus“ – punktis 2.2 määratletud sõiduki, kere või osa tüübikinnitus nende käesolevas eeskirjas täpsustatud konstruktsioonilisi iseärasusi silmas pidades.

2.4. „Pealisehitus“ – kere osa, mis annab sõidukile tugevuse ümberpaiskumise puhuks.

2.5. „Teenindusuks“ – sõitjate uks, mida kasutatakse tavaolukorras ja mille avamiseks juht ei pea oma kohalt tõusma.

2.6. „Kahe poolega uks“ – kaht juurdepääsu võimaldav või samaväärne uks.

2.7. „Liuguks“ – uks, mida saab avada ja sulgeda, nihutades seda mööda ühte või mitut sirget või peaaegu sirget siini.

2.8. „Avariiuks“ – uks sõitjate väljumiseks erandjuhtudel, eeskätt avariiolukorras.

2.9. „Avariiaken“ – aken sõitjate väljumiseks avariiolukorras; see ei tarvitse olla klaasitud.

2.10. „Kahe- või mitmeosaline aken“ – avariiaken, mis ühe või mitme mõttelise joonega (või tasapinnaga) kaheks või enamaks osaks jaotatuna vastab iga osa mõõtmete ja juurdepääsuvõimaluste poolest tavalise avariiakna nõuetele.

2.11. „Avariiluuk“ – ava laes või põrandas, mis on määratud sõitjate väljapääsuks üksnes avariiolukorras.

2.12. „Avariiväljapääs“ – avariiuks, avariiaken või avariiluuk.

2.13. „Väljapääs“ – teenindusuks, ühendustrepp, pooltrepp või avariiväljapääs.

2.14. „Põrand või korrus“

2.14.1. „Põrand“– sõiduki kere osa, mille pealispinnale toetuvad seisvate sõitjate, istuvate sõitjate, juhi ja meeskonnaliikmete jalad ning millel võivad olla istmekinnitused.

2.14.2. „Korrus“– põranda osa, mis on ette nähtud üksnes sõitjate jaoks.

2.15. „Istmetevaheline käik“ – ala, mille kaudu võivad sõitjad liikuda mis tahes istmelt, istmereast või ratastooli kasutajatele ettenähtud alalt mõne teise istme, istmerea või ratastooli kasutajatele ettenähtud alani või juurdepääsuteeni, mis saab alguse teenindusuksest või viib selleni, või ühendustrepini või seisvate sõitjate jaoks ettenähtud mis tahes alani; sellesse ei kuulu:

2.15.1. istme ees olev 300 mm laiune ala, välja arvatud juhul, kui istmed on paigutatud külgsuunas rattakoobaste kohale – siis võib nimetatud ala laiust vähendada 225 millimeetrini (vt 4. lisa joonis 25);

2.15.2. ruum astmelaua või trepi kohal (välja arvatud juhul, kui astmelaua pind külgneb istmetevahelise käigu või juurdepääsutee pinnaga) või

2.15.3. ruum, mis võimaldab juurdepääsu ainult ühele istmele või istmereale või vastamisi paigutatud istmete või istmeridade paarile.

2.16. „Juurdepääsutee“ – teenindusukse juurest algav ala, mis ulatub kuni ülemise astme (istmetevahelise käigu äär), ühendustrepi või pooltrepi välimise servani. Kui ukse juures astmed puuduvad, peetakse juurdepääsuteeks 3. lisa punkti 7.7.1 kohaselt mõõdetavat ala, mis lõpeb 300 mm kaugusel algasendis oleva katsekeha siseküljest;

2.17. „Juhiruum“ – ruum, mis on ette nähtud kasutamiseks ainult juhile (välja arvatud avariiolukorras) ja milles on juhiiste, rool, juhtseadised, näidikud ja muud sõiduki juhtimiseks ning käitamiseks vajalikud seadmed.

2.18. „Töökorras sõiduki mass“ – töökorras koormamata sõiduki mass koos kerega ning veduki korral koos haakeseadmega või kabiiniga šassii mass, kui tootja ei varusta sõidukit kere ja/või haakeseadmega (sealhulgas jahutusvedelik, õlid, tangitud kütus 90 % ulatuses, muud vedelikud 100 % (välja arvatud kasutatud vesi), tööriistad, varuratas ja juht (75 kg) ning bussidel meeskonnaliikme istme olemasolu korral meeskonnaliikme mass (75 kg)).

2.19. „Suurim tehniliselt lubatud täismass (M)“ – tootja määratud suurim sõiduki lubatud mass, mis põhineb sõiduki konstruktsioonil ja tööparameetritel. Suurima tehniliselt lubatud täismassi alusel määratakse sõiduki kategooria.

2.20. „Sõitja“ – isik, kes ei ole juht ega meeskonnaliige.

2.21. „Piiratud liikumisvõimega sõitja“ – iga sõitja, kellel on raskusi ühistranspordi kasutamisel, näiteks puuetega isikud (sealhulgas meeleorganite puuetega ja vaimupuuetega inimesed ning ratastooli kasutavad inimesed), kehalise puudega inimesed, väikesekasvulised inimesed, rasket pagasit kandvad inimesed, vanurid, rasedad, ostukärudega inimesed ja lastega sõitjad (kaasa arvatud lapsekärus lapsed).

2.22. „Ratastooli kasutaja“ – isik, kes kehavigastuse või puude tõttu kasutab liikumiseks ratastooli.

2.23. „Meeskonnaliige“ – teise juhi või võimaliku reisisaatja ametis olev isik.

2.24. „Sõitjateruum“ – sõitjate jaoks ettenähtud ruum, välja arvatud ala, kus asuvad kohtkindlad sisseseaded, näiteks baar, kööginišš, tualett, pagasi- või kaubaruum.

2.25. „Mehhaniseeritud teenindusuks“ – teenindusuks, mis avaneb ja sulgub energiaallika (välja arvatud lihasjõud) mõjul ja mida (kui see ei ole automaatne) avab ja sulgeb juht või meeskonnaliige kaugjuhtimise teel.

2.26. „Automaatne teenindusuks“ – mehhaniseeritud teenindusuks, mida saab avada ainult siis (välja arvatud avariiolukordadeks määratud juhtseadiste kasutamise korral), kui sõitja on kasutanud asjaomast juhtseadist ja juht on juhtseadise sisse lülitanud, ning mis sulgub automaatselt uuesti.

2.27. „Sõidu alustamist takistav seade“ – seade, mis takistab sõidu alustamist, kui sõiduki uks ei ole täielikult sulgunud.

2.28. „Teenindusuks, mida juhib juht“ – teenindusuks, mida tavaliselt avab ja sulgeb juht.

2.29. „Eelisõigusiste“ – asjakohaselt tähistatud lisaruumiga iste piiratud liikumisvõimega sõitjatele.

2.30. „Sisenemise abiseade“ – seade, mis aitab ratastooli kasutajal sõidukisse pääseda, näiteks tõsteseade, kaldtee jms.

2.31. „Kallutussüsteem“ – süsteem, mis täielikult või osaliselt tõstab või langetab sõiduki keret tavalise sõiduasendi suhtes.

2.32. „Tõsteseade“ – platvormiga seade või süsteem, mida saab tõsta ja langetada, et võimaldada sõitjate liikumist sõitjateruumi põrandalt maapinnale või kõnniteele ning vastupidi.

2.33. „Kaldtee“ – seade, mis moodustab silla sõitjateruumi põrandast maapinnani või kõnniteeni. Kasutusasendis hõlmab see kaldtee liigutatavaid osi või pindu, mida kasutatakse üksnes kaldtee kasutusasendi puhul ja mis on ette nähtud ratastooliga ülesõitmiseks.

2.34. „Teisaldatav kaldtee“ – kaldtee, mida saab sõiduki konstruktsiooni küljest eemaldada ja mida saab paigaldada juht või meeskonnaliige.

2.35. „Eemaldatav iste“ – iste, mida saab sõidukist hõlpsalt eemaldada.

2.36. „Esiosa“ ja „tagaosa“ – sõiduki esi- või tagaosa tavalise sõidusuuna ja mõistete kohaselt; väljendeid „eesmine“, „kõige eesmine“, „tagumine“ ja „kõige tagumine“ jms tõlgendatakse vastavalt sellele.

2.37. „Ühendustrepp“ – trepp, mis võimaldab liikuda ülemise ja alumise korruse vahel.

2.38. „Eraldatud ruum“ – ruum sõidukis, mida sõitjad ja meeskonnaliikmed võivad kasutada sõiduki liikumise ajal ja mis on muudest sõitjate- või meeskonnaruumidest eraldatud, välja arvatud kohtades, kus vahesein võimaldab sõitjatel vaadet järgmisesse sõitjateruumi, ning mis on ühendatud teiste ruumidega usteta istmetevahelise käigu kaudu.

2.39. „Pooltrepp“ – ülemiselt korruselt algav trepp, mis lõpeb avariiuksega.

2.40. „Teenindusukse valgustus“ – sõiduki valgustusseade või -seadmed, mis on ette nähtud teenindususte ja rataste vahetus läheduses oleva ala valgustamiseks.

2.41. „Öine lukustussüsteem“ – süsteem, mis peab takistama sõiduki teenindus- ja avariiuste avamist.

2.42. „Avariivalgustussüsteem“ – süsteem, mis tagab minimaalse valgustustaseme, mida sõitjad vajavad turvaliseks väljumiseks sõidukist, kaasa arvatud avariiväljapääsude kaudu.

2.43. „Ohutusmärk“ – visuaalsete elementide kogum, mille eesmärk on edastada ohutusalane sõnum.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Vastutav tootja või tootja ametlik esindaja esitab tüübikinnituse taotluse:

a) sõiduki tüübi või

b) eraldi seadmestiku tüübi või

c) sõiduki tüübi, mille kere on eraldi seadmestikuna tüübikinnituse juba saanud,

d) komponendi liigi

ehituslike iseärasuste kohta.

3.2. Kui tüübikinnituse taotlus esitatakse sõiduki kohta, mille šassiile on monteeritud tüübikinnituse saanud kere, tähendab mõiste „tootja“ ettevõtet, kus toimub monteerimine.

3.3. Teave ehituslike iseärasuste kohta edastatakse teatises, mille näidis on esitatud 1. lisa 1. osas.

3.3.1. 1. liide: sõiduki tüübi puhul;

3.3.2. 2. liide: kere tüübi puhul;

3.3.3. 3. liide: sõiduki tüübi puhul, mille kere on juba saanud tüübikinnituse eraldi seadmestikuna.

3.3.4. 4. liide: tule summutamise süsteemi tüübi puhul.

3.4. Sõidukitüübile tüübikinnituse taotlemise puhul esitab tootja vajaduse korral ka järgmised dokumendid:

3.4.1. Paigaldatud tule summutamise süsteemi käsitlev teave: 3.4.1.1. Tule summutamise süsteemi kui osa tüübikinnituse taotlemisel tüübikinnituse teatisevormi (1. lisa 2. osa 4. liide) üks eksemplar ja tule summutamise süsteemi paigaldamist käsitlev analüüs (vt 3. lisa punkt 7.5.1.5.4.2) või 3.4.1.2. spetsiaalsesse mootoriruumi paigaldatud tule summutamise süsteemi puhul tule summutamise süsteemi paigaldamist käsitlev analüüs (vt 3. lisa punkt 7.5.1.5.4.2) ja 13. lisa 2. osa punktis 1.3 nõutavad dokumendid.

3.5. Tüübikinnituskatseid korraldavale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatavat tüüpi esindav sõiduk (sõidukid), kere (kered) või tule summutamise süsteemi(d).

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk, kere või tule summutamise süsteem vastab punktis 5 esitatud nõuetele, antakse kõnealusele sõidukile, kerele või tule summutamise süsteemile tüübikinnitus.

4.2. Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 07, mis väljendavad kuulumist 07-seeria muudatuste hulka) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamist tehnilist muudatust hõlmavat muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele sõiduki-, kere- või tule summutamise süsteemi tüübile punkti 2.2 tähenduses.

4.3. Teade käesoleva eeskirja kohaselt sõiduki, kere või tule summutamise süsteemi tüübikinnituse andmise või selle laiendamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormil, mis on kooskõlas eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidisega.

4.4. Igale sõidukile, kerele või tule summutamise süsteemile, mis vastab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõiduki, kere või tule summutamise süsteemi tüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmistest osadest:

4.4.1. ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

4.4.2. punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber, ning

4.4.3. rooma numbritest koosnev täiendav sümbol, mis tähistab klassi (klasse), milles sõiduk või kere on tüübikinnituse saanud. Eraldi tüübikinnituse saanud kerel on täiendav täht „S“.

4.5. Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübile, ei pea punktiga 4.4.1 ette nähtud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, püstveergudena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

4.7. Tüübikinnitusmärk kinnitatakse tootja paigaldatud kere või sõiduki andmeplaadile või selle lähedusse.

Tüübikinnitusmärk kinnitatakse tule summutamise süsteemi peamise osa külge. Märgistus ei pea olema nähtav, kui süsteem on paigaldatud sõiduki sisse.

4.8. Näited tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5. NÕUDED

5.1. Kõik sõidukid peavad vastama käesoleva eeskirja 3. lisas sätestatud nõuetele. Tüübikinnituse eraldi saanud kered peavad vastama 10. lisa nõuetele. Kui sõiduki kerele on tüübikinnitus antud 10. lisa alusel, antakse sõidukile tüübikinnitus 3. lisa alusel. Tüübikinnituse eraldi saanud tule summutamise süsteemid peavad vastama 13. lisa 1. osa nõuetele. Spetsiaalsesse mootoriruumi paigaldatud tule summutamise süsteemi tüübikinnituse puhul peab see süsteem vastama 13. lisa 2. osa nõuetele.

