ET Euroopa Liidu Teataja L 230/81

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel omavad õiguslikku toimet ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstid Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 17 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses istmete, nende kinnituspunktide ja võimalike peatugedega

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

08-seeria muudatused – jõustumise kuupäev: 22. juuli 2009

SISUKORD

EESKIRI

1. Reguleerimisala

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Tüübikinnitus

5. Nõuded

6. Katsed

7. Toodangu vastavus nõuetele

8. Karistused toodangu mittevastavuse korral

9. Sõidukitüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine seoses istmete, nende kinnituste ja/või peatugedega

10. Tootmise lõpetamine

11. Kasutamisjuhend

12. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ning aadressid

13. Üleminekusätted

LISAD

1. lisa – Teatis sõidukitüübi tüübikinnituse andmise või selle andmisest keeldumise või tüübikinnituse laiendamise või tühistamise või tootmise lõpetamise kohta seoses istmete ja nende kinnituste tugevusega juhul, kui istmed on varustatud või neid saab varustada peatugedega, või juhul, kui istmeid ei saa varustada selliste vahenditega, ning peatugede omadustega vastavalt eeskirjale nr 17

2. lisa – Tüübikinnitusmärgi kujundus

3. lisa – Mootorsõidukite istekohtade H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord

4. lisa – Peatugede kõrguse ja laiuse määramine

5. lisa – Andmed katse käigus määratavate joonte ja mõõtmiste kohta

6. lisa – Energia hajumise katse kord

7. lisa – Istmekinnituste ja nende seadistus-, lukustus- ning nihutussüsteemide tugevuse katsetamise meetod

8. lisa – Peatugede ava mõõtme a määramine

9. lisa – Pagasi liikumise eest kaitsvate seadmete katsetamise kord

1. REGULEERIMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse

a) M1- ja N-kategooria (1) sõidukite suhtes seoses istmete ja nende kinnituspunktide tugevuse ning peatugedega;

b) M2- ja M3- kategooria (1) sõidukite suhtes seoses eeskirjaga nr 80 hõlmamata istmete ja nende kinnituspunktide tugevuse ning peatugedega;

c) M1-kategooria sõidukite seljatugede tagaosade ja selliste seadmete ehituse suhtes, mis on ette nähtud sõitjate kaitsmiseks laupkokkupõrke korral pagasi liikumisest tuleneva ohu eest.

Seda ei kohaldata sõidukite suhtes seoses küljega või seljaga sõidu suunas olevate istmete ega nende peatugedega.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1 „Sõiduki tüübi kinnitamine”– sõiduki tüübikinnitus seoses istmete ja nende kinnituste tugevuse, seljatugede tagaosade ehituse ning peatugede omadustega.

2.2. „Sõidukitüüp”– mootorsõiduki kategooria, millesse kuuluvad sõidukid ei erine üksteisest selliste oluliste tunnuste poolest nagu:

2.3. „Iste”– ühele täiskasvanule ette nähtud konstruktsioon koos istmekattega, mis võib, aga ei tarvitse olla sõiduki kerega lahutamatult ühendatud. Terminiga tähistatakse nii üksikistet kui ka ühele isikule ette nähtud pinkistme osa. Olenevalt istme suunast defineeritakse istet järgmiselt:

2.3.1. „näoga sõidusuunas olev iste”– iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab ja mis on näoga sõiduki esiosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väiksema kui +10° või –10° nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.3.2. „seljaga sõidusuunas olev iste”– iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab ja mis on näoga sõiduki tagaosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väiksema kui +10° või –10° nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.3.3. „küljega sõidu suunas olev iste”– iste, mille paigutus sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes ei vasta punktides 2.3.1 või 2.3.2 esitatud määratlustele.

2.4. „Pinkiste”– vähemalt kahele täiskasvanule ette nähtud konstruktsioon koos istmekattega.

2.5. „Kinnitus”– istme sõiduki kere külge kinnitamise süsteem, kaasa arvatud sõiduki kere asjaomased osad.

2.6. „Reguleerimissüsteem”– seadis istme või selle osade reguleerimiseks sõitjale sobivasse asendisse. Kõnealune seade võimaldab reguleerida istme asendit järgmiselt:

2.7. „Nihutussüsteem”– seade, mis võimaldab nihutada või pöörata istet või mõnda selle osa, et hõlbustada sõitjate pääsu istme taha.

2.8. „Lukustussüsteem”– seade, mis tagab istme ja selle osade püsimise kasutusasendis.

2.9. „Klappiste”– aeg-ajalt kasutamiseks ette nähtud lisaiste, mis on tavaliselt üles tõstetud.

2.10. „Püsttasapind”– sõiduki keskpikitasapinnaga risti asetsev vertikaaltasapind.

2.11. „Pikitasapind”– sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelne tasapind.

