ET Euroopa Liidu Teataja L 185/1

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 81 – Ühtsed sätted, mis käsitlevad külghaagisega või külghaagiseta kaherattaliste mootorsõidukite tahavaatepeeglite tüübikinnitust seoses nende tahavaatepeeglite paigaldamisega juhtraua külge

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

eeskirja originaalversiooni 2. täiendus – jõustumise kuupäev: 18. juuni 2007

SISUKORD

EESKIRI

1. Reguleerimisala

I. TAHAVAATEPEEGLID

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Märgised

5. Tüübikinnituse andmine

6. Üldnõuded

7. Erinõuded

8. Katsetamine

9. Toodangu vastavus nõuetele

10. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

11. Tahavaatepeegli tüübikinnituste muutmine ja laiendamine

12. Tootmise lõpetamine

II. TAHAVAATEPEEGLITE PAIGALDAMINE

13. Mõisted

14. Tüübikinnituse taotlemine

15. Tüübikinnituse andmine

16. Nõuded

17. Toodangu vastavus nõuetele

18. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

19. Sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

20. Tootmise lõpetamine

21. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid

LISAD

1. lisa Teatis tahavaatepeeglile eeskirja nr 81 kohase tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tahavaatepeegli tootmise lõpliku peatamise kohta.

2. lisa Teatis sõidukitüübile tüübikinnituse andmise (tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku lõpetamise) kohta vastavalt eeskirjale nr 81 seoses tahavaatepeegli paigaldamisega

3. lisa Tahavaatepeegli tüübikinnitusmärgi kujundus

4. lisa Tahavaatepeegli paigaldamisega seotud tüübikinnitusmärgi kujundus

5. lisa Peegeldusteguri määramise katse meetod

6. lisa Peegli peegelduspinna kõverusraadiuse r määramise kord

7. lisa Toodangu nõuetele vastavuse kontroll

1. KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse järgmiselt.

1.1. Tahavaatepeeglitele, mis on mõeldud paigaldamiseks L-kategooria mootorsõidukitele, (1) mille kere ümbritseb juhti osaliselt või tervenisti ja

1.2. tahavaatepeeglite paigaldamisele L-kategooria mootorsõidukitele, mille kere ümbritseb juhti osaliselt või tervenisti (2).

I. TAHAVAATEPEEGLID

2. MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. „Tahavaatepeegel”– mis tahes seade, mis on ette nähtud selleks, et võimaldada head nähtavust taha suunas.

2.2. „Tahavaatepeegli tüüp”– seadmed, mis ei erine järgmiste oluliste tunnuste poolest:

2.3. „Tahavaatepeegli klass”– kõik seadmed, millel on üks või mitu ühist omadust või funktsiooni.

Käesolevas eeskirjas mainitud tahavaatepeeglid on rühmitatud klassi L.

2.4. „r”– keskmine kõverusraadius, mis on mõõdetud peegelduspinnal käesoleva eeskirja 6. lisa punktis 2 kirjeldatud meetodil.

2.5. „Peegelduspinna punkti põhikõverusraadiused (ri) ja (r’i)”– 6. lisas määratletud seadme abil saadud väärtused, mida mõõdetakse peegelduspinna kaarel, mis asub peegli suurima mõõtmega paralleelsel tasapinnal, mis läbib peegli keskpunkti, ning kõnealuse raadiusega risti oleval kaarel.

2.6. „Peegelduspinna punkti kõverusraadius (rp)”– põhikõverusraadiuste ri ja r’i aritmeetiline keskmine, st:

2.7. „Peegli kese”– peegelduspinna nähtava osa kese.

2.8. „Tahavaatepeegli koosteelementide kõverusraadius”– kõnealuse osa kumerust kõige täpsemalt väljendava ringi kaare raadius c.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Tahavaatepeegli tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Iga tahavaatepeegli tüübi kohta lisatakse taotlusele järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ja järgmised andmed:

3.2.1. tehniline kirjeldus koos paigaldusjuhistega, milles on märgitud sõidukitüüp (-tüübid), millele tahavaatepeegel on ette nähtud;

3.2.2. piisavalt üksikasjalikud joonised, mis võimaldaksid 3.2.2.1. kontrollida vastavust punktis 6 ette nähtud üldnõuetele, 3.2.2.2. kontrollida vastavust punktis 7.1 ette nähtud mõõtmetele ja 3.2.2.3. kontrollida vastavust punktis 4.2 ette nähtud tüübikinnitusmärgi jaoks ette nähtud kohtade asetusele.

3.3. Lisaks tuleb tüübikinnitustaotlusele lisada neli tahavaatepeegli tüübi näidist. Tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistuse nõudmisel tuleb esitada täiendavad näidised.

3.4. Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on kehtestatud rahuldav kord, millega tagatakse toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll.