5.2. 8. lisa tehniliste tingimuste kohaselt peavad I klassi sõidukitesse pääsema piiratud liikumisvõimega inimesed, sealhulgas vähemalt üks ratastooli kasutav inimene ning üks avatud lapsevanker või -käru. Jäikades I klassi sõidukites võib ratastoolikoha kombineerida lapsevankri või -kärukohaga. Sellisel juhul tuleb kõnealusele pinnale või selle kõrvale paigutada järgmine või samasisuline tekst või piktogramm:

„Palun loovutada see koht ratastooli kasutajale“.

5.3. Muude kui I klassi kuuluvate sõidukite korral võivad kokkuleppeosalised vabalt valida kõige sobivama lahenduse, et parandada sõidukisse pääsu võimalust. Kui muud kui I klassi kuuluvad sõidukid on varustatud piiratud liikumisvõimega ja/või ratastooli kasutavate inimeste jaoks ette nähtud seadmetega, peavad need seadmed siiski vastama 8. lisa asjakohastele nõuetele.

5.4. Käesolev eeskiri ei piira kokkuleppeosalise ametiasutuste õigust täpsustada, et teatavat laadi toimimist eeldatakse ainult sõidukitelt, mis on 8. lisa kohaselt varustatud seadmetega piiratud liikumisvõimega sõitjate veoks.

5.5. Kui ei ole sätestatud teisiti, tehakse kõik mõõtmised tasasel ja horisontaalsel pinnal seisva, normaalses sõidukorras oleva, sõiduvalmis seisundile vastava massiga sõidukil. Kallutussüsteemi olemasolu korral reguleeritakse see nii, et sõiduki kõrgus vastab normaalsele sõiduasendile. Kui kerele antakse tüübikinnitus eraldi seadmestikuna, peab tootja määrama kindlaks selle asendi tasase horisontaalse pinna suhtes.

5.6. Kui käesoleva eeskirja nõuete kohaselt peab sõiduki (mille mass vastab sõidukorras sõiduki massile) teatav pind olema horisontaalne või mingi kindla nurga all, siis mehaanilise vedrustusega sõidukorras sõidukite korral võib pinna kalle olla suurem või seda võib suurendada eeldusel, et tootja määratud koormusseisundis vastab sõiduk kõnealusele nõudele. Kui sõidukile on kinnitatud kallutussüsteem, ei tohi see süsteem olla rakendatud.

6. SÕIDUKI VÕI KERE TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

6.1. Kõigist sõidukitüübis, keretüübis või selle tule summutamise süsteemi tüübis tehtavatest muudatustest teatatakse sõidukitüübile tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Kõnealune ametiasutus võib sel juhul teha järgmist:

6.1.1. leida, et tehtud muudatused tõenäoliselt ei avalda märgatavat ebasoodsat mõju ja et sõiduk, kere või tule summutamise süsteem vastab igal juhul nõuetele; või

6.1.2. nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

6.2. Tüübikinnituse andmisest või andmata jätmisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatused.

6.3. Tüübikinnitusasutus, mis väljastab tüübikinnituse laienduse, määrab laiendusele seerianumbri ning teatab sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidisele vastava teatisega.

7. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu nõuetele vastavuse järelevalvemenetlus peab olema kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja vastama järgmistele nõuetele.

7.1. Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukid, kered ja tule summutamise süsteemid peavad olema valmistatud nii, et tüübikinnituse andmisel oleks täidetud punktis 5 esitatud nõuded.

7.2. Tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses toodangu vastavuse kontrollimiseks rakendatavaid meetodeid. Selliseid kontrollimisi tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

8. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

8.1. Sõidukile, kerele või tule summutamise süsteemile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui ei täideta punkti 5 nõudeid.

8.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamata teistele eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidisele vastava teatisega.

9. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud sõiduki, kere või tule summutamise süsteemi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Pärast asjakohase teate saamist teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele eeskirja 1. lisa 2. osas esitatud näidisele vastava teatisega.

10. ÜLEMINEKUSÄTTED

10.1. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi pärast 04-seeria muudatuste ametlikku jõustumiskuupäeva keelduda tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 04-seeria muudatustega.

10.2. 24 kuud pärast 04-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 04-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

10.3. 36 kuud pärast 04-seeria muudatuste jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda käesoleva eeskirja 04-seeria muudatuste nõuetele mittevastavale sõidukile riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest või riiklikust esmaregistreerimisest (esmakordsest kasutuselevõtust).

10.4. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja 03-seeria muudatuste kohaste tüübikinnituste laienduste andmisest sõidukitele, mida ei mõjuta 04-seeria muudatused.

10.5. Olenemata punktidest 10.2 ja 10.3 jäävad kehtima sõidukite tüübikinnitused, mis on antud eeskirja 03-seeria muudatuste kohaselt ja mida ei mõjuta 04-seeria muudatused, ning eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tunnustavad neid jätkuvalt.

10.6. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi pärast 05-seeria muudatuste ametlikku jõustumiskuupäeva keelduda tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 05-seeria muudatustega.

10.7. 24 kuud pärast 05-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 05-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

10.8. 36 kuud pärast 05-seeria muudatuste jõustumist võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste nõuetele mittevastavale sõidukile riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisest või riiklikust esmaregistreerimisest (esmakordsest kasutuselevõtust).

10.9. Olenemata punktidest 10.7 ja 10.8 tunnustavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkuvalt tüübikinnitusi, mis on antud varasemate seeriate muudatuste kohaselt ja mida ei mõjuta 05-seeria muudatused.

10.10. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda tüübikinnituste laienduste andmisest sõidukitele, mida ei mõjuta 05-seeria muudatused.

10.11. 48 kuud pärast 06-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 06-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

10.12. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda laienduste andmisest olemasolevatele tüübikinnitustele, mis on välja antud kooskõlas käesoleva eeskirja 05-seeria muudatustega.

10.13. 60 kuud pärast käesoleva eeskirja 06-seeria muudatuste jõustumist ei ole käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kohustatud riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisel tunnustama sõidukit, mis on saanud käesoleva eeskirja 05-seeria muudatuste kohase tüübikinnituse.

10.14. Alates 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda tüübikinnituse andmisest või selle tunnustamisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 07-seeria muudatustega.

10.15. Alates 1. septembrist 2020 peavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised väljastama tüübikinnitusi I ja II klassi sõidukitüüpidele üksnes siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

10.16. Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja 06-seeria muudatustele vastava tüübikinnituse laiendamisest.

10.17. Alates 1. septembrist 2021 ei ole käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kohustatud riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisel tunnustama I või II klassi sõidukit, mis on saanud käesoleva eeskirja 06-seeria muudatustele vastava tüübikinnituse.

10.18. Olenemata punktidest 10.14 ja 10.16 tunnustavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkuvalt tüübikinnitusi, mis on antud 06-seeria muudatuste kohaselt ja mida ei mõjuta 07-seeria muudatused.

11. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete korraldamise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata vormikohased teated teistes riikides välja antud tüübikinnituse, selle laiendamise, andmata jätmise või tühistamise kohta.

12. RESERVEERITUD

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.), (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2) www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Nende sõidukite kasutamise suhtes võivad liikmesriikide haldusasutused kehtestada oma eeskirjad.

(3) 1958. aasta kokkuleppe osaliste tunnusnumbrid on esitatud sõidukite tootmist käsitleva resolutsiooni (R.E.3), (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3; www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html) 3. lisas.