2.12. „Peatugi”– seade, mille eesmärk on vähendada täiskasvanud sõitja pea tahapoole nihkumist torso suhtes, et vähendada sõitja kaelalülivigastuse ohtu õnnetuse korral;

2.12.1. „istmega kokkuehitatud peatugi”– peatugi, mille moodustab seljatoe ülemine osa. Käesolevale mõistele vastavad peatoed, mis vastavad küll punktide 2.12.2 ja 2.12.3 mõistetele, kuid mida saab istme või sõiduki kere küljest eemaldada ainult tööriistade abil või istmekatte osalise või täieliku eemaldamise teel;

2.12.2. „mahavõetav peatugi”– peatugi, mille moodustab istmest eraldatav osa ja mis on konstrueeritud nii, et see kinnitatakse püsivalt istme seljatoe külge;

2.12.3. „eraldiseisev peatugi”– peatugi, mille moodustab istmest eraldi asuv osa ja mis on konstrueeritud nii, et see kinnitatakse püsivalt sõiduki kere külge.

2.13. „R-punkt”– istekoha võrdluspunkt, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 3. lisas.

2.14. „Võrdlusjoon”– käesoleva eeskirja 3. lisa 1. liite joonisel 1 esitatud mudelil olev joon.

2.15. „Eraldussüsteem”– osad või seadmed, mis on lisaks seljatugedele kavandatud sõitjate kaitseks pagasi liikumise eest; eeskätt võib eraldussüsteem koosneda võrgust või traatvõrgust, mis asub tõstetud või kokkupandud peatugede tasandist kõrgemal. Selliste osade või seadmetega varustatud sõidukitele standardvarustusena paigutatud peatugesid loetakse eraldussüsteemi osaks. Peatoega varustatud istet eraldi aga ei loeta eraldussüsteemi osaks.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Sellega koos tuleb esitada kolmes eksemplaris järgmised dokumendid ning järgmised üksikasjalikud andmed: 3.2.1. sõidukitüübi üksikasjalik kirjeldus seoses istmete, nende kinnituste ning reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemide ehitusega; 3.2.1.1. vajaduse korral eraldussüsteemi üksikasjalik kirjeldus ja/või joonised; 3.2.2. sobivas mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud joonised istmetest, nende kinnitustest sõiduki külge ning nende reguleerimis-, nihutus- ja lukustussüsteemidest. 3.2.3. Mahavõetava peatoega istme puhul: 3.2.3.1. peatoe üksikasjalik kirjeldus, täpsustades eeskätt polstri materjali või materjalide omadusi; 3.2.3.2. peatoe istmele kinnitamise koha, toestuse tüübi ja kinnituste üksikasjalik kirjeldus. 3.2.4. Eraldiseisva peatoe puhul: 3.2.4.1. peatoe üksikasjalik kirjeldus, täpsustades eeskätt polstri materjali või materjalide omadusi; 3.2.4.2. peatoe sõiduki kere külge kinnitamise koha ja kinnituste üksikasjalik kirjeldus.

3.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse: 3.3.1. kinnitatavale sõidukitüübile iseloomulik sõiduk või sõiduki osad, mida tehniline teenistus peab tüübikinnituskatseteks vajalikuks; 3.3.2. täiendav komplekt istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega. 3.3.3. Sõidukite puhul, mis on varustatud või mida saab varustada peatugedega, lisanduvad lisaks punktides 3.3.1 ja 3.3.2 sätestatud nõuetele: 3.3.3.1. mahavõetavate peatugede korral: täiendav komplekt peatugedega varustatud istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega; 3.3.3.2. eraldiseisvate peatugede korral: täiendav komplekt istmeid, millega sõiduk on varustatud, koos kinnitustega; täiendav komplekt vastavaid peatugesid ja sõiduki kere osa, kuhu kinnitatakse peatugi, või terve kere.

4. TÜÜBIKINNITUS

4.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab asjakohastele nõuetele (istmetele on paigaldatud või võimalik paigaldada peatoed), antakse sõiduki tüübile kinnitus.

4.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 08 vastavalt 08-seeria muudatustele) näitavad tüübikinnituse andmise ajal eeskirjas tehtud värskeimaid olulisi tehnilisi muudatusi hõlmavate muudatuste seeriat. Sama lepingupool ei tohi sama numbrit anda samale sõidukitüübile, mis on varustatud teist tüüpi istmete või peatugedega või teisiti sõiduki külge kinnitatud istmetega (seda kohaldatakse nii peatugedega kui ka ilma peatugedeta istmete puhul), ega teisele sõidukitüübile.

4.3. Käesolevale eeskirjale vastav tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise või tüübikinnitusest andmise keeldumise teatis edastatakse käesolevat eeskirja kohaldatavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 1. lisa mudelile vastavas vormis.