4. MÄRGISED

4.1. Tüübikinnituse saamiseks esitatud tahavaatepeeglite näidistel peab olema valmistaja kaubanimi või -märk; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu.

4.2. Igal tahavaatepeeglil peab olema piisavalt suur ala tüübikinnitusmärgi jaoks, mis peab olema loetav, kui tahavaatepeegel on paigaldatud sõidukile; see koht on näidatud punktis 3.2.2 nimetatud joonistel.

5. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

5.1. Kui tüübikinnituse saamiseks esitatud näidised vastavad punktide 6–8 nõuetele, antakse asjaomasele tahavaatepeeglile tüübikinnitus.

5.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (praegu 00, mis tähendab eeskirja algversiooni) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kõige hilisemaid tehnilisi muudatusi, mis tüübikinnituse väljastamise ajaks on eeskirja tehtud. Sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit ühelegi muule tahavaatepeegli tüübile.

5.3. Teade tahavaatepeegli tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja rakendavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

5.4. Igale käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud tahavaatepeegli tüübile tuleb lisaks punktis 4.1 kirjeldatud märkidele kinnitada punktis 4.2 kirjeldatud nähtavale kohale rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmistest osadest:

5.4.1. ringiga ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (3),

5.4.2. tüübikinnitusnumber,

5.4.3. L-tähe kujuline lisatähis.

5.5. Tüübikinnitusmärk ja lisatähis peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud.

5.6. Käesoleva eeskirja 3. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi ja lisatähise kujunduse näidis.

6. ÜLDNÕUDED

6.1. Kõik tahavaatepeeglid peavad olema reguleeritavad.

6.2. Peegelduspinna serv peab olema ümbritsetud hoidikuga, mille perimeetril peab väärtus c kõigis punktides ja suundades olema 2,5 mm või suurem. Kui peegelduspind ulatub üle hoidiku, peab kõverusraadius c eenduva osa serval olema vähemalt 2,5 mm ja see peab ennistuma hoidikusse, kui hoidiku suhtes kõige välimisse punkti rakendatakse 50 N suurust jõudu horisontaalsuunas, mis on ligikaudselt paralleelne sõiduki keskpikitasapinnaga.

6.3. Kui tahavaatepeegel paigaldatakse tasasele pinnale, peab selle kõigi osade (sealhulgas nende osade, mis jäävad pärast punktis 8.2 kirjeldatud katse korraldamist hoidiku külge kinnitatuks), mis on võimalikus staatilises kokkupuutes 100 mm läbimõõduga keraga, kõverusraadius c olema vähemalt 2,5 mm sõltumata seadme reguleerimisasendist.

6.3.1. Punktis 6.3 raadiusele esitatud nõuded ei kehti kinnitusavade või -süvendite servade kohta, mille laius ei ületa 12 mm, eeldusel et servad on ümardatud.

6.4. Punktide 6.2 ja 6.3 sätteid ei kohaldata tahavaatepeeglite osade suhtes, mis on valmistatud materjalist, mille Shore’i kõvadus A ei ületa 60.

7. ERINÕUDED

7.1. Mõõtmed

7.1.1. Peegelduspinna minimaalsed mõõtmed peavad olema sellised, et:

7.1.1.1. pindala on vähemalt 69 cm2,

7.1.1.2. ringikujuliste peeglite puhul on läbimõõt vähemalt 94 mm,

7.1.1.3. muu kui ringikujulise peegli puhul peavad selle mõõtmed võimaldama kanda peegelduspinnale 78 mm läbimõõduga ringi.

7.1.2. Peegelduspinna maksimaalsed mõõtmed peavad olema järgmised:

7.1.2.1. ümmarguste peeglite puhul on läbimõõt kuni 150 mm,

7.1.2.2. muu kui ümmarguse kujuga peegli puhul peab peegelduspind mahtuma ristkülikusse mõõtmetega 120 mm × 200 mm.

7.2. Peegelduspind ja peegeldustegur

7.2.1. Tahavaatepeegli peegelduspind peab olema sfääriliselt kumer.

7.2.2. Kõverusraadiuste erinevused

7.2.2.1. Üheski võrdluspunktis ei tohi ri või r’i ja rp vaheline erinevus ületada 0,15 r.

7.2.2.2. Kõverusraadiuste (rp1, rp2 ja rp3) ja r vaheline erinevus ei tohi ületada 0,15 r.

7.2.3. Väärtus r peab olema vahemikus 1 000 mm – 1 500 mm.

7.2.4. Vastavalt käesoleva eeskirja 5. lisas kirjeldatud meetodile määratud normaalne peegeldustegur peab olema vähemalt 40 %. Kui peeglil on kaks asendit („päevane” ja „öine”), peab „päevases” asendis olema võimalik ära tunda liikluses kasutatavaid signaalvärve. Öise asendi normaalne peegeldustegur ei tohi olla alla 4 %.