1. LISA 1. OSA 1. liide TÜÜBIKINNITUSDOKUMENDID teatiste näidised Näidis teatisest, mis esitatakse vastavalt eeskirjale nr 107 M2- või M3-kategooria sõidukite üldehitusega seotud tüübikinnituse kohta Vajaduse korral tuleb järgmine teave esitada kolmes eksemplaris koos sisukorraga. Joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi juhtseadiseid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. 1. ÜLDTEAVE 1.1. Mark (tootja ärinimi): … 1.2. Tüüp: … 1.2.1. Šassii: … 1.2.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile (b): … 1.3.1. Šassii: … 1.3.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.3.3. Märgistuse asukoht … 1.3.3.1. Šassii: … 1.3.3.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.4. Sõiduki kategooria (c): … 1.5. Tootja nimi ja aadress: … 1.6. Koostetehas(t)e aadress(id): … 2. SÕIDUKI EHITUSE ÜLDANDMED 2.1. Näidissõiduki fotod ja/või joonised: … 2.2. Kogu sõiduki mõõtjoonis: … 2.3. Telgede ja rataste arv: … 2.3.1. Topeltratastega telgede arv ja asukoht: … 2.3.2. Juhttelgede arv ja asukoht: … 2.4. Šassii (kui on olemas) (üldjoonis): … 2.5. Pikikandurite materjal (d): … 2.6. Mootori asukoht ja asend: … 2.7. Juhikabiin (buldog- või tavaline kabiin) (z): … 2.8. Rooli asukoht: 2.8.1. Sõidukil on rool parem-/vasakpoolseks (1) liikluseks. 2.9. Täpsustada, kas mootorsõiduk on ette nähtud haagiste vedamiseks ja kas haagis on pool-, täis- või kesktelghaagis: … 3. MASSID JA MÕÕTMED (E) (KG JA MM) (VAJADUSE KORRAL VIIDE JOONISELE) 3.1. Teljevahe(d) (täiskoormusel) (f): … 3.2. Sõiduki mõõtmed (üldmõõtmed) … 3.2.1. Kerega šassii korral 3.2.1.1. Pikkus (j): … 3.2.1.2. Laius (k): … 3.2.1.3. Kõrgus (sõidukorras sõiduk) (l) (reguleeritava kõrgusega vedrustuse korral märkida harilikule sõiduasendile vastav kõrgus): … 3.2.1.4. Esiülend (m): … 3.2.1.5. Tagaülend (n): … 3.3. Suurima tehniliselt lubatud täismassiga sõiduki raskuskeskme asukoht piki-, risti- ja vertikaalsuunas. … 3.4. Sõidukorras sõiduki mass koos kerega, veduki korral (välja arvatud M1-kategooria veduk) koos haakeseadmega, kui tootja on selle paigaldanud, või šassii või kabiiniga šassii mass (ilma kere ja/või haakeseadmeta, kui tootja ei ole sõidukit lõpuni ehitanud), mis sisaldab vedelike, tööriistade, varuratta ja juhi massi, ning bussi puhul meeskonnaliikme massi, kui sõidukis on meeskonnaliikmele istekoht (o) (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne mass): … 3.4.1. Kõnealuse massi jaotumine telgede vahel ning poolhaagise või kesktelghaagise korral koormus haakepunktis (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne): … 3.5. Tootja sätestatud suurim tehniliselt lubatud täismass (y) (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne): … 3.5.1. Kõnealuse massi jaotumine telgede vahel (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne): … 3.6. Igale teljele mõjuv suurim tehniliselt lubatud koormus: … 3.7. Haakepunktile mõjuv suurim tehniliselt lubatud koormus: … 3.7.1. Mootorsõidukil: … 4. KERE 4.1. Kere tüüp: ühekorruseline, kahekorruseline, liigendiga või madala põrandaga (1) 4.2. Kasutatud materjalid ja ehitusmeetodid: … 4.3. Tule summutamise süsteem 4.3.1. Tule summutamise süsteemi mark ja tüüp: … 4.3.2. Vajaduse korral tule summutamise süsteemi tüübikinnitusnumber: … 4.3.3. Vajaduse korral spetsiaalse mootoriruumi jaoks ette nähtud tule summutamise süsteem: (2) 4.3.3.1. Tulekustutusaine (mark ja tüüp): … 4.3.3.2. Tulekustutusaine mass: … 4.3.3.3. Väljajuhtimispunkti(de) tüüp: … 4.3.3.4. Väljajuhtimispunkti(de) arv: … 4.3.3.5. Vajaduse korral survegaas: 5. ERISÄTTED REISIJATEVEOKS KASUTATAVATE MOOTORSÕIDUKITE KOHTA, MILLEL ON LISAKS JUHIISTMELE ROHKEM KUI KAHEKSA ISTEKOHTA 5.1. Sõiduki klass (I klass, II klass, III klass, A-klass, B-klass): 5.2. Sõitjateruumi pindala (m2): … 5.2.1. Kokku (So): … 5.2.2. Ülemine korrus (Soa) (1): … 5.2.3. Alumine korrus (Sob) (1): … 5.2.4. Seisukohtade jaoks (S1): … 5.3. Sõitjate arv (iste- ja seisukohad): … 5.3.1. Kokku (N): (3) (4) … 5.3.2. Ülemine korrus (Na) (1) (3) (4): … 5.3.3. Alumine korrus (Nb) (1) (3) (4): … 5.4. Sõitjate arv (istekohad) (2): … 5.4.1. Kokku (A): (3) (4) … 5.4.2. Ülemine korrus (Aa) (1) (3) (4): … 5.4.3. Alumine korrus (Ab) (1) (3) (4): … 5.5. Meeskonnaliikme iste: jah/ei (1) 5.6. Teenindususte arv: … 5.7. Avariiväljapääsude arv (uksed, aknad, avariiluugid, ühendustrepp ja pooltrepp): … 5.7.1. Kokku: … 5.7.2. Ülemine korrus (1): … 5.7.3. Alumine korrus (1): … 5.8. Pagasiruumide maht (m3): … 5.9. Pagasiveo pinna suurus katusel (m2): … 5.10. Tehnilised vahendid sõidukisse pääsemise hõlbustamiseks (näiteks kaldtee, tõsteplatvorm, kallutussüsteem), kui need on paigaldatud: … 6. ERISÄTTED TROLLIBUSSIDE KOHTA 6.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 6.1.1. Temperatuur … 6.1.2. Välisõhu niiskus … 6.1.3. Õhurõhk … 6.1.4. Kõrgus merepinnast … 6.2. Sõiduk 6.2.1. Mõõtmed lukustatud asendis vooluvõtturivarrastega … 6.2.2. Toide … 6.2.3. Kontaktliini nimipinge (V) … 6.2.4. Sõiduki nimivool (A), k.a abiajamid, küte, ventilatsioon ja õhu konditsioneerimissüsteemid … 6.2.5. Sooritus … 6.2.6. Maksimumkiirus (km/h tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.7. Maksimaalne kalle (% tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.8. Peamiste vooluahelate kirjeldus … 6.2.9. Elektriahelate skeemid … 6.2.10. Kaitsemeetmed (ülevaatlikud skeemid ja joonised) … 6.2.11. Isolatsiooni seire (kui on olemas) … 6.2.12. Seireseadme mark ja tüüp … 6.2.13. Seirepõhimõtte kirjeldus … 6.2.14. Komponentide isolatsioonitaseme kirjeldus … 6.3. Elektrimootor 6.3.1. Elektromootori mark ja tüüp … 6.3.2. Tüüp (mähis, ergutusvool) … 6.3.3. Maksimaalne tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.3.4. Nimipinge (V) … 6.3.5. Nimivool (A) … 6.3.6. Nimisagedus (Hz) … 6.3.7. Asukoht sõidukis … 6.4. Jõuelektroonika 6.4.1. Veoajami vaheldi mark ja tüüp … 6.4.2. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.3. Jahutussüsteem … 6.4.4. 24 V akulaaduri mark ja tüüp … 6.4.5. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.6. Jahutussüsteem … 6.4.7. Kolmefaasilise vahelduvvooluallika mark ja tüüp … 6.4.8. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.9. Jahutussüsteem … 6.5. Autonoomse töörežiimi toiteallikas: 6.5.1. Energiasalvestussüsteem … 6.5.2. Aku/superkondensaator … 6.5.3. Energiasalvestussüsteemi mark ja tüüp … 6.5.4. Kaal (kg) … 6.5.5. Mahtuvus (Ah) … 6.5.6. Asukoht sõidukis … 6.5.7. Juhtseadise mark ja tüüp … 6.5.8. Laaduri mark ja tüüp … 6.5.9. Nimipinge (V)/miinimumpinge (V), laadimise lõpp-pinge (V) … 6.5.10. Nimivool (A)/maksimaalne tühjenemisvool (A), maksimaalne laadimisvool (A) … 6.5.11. Käitus-, juhtimis- ja ohutusskeem … 6.5.12. Laadimisperioodide parameetrid … 6.5.13. Mootor-generaator … 6.5.14. Tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.5.15. Mootor-generaatori mark ja tüüp … 6.5.16. Kütus ja kütusesüsteem … 6.5.17. Asukoht sõidukis … 6.6. Vooluvõttur 6.6.1. Vooluvõtturi mark ja tüüp … 6.6.2. Vooluvõtturi tööpõhimõte Selgitavad märkused: b) Kui tüübi identifitseerimisandmetes on märke, mis ei ole tüübikinnituse tunnistusega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku tüüpide kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?“ (nt ABC??123??). c) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3). d) Võimaluse korral nimetada euronormile vastav tähis, vastasel juhul märkida: i) materjali kirjeldus; ii) voolavuspiir; iii) tõmbetugevuspiir; iv) pikenemine (protsentides); v) Brinelli kõvadus. e) Kui sõiduki üks variant on tavalise juhikabiiniga ja teine magamiskohaga kabiiniga, esitatakse mass ja mõõtmed mõlema variandi kohta. f) ISO-standard 612–1978, tingimus nr 6.4. j) 11. lisa punkt 2.2.1. k) 11. lisa punkt 2.2.2. l) 11. lisa punkt 2.2.3. m) ISO-standard 612–1978, tingimus nr 6.6. n) ISO-standard 612–1978, tingimus nr 6.7. o) Juhi massiks ja meeskonnaliikme (vajaduse korral) massiks arvestatakse 75 kg (selle moodustavad sõitja mass 68 kg ja pagasi kaal 7 kg vastavalt ISO standardile 2416–1992), kütusepaak on täidetud 90 % ulatuses ja muud vedelikke sisaldavad süsteemid (välja arvatud kasutatud vee süsteemid) 100 % ulatuses tootja poolt määratud mahust. y) Haagise või poolhaagise korral, mille puhul haakeseadmele või sadulale langeb märkimisväärne vertikaalkoormus, lisatakse suurimale tehniliselt lubatud täismassile nimetatud koormus jagatuna raskuskiirendusega. z) Eestjuhitav sõiduk – konfiguratsioon, mille korral üle poole mootori pikkusest on tuuleklaasi alumise serva eespoolseimast punktist tagapool ja rooliratta rumm asub sõiduki pikkuse eesmises veerandis. 2. liide NÄIDIS TEATISEST, mis esitatakse vastavalt eeskirjale nr 107 M2 või M3-kategooria sõidukite kere üldehitusega seotud tüübikinnituse kohta Vajaduse korral tuleb järgmine teave esitada kolmes eksemplaris koos sisukorraga. Joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi juhtseadiseid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. 1. ÜLDTEAVE 1.1. Mark (tootja ärinimi): … 1.2. Tüüp: … 1.3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile (b): … 1.3.1. Kere/komplektne sõiduk: … 1.3.2. Märgistuse asukoht: … 1.3.3. Kere/komplektne sõiduk: … 1.4. Osade ja eraldi seadmestike korral tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis. … 1.5. Koostetehas(t)e aadress(id): … 2. SÕIDUKI EHITUSE ÜLDANDMED 2.1. Näidissõiduki fotod ja/või joonised: … 2.2. Kogu sõiduki mõõtjoonis: … 2.3. Telgede ja rataste arv: … 2.4. Šassii (kui on olemas) (üldjoonis): … 2.5. Pikikandurite materjal (d): … 2.6. Mootori asukoht ja asend: … 2.7. Juhikabiin (buldog- või ninamikkabiin) (z): … 2.8. Rooli asukoht: … 3. MASSID JA MÕÕTMED (E) (KG JA MM) (VAJADUSE KORRAL VIIDE JOONISELE) 3.1. Teljevahe(d) (täiskoormusel) (f): … 3.2. Sõiduki mõõtmed (üldmõõtmed) … 3.2.1. Kere puhul, mis on tüübikinnituse saanud ilma šassiita: … 3.2.1.1. Pikkus (j): … 3.2.1.2. Laius (k): … 3.2.1.3. Kõrgus (sõidukorras sõiduk) (l) (reguleeritava kõrgusega vedrustuse korral märkida harilikule sõiduasendile vastav kõrgus): … 4. KERE 4.1. Kere tüüp: ühe- või kahekorruseline, liigendiga, madala põrandaga (5) 4.2. Kasutatud materjalid ja ehitusmeetodid: … 5. ERISÄTTED REISIJATEVEOKS KASUTATAVATE MOOTORSÕIDUKITE KOHTA, MILLEL ON LISAKS JUHIISTMELE ROHKEM KUI KAHEKSA ISTEKOHTA 5.1. Sõiduki klass (I klass, II klass, III klass, A-klass, B-klass): 5.1.1. Šassii tüübid, millele võib paigaldada tüübikinnituse saanud kere (tootja(te) ja sõiduki(te) tüübid): … 5.2. Sõitjateruumi pindala (m2): … 5.2.1. Kokku (So): … 5.2.1.1. Ülemine korrus (Soa) (5): … 5.2.1.2. Alumine korrus (Sob) (5): … 5.2.2. Seisukohtade jaoks (S1): … 5.3. Sõitjate arv (iste- ja seisukohad): … 5.3.1. Kokku (N) (6) (7): … 5.3.2. Ülemine korrus (Na) (5) (6) (7): … 5.3.3. Alumine korrus (Nb) (5) (6) (7): … 5.4. Istekohtade arv (6): … 5.4.1. Kokku (A) (6) (7): … 5.4.2. Ülemine korrus (Aa) (5) (6) (7): … 5.4.3. Alumine korrus (Ab) (5) (6) (7): … 5.5. Teenindususte arv: … 5.6. Avariiväljapääsude arv (uksed, aknad, avariiluugid, ühendustrepp ja pooltrepp): … 5.6.1. Kokku: … 5.6.2. Ülemine korrus (5): … 5.6.3. Alumine korrus (5): … 5.7. Pagasiruumide maht (m3): … 5.8. Pagasiveo pinna suurus katusel (m2): … 5.9. Tehnilised vahendid sõidukisse pääsemise hõlbustamiseks (näiteks kaldtee, tõsteplatvorm, kallutussüsteem), kui need on paigaldatud: … 5.10. Käesoleva eeskirja punktid, millele kõnealune eraldi seadmestik peab vastama: … 6. ERISÄTTED TROLLIBUSSIDE KOHTA 6.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 6.1.1. Temperatuur … 6.1.2. Välisõhu niiskus … 6.1.3. Õhurõhk … 6.1.4. Kõrgus merepinnast … 6.2. Sõiduk 6.2.1. Mõõtmed lukustatud asendis vooluvõtturivarrastega … 6.2.2. Toide … 6.2.3. Kontaktliini nimipinge (V) … 6.2.4. Sõiduki nimivool (A), k.a abiajamid, küte, ventilatsioon ja õhu konditsioneerimissüsteemid … 6.2.5. Sooritus … 6.2.6. Maksimumkiirus (km/h tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.7. Maksimaalne kalle (% tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.8. Peamiste vooluahelate kirjeldus … 6.2.9. Elektriahelate skeemid … 6.2.10. Kaitsemeetmed (ülevaatlikud skeemid ja joonised) … 6.2.11. Isolatsiooni seire (kui on olemas) … 6.2.12. Seireseadme mark ja tüüp … 6.2.13. Seirepõhimõtte kirjeldus … 6.2.14. Komponentide isolatsioonitaseme kirjeldus … 6.3. Elektrimootor 6.3.1. Elektromootori mark ja tüüp … 6.3.2. Tüüp (mähis, ergutusvool) … 6.3.3. Maksimaalne tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.3.4. Nimipinge (V) … 6.3.5. Nimivool (A) … 6.3.6. Nimisagedus (Hz) … 6.3.7. Asukoht sõidukis … 6.4. Jõuelektroonika 6.4.1. Veoajami vaheldi mark ja tüüp … 6.4.2. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.3. Jahutussüsteem … 6.4.4. 24 V akulaaduri mark ja tüüp … 6.4.5. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.6. Jahutussüsteem … 6.4.7. Kolmefaasilise vahelduvvooluallika mark ja tüüp … 6.4.8. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.9. Jahutussüsteem … 6.5. Autonoomse töörežiimi toiteallikas: 6.5.1. Energiasalvestussüsteem … 6.5.2. Aku/superkondensaator … 6.5.3. Energiasalvestussüsteemi mark ja tüüp … 6.5.4. Kaal (kg) … 6.5.5. Mahtuvus (Ah) … 6.5.6. Asukoht sõidukis … 6.5.7. Juhtseadise mark ja tüüp … 6.5.8. Laaduri mark ja tüüp … 6.5.9. Nimipinge (V)/miinimumpinge (V), laadimise lõpp-pinge (V) … 6.5.10. Nimivool (A)/maksimaalne tühjenemisvool (A), maksimaalne laadimisvool (A) … 6.5.11. Käitus-, juhtimis- ja ohutusskeem … 6.5.12. Laadimisperioodide parameetrid … 6.5.13. Mootor-generaator … 6.5.14. Tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.5.15. Mootor-generaatori mark ja tüüp … 6.5.16. Kütus ja kütusesüsteem … 6.5.17. Asukoht sõidukis … 6.6. Vooluvõttur 6.6.1. Vooluvõtturi mark ja tüüp … 6.6.2. Vooluvõtturi tööpõhimõte Selgitavad märkused: vt 1. liide. 3. liide NÄIDIS TEATISEST, mis esitatakse vastavalt eeskirjale nr 107 M2 või M3-kategooria sõidukite üldehitusega seotud tüübikinnituse kohta, kui sõiduki kerele on eelnevalt antud tüübikinnitus eraldi seadmestikuna Vajaduse korral tuleb järgmine teave esitada kolmes eksemplaris koos sisukorraga. Joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui süsteemid, osad ja eraldi seadmestikud sisaldavad elektroonilisi juhtseadiseid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. 1. ÜLDTEAVE 1.1. Mark (tootja ärinimi): … 1.2. Tüüp: … 1.2.1. Šassii: … 1.2.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile (b): … 1.3.1. Šassii: … 1.3.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.3.3. Märgistuse asukoht: … 1.3.3.1. Šassii: … 1.3.3.2. Kere/komplektne sõiduk: … 1.4. Sõiduki kategooria (c): … 1.5. Tootja nimi ja aadress: … 1.6. Koostetehas(t)e aadress(id): … 2. SÕIDUKI EHITUSE ÜLDANDMED 2.1. Näidissõiduki fotod ja/või joonised: … 2.2. Kogu sõiduki mõõtjoonis: … 2.3. Telgede ja rataste arv: … 2.3.1. Topeltratastega telgede arv ja asukoht: … 2.4. Šassii (kui on olemas) (üldjoonis): … 2.5. Pikikandurite materjal (d): … 2.6. Mootori asukoht ja asend: … 2.7. Rooli asukoht: 2.7.1. Sõidukil on rool parem-/vasakpoolseks (8) liikluseks. 