Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 125 – Ühtsed sätted mootorsõidukite tüübikinnituse kohta seoses mootorsõidukijuhi eesmise vaateväljaga

Sisaldab kõiki kehtivaid tekste kuni järgmiste kuupäevadeni:

SISUKORD

EESKIRI

LISAD

1 KOHALDAMISALA JA EESMÄRK

Selle eesmärgiks on tagada piisav vaateväli olukorras, kus tuuleklaas ja teised klaaspinnad on kuivad ja puhtad.

Käesoleva eeskirja nõuded on sõnastatud nii, et need kehtivad M1-kategooria sõidukite kohta, mille puhul juht asub vasakul. M1-kategooria sõidukite puhul, milles juht asub paremal, kohaldatakse neid nõudeid vajaduse korral ümberpööratud kriteeriumidega.

2. MÕISTED

Käesolevas eekirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. „Sõiduki tüübikinnitus”– menetlus, millega kokkuleppeosaline tõendab, et sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja tehnilistele nõuetele.

2.2. „Sõidukitüüp juhi vaatevälja järgi”– sõidukid, mis ei erine järgmiste oluliste omaduste poolest:

2.3. „Kolmemõõtmeline teljestik”– teljestik, mis koosneb vertikaalsest pikitasandist X-Z, horisontaaltasandist X-Y ja vertikaalsest risttasandist Y-Z (vt 4. lisa liite joonis 6); teljestikku kasutatakse selleks, et määrata kindlaks mõõtsuhe joonisel olevate arvutuslike punktide ja nende tegelike asukohtade vahel sõidukis. Sõiduki paigutamist teljestiku suhtes on kirjeldatud 4. lisas; kõik nulltasandist lähtuvad koordinaadid peavad põhinema sõidukorras sõidukil (2) koos ühe esiistmel istuva reisijaga, kui reisija mass on 75 kg ± 1 %.

2.4. „Peamised koordinaatmärgid”– sõiduki kere avad, pinnad, märgid ja tunnussildid. Kasutatava koordinaatmärgi tüübi ja iga märgi asukoha X, Y ja Z telje suhtes kolmemõõtmelisel teljestikul ning arvutusliku nulltasandi määrab kindlaks tootja. Need märgid võivad olla kere koostamise eesmärgil kasutatavad kontrollpunktid.

2.5. „Seljatoe kaldenurk”– 3. lisa punktis 2.6 või 2.7 määratletud nurk.

2.6. „Seljatoe tegelik kaldenurk”– 3. lisa punktis 2.6 määratletud nurk.

2.7. „Seljatoe arvutuslik kaldenurk”– 3. lisa punktis 2.7 määratletud nurk.

2.8. „V-punktid”– punktid, mille asukoht salongis määratakse esiistme välimiste istekohtade keskpunkte läbivate vertikaalsete pikitasandite funktsioonina R-punkti ja istme seljatoe arvutusliku kaldenurga suhtes ning mida kasutatakse vaatevälja nõuetele vastavuse kontrollimiseks.

2.9. „R-punkt” ehk „istme võrdluspunkt”– 3. lisa punktis 2.4 määratletud punkt.

2.10. „H-punkt”– 3. lisa punktis 2.3 määratletud punkt.

2.11. „Tuuleklaasi aluspunktid”– punktid, mis paiknevad esiklaasi ja V-punktidest lähtuvate tuuleklaasi välispinnale kulgevate sirgete lõikepunktides.

2.12. „Soomussõiduk”– veetavate reisijate ja/või kaupade kaitsmiseks mõeldud sõiduk, millel on nõuetele vastav kuulikindel soomus.

2.13. „Läbipaistev ala”– sõiduki tuuleklaasi või muu klaaspinna ala, mille valguse läbilaskvus pinnaga risti mõõdetuna on vähemalt 70 protsenti. Soomussõidukitel ei ole läbipaistvus väiksem kui 60 protsenti.