7.2.5. Peegelduspind peab säilitama punktis 7.2.4 kehtestatud omadused ka siis, kui see peaks normaalsetes kasutustingimustes olema pikemat aega allutatud ebasoodsatele ilmastikutingimustele.

8. KATSED

8.1. Tahavaatepeegleid tuleb katsetada punktides 8.2 ja 8.3 kirjeldatud viisil, et teha kindlaks nende käitumine varre või toe külge kinnitatud hoidiku löömise või painutamise korral.

8.2. Löökkatse

8.2.1. Katseseadme kirjeldus

8.2.1.1. Katseseade koosneb pendlist, mis võib liikuda kahe omavahel risti oleva horisontaaltelje sihis, millest üks on risti pendli liikumistrajektoori hõlmava tasapinnaga. Pendli otsas on vasar, mille moodustab 165 ± 1 mm läbimõõduga jäik kera, mis on kaetud 5 mm paksuse kummist kattega, mille Shore’i kõvadus A on 50. Lisatakse seade, mis võimaldab kindlaks teha varda saavutatud maksimaalse nurga liikumistasapinnal. Pendlile kinnitatakse kindlalt tugi, mis hoiab näidiseid kooskõlas punktis 8.2.2.6 sätestatud lööginõuetega. Allpool oleval joonisel 1 on katseseadme mõõtmed ja konstruktsiooni spetsifikatsioon.

8.2.1.2. Pendli löögikese peab kokku langema vasara kerakujulise otsa keskmega. See on kaugusel „1” pendli liikumistasapinna võnketeljest, mis on 1 m ± 5 mm. Pendli taandatud mass on mo = 6,8 ± 0,05 kg. Suhet pendli raskuskeskme ja selle pöörlemistelje vahel väljendab võrrand:

8.2.2. Katse kirjeldus

8.2.2.1. Tahavaatepeegel kinnitatakse toe külge peegli tootja või vajaduse korral sõidukitootja soovituste kohaselt.

8.2.2.2. Tahavaatepeegli asukoht katse ajal 8.2.2.2.1. Tahavaatepeegel paigutatakse pendli löökstendile nii, et horisontaalsed ja vertikaalsed teljed oleksid samasuguses asendis kui siis, kui tahavaatepeegel paigaldatakse sõidukile vastavalt sõiduki või tahavaatepeegli tootja paigaldusjuhendile. 8.2.2.2.2. Kui tahavaatepeegel on oma aluse suhtes reguleeritav, peab katseasend olema selline, et liigendid töötaksid peegli või sõiduki tootja poolt määratud reguleerimispiirkonnas võimalikult halvasti. 8.2.2.2.3. Kui tahavaatepeegli kaugust alusest on võimalik vastava seadisega reguleerida, tuleb seadis paigutada sellisesse asendisse, mille puhul on vahemaa hoidiku ja aluse vahel kõige väiksem. 8.2.2.2.4. Kui peegelduspinda saab hoidikus liigutada, tuleb peegelduspind reguleerida nii, et selle sõidukist kõige kaugemal asetsev ülanurk asub hoidikust kaugeimas võimalikus asendis.

8.2.2.3. Kui pendel on vertikaalasendis, läbistavad vasara keset läbivad horisontaalsed ja pikisuunalised vertikaaltasapinnad punktis 2.7 määratletud peegelduspinna keskpunkti. Pendli pikisuunaline võnkesuund on sõiduki pikitasapinnaga paralleelne.

8.2.2.4. Kui punktides 8.2.2.2.1 ja 8.2.2.2.2 sätestatud reguleerimistingimustel takistavad tahavaatepeegli osad haamri liikumist, tuleb löögipunkt kõnealuse tiirlemis- või pöörlemistelje suunas risti edasi tõsta. Löögipunkti ei tohi ümber paigutada rohkem, kui see on hädavajalik katse tegemiseks. Ümberpaigutamist tuleb piirata nii, et vasaraga kokkupuute punkt on peegelduspinna servast vähemalt 10 mm kaugusel.

8.2.2.5. Katsel lastakse vasar lahti asendist, mis moodustab vertikaaltasapinnaga 60° nurga nii, et vasar lööb vastu tahavaatepeeglit just hetkel, kui pendel saavutab vertikaalasendi.

8.2.2.6. Tahavaatepeeglite löökkatseid tehakse järgmistes tingimustes. 8.2.2.6.1. 1. katse: löögipunkt peab vastama punktis 8.2.2.3 või punktis 8.2.2.4 kehtestatud nõuetele. Löök peab olema selline, et vasar lööb vastu tahavaatepeeglit selle peegelduspinna poolselt küljelt. 8.2.2.6.2. 2. katse: löögipunkt peab vastama punktis 8.2.2.3 või punktis 8.2.2.4 kehtestatud nõuetele. Löök peab olema selline, et vasar lööb vastu tahavaatepeeglit selle peegelduspinna poolse külje vastasküljelt.