3. MASSID JA MÕÕTMED (E) (KG JA MM) (VAJADUSE KORRAL VIIDE JOONISELE) 3.1. Teljevahe(d) (täiskoormusel) (f): … 3.2. Sõiduki mõõtmed (üldmõõtmed): … 3.2.1. Kerega šassii korral 3.2.1.1. Pikkus (j): … 3.2.1.2. Laius (k): … 3.2.1.2.1. Suurim laius: … 3.2.1.3. Kõrgus (sõidukorras sõiduk) (l) (reguleeritava kõrgusega vedrustuse korral märkida harilikule sõiduasendile vastav kõrgus): … 3.3. Sõidukorras sõiduki mass koos kerega, veduki korral (välja arvatud M1-kategooria veduk) koos haakeseadmega, kui tootja on selle paigaldanud, või šassii või kabiiniga šassii mass (ilma kere ja/või haakeseadmeta, kui tootja ei ole sõidukit lõpuni ehitanud), mis sisaldab vedelike, tööriistade, varuratta ja juhi massi, ning bussi puhul meeskonnaliikme massi, kui sõidukis on meeskonnaliikmele istekoht (o) (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne mass): … 3.3.1. Kõnealuse massi jaotumine telgede vahel ning poolhaagise või kesktelghaagise korral koormus haakepunktis (iga variandi kohta maksimaalne ja minimaalne): … 3.4. Tootja määratud suurim tehniliselt lubatud täismass (y) (maksimaalne ja minimaalne): … 3.4.1. Kõnealuse massi jaotumine telgede vahel ning poolhaagiste ja kesktelghaagiste puhul haakepunktile langev koormus (maksimaalne ja minimaalne): … 3.5. Igale teljele mõjuv suurim tehniliselt lubatud koormus või mass: … 4. TULE SUMMUTAMISE SÜSTEEM 4.1. Tule summutamise süsteemi mark ja tüüp: … 4.2. Vajaduse korral tule summutamise süsteemi tüübikinnitusnumber: … 4.3. Vajaduse korral spetsiaalse mootoriruumi jaoks ette nähtud tule summutamise süsteem (3): 4.3.1. Tulekustutusaine (mark ja tüüp): … 4.3.2. Tulekustutusaine mass: … 4.3.3. Väljajuhtimispunkti(de) tüüp: … 4.3.4. Väljajuhtimispunkti(de) arv: … 4.3.5. Vajaduse korral survegaas: 5. RESERVEERITUD 6. ERISÄTTED TROLLIBUSSIDE KOHTA 6.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 6.1.1. Temperatuur … 6.1.2. Välisõhu niiskus … 6.1.3. Õhurõhk … 6.1.4. Kõrgus merepinnast … 6.2. Sõiduk 6.2.1. Mõõtmed lukustatud asendis vooluvõtturivarrastega … 6.2.2. Toide … 6.2.3. Kontaktliini nimipinge (V) … 6.2.4. Sõiduki nimivool (A), k.a abiajamid, küte, ventilatsioon ja õhu konditsioneerimissüsteemid … 6.2.5. Sooritus … 6.2.6. Maksimumkiirus (km/h tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.7. Maksimaalne kalle (% tavapärasel/autonoomsel töörežiimil) … 6.2.8. Peamiste vooluahelate kirjeldus … 6.2.9. Elektriahelate skeemid … 6.2.10. Kaitsemeetmed (ülevaatlikud skeemid ja joonised) … 6.2.11. Isolatsiooni seire (kui on olemas) … 6.2.12. Seireseadme mark ja tüüp … 6.2.13. Seirepõhimõtte kirjeldus … 6.2.14. Komponentide isolatsioonitaseme kirjeldus … 6.3. Elektrimootor 6.3.1. Elektromootori mark ja tüüp … 6.3.2. Tüüp (mähis, ergutusvool) … 6.3.3. Maksimaalne tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.3.4. Nimipinge (V) … 6.3.5. Nimivool (A) … 6.3.6. Nimisagedus (Hz) … 6.3.7. Asukoht sõidukis … 6.4. Jõuelektroonika 6.4.1. Veoajami vaheldi mark ja tüüp … 6.4.2. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.3. Jahutussüsteem … 6.4.4. 24 V akulaaduri mark ja tüüp … 6.4.5. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.6. Jahutussüsteem … 6.4.7. Kolmefaasilise vahelduvvooluallika mark ja tüüp … 6.4.8. Maksimaalne pidevvõimsus … 6.4.9. Jahutussüsteem … 6.5. Autonoomse töörežiimi toiteallikas: 6.5.1. Energiasalvestussüsteem … 6.5.2. Aku/superkondensaator … 6.5.3. Energiasalvestussüsteemi mark ja tüüp … 6.5.4. Kaal (kg) … 6.5.5. Mahtuvus (Ah) … 6.5.6. Asukoht sõidukis … 6.5.7. Juhtseadise mark ja tüüp … 6.5.8. Laaduri mark ja tüüp … 6.5.9. Nimipinge (V)/miinimumpinge (V), laadimise lõpp-pinge (V) … 6.5.10. Nimivool (A)/maksimaalne tühjenemisvool (A), maksimaalne laadimisvool (A) … 6.5.11. Käitus-, juhtimis- ja ohutusskeem … 6.5.12. Laadimisperioodide parameetrid … 6.5.13. Mootor-generaator … 6.5.14. Tunni-/pidevvõimsus (kW) … 6.5.15. Mootor-generaatori mark ja tüüp … 6.5.16. Kütus ja kütusesüsteem … 6.5.17. Asukoht sõidukis … 6.6. Vooluvõttur 6.6.1. Vooluvõtturi mark ja tüüp … 6.6.2. Vooluvõtturi tööpõhimõte Selgitavad märkused: vt 1. liide. 4. liide NÄIDIS TEATISEST, mis esitatakse vastavalt eeskirjale nr 107 tule summutamise süsteemi kui osa tüübikinnituse kohta Vajaduse korral tuleb järgmine teave esitada kolmes eksemplaris koos sisukorraga. Joonised tuleb esitada sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikult A4 formaadis paberil või A4 formaadis voldikul. Kui lisatakse fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. Kui osad sisaldavad elektroonilisi juhtseadiseid, tuleb esitada andmed nende toimimise kohta. 1. ÜLDTEAVE 1.1. Mark (tootja ärinimi): … 1.2. Tüüp ja üldine kaubanduslik kirjeldus: … 1.5. Tootja nimi ja aadress: … 2. TULE SUMMUTAMISE SÜSTEEM 2.1. Tulekustutusaine (mark ja tüüp): … 2.2. Tulekustutusaine mass (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul): … 2.3. Väljajuhtimispunkti(de) tüüp (nt düüsi tüüp): … 2.4. Väljajuhtimispunkti(de) arv (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul): … 2.5. Väljalasketoru pikkus (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul): … 2.6. Survegaasi tüüp: … 2.7. Survegaasi surve: … 2.8. Minimaalne töötemperatuur: … 2.9. Torude ja liitmike mõõtmed: … 2.10. Tule summutamise süsteemi ja selle osade üksikasjalik kirjeldus, skeemjoonised ja paigaldusjuhend: … 2. OSA 1. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse sõiduki, selle osa või eraldi seadmestiku tüübi (2) tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirja nr 107 kohaselt Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: I jaotis 1. Mark (tootja ärinimi): 2. Tüüp: 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile / osale / eraldi seadmestikule (2) (3): 3.1. Märgistuse asukoht: 4. Sõiduki kategooria (4): 5. Tootja nimi ja aadress: 6. Osade ja eraldi tehniliste seadmestike korral ELi tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: 7. Koostetehas(t)e aadress(id): II jaotis 1. Lisateave (vajaduse korral): vt lisaleht 2. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 3. Katsearuande kuupäev: 4. Katsearuande number: 5. Märkused (vajaduse korral): vt lisaleht 6. Koht: 7. Kuupäev: 8. Allkiri: 9. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. Tekst pildi Lisaleht tüübikinnitustunnistusele nr , mis on välja antud seoses sõidukile tüübikinnituse andmisega eeskirja nr 107 alusel 1. Lisateave 1.1. Sõiduki kategooria (M2, M3) (2): 1.2. Kere ehitus (ühe- või kahekorruseline, liigendiga, madala põrandaga) (2) 1.3. Suurim tehniliselt lubatud täismass (kg): 1.4. Kogupikkus: mm 1.5. Kogulaius: mm 1.6. Kogukõrgus: mm 1.7. Sõitjate arv (iste- ja seisukohad): 1.7.1. Kokku (N) (5) (6): 1.7.2. Ülemine korrus (Na) (2) (5) (6) 1.7.3. Alumine korrus (Nb) (2) (5) (6) 1.7.4. Istekohtade arv: 1.7.4.1. Kokku (A) (5) (6): 1.7.4.2. Ülemine korrus (Aa) (2) (5) (6) 1.7.4.3. Alumine korrus (Ab) (2) (5) (6) 1.8. Pagasiruumide maht (m3): 1.9. Pagasiveo pinna suurus katusel (m2): 1.10. Tehnilised seadmed sõidukisse sissepääsu hõlbustamiseks (näiteks kaldtee, tõsteplatvorm, kallutussüsteem): 1.11. Koormatud sõiduki raskuskeskme asend piki-, rist- ja vertikaalsuunas: 1.12. Trollibussid 1.12.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 1.12.1.1. Temperatuur 1.12.1.2. Välisõhu niiskus 1.12.1.3. Õhurõhk 1.12.1.4. Kõrgus merepinnast 2. Märkused: (1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta). (2) Mittevajalik maha tõmmata. (3) Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva tüübikinnitustunnistusega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?“ (nt ABC??123??). (4) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2). (5) Liigendsõiduki puhul märkida iga jäiga sektsiooni istekohtade arv. (6) Kui sõiduk on varustatud ratastoolide veoks, märkida ratastoolide maksimaalne arv. Kui sõitjate arv sõltub transporditavate ratastoolide arvust, näidata istuvate, seisvate ja ratastoolis sõitjate lubatud kombinatsioonid. 2. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse sõiduki, selle osa või eraldi seadmestiku tüübi (2) tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirja nr 107 kohaselt Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: I jaotis 1. Mark (tootja ärinimi): 2. Tüüp: 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile / osale / eraldi seadmestikule: (2) (3) 3.1. Märgistuse asukoht: 4. Sõiduki kategooria (4): 5. Tootja nimi ja aadress: 6. Osade ja eraldi tehniliste seadmestike korral ELi tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: 7. Koostetehas(t)e aadress(id): II jaotis 1. Lisateave (vajaduse korral): vt lisaleht 2. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 3. Katsearuande kuupäev: 4. Katsearuande number: 5. Märkused (vajaduse korral): vt lisaleht 6. Koht: 7. Kuupäev: 8. Allkiri: 9. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. Tekst pildi Lisaleht tüübikinnitustunnistusele nr , on välja antud seoses sõiduki kerele kui eraldi seadmestikule tüübikinnituse andmisega eeskirja nr 107 alusel 1. Lisateave 1.1. Sõiduki kategooria, millele kere võib paigaldada (M2, M3) (2): 1.2. Kere ehitus (ühe- või kahekorruseline, liigendiga, madala põrandaga) (2): 1.3. Šassii tüüp (tüübid), millele kere võib paigaldada: 1.4. Sõitjate arv (iste- ja seisukohad): 1.4.1. Kokku (N) (5) (6): 1.4.2. Ülemine korrus (Na) (2) (5) (6): 1.4.3. Alumine korrus (Nb) (2) (5) (6): 1.4.4. Istekohtade arv: 1.4.4.1. Kokku (A) (5) (6): 1.4.4.2. Ülemine korrus (Aa) (2) (5) (6): 1.4.4.3. Alumine korrus (Ab) (2) (5) (6): 1.5. Pagasiruumide maht (m3): 1.6. Pagasiveo pinna suurus katusel (m2): 1.7. Tehnilised seadmed sõidukisse sissepääsu hõlbustamiseks (näiteks kaldtee, tõsteplatvorm, kallutussüsteem): 1.8. Trollibussid 1.8.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 1.8.1.1. Temperatuur 1.8.1.2. Välisõhu niiskus 1.8.1.3. Õhurõhk 1.8.1.4. Kõrgus merepinnast 2. Märkused: 3. Punktid, mille nõuetele kõnealune eraldi seadmestik vastab: (1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta). (2) Mittevajalik maha tõmmata. (3) Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva tüübikinnitustunnistusega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?“ (nt ABC??123??). (4) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2). (5) Liigendsõiduki puhul märkida iga jäiga sektsiooni istekohtade arv. (6) Kui sõiduk on varustatud ratastoolide veoks, märkida ratastoolide maksimaalne arv. Kui sõitjate arv sõltub sõidukisse paigutatavate ratastoolide arvust, näidata istuvate, seisvate ja ratastoolis sõitjate lubatud kombinatsioonid. 3. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse sõiduki, selle osa või eraldi seadmestiku tüübi (2) tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirja nr 107 kohaselt Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: I jaotis 1. Mark (tootja ärinimi): 2. Tüüp: 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile / osale / eraldi seadmestikule (2) (3): 3.1. Märgistuse asukoht: 4. Sõiduki kategooria (4): 5. Tootja nimi ja aadress: 6. Osade ja eraldi tehniliste seadmestike korral ELi tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: 7. Koostetehas(t)e aadress(id): II jaotis 1. Lisateave (vajaduse korral): vt lisaleht 2. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 3. Katsearuande kuupäev: 4. Katsearuande number: 5. Märkused (vajaduse korral): vt lisaleht 6. Koht: 7. Kuupäev: 8. Allkiri: 9. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. Tekst pildi Lisaleht tüübikinnitustunnistusele nr , mis on välja antud seoses sõiduki tüübiga, mille kerele on juba antud tüübikinnitus kui eraldi seadmestikule eeskirja nr 107 alusel. 1. Lisateave 1.1. Sõiduki kategooria (M2, M3) (2): 1.2. Suurim tehniliselt lubatud täismass (kg) (1): 1.3. Koormatud sõiduki raskuskeskme asend piki-, rist- ja vertikaalsuunas: 1.4. Trollibussid 1.4.1. Erilised keskkonnatingimused, mille korral saab sõidukit usaldusväärselt käitada: 1.4.1.1. Temperatuur 1.4.1.2. Välisõhu niiskus 1.4.1.3. Õhurõhk 1.4.1.4. Kõrgus merepinnast 2. Märkused: (1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või selle tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta). (2) Mittevajalik maha tõmmata. (3) Kui tüübi identifitseerimisandmed sisaldavad märke, mis ei ole käesoleva tüübikinnitustunnistusega hõlmatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku kirjeldamisel asjakohased, asendatakse need märgid dokumentides sümboliga „?“ (nt ABC??123??). (4) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2). 4. liide Tekst pildi TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) (1) Välja andnud: ametiasutuse nimi milles käsitletakse osa tüübi (2) tüübikinnituse andmist, tüübikinnituse laiendamist, tüübikinnituse andmata jätmist, tüübikinnituse tühistamist või tootmise lõpetamist eeskirja nr 107 alusel Tüübikinnituse nr: Laienduse nr: I jaotis 1. Mark (tootja ärinimi): 2. Tüüp: 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud osale: 3.1. Märgistuse asukoht: 4. Tootja nimi ja aadress: 5. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress: 6. Tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: II jaotis 1. Lisateave (vajaduse korral): vt lisaleht 2. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: 3. Katsearuande kuupäev: 4. Katsearuande number: 5. Märkused (vajaduse korral): vt lisaleht 6. Koht: 7. Kuupäev: 8. Allkiri: 9. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. Tekst pildi Lisaleht tüübikinnitustunnistusele nr , mis on välja antud seoses tule summutamise süsteemile kui osale tüübikinnituse andmisega eeskirja nr 107 alusel 1. Lisateave 1.1. Tulekustutusaine (mark ja tüüp): 1.2. Tulekustutusaine mass (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul): 1.3. Väljajuhtimispunkti(de) tüüp (nt düüside tüüp) (3): 1.4. Väljajuhtimispunkti(de) arv (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul) (3): 1.5. Vajaduse korral väljalasketoru pikkus (nõutav 4 m3 mootoriruumi puhul): (3) 1.6. Vajaduse korral survegaas (3): 1.7. Survegaasi surve (vajalik 4 m3 mootoriruumis), (3) kui süsteemid on surve all: 1.8. Minimaalne töötemperatuur: 1.9. Vajaduse korral torude ja liitmike mõõtmed: (1) Tüübikinnituse andnud, laiendanud, andmata jätnud või tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätet tüübikinnituse kohta). (2) Mittevajalik maha tõmmata. (3) Mittevajalik maha tõmmata (kui rohkem kui üks valik on asjakohane, ei ole vaja midagi maha tõmmata). (1) Mittevajalik maha tõmmata (kui rohkem kui üks valik on asjakohane, ei ole vaja midagi maha tõmmata). (2) Selgitav märkus: Vajaduse korral tuleb lisada ka 13. lisa 2. osa punkti 1.3 kohased dokumendid (3) Liigendsõiduki puhul märkida iga jäiga sektsiooni istekohtade arv. (4) Kui sõiduk on varustatud ratastoolide veoks, märkida ratastoolide maksimaalne arv. Kui sõitjate arv sõltub sõidukisse paigutatavate ratastoolide arvust, näidata istuvate, seisvate ja ratastoolis sõitjate lubatud kombinatsioonid. (5) Mittevajalik maha tõmmata (kui rohkem kui üks valik on asjakohane, ei ole vaja midagi maha tõmmata). (6) Liigendsõiduki puhul märkida iga jäiga sektsiooni istekohtade arv. (7) Kui sõiduk on varustatud ratastoolide veoks, märkida ratastoolide maksimaalne arv. Kui sõitjate arv sõltub sõidukisse paigutatavate ratastoolide arvust, näidata istuvate, seisvate ja ratastoolis sõitjate lubatud kombinatsioonid. (8) Mittevajalik maha tõmmata (kui rohkem kui üks valik on asjakohane, ei ole vaja midagi maha tõmmata)