4.4. Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile kinnitatakse nähtavasse ja hõlpsasti ligipääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on: 4.4.1. Ringiga ümbritsetud täht E, mille kõrval on tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (2); 4.4.2. käesoleva eeskirja number, millele järgneb R-täht, sidekriips ja ringist paremal tüübikinnitusnumber vastavalt punktile 4.4.1. 4.4.3. Kui sõiduk on varustatud ühe või mitme istmega, millele on kinnitatud või saab kinnitada peatoed ja mis on saanud tüübikinnituse vastavalt punktide 5.2 ja 5.3 nõuetele, järgnevad käesoleva eeskirja numbrile tähed „RA”. Käesoleva eeskirja 1. lisa näidisele vastaval vormil näidatakse, millis(t)ele sõiduki istme(te)le on kinnitatud või saab kinnitada peatoed. Samuti näitab see märgistus, et sõiduki kõik ülejäänud istmed, millele ei ole kinnitatud või ei saa kinnitada peatugesid, on saanud tüübikinnituse ning vastavad käesoleva eeskirja punkti 5.2 nõuetele.

4.5. Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis sõidukitüübile, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt ühele või mitmele kokkuleppele lisatud muule eeskirjale, ei pea punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse numbrid ning kõigi teiste tüübikinnituse andmise aluseks olevate eeskirjade täiendavad sümbolid vertikaalsete veergudena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6. Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustutamatu.

4.7. Tüübikinnitusmärk tuleb panna tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedale.

4.8. Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited on esitatud käesoleva eeskirja 2. lisas.

5. NÕUDED

5.1. Üldnõuded

5.1.1. Küljega sõidusuunas olevad istmeid ei tohi paigaldada M1-, N1-, M2- (III ja B-klass) ja M3-kategooria (III ja B-klass) sõidukitesse.

5.1.2. Nõuet ei kohaldata sõidukite suhtes, mida kasutavad relvajõud, kodanikukaitse- ja tuletõrjeteenistused ning korrakaitseorganid.

5.1.3. Nõuet ei kohaldata ka suurema kui 10 tonnise tehniliselt lubatud täismassiga M3-kategooria (III või B-klass) sõidukite suhtes, milles küljega sõidusuunas olevad istmed on sõiduki tagaosas niimoodi rühmitatud, et moodustub kuni 10 istmega ühine ruum. Sellistel küljega sõidusuunas olevatel istmetel peab olema vähemalt peatugi ja tõmburiga kahepunktivöö, mis on tüübikinnituse saanud vastavalt eeskirjale nr 16. Turvavööde kinnituspunktid peavad vastama eeskirja nr 14 nõuetele.

5.2. Kõigi M1-kategooria sõidukite istmete suhtes kohaldatavad üldnõuded (3)

5.2.1. Igas esitatud reguleerimis- ja nihutussüsteemis on lukustussüsteem, mis toimib automaatselt. Käetugede või muude mugavusseadmete lukustussüsteemid ei ole vajalikud, kui need seadmed ei kujuta endast kokkupõrke korral sõitjate vigastamise lisaohuallikat.

5.2.2. Punktis 2.7 osutatud seadme avamisseade tuleb paigaldada istme uksepoolsele küljele. See peab olema kergelt kättesaadav ka otse kõnealuse istme taga istuvale sõitjale.

5.2.3. Punktis 6.8.1.1 määratletud ja piirkonnas 1 asuvate istmete tagumiste osade suhtes viiakse läbi energia hajumise katse vastavalt käesoleva eeskirja 6. lisa nõuetele.

5.2.3.1. Nõue loetakse täidetuks, kui 6. lisas määratletud korra kohaselt tehtud katsete puhul ei ületa peakujulise katseseadme aeglustus 3 millisekundist pikema aja jooksul 80 g. Lisaks sellele ei teki katse käigus ega jää katsejärgselt ohtlikke teravaid ääri.

5.2.3.2. Punkti 5.1.3 nõudeid ei kohaldata kõige tagumiste istmete, vastastikku kokkupuutuvate seljatugedega istmete ega eeskirja nr 21 „Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende sisustusega” (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, viimati muudetud kujul) nõuetele vastavate istmete suhtes.

5.2.4. Istmete tagumiste osade pinnal ei või olla ohtlikku karedust ega teravaid ääri, mis võiksid suurendada sõitjate raskete vigastuste ohtu. See nõue loetakse täidetuks, kui punktis 6.1 täpsustatud tingimustel katsetatud istmete tagumiste osade pinna kumerusraadius on vähemalt: 2,5 mm piirkonnas 1, 5,0 mm piirkonnas 2, 3,2 mm piirkonnas 3. Piirkonnad on määratletud punktis 6.8.1.

5.2.4.1. See nõue ei kehti: 5.2.4.1.1. erinevate piirkondade osade suhtes, mis tungivad ümbritsevast pinnast esile alla 3,2 mm ja millel on tömbid ääred, eeldusel et esiletungiva osa kõrgus ei ületa selle poolt laiust, 5.2.4.1.2. kõige tagumiste istmete, vastastikku kokkupuutuvate seljatugedega istmete ega eeskirja nr 21 „Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende sisustusega” (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, viimati muudetud kujul) nõuetele vastavate istmete suhtes; 5.2.4.1.3. istmete tagumiste osade suhtes, mis asuvad iga istmerea kõige madalamat punkti R läbivast horisontaaltasapinnast allpool. (Kui istmeridadel on erinevad kõrgused, pööratakse tasapind tagantpoolt alates üles- või allapoole, nii et see moodustab vertikaalse astme, mis läbib vahetult eespool oleva istmerea punkti R), 5.2.4.1.4. sellised osad nagu elastne metallvõrk.