8.3. Varre külge kinnitatud hoidiku paindekatse

8.3.1. Katse kirjeldus

8.3.1.1. Hoidik asetatakse horisontaalselt seadmesse nii, et paigaldusaluse reguleerimisosad oleksid kindlalt kinnitatud. Reguleerimisosal kinnituskoha juures olev kõige lähem ots fikseeritakse hoidiku suurima mõõtme suunas 15 mm laiuse tõkestiga, mis katab hoidiku kogu laiuses.

8.3.1.2. Hoidiku teise otsa pannakse eespool kirjeldatuga analoogne tõkesti, et kinnitada hoidikule ettenähtud katsekoormus (vt joonis 2).

8.3.1.3. Hoidiku katsetatava otsa vastas oleva otsa võib joonisel 2 kujutatud asendis hoidmise asemel kinnitada.

8.3.2. Katsekoormus on 25 kg, mida tuleb rakendada minuti jooksul.

8.4. Katsetulemused

8.4.1. Punktis 8.2 kirjeldatud katsel peab pendel tagasi pöörduma nii, et pendlivarda asendi projektsioon liikumistasapinnal moodustab vertikaali suhtes vähemalt 20° nurga.

8.4.1.1. Nurka tuleb mõõta täpsusega ± 1°.

8.4.2. Punktides 8.2 ja 8.3 kirjeldatud katsete käigus ei tohi peegel puruneda. Peegli peegelduspinna purunemine on siiski lubatud, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:

8.4.2.1. klaasikillud on endiselt kinni kas hoidiku siseküljel või hoidikule tugevasti kinnitatud pinna küljes; klaasi osaline eraldumine katte siseküljelt on lubatud, kui klaas ei ole eraldunud pragudest mõlemal pool rohkem kui 2,5 mm. Väikeste kildude eraldumine klaasipinnast löögipunktis on lubatud;

8.4.2.2. peegel on turvaklaasist.

9. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

9.1. Kõik käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud tahavaatepeeglid peavad vastama tüübikinnituse saanud tüübile ja punktides 6–8 sätestatud nõuetele.

9.2. Punkti 9.1 nõuete täitmise kontrollimiseks tehakse asjakohane tootmise kontroll.

9.3. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

9.3.1. tagama tahavaatepeeglite kvaliteedi tõhusa kontrollimise protseduuride olemasolu,

9.3.2. omama ligipääsu kontrolliseadmetele, mis on vajalikud iga kinnitatud tüübi nõuetele vastavuse kontrollimiseks,

9.3.3. tagama katsetulemuste registreerimise ning sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel ametiasutusega,

9.3.4. analüüsima iga katsetüübi tulemusi, et kontrollida tahavaatepeeglite karakteristikuid ning tagada nende püsivus, võttes arvesse tööstustoodangu korral lubatud kõikumisi,

9.3.5. tagama, et iga tahavaatepeegli tüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 7. lisas ette nähtud katsed,

9.3.6. tagama, et kui katse käigus ilmneb mis tahes näidise või katsetüki mittevastavus selle katsetüübi tingimustele, võetakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb teha kõik võimalik, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele.

9.4. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavate kontrollimeetodite nõuetele vastavust.

9.4.1. Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsetulemused ja tootmise ülevaatuse tulemused.

9.4.2. Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste väikseima arvu kindlaksmääramisel võib arvesse võtta tootja tehtud kontrolli tulemusi.

9.4.3. Kui kvaliteeditase osutub ebarahuldavaks või kui tundub olevat vajalik kontrollida punkti 9.4.2 alusel tehtud katsete kehtivust, valib kontrollija välja näidised, mis saadetakse tüübikinnituskatsed teinud tehnilisele teenistusele.

9.4.4. Pädev asutus võib korraldada mis tahes käesoleva eeskirjaga ette nähtud katseid.

9.4.5. Pädeva asutuse heaks kiidetud kontrollide tavapärane sagedus on kord kahe aasta jooksul. Juhul kui sellise inspekteerimise ajal registreeritakse negatiivsed tulemused, tagab pädev asutus, et võetakse kõik vajalikud meetmed toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks nii kiiresti kui võimalik.

10. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1. Tahavaatepeeglile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool sätestatud nõudeid ei täideta.

10.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt eelnevalt antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud teatise näidisvormi.

11. TAHAVAATEPEEGLI TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

11.1. Igast tahavaatepeegli tüübis tehtavast muudatusest teavitatakse tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib asutus kas

11.1.1. võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et tahavaatepeegel vastab endiselt nõuetele, või

11.1.2. nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

11.2. Tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest teatatakse koos muudatuste täpsustustega kõikidele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 5.3 täpsustatud korras.