2. LISA TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS NÄIDIS A (vt käesoleva eeskirja punkt 4.4) Kui sõidukile on kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk, näitab see, et eeskirja nr 107 kohaselt on asjaomane sõiduki tüüp selle ehituslikke omadusi silmas pidades saanud III klassi kuuluvana tüübikinnituse numbriga 062439 Madalmaades (E 4). Tüübikinnituse number näitab, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 107, mida on muudetud 06-seeria muudatustega. NÄIDIS B (vt käesoleva eeskirja punkt 4.5) Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E4) eeskirjade nr 107 ja nr 43 alusel. (*1) Tüübikinnitusmärgi esimesed kaks kohta näitavad, et asjaomaste tüübikinnituste andmise ajal hõlmas eeskiri nr 107 06-seeria muudatusi ja eeskiri nr 43 oli algsel kujul. NÄIDIS C (vt käesoleva eeskirja punkt 4.4.3) Kui sõiduki kerele on kinnitatud eespool esitatud tüübikinnitusmärk, näitab see, et eeskirja nr 107 kohaselt on asjaomane kere tüüp selle ehituslikke omadusi silmas pidades saanud III klassi kuuluvana eraldi kerele antava (S-täht) tüübikinnituse numbriga 062439 Madalmaades (E 4). Tüübikinnituse number näitab, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 107, mida on muudetud 06-seeria muudatustega. NÄIDIS D Kui tule summutamise süsteemile on kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk, näitab see, et tule summutamise süsteemi tüüp on saanud osana tüübikinnituse Hollandis (E 4) eeskirja nr 107 alusel tüübikinnituse numbriga 072439. Tüübikinnituse number näitab, et tüübikinnitus on antud vastavalt eeskirjale nr 107, mida on muudetud 07-seeria muudatustega. (*1) Number on esitatud näitena.