5.2.4.2. Punktis 6.8.1.2 määratletud piirkonnas 2 võib pindade raadius olla alla 5 mm, kuid mitte alla 2,5 mm, eeldusel et need on edukalt läbinud käesoleva eeskirja 6. lisas ettenähtud energia hajumise katse. Lisaks sellele peavad need pinnad olema polsterdatud, et vältida pea otsest kontakti istme raamiga.

5.2.4.3. Kui eespool nimetatud piirkondades on osi, mille Shore’i kõvadus A on väiksem kui 50, kohaldatakse eespool olevaid nõudeid ainult jäikade osade suhtes, välja arvatud nõuded, mis on seotud 6. lisa nõuetele vastava energia hajumise katsega.

5.2.5. Punktides 6.2 ja 6.3 kirjeldatud katse käigus või järel ei või ilmneda ühtki riket istmeraamis, istme kinnituspunktides, reguleerimis- ja nihutussüsteemides ega nende lukustussüsteemides. Lubatud on jäävdeformatsioonid ja sealhulgas rebendid, eeldusel et need ei suurenda kokkupõrke korral vigastuste ohtu ja et seade pidas vastu ettenähtud koormusele.

5.2.6. Punktis 6.3 ja 9. lisa punktis 2.1 kirjeldatud katsete käigus ei või lukustussüsteemid avaneda.

5.2.7. Katsete järel peavad nihutussüsteemid, mis on ette nähtud sõitjatele juurdepääsu võimaldamiseks või soodustamiseks, olema töökorras; neid peab saama vähemalt üks kord avada ning nende abil peab saama nihutada istet või istme osa, mille tarvis need on ette nähtud. Mis tahes muud nihutussüsteemid ning reguleerimis- ja lukustussüsteemid ei pea olema töökorras. Peatugedega istmete puhul vastab seljatoe ja selle lukustusseadmete tugevus punktis 6.2 sätestatud nõuetele, kui vastavalt punktile 6.4.3.6 tehtud katsete järel ei ole iste või seljatugi purunenud; vastasel juhul tuleb näidata, et iste vastab punktis 6.2 sätestatud nõuetele. Istmete (pinkide) puhul, millel on istekohti rohkem kui peatugesid, viiakse läbi punktis 6.2 kirjeldatud katse.

5.3. Kõigi N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukite istmete ning eeskirja nr 80 alla mittekuuluvate M2- ja M3-kategooria sõidukite istmete suhtes kohaldatavad üldnõuded

Erandina punktist 5.1 kohaldatakse nõudeid ka küljega sõidusuunas olevate istmete suhtes kõigi sõidukikategooriate puhul.

5.3.1. Istmed ja pinkistmed peavad olema püsivalt sõiduki külge kinnitatud.

5.3.2. Liikuvaid ja pinkistmeid peab saama igas võimalikus asendis automaatselt lukustada.

5.3.3. Reguleeritavaid seljatugesid peab saama igas võimalikus asendis lukustada.

5.3.4. Kõik istmed, mida saab kallutada ettepoole või millel on kokkuklapitavad seljatoed, peavad tavaasendis automaatselt lukustuma. Seda nõuet ei kohaldata istmete suhtes, mis on paigaldatud I, II või A klassi M2- või M3- kategooria sõidukites ratastoolidele ettenähtud kohtadele.

5.4. Peatugede paigaldamine

5.4.1. Peatugi paigaldatakse kõigi M1-kategooria sõidukite kõigile välimistele eesistmetele. Käesoleva eeskirja kohaselt võib tüübikinnituse anda ka peatugedega istmetele, mis on ette nähtud muude istekohtade ja sõidukitüüpide tarvis.

5.4.2. Peatugi paigaldatakse kõigi kuni 3 500 kg täismassiga M2-kategooria ja N1-kategooria sõidukite kõigile välimistele esiistmetele; nendele sõidukitele paigaldatud peatoed peavad vastama 03-seeria muudatustega muudetud eeskirja nr 25 nõuetele.

5.5. Istmete erinõuded, millele on paigaldatud või saab paigaldada peatoed

5.5.1. Peatugi ei tohi olla sõitjatele lisaohuallikas. Eelkõige ei tohi sellel üheski kasutusasendis olla ohtlikku karedust ega teravaid ääri, mis võiksid suurendada sõitjate vigastuste ohtu või raskust.

5.5.2. Allpool punktis 6.8.1.1.3 määratletud piirkonnas 1 asuvate peatugede esi- ja tagumised küljed peavad läbima energia neeldumise katse.

5.5.2.1. Nõue loetakse täidetuks, kui 6. lisas määratletud korra kohaselt tehtud katsete puhul ei ületa peakujulise katseseadme aeglustus 3 millisekundist pikema aja jooksul 80 g. Lisaks sellele ei teki katse käigus ega jää katsejärgselt ohtlikke teravaid ääri.