2.14. „P-punktid”– punktid, mille ümber pöördub juhi pea, kui ta jälgib silmade kõrgusel horisontaaltasandil asuvaid objekte.

2.15. „E-punktid”– punktid, mis kujutavad juhi silmade keskpunkte ja mille abil hinnatakse, mil määral A-tugipostid varjavad vaatevälja.

2.16. „A-tugipost”– mis tahes katusetugi, mis paikneb V-punktidest 68 mm eespool asuvast vertikaalsest risttasandist eespool ja sisaldab läbipaistmatuid elemente, nagu esiklaasi liistud ja uksepiidad, mis on toe külge kinnitatud või sellega külgnevad.

2.17. „Istme horisontaalne seadistusulatus”– sõidukitootja määratud tavaliste sõiduasendite ulatus juhiistme seadistamiseks X-telje (vt punkt 2.3) sihis.

2.18. „Istme laiendatud seadistusulatus”– sõidukitootja poolt määratud asendite ulatus istme seadistamiseks X-telje (vt punkt 2.3) sihis asendisse, mis ei kuulu punktis 2.16 kirjeldatud tavaliste sõiduasendite hulka ja mida kasutatakse istmete lamamisasemeks muutmiseks või reisijatel autosse sisenemise võimaldamiseks.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

4. TÜÜBIKINNITUS

5. SPETSIFIKATSIOONID

5.1. Juhi vaateväli.

et kontrollida tuuleklaasi vastaspoole vastavust eesmise vaatevälja nähtavuse nõuetele, leitakse kolm täiendavat aluspunkti, mis on sõiduki keskpikitasandi suhtes punktides 5.1.1.1–5.1.1.3 määratletud punktidega sümmeetrilised.

Korratakse sama toimingut tasandiga, mis on punkti Pm läbiva horisontaaltasandi suhtes 5TSTTT nurga all allapoole (vt 4. lisa liite joonis 2).

Alustades punktist Pm, mis asetseb punktis 5.3.1.1 määratletud asukohas, joonestatakse tasand, mis on punkti Pm läbiva ettepoole suunduva horisontaaltasandi suhtes 2TSTTT nurga all ülespoole. Määratakse A-tugiposti horisontaallõige lähtuvalt A-tugiposti ja kaldtasandi kõige eesmisest lõikepunktist (vt 4. lisa liite joonis 2).

pressitud juhtmetel: 1,0 mm. Need raadioantennijuhtmed ei tohi kulgeda läbi A-tsooni (4) . Kolm raadioantennijuhet võivad siiski kulgeda läbi A-tsooni, kui nende paksus on maksimaalselt 0,5 mm.

Allpool horisontaaltasandit, mis läbib punkti V1, ja ülalpool kolme tasandit, mis läbivad punkti V2 ning millest üks on X-Z-tasandiga risti ja ettepoole horisontaaltasandi suhtes 4TSTTT allapoole kaldu, kaks ülejäänut aga Y-Z-tasandiga risti ja ettepoole horisontaaltasandi suhtes 4TSTTT allapoole kaldu (vt 4. lisa liite joonis 4), ei tohi juhi otseses 180TSTTT ulatuses eesmises vaateväljas olla muid peitealasid kui need, mille tekitavad A-tugipostid, fikseeritud või liikuvad tuulutus- või küljeakna jaotusprofiilid, välised raadioantennid, tahavaatepeeglid ja klaasipuhastid.

Rooliratta ääre ja rooli sees oleva näidikulaua poolt tekitatud vaatevälja peiteala on lubatav, kui punkti V2 läbiv tasand, mis on risti X-Z-tasandiga ja puutub rooliratta ääre kõrgeimat punkti, on vähemalt 1TSTTT horisontaaltasandist allapoole kaldu.

5.2. V-punktide asukohad

I tabelis on esitatud baaskoordinaadid istme seljatoe arvestusliku kaldenurga 25TSTTT korral. Koordinaatide positiivne suund on näidatud 4. lisa liite joonisel 1.