3. LISA KÕIKIDELE SÕIDUKITELE ESITATAVAD NÕUDED 1.–6. (Reserveeritud) 7. NÕUDED 7.1 Üldteave 7.1.1. Kui juhiruum on katuseta, peab juhil olema erikaitse tugeva tuule, äkitselt tekkinud tolmu, tugeva vihma jms eest. 7.2. Massid ja mõõtmed 7.2.1. Sõidukid peavad vastama 11. lisas esitatud nõuetele. 7.2.2. Sõitjateruumi pindala 7.2.2.1. Kogu sõitjateruumi pindala S0 arvutamiseks lahutatakse sõiduki kogupõrandapinnast: 7.2.2.1.1. juhiruumi pindala; 7.2.2.1.2. uste juurde viivate astmelaudade ja kõigi muude kuni 300 mm sügavusega astmelaudade pindala, mille kohal liiguvad nende kasutamise korral uksed ja ukse avamise mehhanismid; 7.2.2.1.3. kõikide selliste põrandaosade pindala, mille kohal oleva ruumi kõrgus põrandast mõõdetuna on alla 1 350 mm, arvestamata käesoleva lisa punktides 7.7.8.6.3 ja 7.7.8.6.4 sätestatud lubatud eendeid. A- ja B-klassi sõidukitel võib seda mõõdet vähendada kuni 1 200 mm-ni. 7.2.2.1.4. kõikide selliste sõiduki põrandaosade pindala, millele sõitjate juurdepääs on käesoleva lisa punkti 7.9.4 kohaselt tõkestatud; 7.2.2.1.5. kauba või pagasi vedamiseks ettenähtud ruumide pindala, millele sõitjad juurde ei pääse; 7.2.2.1.6. toitude serveerimiseks vajalike tööpindade pindala; 7.2.2.1.7. põrandapind või astmete pind, mis jääb trepi, pooltrepi, ühendustrepi või astme alla. 7.2.2.2. Seisukohtade pindala S1 (üksnes A-, I ja II klassi sõidukitel, kus on lubatud vedada seisvaid sõitjaid) arvutamisel lahutatakse S0-st: 7.2.2.2.1. põranda selliste osade pindala, mille kalle ületab käesoleva lisa punktis 7.7.6 sätestatud maksimaalset väärtust; 7.2.2.2.2. selliste põrandaosade pindala, millele seisvad sõitjad juurde ei pääse, kui hõivatud on kõik istmed, välja arvatud klappistmed; 7.2.2.2.3. kõigi osade pindala, mille kõrgus põrandast mõõdetuna on väiksem käesoleva lisa punktis 7.7.5.1 sätestatud istmetevahelise käigu kõrgusest (arvestamata käepidemeid); 7.2.2.2.4. juhi istekoha (selle kõige tagumises asendis) keset läbivast vertikaalsest risttasapinnast eespool asuv pind; 7.2.2.2.5. istmete (välja arvatud klappistmete) ette jääv 300 mm laiune ala, välja arvatud juhul, kui istmed on külgsuunas paigutatud rattakoobaste kohale – sellisel juhul võib nimetatud ala laiust vähendada 225 millimeetrini. Kui istmete paigutust saab muuta, kohaldatakse istmete suhtes, mida loetakse kasutusel olevaks, punkti 7.2.2.4; 7.2.2.2.6. pinnad, mida punktides 7.2.2.2.1–7.2.2.2.5 ei nimetata mahaarvatava pinna hulgas ja millele ei saa asetada ristkülikut mõõtmetega 400 × 300 mm; 7.2.2.2.7. II klassi sõidukites olevad pinnad, millel sõitjad ei tohi seista; 7.2.2.2.8. kahekorruselistes sõidukites kõik ülemise korruse pinnad; 7.2.2.2.9. ala(d) ratastooli(de) paigutamiseks, kui selle hõivavad ratastoolide kasutajad, vt punkt 7.2.2.4; 7.2.2.2.10. ala(d) ratastooli(de) paigutamiseks, mis on ette nähtud üksnes ratastooli kasutaja(te)le. 7.2.2.3. Sõidukis peab olema teatav arv (P) punkti 7.7.8 nõuetele vastavaid istekohti (mis ei ole klappistmed). I, II või A-klassi sõidukites peab igal korrusel olevate istekohtade arv vastama vähemalt asjaomasel tasapinnal sõitjatele ja meeskonnaliikmetele (kui neid on) ette nähtud pinnaruutmeetrite lähema täisarvuni ümardatud väärtusele; I klassi sõidukitel võib seda arvu 10 % võrra vähendada, välja arvatud ülemisel korrusel. 7.2.2.4. Kui sõiduki istekohtade arvu saab muuta, määratakse kindlaks seisukohtade pind (S1) ja kohaldatakse 11. lisa punkti 3.3.1 sätteid vajaduse korral kõigi järgmiste olukordade suhtes: 7.2.2.4.1. hõivatakse kõik istekohad, seejärel pind seisvatele sõitjatele, ja kui ruumi veel üle jääb, siis pind ratastoolide paigutamiseks; 7.2.2.4.2. hõivatakse kõik seisukohad, seejärel pind istuvatele sõitjatele, ja kui ruumi veel üle jääb, siis pind ratastoolide paigutamiseks; 7.2.2.4.3. hõivatakse kõik ratastoolikohad, seejärel pind seisvatele sõitjatele ja seejärel ülejäänud pind istekohtadele. 7.2.3. Sõidukite märgistus 7.2.3.1. Juhi lähedusse juhile tema istmelt selgelt nähtavasse kohta jäetakse ruum 11. lisa punktis 3.3 ette nähtud märgistuse paigutamiseks: 7.2.3.1.1. sõiduki maksimaalne istekohtade arv; 7.2.3.1.2. kui sõidukis on seisukohad, siis nende maksimaalne arv; 7.2.3.1.3. kui sõidukis on ratastoolikohad, siis nende maksimaalne arv. 7.2.3.2. (Reserveeritud) 7.2.3.3. (Reserveeritud) 7.3. Õnnetusjuhtumite ärahoidmine 7.3.1. Kui sõiduki mootoriruum on paigutatud juhiruumist tahapoole, ei saa juhiistmelt mootorit käivitada, kui sõiduki tagaküljel olev peamine mootori juurdepääsuluuk, mille kaudu pääseb otse selliste osade juurde, mis kujutavad töötava mootori korral endast ohtu (nt rihmarattad), on avatud. 7.4. Stabiilsuskontroll 7.4.1. Sõiduk peab olema nii stabiilne, et ümberpaiskumispunkti ei ületata, kui pinda, millel sõiduk seisab, kallutatakse horisontaalpinnast 28 kraadi vaheldumisi mõlemale küljele. 7.4.2. Eespool nimetatud katse ajal peab sõiduki mass vastama sõidukorras sõiduki massile, nagu on kirjeldatud käesoleva eeskirja punktis 2.18; lisaks kehtivad järgmised nõuded. 7.4.2.1. Kõikidele (kahekorruselise sõiduki puhul üksnes ülemise korruse) sõitjaistmetele asetatakse koormused Q (nagu on määratletud 11. lisa punktis 3.2.3.2.1). Seisvate sõitjate või seisva meeskonnaliikmega ühekorruselises sõidukis jagatakse koormuste Q raskuskeskmed või neid esindavad 75 kg koormused ühtlaselt vastavalt seisukohtade või meeskonnaala piires 875 mm kõrgusel. Kui kahekorruseline sõiduk on ette nähtud kasutamiseks mitteistuva meeskonnaliikmega, paigutatakse meeskonnaliiget esindav mass 75 kg ülemise korruse istmetevahelisse käiku 875 mm kõrgusele. Kui sõiduki katusel on pagasiveoseadmed, kinnitatakse katusele pagasit asendav ühtlaselt jaotatud mass (BX), mis ei ole väiksem massist, mille tootja on 11. lisa punkti 3.2.3.2.1 kohaselt ette näinud. Ülejäänud pagasiruumides ei tohi pagasit olla. 7.4.2.2. Kui sõiduki iste- või seisukohtade arvu saab muuta või selles on ette nähtud vähemalt üks ratastoolikoht, peavad punktis 7.4.2.1 nimetatud koormused sõitjateruumi igas osas, kus muudatusi tehakse, vastama järgmistest väärtustest suurimale: a) sõitjateruumi kõnealuses osas istuda võivate sõitjate mass koos sõidukist eemaldatavate istmete massiga või b) sõitjateruumi kõnealuses osas seista võivate sõitjate mass või c) sõitjateruumi kõnealusesse osasse paigutatavate ratastoolides sõitjate mass (kokku 250 kg ratastooli kohta), mis on iga ratastoolikoha keskmes paigutatud 500 mm kõrgusele põrandapinnast või d) sõitjateruumi kõnealuses osas sõita võivate istuvate sõitjate, seisvate sõitjate ja ratastoolis sõitjate ning nende eri kombinatsioonide mass. 7.4.3. Astmed, mis peavad takistama sõiduki rataste külgsuunalist libisemist kallutuskatseseadmel, ei tohi olla kõrgemad kui kaks kolmandikku aluspinna, millel sõiduk enne kallutamist seisab, ja sellele pinnale lähima velje vahelisest kaugusest, kui sõiduk on punkti 7.4.2 kohaselt koormatud. 7.4.4. Katse ajal ei tohi kokku puutuda sõiduki need osad, mis ka tavalisel kasutamisel omavahel kokku ei puutu, samuti ei tohi detailid kahjustuda ega kohalt nihkuda. 7.4.5. Teise võimalusena võib arvutuslikult tõestada, et punktides 7.4.1 ja 7.4.2 kirjeldatud tingimuste korral sõiduk ümber ei paisku. Arvutuse tegemisel võetakse arvesse järgmisi näitajaid: 7.4.5.1. massid ja mõõtmed; 7.4.5.2. raskuskeskme kõrgus; 7.4.5.3. vedrukonstandid; 7.4.5.4. rehvide vertikaal- ja horisontaalsuunaline jäikus; 7.4.5.5. õhkvedrustuse õhurõhu reguleerimisnäitajad; 7.4.5.6. momentide rakenduspunktide asukohad; 7.4.5.7. kere väändejäikus. Arvutusmeetodit on kirjeldatud käesoleva lisa liites. 7.5. Kaitse tuleohu vastu 7.5.1. Mootoriruum 7.5.1.1. Mootoriruumis ei tohi kasutada süttivaid mürasummutavaid materjale ega materjale, millesse võib imenduda kütust, määrdeaineid või muid süttivaid materjale, kui neil ei ole läbitungimatut kattekihti. 7.5.1.2. Mootoriruumi konstruktsiooniomaduste või äravooluavade kasutamisega tuleb niipalju kui võimalik vältida kütuse, määrdeainete või muude põlevate materjalide kogunemist mootoriruumi osadesse. 7.5.1.3. Mootoriruumi või muu soojusallika (seade pikkadel allamägesõitudel vabaneva energia neelamiseks, näiteks aeglusti, või kütteseadmed, välja arvatud sooja vee ringluse põhimõttel töötavad seadmed) ja ülejäänud sõiduki vahele paigaldatakse kuumuskindlast materjalist vahesein. Kõik vaheseina juures kasutatavad kinnitustüüblid ja -klambrid, tihendid jne peavad olema tulekindlad. 7.5.1.4. Sõitjateruumis võib olla kütteseade, mis ei tööta sooja vee ringvoolu põhimõttel, kui selle kere on kaetud materjaliga, mis peab vastu seadme tekitatud temperatuurile, kui seade ei erita mürgiseid gaase ja on paigutatud nii, et ükski sõitja ei puutu kokku selle kuuma pinnaga. 7.5.1.5. Kui sõiduki sisepõlemismootor või põletuskütteseade on paigutatud juhiruumi tagaosasse, peab juhiruumis olema häiresüsteem, mis teavitab juhti nii helisignaaliga kui ka visuaalselt ning aktiveerib ohutule temperatuuri tõusu korral mootoriruumis ja kõikides ruumides, kus paikneb põletuskütteseade. Lisaks häiresüsteemile varustatakse I, II ja III klassi sõidukite mootoriruum ja mis tahes muud ruumid, kus paikneb põletuskütteseade, tule summutamise süsteemiga. A- ja B-klassi sõidukite mootoriruumi ja mis tahes muud ruumid, kus paikneb põletuskütteseade, võib varustada tule summutamise süsteemiga. 7.5.1.5.1. Kui on paigaldatud häiresüsteem ja tule summutamise süsteem, siis käivituvad need automaatselt põlengute avastamise süsteemi abil. Põlengute avastamise süsteem peab olema konstrueeritud selliselt, et tavapärastes töötingimustes annab see märku temperatuuri tõusust mootoriruumis või mis tahes muus ruumis, kus paikneb põletuskütteseade. 7.5.1.5.2. Punktis 7.5.1.5.1 esitatud nõue loetakse täidetuks, kui temperatuuri tõusu jälgitakse järgmistel mootoriruumi aladel ning kõikides ruumides, kus paikneb põletuskütteseade: 7.5.1.5.2.1. alad, kus tuleohtlikud vedelikud või gaasid võivad lekke korral kokku puutuda kaitseta komponentidega, näiteks heitgaasisüsteemi ülelaadekompressoriga, sealhulgas mootori külge kinnitatud komponentidega, mille töötemperatuur on tuleohtlike vedelike või gaaside süttimistemperatuuriga võrdne või sellest kõrgem; 7.5.1.5.2.2. alad, kus tuleohtlikud vedelikud või gaasid võivad lekke korral kokku puutuda kaitstud komponentidega, näiteks iseseisev kütteseade, mille töötemperatuur on tuleohtlike vedelike või gaaside süttimistemperatuuriga võrdne või sellest kõrgem, ning 7.5.1.5.2.3. alad, kus tuleohtlikud vedelikud või gaasid võivad lekke korral kokku puutuda komponentidega, näiteks vahelduvvoolugeneraatoriga, mille temperatuur võib rikke korral olla tuleohtlike vedelike või gaaside süttimistemperatuuriga võrdne või sellest kõrgem. 7.5.1.5.3. Häiresüsteem ja tule summutamise süsteem peavad tööle hakkama kohe, kui kasutatakse mootorit käivitavat seadet, ja see peab toimima kuni mootorit seiskava seadme kasutamiseni olenemata sõiduki asendist. Need võivad töötada edasi pärast süüte või sõiduki pealüliti väljalülitamist (vastavalt vajadusele). Häiresüsteem töötab alati põletuskütteseadme töötamise ajal edasi. 7.5.1.5.4. Tule summutamise süsteemi paigaldamine peab vastama järgmistele nõuetele: 7.5.1.5.4.1. tule summutamise süsteem paigaldatakse vastavalt selle tootja paigaldusjuhendile. 7.5.1.5.4.2. Enne paigaldamiste tehakse analüüs, et määrata kindlaks kustutusaine väljajuhtimispunkti(de) (nt düüsid, tulekustutusaine generaator või tulekustutusaine väljalasketoru või muud väljajuhtimispunktid) asukoht ja suund. Võimalikud tuleohtlikud kohad mootoriruumis ja kõikides ruumides, kus paikneb põletuskütteseade, tehakse kindlaks ja väljajuhtimispunkt(id) paigutatakse nii, et tuleohtlik koht kaetakse süsteemi käivitumisel kustutusainega. Väljajuhtimispunktide pihustusrežiim ja suund, samuti väljalaske kaugus seatakse nii, et tuleohtlike kohtade katmine oleks tagatud. Samuti tuleb tagada, et süsteem töötaks nõuetekohaselt olenemata sõiduki asendist. Põlenguohu analüüsis tuleb arvesse võtta vähemalt järgmisi komponente: a) komponendid, mille pinnal võib temperatuur tõusta vedelike, gaaside või muude asjaomases ruumis leiduvate ainete isesüttimistemperatuurist kõrgemale; b) elektrilised komponendid ja kaablid, mille vool või pinge on süttimise esinemiseks piisavalt kõrge; c) tuleohtliku vedeliku või gaasiga voolikud ja mahutid (eelkõige need, mis on surve all). Analüüs tuleb täies mahus dokumenteerida. 