5.5.3. Allpool punktis 6.8.1.2.2 määratletud piirkonnas 2 asuvate peatugede esi- ja tagumiste külgede osad peavad olema polsterdatud nii, et vältida pea otsest kokkupuudet sõiduki detailidega, ning need peavad täitma ülaltoodud punkti 5.2.4 nõudeid, mida kohaldatakse piirkonnas 2 asuvate istmete tagumiste osade suhtes.

5.5.4. Ülaltoodud punktide 5.5.2 ja 5.5.3 nõudeid ei kohaldata nende peatugede tagumiste külgede osade suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks istmetele, mille taga ei ole ühtegi istet.

5.5.5. Peatugi kinnitatakse istme või sõiduki kere külge nii, et peatoe polstrist või seljatoe külge kinnitusest ei tungiks esile jäiku ja ohtlikke osasid, kui katse käigus rakendatakse peakujulisele katseseadmele survet.

5.5.6. Peatoega istme puhul võib kokkuleppel tehnilise teenistusega lugeda punkti 5.1.3 sätted täidetuks, kui peatoega iste vastab ülaltoodud punkti 5.5.2 sätetele.

5.6. Peatugede kõrgus

5.6.1. Peatugede kõrgust mõõdetakse punktis 6.5 kirjeldatu kohaselt.

5.6.2. Mittereguleeritava kõrgusega peatugede puhul peab esiistmetel olema peatugede kõrgus vähemalt 800 mm ja muudel istekohtadel vähemalt 750 mm.

5.6.3. Reguleeritava kõrgusega peatoed: 5.6.3.1. esiistmetel on peatugede kõrgus vähemalt 800 mm ja muudel istekohtadel vähemalt 750 mm; kõrgust mõõdetakse kõige kõrgema ja kõige madalama reguleeritava asendi vahelises asendis; 5.6.3.2. kõrgus ei tohi mingil juhul olla alla 750 mm; 5.6.3.3. muude istmete puhul, v.a esiistmed, võivad peatoed olla sellised, et neid saab nihutada asendisse, mille kõrgus on alla 750 mm, eeldusel et sõitjale on selge, et see asend ei ole ette nähtud peatoe kasutamiseks; 5.6.3.4. eesistmete puhul võivad peatoed olla sellised, et neid saab tühja istme puhul automaatselt nihutada asendisse, mille kõrgus on alla 750 mm, eeldusel et need lähevad automaatselt kasutusasendisse, kui sõitja istub istmele.

5.6.4. Punktides 5.6.2 ja 5.6.3.1 nimetatud mõõtmed võivad eesistmete puhul olla alla 800 mm ja teiste istmete puhul alla 750 mm, et jätta piisavalt ruumi peatoe ja katuse sisepinna, akende või ükskõik millise sõiduki kere osa vahele; see vahe ei tohi siiski ületada 25 mm. Nihutus- ja/või reguleerimissüsteemidega varustatud istmete puhul kohaldatakse seda kõigi istmekohtade suhtes. Lisaks sellele ei või erandina ülaltoodud punktis 5.6.3.2 sätestatust olla ühegi kasutusasendi kõrgus alla 700 mm.

5.6.5. Erandina punktides 5.6.2 ja 5.6.3.1 nimetatud kõrgusenõuetest ei tohi ühegi tagumise keskmise istme või istekoha peatoe kõrgus olla alla 700 mm.

5.7. Istme puhul, millele saab paigaldada peatoe, kontrollitakse vastavust punktidele 5.1.3 ja 5.4.2.

5.7.1. Seadme selle osa kõrgus, millele toetub pea ja mida mõõdetakse allpool punktis 6.5 kirjeldatud korras, ei või reguleeritava kõrgusega peatoe puhul olla alla 100 mm.

5.8. Mittereguleeritava kõrgusega seadme puhul ei või seljatoe ja peatoe vaheline ava olla üle 60 mm. Kui peatugi on reguleeritava kõrgusega, ei või see kõige madalamas asendis olla seljatoe ülemisest osast kaugemal kui 25 mm. Reguleeritava kõrgusega istmete või pinkistmete puhul, millel on eraldi peatoed, kontrollitakse seda nõuet kõigi istme või pinkistme asendite juures.

5.9. Seljatoega kokkuehitatud peatugede puhul tuleb vaadelda järgmist piirkonda:

punktist R 540 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetseva tasapinna kohal.

Kahe vertikaalse pikitasandi vahel, mis asuvad mõlemal pool võrdlusjoont 85 mm kaugusel. Selles piirkonnas on lubatud üks või mitu ava, mis nende kujust olenemata asuvad kaugusel a, mis ületab 60 mm allpool punktis 6.7 kirjeldatud mõõtmisviisi juures, eeldusel et punktis 6.4.3.3.2 ettenähtud lisakatse järel on punkti 5.11 nõuded siiski täidetud.