5.3. P-punktide asukohad

II tabelis on sätestatud baaskoordinaadid seljatoe tootja poolt ettenähtud 25TSTTT kaldenurga korral. Koordinaatide positiivsed suunad on näidatud IV lisa liites joonisel 1.

III tabelis on esitatud punktide P1 ja P2 x-koordinaatide korrektsioonid, kui punktis 2.16 määratletud istme horisontaalne seadistusulatus on üle 108 mm. Koordinaatide positiivne suund on näidatud 4. lisa liite joonisel 1.

5.4. Korrektsioonid juhuks, kui seljatoe arvutuslik kaldenurk ei ole 25TSTTT

IV tabelis on esitatud iga P- ja V-punkti x- ja z-koordinaatide korrektsioonid juhuks, kui istme seljatoe arvutuslik kaldenurk ei ole 25TSTTT. Koordinaatide positiivne suund on näidatud 4. lisa liite joonisel 1.

IV Tabel

5.5. E-punktide asukohad

Punktid E3 ja E4 on mõlemad punktidest P2 104 mm kaugusel. Punkt E3 on 65 mm kaugusel punktist E4 (vt 4. lisa liite joonis 4).

6. KATSE KÄIK

6.1. Juhi vaateväli

Punktide V1 ja V2 asukoht määratakse R-punkti suhtes kolmemõõtmelise teljestiku x-, y- ja z-koordinaatide abil ning need on esitatud punktis 5.2.2 I tabelis ja punktis 5.4 IV tabelis. Tuuleklaasi aluspunktid leitakse seejärel korrigeeritud koordinaatidega V-punktide abil, nagu on ette nähtud punktis 5.1.1.

Peitenurka (vt punkt 5.1.2) mõõdetakse kaldtasanditel nii, nagu on näidatud 4. lisa liite joonisel 2. Suhe punktide P1 ja P2 vahel, mis on ühendatud vastavalt punktidega E1 ja E2 ning punktidega E3 ja E4, on näidatud 4. lisa liite joonisel 5.

Sirgjoon E1-E2 peab paiknema nii, nagu on kirjeldatud punktis 5.5.2. Juhipoolse A-tugiposti peitenurka mõõdetakse seejärel nii, nagu on kindlaks määratud punktis 5.1.2.1.1.

Sirgjoon E3-E4 peab paiknema nii, nagu on kirjeldatud punktis 5.5.4. Kaassõitjapoolse A-tugiposti peitenurka mõõdetakse seejärel nii, nagu on kindlaks määratud punktis 5.1.2.1.2.

7. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

8. TOODANGU VASTAVUS

9. KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

10. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele, kes omakorda teavitab viivitamata teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas toodud näidise kohast teatisevormi.

11. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning selliste haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ning kellele tuleb saata vormikohased teatised tüübikinnituse andmise, andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

(1) Vastavalt sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisa määratlusele (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, viimati muudetud muudatusega Amend.4).

(2) Töökorras sõiduki mass sisaldab sõiduki ja selle kere massi koos jahutusvedeliku, määrdeainete, kütuse, 100 % muude vedelike, tööriistade, tagavararatta ja juhiga. Juhi mass on hinnanguliselt 75 kg (jagunedes järgmiselt: 68 kg autos viibija mass ja 7 kg pagasi mass vastavalt ISO standardile 2416:1992. Paak on täidetud 90 protsendi ja teised vedelikku sisaldavad seadmed (välja arvatud heitveemahutid) 100 protsendi ulatuses tootja deklareeritud mahust.

(3) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 – (vaba), 55 – (vaba) ja 56 – Montenegro. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja kõnealuste nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kõnealused numbrid kokkuleppeosalistele.

(4) Vastavalt ohutute klaaspindade ja klaaspinnamaterjalide tüübikinnitust käsitleva eeskirja nr 43 18. lisa punktis 2.2 esitatud määratlusele.