7.5.1.5.4.3. Tule summutamise süsteemi mõõtmed tuletatakse katsetatud süsteemi põhjal, võttes aluseks süsteemi paigaldamiseks kavandatud mootoriruumi ja põletuskütteseadme ruumide kogumahu. Mootoriruumi ja põletuskütteseadme ruumide mõõtmise käigus tuleb mõõta nende ruumide kogumaht, st sellest ei lahutata mootori ja selle komponentide mahtu. Süsteemi mõõdud hõlmavad kustutusaine massi, kõiki väljajuhtimispunkte ja survegaasi mahuti massi (vajaduse korral). Süsteemi rõhk on sama mis katsetatud süsteemis. Kui süsteem hõlmab tulekustutusaine väljalasketoru, mõõdetakse toru pikkus ilma düüsideta. On vastuvõetav, et tule summutamise süsteemis on rohkem tulekustutusainet ja/või rohkem väljajuhtimispunkte ja/või tulekustutusaine pikem väljalasketoru ja/või rohkem survegaasi, kui allpool olevate mõõtnäidiste kohaselt nõutud. Kui mootoriruumi ja põletuskütteseadme ruumide kogumaht ületab 4 m3, suurendatakse tule summutamise süsteemi mõõtmeid, kasutades järgmist punktis 1 esitatud korrigeerimistegurit. Kui kogumaht on alla 4 m3, on lubatud tule summutamise süsteemi mõõtmeid vähendada, kasutades punktis 2 esitatud korrigeerimistegurit. Sx tähistab korrigeerimistegurit ja x kogumahtu, kaasa arvatud mootoriruum ja põletuskütteseadme ruumid [m3]. Sx = 0,1 · x + 0,6 (1) Sx = 0,15 · x + 0,4 (2) Mõõtmisel saadud düüside ja muude väljajuhtimispunktide arvu võib juhul, kui tule summutamise süsteemil on rohkem kui üks väljajuhtimispunkt, ümardada lähima täisarvuni. 7.5.2. Elektriseadmed ja juhtmed 7.5.2.1. Kõik juhtmed peavad olema hästi isoleeritud; juhtmed ja elektriseadmed peavad taluma temperatuuri ja niiskust, millega nad kokku puutuvad. Mootoriruumis kasutamise korral tuleb erilist tähelepanu pöörata nende temperatuuritaluvusele ja vastupidavusele võimalike kahjustavate ainete mõju suhtes. 7.5.2.2. Ühtegi juhet ei tohi koormata suurema voolutugevusega, kui on selle juhtme jaoks lubatud selle paigaldusviisi ja keskkonna suurimat temperatuuri arvestades. 7.5.2.3. Seadmed peavad olema varustatud kaitsmete või voolukatkestitega, välja arvatud käiviti, süüteseade (ottomootoritel), hõõgküünlad, mootorit seiskav seade, laadimisvooluring ja aku maandus. Muid seadmeid varustavaid vooluringe võib kaitsta ka ühise kaitsme või ühise voolukatkestiga, kui nende nimivoolutugevus kokku ei ületa kaitsme või katkesti nimivoolutugevust. Ühise kaitsme või voolukatkesti kasutamise korral peab tootja esitama katsete tegemise eest vastutava tehnilise teenistuse nõudmisel kogu asjakohase tehnilise teabe. 7.5.2.4. Kõik juhtmed peavad olema kaitstud ja kindlalt kinnitatud, nii et neid ei kahjustaks lõikumine, kulumine ega hõõrdumine. 7.5.2.5. Kui sõiduki vähemalt ühes vooluringis ületab pinge 100 V RMS (ruutkeskmine väärtus), peab juhile hästi kättesaadavas kohas olema käsitsi lülitatav voolukatkesti, mis eraldab nimetatud vooluringid põhivooluallikast ja mis ühendatakse vooluallika mõlema poolusega, kui vooluallikas on maandamata; see voolukatkesti peab asetsema sõiduki sees juhile hõlpsasti kättesaadavas kohas ja see ei tohi katkestada sõiduki välisvalgustuse vooluringe. See punkt ei kehti kõrgepingesüüteseadmete vooluringide ega sõiduki ühe seadme suletud vooluringide suhtes. 7.5.2.6. Kõik elektrijuhtmed paigaldatakse nii, et need ei puutu kokku kütusetorudega, heitgaasisüsteemi osadega ega ole liigse kuumuse käes, välja arvatud juhul, kui on kasutatud eriisolatsiooni ja erikaitseid, näiteks elektromagnetiga väljalaskeklapi korral. 7.5.3. Akud 7.5.3.1. Kõik akud peavad olema kindlalt kinnitatud ja kergesti juurdepääsetavad. 7.5.3.2. Aku peab olema paigaldatud väljaspool sõitjate- ja juhiruumi asuvasse välisõhuga ventileeritavasse ruumi. 7.5.3.3. Akuklemmid peavad olema kaitstud lühise eest. 7.5.4. Tulekustutid ja käsiapteek 7.5.4.1. Tuleb ette näha ruum ühe või mitme tulekustuti paigaldamiseks, millest vähemalt üks peab olema juhiistme läheduses. A- või B-klassi sõidukitel peab igale tulekustutile jääva ruumi suurus olema vähemalt 8 dm3 ja I, II või III klassi sõidukitel vähemalt 15 dm3. Kahekorruselistel sõidukitel peab teisel korrusel olema koht täiendava tulekustuti jaoks. 7.5.4.2. Ette on nähtud koht ühele või mitmele käsiapteegile. Selle koha maht peab olema vähemalt 7 dm3 ja vähim mõõde ei tohi olla väiksem kui 80 mm. 7.5.4.3. Tulekustutid ja käsiapteegid võivad olla kaitstud varguse või vandalismi eest (näiteks suletavas sisekapis või purustatava klaasi taga), kui nende asukoht on selgelt tähistatud ja käepärast on vahendid nende hõlpsaks kättesaamiseks avariiolukorras. 7.5.5. Materjalid Süttivad materjalid ei tohi olla heitgaasisüsteemile, kõrgepingeseadmetele või muudele olulistele soojusallikatele lähemal kui 100 mm, välja arvatud juhul, kui materjal on tõhusalt kaitstud. Selleks, et määrdeained ja muud süttivad materjalid ei puutuks kokku heitgaasisüsteemi või muude oluliste soojusallikatega, võib vajaduse korral paigaldada kaitsekilbi. Käesoleva punkti kohaselt on süttiv materjal see, mis ei ole ette nähtud kasutamiseks selles kohas tekkida võivate temperatuuride korral. 7.5.6. Põlengu avastamine 7.5.6.1. Sõidukid peavad olema varustatud häiresüsteemiga, mis suudab avastada temperatuuri tõusu või suitsu tualettruumis, juhi magamisruumis ja muudes eraldatud ruumides. 7.5.6.2. Põlengu avastamise korral annab punktis 7.5.6.1 nimetatud süsteem juhile juhiruumis nii helilise kui ka visuaalse märguande ning aktiveerib ohutule. 7.5.6.3. Häiresüsteem peab tööle hakkama niipea, kui kasutatakse mootorit käivitavat seadet, ja see peab toimima kuni mootorit seiskava seadme kasutamiseni, olenemata sõiduki asendist. 7.6. Väljapääsud 7.6.1. Väljapääsude arv 7.6.1.1. Sõidukil peab olema vähemalt kaks ust: kaks teenindusust või üks teenindusuks ja üks avariiuks. Iga kahekorruselise sõiduki alumisel korrusel peab olema kaks ust (vt ka punkt 7.6.2.3). Teenindususte vähim nõutav arv on: Sõitjate arv Teenindususte minimaalne arv I ja A-klass II klass III ja B-klass 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 (kahekorruselise sõiduki puhul: 2) 2 1 > 100 4 3 1 7.6.1.2. Liigendsõidukil peab sõiduki igas jäigas sektsioonis olema vähemalt üks teenindusuks, välja arvatud I klassi liigendsõidukis, kus sõiduki eesmises sektsioonis peab olema vähemalt kaks teenindusust. 7.6.1.3. Käesoleva nõude kohaselt ei peeta avariiusteks mehhaniseeritud teenindusuksi, välja arvatud juhul, kui neid on vajaduse korral kerge käsitsi avada, kui punktis 7.6.5.1 nimetatud seade on käivitatud. 7.6.1.4. Avariiväljapääse peab olema nii palju, et igas eraldatud ruumis oleks väljapääsude arv kokku järgmine: Sõitjate ja meeskonnaliikmete arv, mida iga ruum või korrus peab mahutama Väljapääsude minimaalne koguarv 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 > 130 11 Iga korruse (kahekorruselise sõiduki puhul) ja iga ruumi väljapääsude arv tuleb eraldi kindlaks määrata. Tualettruume ja kööke ei arvestata avariiväljapääsude arvu kindlaksmääramisel eraldi ruumidena. Avariiluuke võib arvestada ainult ühena eespool nimetatud avariiväljapääsudest. 7.6.1.5. Liigendsõiduki iga jäika sektsiooni käsitatakse väljapääsude minimaalse arvu ja asukoha määramisel eraldi sõidukina, välja arvatud punktis 7.6.2.4 sätestatud juhul. Sektsioonide vahelist ühenduskäiku ei loeta väljapääsuks. Tualettruume ja kööke ei arvestata avariiväljapääsude arvu kindlaksmääramisel eraldi ruumidena. Sõiduki iga jäiga sektsiooni kohta nähakse ette sõitjate arv. Sõiduki jäikade sektsioonide vaheliseks piiriks on otse liikuva sõiduki pikitelje risttasapind, mis läbib omavahel ühendatud jäikade sektsioonide vahelise liigendühenduse horisontaaltelge. 7.6.1.6. Kahe poolega teenindusuks loetakse kaheks ukseks, kahe- või mitmeosaline aken loetakse kaheks avariiaknaks. 7.6.1.7. Kui juhiruumist ei ole võimalik pääseda sõitjateruumi mööda juurdepääsuteed, mis võimaldaks: a) 4. lisa joonisel 6 osutatud silindrilise katsekeha esiserval ulatuda vähemalt vertikaalse risttasapinnani, mis puutub kokku juhiistme seljatoe kõige eesmise punktiga, kui seljatugi on kõige tagumises asendis, ning b) sellelt tasapinnalt 4. lisa joonisel 7 kujutatud tasapinnalist katsekeha liigutada silindrilise katsekehaga kokkupuutepunktist ettepoole vähemalt kuni vertikaalse risttasapinnani, mis puutub kokku juhi istmepadja kõige eesmise punktiga; siis tuleb täita punktide 7.6.1.7.1–7.6.1.7.5 nõuded. 7.6.1.7.1. Juhiruumis peab olema kaks väljapääsu, mis ei tohi olla samas külgseinas. Kui üks väljapääsudest on aken, peab selle akna pindala olema vähemalt 400 000 mm2, selle avasse peab olema võimalik paigutada ristkülik mõõtmetega 500 × 700 mm ning see peab vastama punkti 7.6.8 nõuetele avariiakende kohta. 7.6.1.7.2. Juhi kõrval on lubatud üks või kaks istet lisasõitjate jaoks ning sellisel juhul peavad mõlemad punktis 7.6.1.7.1 nimetatud väljapääsud olema uksed. Kui on võimalik katsekeha sõitjate istmete juurest läbi juhiukse sõidukist välja viia, on juhiuks nendel istmetel istuvate sõitjate jaoks avariiukseks (vt 4. lisa joonis 27). Juurdepääsu juhiuksele kontrollitakse punktis 7.7.3.2 esitatud nõuete kohaselt, kasutades selleks punktis 7.7.3.3 kirjeldatud katsekeha mõõtmetega 600 × 400 mm. Teenindusuks peab paiknema sõiduki sellel küljel, mis asub juhiuksega külgseina vastas, ja seda aktsepteeritakse juhile ette nähtud avariiuksena. 7.6.1.7.3. Käesoleva lisa punktid 7.6.3–7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 ja 7.7.7 ei kehti punktides 7.6.1.7.1 ja 7.6.1.7.2 osutatud juhiruumi väljapääsude kohta. 7.6.1.7.4. Punktides 7.6.1.7.1 ja 7.6.1.7.2 kirjeldatud tingimuste korral ei tohi juhiruumi väljapääse ja juhi kõrval asuvatel istekohtadel sõitjate väljapääse käsitada punktides 7.6.1.1 ja 7.6.1.2 nõutavate ustena ega ühena käesoleva lisa punktis 7.6.1.4 nõutavatest avariiväljapääsudest muule sõitjateruumile. 7.6.1.7.5. Juhiruumi ja juhi kõrval asuvaid istekohti sisaldavasse ruumi tohib paigaldada kuni viis lisaistet, kui lisaistmed ja nende istmete jaoks ettenähtud ruum vastavad käesoleva eeskirja kõikidele nõuetele ja vähemalt üks punktis 7.6.1.4 nõutud avariiväljapääsudest on sõitjateruumi viiv uks, mis vastab käesoleva lisa punktis 7.6.3.1.2 avariiustele esitatud nõuetele. 7.6.1.8. Kui juhiruumi pääseb peamisest sõitjateruumist istmetevahelise käigu kaudu, mis vastab punkti 7.6.1.7 alapunktide a ja b nõuetele, ja kui nimetatud juhiruumi kõrval asuvate istekohtadeni pääseb samast peamisest sõitjateruumist istmetevahelise käigu kaudu, mis vastab ühele käesoleva lisa punktis 7.7.5.1.1 kirjeldatud tingimustest, ei nõuta juhiruumist otse avanevat väljapääsu. 7.6.1.9. Kui punktis 7.6.1.8 kirjeldatud tingimustes on A- või B-klassi sõidukites juhiuks olemas, võib seda pidada sõitjate avariiukseks, kui: 7.6.1.9.1. see vastab käesoleva lisa punktis 7.6.3.1.2 esitatud nõuetele avariiukse mõõtmete kohta; 7.6.1.9.2. juhiuks vastab punktis 7.6.1.7.2 osutatud nõuetele; 7.6.1.9.3. juhiistme jaoks ette nähtud ruum ja peamine sõitjateruum on ühendatud asjakohase ühenduskäiguga; see nõue loetakse täidetuks, kui on võimalik viia punktis 7.7.5.1 kirjeldatud katsekeha takistamatult läbi istmetevahelise käigu kuni selle kohani, kus katsekeha esiosa puudutab vertikaalset tasapinda, mis on puutujasihiline juhiistme seljatoe eespoolseima punktiga (iste on kõige tagumises asendis) ja sellelt tasapinnalt peab saama punktis 7.7.3.3 kirjeldatud katsekeha samas punktis ettenähtud suunas viia avariiukse juurde (vt 4. lisa joonis 28), kui iste ja rooliratas on reguleeritud keskmisesse asendisse. 7.6.1.10. Punktide 7.6.1.8 ja 7.6.1.9 kohaldamine ei välista juhiruumi ja sõitjateruumi vahelise ukse või muu tõkke olemasolu, kui juht saab avariiolukorras selle tõkke kiiresti eemaldada. Sellise sissepääsutõkkega kaitstud ruumis olevat juhiust ei arvata sõitjate väljapääsude hulka. 7.6.1.11. Lisaks avariiustele ja -akendele paigaldatakse II, III ja B-klassi sõidukitele avariiluugid. Kahekorruseliste sõidukite puhul paigaldatakse need luugid ainult ülemise korruse lakke. Avariiluukide minimaalne arv on: Sõitjate arv (kahekorruselise sõiduki puhul ülemisel korrusel) Vähim luukide arv kuni 30 l enam kui 30 2 Luugid võib paigaldada ka I ja A-klassi sõidukitele, välja arvatud punktis 7.6.1.12 nimetatud juhul. Trollibussi katuses ei tohi olla avariiluuke. 