5.10. Reguleeritava kõrgusega peatugede puhul võib olla peatoena toimiva seadme osal üks või mitu ava, mis nende kujust olenemata asuvad kaugusel a, mis ületab 60 mm punktis 6.7 kirjeldatud mõõtmisviisi juures, eeldusel et punktis 6.4.3.3.2 ettenähtud lisakatse järel on punkti 5.12 nõuded siiski täidetud.

5.11. Peatoe laius peab olema selline, et normaalselt istuva isiku pea oleks kohaselt toetatud. Nagu on kindlaks määratud punktis 6.6 kirjeldatud korras, katab peatugi piirkonna, mis ulatub selle istme vertikaaltasapinnast, mille jaoks peatugi on ette nähtud, mõlemal pool vähemalt 85 mm kaugusele.

5.12. Peatugi ja selle kinnituspunkt peavad olema sellised, et mõõdetuna vastavalt punktis 6.4.3 sätestatud staatilisele menetlusele on peatoe võimaldatav maksimaalne pea nihkumine tahapoole (X) alla 102 mm.

5.13. Peatugi ja selle kinnituspunkt peavad purunemata vastu pidama allpool punktis 6.4.3.6 nimetatud raskusele. Seljatoega kokkuehitatud peatugede puhul kohaldatakse käesoleva punkti nõudeid seljatoe osade suhtes, mis asuvad punktist R 540 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetseva tasapinna kohal.

5.14. Kui peatugi on reguleeritav, ei tohi olla võimalik seda tõsta maksimaalsest toimimiskõrgusest kõrgemale, välja arvatud juhul, kui kasutaja teeb seda meelega ning see ei ole seotud reguleerimiseks vajalike toimingutega.

5.15. Seljatoe ja selle lukustusseadmete tugevus vastab allpool punktis 6.2 sätestatud nõuetele, kui vastavalt punktile 6.4.3.6 tehtud katsete järel ei ole iste või seljatugi purunenud; vastasel juhul tuleb näidata, et iste vastab punktis 6.2 sätestatud nõuetele.

5.16. Erinõuded reisijate kaitsmiseks pagasi liikumise eest

5.16.1. Seljatoed

Seljatoed ja/või peatoed, mis moodustavad pagasiruumi esiseina, kui kõik istmed on paigaldatud tavalisse kasutusasendisse tootja poolt näidatud viisil, peavad olema piisavalt tugevad, et kaitsta sõitjaid laupkokkupõrkes kohalt liikunud pagasi eest. See nõue loetakse täidetuks, kui 9. lisas kirjeldatud katse ajal või järel jäävad seljatoed samasse asendisse ja nende lukustussüsteemid paigale. Seljatugede ja nende kinnituste deformeerumine on katsete ajal lubatud, kui katsetatud seljatoe ja/või peatugede nende osade, mille Shore’i kõvadus A on suurem kui 50, kõvemate osade esiserv ei liigu ettepoole pikitasandist, mis läbib:

a) punkti kõnealuse istme R-punktist 150 mm eespool peatoe osade puhul;

b) punkti kõnealuse istme R-punktist 100 mm eespool istme seljatoe osade puhul;

välja arvatud katseblokkide tagasilöögifaasid.

Integreeritud peatugede puhul määratletakse piir peatoe ja seljatoe vahel tasandiga, mis on risti võrdlusjoonega 540 mm kaugusel R-punktist.

Kõik mõõdud võetakse pagasiruumi esiseina moodustava istme või istekoha keskmisel püsttasandil.

9. lisas kirjeldatud katses peavad katseblokid jääma kõnealus(t)e seljatoe(seljatugede) taha.

5.16.2. Eraldussüsteemid

Sõidukitootja taotluse põhjal võib 9. lisas kirjeldatud katse viia läbi paigaldatud eraldussüsteemidega, kui need süsteemid paigaldatakse sellele konkreetsele sõidukitüübile standardvarustusena.

Eraldussüsteeme, võrku ja traatvõrku, mis asub tavalises kasutusasendis seljatugedest kõrgemal, katsetatakse vastavalt 9. lisa punktile 2.2.

Nõue loetakse täidetuks, kui katse jooksul jäävad eraldussüsteemid samale kohale. Eraldussüsteemide deformeerumine katse käigus on lubatud, kui eraldusseina esiserv (sealhulgas katsetatava(te) seljatoe (seljatugede) ja/või peatoe (peatugede) need osad, mille Shore’i kõvadus A on suurem kui 50), ei liigu ettepoole pikitasandist, mis läbib:

a) punkti kõnealuse istme R-punktist 150 mm eespool peatoe osade puhul;

b) punkti kõnealuse istme R-punktist 100 mm eespool seljatoe ja eraldussüsteemi muude osade puhul.

Integreeritud peatoe korral on peatoe ja seljatoe vaheline piir määratletud punktis 5.16.1.

Kõik mõõdud võetakse pagasiruumi esiseina moodustava istme või istekoha keskmisel püsttasandil.

Pärast katset ei tohi ilmneda teravaid või karedaid servi, mis võivad suurendada sõitjate vigastuste ohtu või tõsidust.