3. LISA

Istekohtade h-punkti ja torso tegeliku kaldenurga määramine mootorsõidukites

1. EESMÄRK

1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlakstegemiseks ühe või mitme istekoha puhul mootorsõidukis ning selleks, et kontrollida mõõteandmete vastavust sõiduki tootja esitatud spetsifikatsioonile (1).

2. MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. „võrdlusandmed”– üks või mitu järgmistest istekoha omadustest:

2.2. „kolmemõõtmeline H-punkti seade” (edaspidi „3-DH-seade”)– seade, mida kasutatakse H-punktide ja torso tegelike kaldenurkade määramiseks. Kõnealust seadet on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites;

2.3. „H-punkt”– torso ja reie pöördetsenter 3-DH-seadmel, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt punktis 4 kirjeldatud meetodile. H-punkt asub seadme keskjoone keskpunktis; keskjoon paikneb 3-DH-seadme kummalgi küljel asuvate H-punkti viseerimistihvtide vahel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (lubatud hälbed on esitatud punktis 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud menetlusele kindlaks määratud, loetakse H-punkt istmepolstri konstruktsiooni suhtes fikseerituks ja istme seadistamisel koos sellega liikuvaks;

2.4. „R-punkt” ehk „istme võrdluspunkt”– arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelisel teljestikul kindlaks määratud;

2.5. „torsojoon”– 3-DH-seadme mõõtevarva telgjoon, kui mõõtevarb on kõige tagumises asendis;

2.6. „torso tegelik kaldenurk”– nurk läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel, mis mõõdetakse 3-DH-seadme selja kaldenurga mõõturi abil. Torso tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt torso arvutuslikule kaldenurgale (lubatud hälbed on esitatud punktis 3.2.2).

2.7. „torso arvutuslik kaldenurk”– nurk läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel asendis, mis vastab sõiduki tootja määratud arvutuslikule seljatoeasendile;

2.8. „sõitja kesktasand”– 3-DH-seadme mediaantasand igal istekohal, kuhu seade paigutatakse; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Üksikistmetel langeb istme kesktasand kokku sõitja kesktasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja kesktasandi tootja;

2.9. „kolmemõõtmeline teljestik”– süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites;

2.10. „koordinaatmärgid”– füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja poolt ettenähtule;

2.11. „sõiduki mõõteasend”– sõiduki asend, mis on määratud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelisel teljestikul.

3. NÕUDED

3.1. Andmete esitamine

Iga istekoha puhul, mille kohta on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetele, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist käesoleva lisa 3. liites näidatud vormis:

3.1.1. R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelisel teljestikul;

3.1.2. torso arvutuslik kaldenurk;

3.1.3. kõik näidud, mis on vajalikud istme seadistamiseks (kui see on seadistatav) punktis 4.3 ette nähtud mõõteasendisse.

3.2. Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe

3.2.1. H-punkti koordinaate ja torso tegeliku kaldenurga suurust, mis on mõõdetud punktis 4 sätestatud korras, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja määratud torso arvutusliku kaldenurgaga.

3.2.2. R- ja H-punkti suhtelisi asukohti ning torso arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui torso tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5° piiresse.

3.2.3. Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse käesoleva eeskirja sätetele vastavuse tõendamisel R-punkti ja torso arvutuslikku kaldenurka.

3.2.4. Kui H-punkt või torso tegelik kaldenurk ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele, määratakse H-punkt ja torso tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kolmest nimetatud toimingust kahe tulemused vastavad nõuetele, kohaldatakse punktis 3.2.3 esitatud tingimusi.

3.2.5. Kui punktis 3.2.4 kirjeldatud kolmest toimingust vähemalt kahe tulemused ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või torso arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või torso arvutuslikule kaldenurgale.