11.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja teatab sellest käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

12. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud tahavaatepeegli tüübi tootmise, teatab ta sellest kinnituse andnud asutusele. Asjakohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud teatise näidisvormi.

II. TAHAVAATEPEEGLITE PAIGALDAMINE

13. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

13.1. „Maksimaalne valmistajakiirus” – nagu on määratletud käesoleva eeskirja punktis 16.2.

13.2. „Sõidukitüüp seoses tahavaatepeeglitega” – sõidukid, mille järgmised põhinäitajad on identsed: 13.2.1. sõiduki geomeetrilised omadused, mis võivad mõjutada tahavaatepeegli paigaldamist, 13.2.2. tahavaatepeegli asendid ja liigid.

14. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

14.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses selle tahavaatepeeglite paigaldusega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

14.2. Taotlusele lisatakse järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised üksikasjalikud andmed:

14.2.1. sõidukitüübi kirjeldus seoses punktis 13.2 nimetatud tunnustega;

14.2.2. loetelu komponentidest, mida on vaja sõidukisse paigaldamiseks sobivate tahavaatepeeglite tuvastamiseks;

14.2.3. joonised, millel on näidatud tahavaatepeegli asukoht ja osad selle sõidukile kinnitamiseks.

14.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse tüübikinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüpi esindav sõiduk.

14.4. Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on kehtestatud rahuldav kord, millega tagatakse toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll.

15. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

15.1. Kui punkti 14 alusel kinnitamiseks esitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja punkti 16 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

15.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 00 eeskirja algversiooni korral) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks eeskirja viimati tehtud suurimate tehniliste muudatuste seeriat. Üks ja seesama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

15.3. Teade sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise või tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnituse andmisest keeldumise kohta esitatakse käesolevat eeskirja rakendavatele 1958. aasta kokkuleppe osapooltele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

15.4. Igale sõidukile, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, paigaldatakse tüübikinnituse vormil kindlaks määratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb

15.4.1. ringiga ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (4),

15.4.2. käesoleva eeskirja numbrist, millele järgneb R-täht, mõttekriips ja punktis 15.4.1 nimetatud ringist paremale jääv tüübikinnitusnumber.

15.5. Kui sõiduk vastab ühe või mitme lepingule lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübile riigis, mis on andnud sellele käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse, ei ole punktis 15.4.1 ette nähtud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 15.4.1 ette nähtud sümbolist paremale.

15.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

15.7. Tüübikinnitusmärk tuleb paigutada sõiduki tootja paigaldatud sõidukiandmetega plaadi lähedale või selle peale.

15.8. Käesoleva eeskirja 4. lisas on esitatud näiteid tüübikinnitusmärgi kujunduse kohta.

16. NÕUDED

16.1. Sõiduk peab vastama järgmistele nõuetele.

16.1.1. Sõidukile paigaldatud tahavaatepeeglid peavad olema käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud L-klassist.

16.1.2. Tahavaatepeeglid tuleb kinnitada viisil, mis tagaks nende paigalpüsimise tavalistes kasutustingimustes.

16.2. Number

16.2.1. Kõik kaherattalised sõidukid, mille maksimaalne valmistajakiirus ei ületa 50 km/h, peavad olema varustatud vähemalt ühe tahavaatepeegliga. Kui tahavaatepeegleid on ainult üks, tuleb see parempoolse liiklusega riikides paigaldada sõiduki vasakule küljele ja vasakpoolse liiklusega riikides paremale küljele.

16.2.2. Kõik kaherattalised sõidukid, mille maksimaalne valmistajakiirus ületab 50 km/h, ja kõik kolmerattalised sõidukid peavad olema varustatud kahe tahavaatepeegliga, üks sõiduki vasakul ja teine paremal küljel.

16.3. Asukoht

16.3.1. Tahavaatepeeglid tuleb paigaldada või reguleerida nii, et peegelduspinna keskpunkti kaugus on vähemalt 280 mm sõiduki vertikaalse pikitasapinnaga paralleelsest tasapinnast, mis läbib sõiduki roolikannu keskpunkti. Enne mõõtmist tuleb juhtraud keerata otseasendisse ja peegel (peeglid) reguleerida normaalsesse asendisse.

16.4. Reguleerimine

16.4.1. Tahavaatepeegel (-peeglid) peab (peavad) olema sellised, et juht saaks seda (neid) normaalses juhtimisasendis reguleerida.

17. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

17.1. Iga käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 16 sätestatud nõudeid.

17.2. Punktis 17.1 nõutud tingimuste täitmise tõendamiseks tehakse asjakohane toodangu kontroll.

17.3. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige

17.3.1. tagama sõidukite kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra, mille puhul on arvesse võetud kõiki punkti 16 nõuete järgimiseks olulisi aspekte;

17.3.2. tagama, et iga sõidukitüüpi kontrollitakse seoses tahavaatepeeglite arvu ja tüübiga ning nende nõuetekohast paigaldamist käsitlevate mõõtmetega, kindlustamaks, et kõik toodetavad sõidukid vastavad tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduki spetsifikatsioonidele;

17.3.3. tagama, et kui punkti 17.3.2 kohaselt tehtud kontrolli tulemusena selgub, et vähemalt üks sõiduk ei vasta punktis 16 sätestatud nõuetele, võetakse kõik vajalikud meetmed, et taastada kõnealuse toodangu vastavus nõuetele.

17.4. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavate kontrollimeetodite nõuetele vastavust. Samuti võib see asutus korraldada seeriatoodetud sõidukite pistelist kontrolli punktis 16 sätestatud nõuete osas.

17.5. Juhul kui punkti 17.4 kohaselt korraldatud kontrollide ajal registreeritakse negatiivseid tulemusi, tagab pädev asutus, et võetakse kõik vajalikud meetmed toodangu nõuetele vastavuse taastamiseks nii kiiresti kui võimalik.

18. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

18.1. Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud.

18.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud vormi abil kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

19. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

19.1. Igast sõidukitüübi muutmisest tuleb teatada sõiduki tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib asutus kas

19.1.1. võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või

19.1.2. nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt uut katsearuannet.

19.2. Tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest teatatakse koos muudatuste täpsustustega kõikidele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 15.3 täpsustatud korras.

19.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab tüübikinnituse laiendusele seerianumbri ja esitab käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele selle kohta teate käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidise kohasel vormil.

20. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Kui tüübikinnituse saaja lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübi tootmise, peab ta sellest teavitama tüübikinnituse väljastanud ametiasutust, kes omakorda teavitab teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi teatise abil, mis vastab käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele.

21. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, tüübikinnituste laiendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud muudatusega nr 4).

(2) Vähem kui nelja rattaga mootorsõidukite suhtes, mille kere ümbritseb juhti osaliselt või tervenisti, kohaldatakse eeskirja nr 46 nõudeid.

(3) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1).

(4) Vt punkti 5.4.1 juurde kuuluvat joonealust märkust 3.

1. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 x 297 mm))

2. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

3. LISA TAHAVAATEPEEGLI TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUS (vt käesoleva eeskirja punkt 5.4) Tahavaatepeegli külge kinnitatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et peegli puhul on tegemist L-klassi tahavaatepeegliga, mis on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E 4) ning mille tüübikinnitusnumber on 002439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus on antud vastavalt eeskirja nr 81 algversiooni nõuetele. Märkus: tüübikinnitusnumber ja lisatähis tuleb paigutada E-tähte ümbritseva ringjoone lähedale kas E-tähe kohale või alla või sellest vasakule või paremale. Tüübikinnitusnumbrid peavad asetsema ühel pool E-tähte ja olema sellega samas suunas. Lisatähis peab asetsema kohe tüübikinnitusnumbri vastas. Rooma numbrite kasutamisest tüübikinnitusnumbrites tuleks hoiduda, et vältida segiajamist muude tähistega.

4. LISA TAHAVAATEPEEGLI PAIGALDAMISEGA SEOTUD TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUS Näidis A (vt käesoleva eeskirja punkt 15.4) Sõidukile kinnitatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp kinnitati Madalmaades (E 4) vastavalt eeskirjale nr 81 ja sellele anti tüübikinnitusnumber 002439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et kinnitus anti vastavalt eeskirja nr 81 algversiooni nõuetele. Näidis B (vt käesoleva eeskirja punkt 15.5) Sõidukile kinnitatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp kinnitati Madalmaades (E 4) vastavalt eeskirjadele nr 81 ja 47 (1). Tüübikinnitusnumbrite esimesed kaks numbrit näitavad, et tüübikinnituste andmise ajal ei olnud eeskirja nr 81 muudetud ning et eeskiri nr 47 sisaldas juba 01-seeria muudatusi. (1) Teine number on esitatud üksnes näitena.