7.6.1.12. Luuke ei tohi paigutada kohtadesse, kuhu on paigaldatud tehnilised seadmed (nt kõrgepingesüsteemid, ohtlikke vedelikke või gaase sisaldavad süsteemid jne), mis võivad seada ohtu avariiluuke kasutavad sõitjad. 7.6.1.13. Kahekorruselistes sõidukites loetakse kõik ühendustrepid ülemise korruse väljapääsudeks. 7.6.1.14. Kõik kahekorruselise sõiduki alumisel korrusel olevad isikud peavad avariiolukorras saama sõidukist lahkuda ilma ülemisele korrusele minemata. 7.6.1.15. Kahekorruselise sõiduki ülemise korruse istmetevaheline käik peab olema ühendatud teenindusukse juurde viiva juurdepääsuteega või alumise korruse istmetevahelise käiguga ühe või mitme ühendustrepi abil, mis ei tohi asuda teenindusuksest kaugemal kui 3 m: 7.6.1.15.1. I klassi sõidukitel peab olema vähemalt üks trepp ja üks pooltrepp, kui ülemisel korrusel veetakse rohkem kui 50 sõitjat; 7.6.1.15.2. II ja III klassi sõidukitel peab olema vähemalt üks trepp ja üks pooltrepp, kui ülemisel korrusel veetakse rohkem kui 30 sõitjat. 7.6.1.16. Katuseta sõiduki puhul peavad katuseta korruse väljapääsud täitma eeskirjade nõuded, mis ei ole vastuolus katuse puudumisega. 7.6.1.17. A- ja B-klassi sõidukitel võib juhiukse vastas asuvat ust pidada sõitjate väljapääsuks, kui: 7.6.1.17.1. juhiruumi kõrval ei ole rohkem kui üks reisijaiste ja 7.6.1.17.2. uks on kooskõlas punkti 7.6.1.9 sätetega. 7.6.2. Väljapääsude paigutus 7.6.2.1. I, II ja III klassi sõidukid peavad vastama järgmistele nõuetele: 7.6.2.1.1. Teenindusuksed peavad asuma teeservale lähimal sõidukiküljel, vastavalt liiklussuunale, mille jaoks sõiduk on ette nähtud, ning vastavalt tootja poolt käesoleva eeskirja 1. lisa 1. osa 1. liites oleva teatise vormi punktis 2.8 esitatud andmetele. Vähemalt üks neist peab paiknema sõiduki esiosas. See ei välista: 7.6.2.1.1.1. erikonstruktsiooniga ust sõiduki taga- või külgseinas, mida kasutatakse ratastoolis sõitjate teenindusuksena, või 7.6.2.1.1.2. täiendavat ust sõiduki tagaseinas, mida kasutatakse peamiselt kauba või pagasi peale- ja mahalaadimiseks, kuid mida võivad vajaduse korral kasutada ka sõitjad, või 7.6.2.1.1.3. ühte või mitut täiendavat teenindusust sõiduki vastasküljes, kui sõiduk on ette nähtud kasutamiseks olukordades, mis nõuavad sõitjate peale- ja mahaminekut sõiduki mõlemalt küljelt. Sellise varustusega sõidukil peab olema üks või mitu juhtseadist, mis võimaldavad juhil takistada uste tavapärast tööd, kui neid parajasti ei kasutata. 7.6.2.2. A- ja B-klassi sõidukid peavad vastama järgmistele nõuetele. 7.6.2.2.1. Teenindusuksed peavad asuma teeservale lähimal sõidukiküljel, vastavalt liiklussuunale, mille jaoks sõiduk on ette nähtud, ning vastavalt tootja poolt käesoleva eeskirja 1. lisa 1. osa 1. liites oleva teatise vormi punktis 2.8 esitatud andmetele. 7.6.2.2.2. Väljapääsud peavad olema paigutatud nii, et sõiduki kummalgi küljel on vähemalt üks väljapääs. 7.6.2.2.3. Nii sõitjateruumi eesmises kui ka tagumises pooles peab olema vähemalt üks väljapääs. 7.6.2.3. Kui sõitjateruumi pindala S0 on 10 m2 või üle selle, peavad kaks punktis 7.6.1.1 nimetatud ustest asuma üksteisest nii kaugel, et nende keskpunkte läbivate vertikaalsete risttasapindade vaheline kaugus on vähemalt: 7.6.2.3.1. 40 % sõiduki pikiteljega paralleelselt mõõdetud sõitjateruumi kogupikkusest ühekorruselistel sõidukitel. Liigendsõiduki puhul on see nõue täidetud, kui kaks sõiduki eri sektsioonide ust on teineteisest eraldatud selliselt, et nende vahekaugus ei ole alla 40 % kombineeritud sõitjateruumi (kõik sektsioonid) kogupikkusest. Kui üks neist ustest on kahe poolega ukse osa, mõõdetakse üksteisest kõige kaugemal asuvate uste vahelist kaugust. 7.6.2.3.2. Kahekorruseliste sõidukite puhul peavad punktis 7.6.1.1 nimetatud ustest kaks asuma üksteisest nii kaugel, et nende keskpunkte läbivate risttasapindade vahemaa on vähemalt 25 % sõiduki kogupikkusest või 40 % alumise korruse sõitjateruumi kogupikkusest; seda nõuet ei kohaldata, kui uksed on sõiduki eri külgedel. Kui üks neist ustest on kahe poolega ukse osa, mõõdetakse üksteisest kõige kaugemal asuvate uste vahelist kaugust. 7.6.2.4. Väljapääsud (kahekorruselise sõiduki puhul mõlema korruse väljapääsud) paigutatakse nii, et nende arv sõiduki mõlemal küljel on enam-vähem võrdne. (See ei too kaasa vajadust suurendada punktis 7.6.1 nimetatud väljapääsude arvu.) Väljapääsud, mis ületavad nõutud minimaalset väljapääsude arvu, ei pea olema paigutatud selliselt, et nende arv sõiduki mõlemal küljel oleks enam-vähem võrdne. 7.6.2.5. Vähemalt üks avariiväljapääsudest peab asuma sõiduki taga- või esiküljel. 7.6.2.5.1. I ja A-klassi sõidukite puhul on punkti 7.6.2.5 nõuded täidetud, kui on paigaldatud avariiluuk või kui punkti 7.6.1.12 kohaldamisel on sõiduki kummalegi küljele paigutatud täiendav väljapääs lisaks punktis 7.6.1 nimetatud väljapääsudele. 7.6.2.5.2. Kahekorruseliste sõidukite puhul kohaldatakse punkti 7.6.2.5 nõuet üksnes ülemise korruse suhtes. 7.6.2.6. Sõiduki samal küljel olevad väljapääsud peavad olema sõitjateruumi pikkuse ulatuses sobivalt jaotatud. 7.6.2.7. Sõiduki tagaküljel võib olla üks uks, kui see ei ole teenindusuks. 7.6.2.8. Nõutavad avariiluugid peavad paiknema järgmiselt: a) kui luuke on üks, peab see asuma sõitjateruumi keskmises kolmandikus, või b) kahe luugi olemasolu korral peab nende vahe olema vähemalt 2 m, mõõdetuna avade lähimate servade vahel piki sõiduki pikiteljega paralleelset joont. 7.6.3. Väljapääsude minimaalsed mõõtmed 7.6.3.1. I, II või III klassi sõidukid peavad vastama järgmistele nõuetele: 7.6.3.1.1. teenindususte ukseava peab võimaldama käesoleva lisa punktis 7.7.1 kirjeldatud nõuetele vastavat juurdepääsu; 7.6.3.1.2. avariiustel peab ukseava kõrgus olema vähemalt 1 450 mm ja laius vähemalt 600 mm; 7.6.3.1.3. avariiakende minimaalne pind peab olema 400 000 mm2. Avasse peab olema võimalik paigutada ristkülik mõõtmetega 500 × 700 mm. 7.6.3.1.4. Kui avariiaken on paigutatud sõiduki tagaküljele, siis peab see vastama punktis 7.6.3.1.3 esitatud nõuetele või selle avasse peab olema võimalik paigutada ristkülik kõrgusega 350 mm ja laiusega 1 550 mm ning selle nurgad võivad olla ümardatud raadiusega mitte üle 250 mm. 7.6.3.1.5. Avariiluugi ava pindala peab olema vähemalt 450 000 mm2. Avasse peab olema võimalik paigutada ristkülik mõõtmetega 600 × 700 mm. 7.6.3.2. A- või B-klassi sõidukid võivad vastata nõuetele, mis on sätestatud kas punktis 7.6.3.1 (A-klass peab sel juhul vastama I klassi nõuetele ja B-klass II ja III klassi nõuetele) või 7. lisa punktis 1.1. 7.6.4. Teenindusustele esitatavad tehnilised nõuded 7.6.4.1. Kõiki teenindusuksi peab saama seisva sõiduki korral (aga mitte tingimata sõidu ajal) kergesti avada nii seestpoolt kui ka väljastpoolt. Uks võib siiski väljastpoolt lukustatav olla, kui seda saab alati seestpoolt avada. 7.6.4.2. Kõik seadmed või mehhanismid teenindususte avamiseks väljastpoolt peavad asuma 1 000 – 1 500 mm kõrgusel maapinnast ja uksest 500 mm kaugusel või lähemal. I, II ja III klassi sõidukitel peavad kõik seadmed või mehhanismid teenindususte seestpoolt avamiseks asuma põranda või seadmele lähima astme ülemisest pinnast 1 000 – 1 500 mm kõrgusel ja uksest mitte kaugemal kui 500 mm. See ei kehti juhiruumis olevate juhtseadiste kohta. 7.6.4.3. Kõik üheosalised käsitsi avatavad ja suletavad hingedel või pöördeteljel uksed peavad olema paigaldatud hingedele või pöördeteljele nii, et avatud uks sulgub, kui see sõiduki edasiliikumisel satub kontakti mõne paigaloleva esemega. 7.6.4.4. Kui käsitsi avatavad ja suletavad teenindusuksed on püüdelukuga, peab see olema kaheastmelise lukustusega. 7.6.4.5. Teenindusukse siseküljel ei tohi olla seadmeid, mis kataksid sõiduki sees olevad astmed, kui uks on suletud. See ei välista, et suletud ukse korral on trepisüvendis ukse juhtimismehhanism ja muud ukse siseküljele kinnitatud seadmed, mis ei moodusta põranda pikendust, millel sõitjad võivad seista. See mehhanism ja need seadmed ei tohi olla sõitjatele ohtlikud. 7.6.4.6. Ebapiisava otsenähtavuse korral peavad sõidukile olema paigaldatud optilised või muud seadmed, mille abil juht saab oma kohalt kindlaks teha, kas mõni sõitja asub sees- või väljaspool sõidukit mõne külgmise mitteautomaatse teenindusukse vahetus läheduses. Kahekorruseliste I klassi sõidukite korral kehtib see nõue ka sõiduki sees kõikide teenindususte lähedal ja iga ülemisele korrusele viiva ühendustrepi vahetus läheduses olevate alade suhtes. Kuni 22 sõitjale ette nähtud sõiduki tagaseinas oleva teenindusukse korral loetakse see nõue täidetuks, kui juhil on võimalik märgata 1 m kaugusel sõiduki taga seisvat 1,3 m pikkust inimest. Selle punkti nõuete täitmiseks võib kasutada sõiduki peegleid, kui peetakse kinni sõitmiseks vajaliku vaatevälja nõudest. Kui uksed paiknevad liigendsõiduki liigendatud sektsiooni taga, ei saa peegleid pidada piisavaks optiliseks seadmeks. 7.6.4.7. Sõiduki sissepoole avanevad uksed ja nende mehhanism konstrueeritakse nii, et nende liikumine normaalsete kasutustingimuste korral ei saa vigastada sõitjaid. Vajadusel paigaldatakse sobivad kaitseseadmed. 7.6.4.8. Kui teenindusuks asub tualeti või mõne muu siseruumi ukse kõrval, tuleb tagada, et teenindusust ei saaks kogemata kasutada. See nõue ei kehti aga ukse korral, mis lukustub automaatselt, kui sõiduki kiirus ületab 5 km/h. 7.6.4.9. Kuni 22 sõitjale ette nähtud sõidukitel ei tohi sõiduki tagaseinas olevaid teenindusuksi olla võimalik avada rohkem kui 115° ja vähem kui 85° ning need peavad avamisel automaatselt säilitama selle asendi. See ei välista aga võimalust selle tõkise ületamiseks ja ukse avamiseks suurema nurga all, kui see on ohutu; see võib olla vajalik näiteks tagurdamisel kõrge laadimisplatvormi juurde või uste avamiseks 270°, et võimaldada vaba laadimisala sõiduki taga. 7.6.4.10. Teenindusukse avatud asend ei tohi takistada nõutava väljapääsu kasutamist või juurdepääsu sellele. 7.6.4.11. Öise lukustussüsteemi olemasolu korral kehtivad alljärgnevad nõuded: 7.6.4.11.1. lukustussüsteem lülitub automaatselt välja, kui süütelüliti on sisselülitatud asendis, või 7.6.4.11.2. juhile antakse hoiatus selle kohta, et ühe või mitme ukse öine lukustussüsteem on aktiveeritud, kui süütelüliti on sisselülitatud asendis. Üht signaali võib kasutada ka mitme ukse tarbeks. 7.6.5. Mehhaniseeritud teenindusustele esitatavad täiendavad tehnilised nõuded 7.6.5.1. Elektrisüsteemi töökorras olekust sõltumata peab mehhaniseeritud teenindusust saama sõiduki seisu ajal või liikumiskiirusel alla 3 km/h avariiolukorras avada seestpoolt ja lukustamata ust ka väljastpoolt seadmete abil, mis: 7.6.5.1.1. ei sõltu muudest ukse avamise seadmetest; 7.6.5.1.2. sõiduki sees asuvate seadmete korral on paigaldatud uksele või uksest kuni 300 mm kaugusele vähemalt 1 000 mm kõrgusele esimesest trepiastmest (välja arvatud 8. lisa punktis 3.9.1 osutatud sõiduki sees asuvate uste juhtseadiste korral); 7.6.5.1.3. on uksele lähenedes ja ukse ees seistes selgelt näha ja hästi äratuntavad; kui seadmed on paigaldatud lisaks tavalisele avamisseadmele, siis peavad need olema selgelt tähistatud kasutamiseks avariiolukorras; 7.6.5.1.4. on ukse juures seisva isiku poolt käsitsetavad ka üksi; 7.6.5.1.5. võivad aktiveerida sõidu alustamist takistava seadme; 7.6.5.1.6. avavad ukse sedavõrd, et punktis 7.7.1.1 määratletud katsekeha pääseb sellest läbi 8 sekundi jooksul pärast avamisseadme kasutamist, või võimaldavad hõlpsasti avada ust käsitsi laiusele, millest punktis 7.7.1.1 määratletud katsekeha pääseb läbi 8 sekundi jooksul pärast avamisseadme kasutamist; 7.6.5.1.7. võivad olla kaitstud lihtsalt eemaldatava või purustatava seadmega, mis võimaldab juurdepääsu hädaolukorras kasutatavale seadmele; hädaolukorras kasutatava seadme kasutamine või kaitseseadmete eemaldamine peab olema juhile kuuldav ja nähtav, ning 7.6.5.1.8. uks, mida avab ja sulgeb juht ja mis ei vasta punkti 7.6.5.6.2 nõuetele, peab olema konstrueeritud nii, et see pärast ukse avamisseadmete rakendamist ja normaalasendisse tagasiviimist sulgub alles siis, kui juht kasutab sulgemisseadist; 7.6.5.1.9. sõiduki sees a