4. H-PUNKTI JA TORSO TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMINE

4.1. Sõiduk viiakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuurile 20 °C + 10 °C, tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-seadme paigaldamist.

4.2. Sõiduk peab olema mõõteasendis, nagu on määratletud punktis 2.11.

4.3. Kui iste on seadistatav, seadistatakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki tootja poolt määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist seadistust ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid seadistusviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi seadistamine jne, seadistatakse need seejärel sõidukitootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile.

4.4. Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-seadmega, kaetakse piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2) või samaväärsete omadustega riide või laustekstiiliga.

Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadusteg (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada.

4.5. 3-DH-seadme istmepõhja- ja seljakoost asetatakse nii, et sõitja kesktasand langeb kokku 3-DH-seadme kesktasandiga. Tootja nõudel võib 3-DH-seadet nihutada sõitja kesktasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-seade paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-seadme loodimist.

4.6. Pöia- ja säärekoost kinnitatakse istmepõhjapaneeli koostu külge kas eraldi või kasutades T-tala ja säärekoostu. Läbi H-punkti viseerimistihvtide kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja istme keskpikitasandiga risti.

4.7. 3-DH-seadme pöia- ja säärekoostu asendit seadistatakse järgmiselt.

4.7.1. Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste

4.7.1.1. Pöia- ja säärekoostu liigutatakse ettepoole nii, et pöiad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak pöid peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-seadme kesktasandist vasakul kui parem pöid sellest paremal. Lood, millega kontrollitakse 3-DH-seadme põiksuunalist orientatsiooni, seatakse horisontaalseks, reguleerides vajaduse korral uuesti istmepõhjapaneeli või seades pöia- ja säärekoostusid tahapoole. Läbi H-punkti viseerimistihvtide kulgev joon peab jääma istme keskpikitasandiga risti.

4.7.1.2. Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut pöida ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut pöida, kuni see on toetatud asendis. Viseerimistihvtide seadistus peab säilima.

4.7.2. Designated seating position: outboard rear seat

Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui pöiad on sel juhul erinevatel põrandatasapindadel, kasutatakse võrdluspunktina pöida, mis puudutab esimesena esiistet, ja teine pöid asetatakse nii, et seadme istmepõhjapaneelile põiksuunalise orientatsiooni andmiseks kasutatav lood näitab horisontaalasendit.

4.7.3. Teised ettenähtud istekohad

Järgitakse punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, v.a see, et pöiad asetatakse sõiduki tootja poolt ettenähtud viisil.

4.8. Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning 3-DH-seade looditakse.

4.9. Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-seade tõmmatakse T-tala abil seljatoest eemale. 3-DH-seade asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest:

4.9.1. Kui 3-DH-seade kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust. 3-DH-seadmel lastakse tahapoole libiseda, kuni T-talale ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmepõhjapaneel läheb vastu istme seljatuge. Vajaduse korral asetatakse sääreosa uuesti.

4.9.2. Kui 3-DH-seade ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust. 3-DH-seadet libistatakse tahapoole, rakendades T-talale horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmepõhjapaneel puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonis 2).

4.10. 3-DH-seadme selja- ja istmepõhjakoostule rakendatakse puusanurgamõõturi ja T-tala kere lõikepunktis 100 ± 10 N suurust jõudu. Rakendatav jõud peab olema pidevalt suunatud piki joont, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reietala korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonis 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-seadme libisemist ettepoole.

4.11. Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel vaheldumisi kaheksa torsoraskust. 3-DH-seade hoitakse loodis.

4.12. Seljapaneeli kallutatakse ettepoole, et vabastada istme seljatugi survest. 3-DH-seadet õõtsutatakse kolm korda 10° kaarega küljelt küljele (5° vertikaalsest kesktasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-seadme ja istme vahel.

Õõtsutamise ajal võib 3-DH-seadme T-tala ettenähtud horisontaal- ja vertikaalasendist kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-tala paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-tala paigalhoidmisel ja 3-D H-seadme õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik, tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakenduks vertikaalset või ette-taha-suunalist välist koormust.