5.16.3. Ülaltoodud punktides 5.15.1 ja 5.15.2 nimetatud nõudeid ei kohaldata pagasipidurdussüsteemide suhtes, mis aktiveeruvad kokkupõrke korral automaatselt. Tootja peab tehnilist teenistust rahuldaval viisil näitama, et selliste süsteemide pakutav kaitse on samaväärne punktides 5.16.1 ja 5.16.2 kirjeldatuga.

6. KATSED

6.1. Kõigi katsete suhtes kohaldatavad üldnõuded

6.1.1. Kui seljatugi on reguleeritav, tuleb see lukustada asendisse, mille puhul on 3. lisas kirjeldatud mudeli torso kalle tahapoole vertikaalse võrdlusjoone suhtes võimalikult lähedal 25 kraadile, kui tootja ei ole määratlenud teisiti.

6.1.2. Kui iste, selle lukustusmehhanism ja paigaldus on identne või sümmeetriline mõne teise sama sõiduki istmega, võib tehniline teenistus katsetada ainult üht sellist istet.

6.1.3. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul viiakse katsed läbi nii, et peatoed on kõige ebasoodsamas asendis (tavaliselt kõige kõrgem asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.2. Seljatoe ja selle reguleerimissüsteemide tugevuskatse

6.2.1.3. lisas näidatud mudeli selga simuleeriva osaga rakendatakse seljatoe ülemisele osale pikisuunas ja tahapoole punkti R suhtes 53 daNm suurust jõumomenti. Pinkistme puhul, kus kogu tugiraam (sealhulgas peatugede tugiraam) või selle osa on ühine mitmele istekohale, viiakse katse läbi üheaegselt kõigi istekohtade suhtes.

6.3. Istme kinnituspunktide, reguleerimis-, lukustus- ja nihutussüsteemide tugevuskatse

6.3.1. Vastavalt 7. lisa punkti 1 nõuetele rakendatakse sõiduki kogu kerele 30 ms jooksul laupkokkupõrget imiteerivat pikisuunalist horisontaalset aeglustust, või taotleja valikul vähemalt 20 g suurust kiirendust. Tootja taotluse põhjal võib alternatiivina kasutada 9. lisa liites kirjeldatud katsetõuget.

6.3.2. Rakendatakse tagant kokkupõrget imiteerivat pikisuunalist horisontaalset aeglustust või taotleja valikul punkti 6.3.1 kohast kiirendust.

6.3.3. Vastavust punktide 6.3.1 ja 6.3.2 nõuetele kontrollitakse istme igas asendis. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul viiakse katsed läbi nii, et peatoed on kõige ebasoodsamas asendis (tavaliselt kõige kõrgem asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab. Katse ajal on iste sellises asendis, et ükski väline tegur ei takista lukustussüsteemide avanemist. Tingimused on täidetud, kui katsetatakse istet, mis on reguleeritud järgmistesse asenditesse: pikisuunaline asend on reguleeritud tootja osutatud kõige eesmisest tavalisest juhtimisasendist või kasutusasendist ühe sälgu või 10 mm võrra tahapoole (sõltumatu vertikaalse reguleerimisega istmete puhul pannakse istmepadi kõige kõrgemasse asendisse); pikisuunaline asend on reguleeritud tootja osutatud kõige tagumisest tavalisest juhtimisasendist või kasutusasendist ühe sälgu või 10 mm võrra ettepoole (sõltumatu vertikaalse reguleerimisega istmete puhul pannakse istmepadi kõige madalamasse asendisse) ning vastavalt punkti 6.3.4 nõuetele, kui see on asjakohane.

6.3.4. Juhtudel, kui lukustussüsteemid on sellised, et muus istme asendis kui punktis 6.3.3 määratletud asendid oleks jõudude jaotumine lukustussüsteemidele ja kinnituspunktidele ebasoodsam kui punktis 6.3.3 määratletud kummagi konfiguratsiooni puhul, viiakse katsed läbi istme selles vähem soodsas asendis.

6.3.5. Punkti 6.3.1 katsetingimused loetakse täidetuks, kui tootja palvel asendatakse need töökorras oleva täieliku sõiduki kokkupõrkekatsega jäiga tõkke vastu käesoleva eeskirja 7. lisa punkti 2 sätete kohaselt. Sellisel juhul reguleeritakse iste ülaltoodud punktides 6.1.1, 6.3.3 ja 6.3.4 sätestatud viisil asendisse, mille puhul on jõudude jaotumine kinnitussüsteemis kõige ebasoodsam.

6.4. Peatoe toimimiskatse

6.4.1. Kui peatugi on reguleeritav, pannakse see kõige ebasoodsamasse asendisse (tavaliselt kõige ülemine asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.4.2. Pinkistme puhul, kus kogu tugiraam (sealhulgas peatugede tugiraam) või selle osa on ühine mitmele istekohale, viiakse katse läbi üheaegselt kõigi istekohtade suhtes.

6.4.3. Katse

6.4.3.1. Kõik jooned, sealhulgas võrdlusjoone projektsioonid, kantakse kõnealuse istme või istekoha vertikaalsele kesktasapinnale (vt käesoleva eeskirja 5. lisa).