5. LISA PEEGELDUSTEGURI MÄÄRAMISE KATSE MEETOD 1. MÕISTED 1.1. CIE standardvalgusliik A (1): λ (λ) 600 1,062 2 620 0,854 4 650 0,283 5 1.2. CIE standardvalgusallikas A: (1) gaastäitega volframniitlamp, mille töötemperatuur vastab värvustemperatuurile T68 = 2 855,6 K. 1.3. CIE 1931 kolorimeetriline standardvaatleja: (1) kiirgusandur, mille kolorimeetrilised omadused vastavad spektraalsetele kolmevärviteguritele , y(λ), z (λ) (vt tabel). 1.4. CIE spektraalsed kolmevärvitegurid: (1) ühtlase spektri spektraalkomponentide kolmevärvitegurid CIE (XYZ) süsteemis. 1.5. Fotoopiline nägemine: (1) normaalse silma nägemine, kui silm on kohandunud heledustasemele, mis on vähemalt mitu kandelat ruutmeetri kohta. 2. SEADE 2.1. Üldsätted 2.1.1. Seade koosneb valgusallikast, katsekeha hoidikust, fotodetektoriga vastuvõtuseadest koos mõõdikuga (vt joonis 1) ning kõrvalise valguse mõju tõkestavatest vahenditest. 2.1.2. Vastuvõtuseade võib sisaldada Ulbrichti kuuli, mis lihtsustab mittetasapinnaliste (kumerate) peeglite peegeldusteguri mõõtmist (vt joonis 2). 2.2. Valgusallika ja vastuvõtuseadme spektraalkarakteristikud 2.2.1. Valgusallikas koosneb CIE standardvalgusallikast A ja sellega seotud, peaaegu paralleelse kiirekimbu tekitavast optikast. Kindla lambipinge säilitamiseks on soovitatav vahendi töötamise ajal kasutada pinge stabilisaatorit. 2.2.2. Vastuvõtuseade peab olema varustatud fotodetektoriga, mille spektraalkarakteristik vastab CIE (1931) kolorimeetrilise standardvaatleja fotoopilise valgustugevuse funktsioonile (vt tabel). Võib kasutada mis tahes muud valgusspektri, filtri ja anduri kombinatsiooni, mis vastab CIE standardvalgusspektrile A ja tagab fotoopilise nägemise. Kui vastuvõtuseadmes kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli sisepind olema kaetud mati (difuusse), spektriliselt mitteselektiivse valge kattega. 2.3. Geomeetrilised tingimused 2.3.1. Langeva kiirekimbu nurk (0) katsepinna ristsirge suhtes peaks soovitavalt moodustama 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°) ega tohi ületada lubatud kõrvalekalde ülemist piiri (st 0,53 rad või 30°). Anduri telg peab kõnealuse ristsirgega moodustama nurga (0), mis võrdub langeva kiire nurgaga (vt joonis 1). Katsepinnale langeva kiirekimbu läbimõõt peab olema vähemalt 19 mm. Peegeldunud kiirekimp ei tohi olla fotodetektori valgustundlikust piirkonnast laiem, peab kõnealusest piirkonnast katma vähemalt 50 % ja peab katma võimalikult sama suurt ala kui mõõteriista kalibreerimise ajal. 2.3.2. Kui vastuvõtuseadmes kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli läbimõõt olema vähemalt 127 mm. Katsekeha ja langeva kiire avad peavad olema sellise suurusega, et langev ja peegeldunud kiirekimp pääsevad neist tervikuna läbi. Fotodetektor peab olema paigutatud sellisesse kohta, kus sellele ei lange ei langevast ega peegeldunud kiirekimbust otsest valgust. 2.4. Fotodetektori näidikuploki elektrilised omadused Fotodetektor näitab mõõturil valgustundliku ala valgusintensiivsuse lineaarfunktsiooni. Seade tuleb varustada nullimist ja kalibreerimist võimaldavate (elektriliste ja/või optiliste) seadistusvahenditega. Need vahendid ei tohi mõjutada mõõteriista lineaarsust ega spektraalkarakteristikuid. Anduri-näidikuploki täpsus peab olema ± 2 % skaala lõppväärtusest või ± 10 % lugemi väärtusest vastavalt sellele, kumb väärtus on väiksem. 2.5. Katsekeha hoidik Mehhanism peab olema võimeline hoidma katsekeha sellises asendis, et allika ja anduri hoidikute teljed lõikuvad peegelduspinnal. Peegelduspind võib asuda kas katsetatava peegli sees või selle mõlemal küljel sõltuvalt sellest, kas tegemist on eestpoolt kaetud peegliga, tagantpoolt kaetud peegliga või prisma-tüüpi pööratava peegliga. 