3-DH-seadme pöidasid ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui pöidade asend muutub, siis tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta.

Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge ja kontrollitakse, et mõlemad loodid oleksid nullasendis. Kui pöiad on 3-D H-seadme õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need uuesti kohale asetada järgmiselt.

Kumbki pöid tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad pöiad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad pöiad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud konstruktsiooni.

Kontrollitakse, et põiksuunaline lood oleks nullasendis; vajaduse korral rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-seadme istmepõhjapaneeli loodimiseks istmel.

4.13. Hoides T-tala kinni, et hoida ära 3-DH-seadme ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt:

a) seljapaneel viiakse tagasi istme seljatoele,

b) kordamööda rakendatakse seljatoe kaldenurga mõõtevarvale ligikaudu torsoraskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust ja vabastatakse see koormus, kuni puusanurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-seadmele ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-seadet on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust.

4.14. Tehakse kõik järgmised mõõtmised.

4.14.1. Mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelisel teljestikul.

4.14.2. Torso tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-seadme selja kaldenurga mõõturilt, kui mõõtevarb on kõige tagumises asendis.

4.15. Kui soovitakse 3-DH-seadme paigaldamist korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-seadet ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse tegemiseks.

4.16. Kui sama istmerea istmeid võib käsitada sarnastena (nt pinkiste, identsed istmed vmt), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks torso tegelik kaldenurk; sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-seade istmele, mida käsitatakse kogu rea suhtes representatiivsena.

See koht on:

4.16.1. esimeses reas juhiiste;

4.16.2. tagumises reas/tagumistes ridades välimine iste.

(1) Kui pädev asutus seda vajalikuks peab, võib kõikide istekohtade puhul peale esiistmete, mille H-punkti ei saa määrata kolmemõõtmelise H-punkti seadme abil või muul viisil, kasutada võrdluspunktina tootja märgitud R-punkti.

(2) Kaldenurk, kõrgusevahe istmepaigalduskohaga, pinnatekstuur jne.

1. liide Kolmemõõtmelise h-punkti seadme kirjeldus (3-DH-seade) (1) 1. SELJAPANEEL JA ISTMEPÕHJAPANEEL Seljapaneel ja istmepõhjapaneel on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese torsot ja reisi ning on H-punktis mehaanilise liigendiga ühendatud. Mõõtevarvale, mis on kinnitatud liigendiga H-punkti, kinnitatakse torso tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmepõhjapaneeli külge kinnitatud seadistatava reietalaga määratakse reite keskjoon ja seda kasutatakse puusanurgamõõturi nulljoonena. 2. KERE- JA JALAOSAD Sääreosad on istmepõhjapaneeli koostuga ühendatud põlvi ühendava T-tala kohal, mis on seadistatava reietala laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja pöiaosad kalibreeritakse pöia nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe loodi abil. Kehaosade raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-seadme kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta. Joonis 1 3-DH-seadme osade nimetused Joonis 2 3-DH-seadme osade mõõtmed ja koormuse jaotus (1) Seade vastab ISO standardis 6549:1980 kirjeldatule. Lähemat teavet 3-DH-seadme konstruktsiooni üksikasjade kohta saab aadressil: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.

2. liide KOLMEMÕÕTMELINE TELJESTIK 1. Kolmemõõtmeline teljestik on määratud sõiduki tootja poolt kindlaksmääratud kolme üksteise suhtes risti asetseva tasandiga (vt joonis) (1). 2. Sõiduki mõõteasend määratakse sõiduki paigaldamisega toetuspinnale nii, et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja poolt ettenähtud väärtustele. 3. R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõiduki tootja poolt kindlaks määratud koordinaatmärkide suhtes. (1) Teljestik vastab ISO standardile 4130:1978.