3. MENETLUS 3.1. Otsene kalibreerimismeetod 3.1.1. Otsese kalibreerimismeetodi korral kasutatakse võrdlusetalonina õhku. Seda meetodit kasutatakse nende instrumentide puhul, mis on konstrueeritud selliselt, et on võimalik kalibreerida 100 % punktis, lükates vastuvõtja otse valgusallika teljele (vt joonis 1). 3.1.2. Mõnel juhul (näiteks väikese peegeldusteguriga pindade mõõtmisel) võib selle meetodi korral soovitatav olla kasutada vahepealset kalibreerimispunkti (skaala punktide 0 ja 100 % vahel). Sellisel juhul tuleb optilisele teele paigaldada teadaoleva läbivusteguriga neutraalvalgusfilter ning seejärel kalibreerida mõõteriista nii, et see näitab neutraalse tihedusfiltri läbivusteguri protsenti. Enne peegeldusteguri mõõtmisi tuleb kõnealune filter eemaldada. 3.2. Kaudne kalibreerimismeetod Kaudne kalibreerimismeetod on kohaldatav mõõteriistadele, mille valgusallika ja vastuvõtja geomeetria ei ole muudetav. Vajalik on nõuetekohaselt kalibreeritud ja hooldatud peegeldusetalon. Võrdlusetalon peaks soovitatavalt olema tasapinnaline peegel, mille peegeldustegur on katsetatavate peeglite vastavale väärtusele võimalikult lähedane. 3.3. Mittetasapinnalise (kumera) peegli mõõtmine Mittetasapinnaliste peeglite (kumerpeeglite) peegeldusteguri mõõtmisel tuleb kasutada mõõteriistu, mille vastuvõtjas on Ulbrichti kuul (vt joonis 2). Kui mõõteriista näidik näitab peegeldusteguriga E % standardpeegli korral lugemit ne, siis tundmatu peegeldusteguriga X % peegli vastav näitaja leitakse lugemi nx abil järgmisest valemist: CIE 1931 KOLORIMEETRILISE STANDARDVAATLEJA SPEKTRAALSED KOLMEVÄRVITEGURID (2) (Tabel on võetud CIE väljaandest 50 (45) (1970)) λ nm x (λ) 380 0,0014 0,0000 0,0065 390 0,0042 0,0001 0,0201 400 0,0143 0,0004 0,0679 410 0,0435 0,0012 0,2074 420 0,1344 0,0040 0,6456 430 0,2839 0,0116 1,3856 440 0,3483 0,0230 1,7471 450 0,3362 0,0380 1,7721 460 0,2908 0,0600 1,6692 470 0,1954 0,0910 1,2876 480 0,0956 0,1390 0,8130 490 0,0320 0,2080 0,4652 500 0,0049 0,3230 0,2720 510 0,0093 0,5030 0,1582 520 0,0633 0,7100 0,0782 530 0,1655 0,8620 0,0422 540 0,2904 0,9540 0,0203 550 0,4334 0,9950 0,0087 560 0,5945 0,9950 0,0039 570 0,7621 0,9520 0,0021 580 0,9163 0,8700 0,0017 590 1,0263 0,7570 0,0011 600 1,0622 0,6310 0,0008 610 1,0026 0,5030 0,0003 620 0,8544 0,3810 0,0002 630 0,6424 0,2650 0,0000 640 0,4479 0,1750 0,0000 650 0,2335 0,1070 0,0000 660 0,1649 0,0610 0,0000 670 0,0874 0,0320 0,0000 680 0,0468 0,0170 0,0000 690 0,0227 0,0082 0,0000 700 0,0114 0,0041 0,0000 710 0,0058 0,0021 0,0000 720 0,0029 0,0010 0,0000 730 0,0014 0,0005 0,0000 740 0,0007 0,0002 (3) 0,0000 750 0,0003 0,0001 0,0000 760 0,0002 0,0001 0,0000 770 0,0001 0,0000 0,0000 780 0,0000 0,0000 0,0000 Selgitav joonis Sfääriliste peeglite peegeldusteguri mõõtmiseks kasutatava mõõtevahendi näidis (1) Mõistete määratlused on võetud CIE väljaandest 50 (45), rahvusvaheline elektroonikasõnastik, jaotis 45: valgustus. (2) Lühendatud tabel. Väärtused on ümardatud nelja kümnendkohani. (3) Muudetud aastal 1966 (3-lt 2-le).

6. LISA PEEGLI PEEGELDUSPINNA KÕVERUSRAADIUSE r MÄÄRAMISE KORD 1. Mõõtmised 1.1. Seadmed Kasutatakse joonisel 1 kirjeldatud sferomeetrit. 1.2. Mõõtepunktid 1.2.1. Põhilisi kõverusraadiusi mõõdetakse kolmes punktis, mis vastavad võimalikult täpselt ühele kolmandikule, poolele ja kahele kolmandikule peegelduspinna kaarepikkusest, mis asub peegli suurima mõõtmega paralleelsel tasapinnal, mis läbib peegli keskpunkti, ning kõnealuse raadiusega risti oleval kaarel. 1.2.2. Kui peegli suuruse tõttu ei ole võimalik mõõta punktis 1.2.1 määratletud sihis, võivad katsete eest vastutavad tehnilised teenistused teha mõõtmisi kahes risti olevas sihis, mis on võimalikult lähedal eespool kirjeldatud sihtidele. 2. Kõverusraadiuse r arvutamine Millimeetrites väljendatud r arvutatakse järgmise valemi alusel: kus rp1 on esimese mõõtepunkti kõverusraadius, rp2 teise ja rp3 on kolmanda mõõtepunkti kõverusraadius.