6.4.3.2. Nihutatud võrdlusjoon saadakse nii, et käesoleva eeskirja 3. lisas osutatud mudeli seljaosa simuleerivale osale rakendatakse algjõudu, mis annab punkti R suhtes tahapoole suunatud 37,3 daNm suuruse jõumomendi.

6.4.3.3. 165 mm läbimõõduga ümmarguse peakujulise katseseadme abil rakendatakse nihutatud võrdlusjoonele täisnurga all 65 mm kaugusel peatoe ülemisest servast algjõudu, mis annab punkti R suhtes 37,3 daNm suuruse jõumomendi; võrdlusjoon jääb vastavalt punkti 6.4.3.2 nõuetele kindlaksmääratud nihutatud asendisse.

6.4.3.3.1. Kui avad ei võimalda rakendada punktis 6.4.3.3 kirjeldatud jõudu 65 mm kaugusel peatoe ülemisest äärest, võib seda vahemaad vähendada nii, et jõu telg läbib avale lähima raamiosa keskjoone.

6.4.3.3.2. Punktides 5.9 ja 5.10 kirjeldatud juhtudel korratakse katset, rakendades igale avale 165 mm läbimõõduga kuuli abil jõudu, mis: läbib ava kõige väiksema osa raskuskeskme võrdlusjoonega paralleelsel põikitasapinnal ja annab punkti R suhtes 37,3 daNm suuruse jõumomendi.

6.4.3.4. Määratakse kindlaks ümmarguse peakujulise katseseadme puutuja Y, mis on paralleelne nihutatud võrdlusjoonega.

6.4.3.5. Mõõdetakse ülaltoodud punktis 5.12 sätestatud vahemaa X puutuja Y ja nihutatud võrdlusjoone vahel.

6.4.3.6. Peatoe tõhususe kontrollimiseks suurendatakse punktides 6.4.3.3 ja 6.4.3.3.2 määratletud esialgset koormust kuni 89 daN-ni, kui iste või seljatugi ei purune varem.

6.5. Peatoe kõrguse kindlaksmääramine

6.5.1. Kõik jooned, sealhulgas võrdlusjoone projektsioon, kantakse kõnealuse istme või istekoha vertikaalsele kesktasapinnale; kõnealuse tasapinna ristumiskoht istmega määrab kindlaks peatoe ja seljatoe piirjooned (vt käesoleva eeskirja 4. lisa joonist 1).

6.5.2. Käesoleva eeskirja 3. lisas kirjeldatud mudel pannakse normaalasendis istmele.

6.5.3. Kõnealusel istmel oleva käesoleva eeskirja 3. lisas näidatud mudeli võrdlusjoone projektsioon kantakse seejärel ülaltoodud punktis 6.4.3.1 määratletud tasapinnale. Peatoe ülemise ääre puutuja S tõmmatakse võrdlusjoonega risti.

6.5.4. Punkti R ja puutuja S vaheline kaugus h on kõrgus, mida tuleb arvestada ülaltoodud punkti 5.6 nõuete rakendamisel.

6.6. Peatoe laiuse kindlaksmääramine

(vt käesoleva eeskirja 4. lisa joonist 2)

6.6.1. Võrdlusjoonega risti olev ja punktis 6.5.3 määratletud puutujast S 65 mm allpool asuv tasapind S1 määrab kindlaks piirjoonega C ümbritsetud peatoe osa.

6.6.2. Peatoe laius, mida tuleb võtta arvesse punkti 5.11 nõuete rakendamisel, on tasapinnal S1 mõõdetud vertikaalsete pikitasapindade P ja P’ vaheline vahemaa L.

6.6.3. Vajaduse korral mõõdetakse peatoe laiust ka tasapinnal, mis on võrdlusjoonega risti ja istme punktist R 635 mm kõrgusel; see vahemaa mõõdetakse piki võrdlusjoont.

6.7. Peatoe avade kauguse a kindlaksmääramine

(vt käesoleva eeskirja 8. lisa)

6.7.1. 165 mm läbimõõduga kuuli abil määratakse iga ava puhul kindlaks vahemaa a peatoe esikülje suhtes.

6.7.2. Kuul viiakse avaga kokkupuutesse ava selles osas, kus kuul jõudu rakendamata maksimaalselt sisse vajub.

6.7.3. Kuuli ja ava kahe kokkupuutepunkti vaheline vahemaa moodustab a, mida võetakse arvesse hindamisel ülaltoodud punktide 5.9 ja 5.10 alusel.

6.8. Katsed energia hajumise kontrollimiseks seljatoel ja peatoel

6.8.1. Kontrollitakse istmete tagumiste osade neid pindu, mis asuvad allpool määratletud piirkondades ja mida 165 mm läbimõõduga kuul puudutab, kui iste on paigaldatud sõidukisse.

6.8.1.1. Piirkond 1

6.8.1.1.1. Peatugedeta eraldi istmete puhul hõlmab see piirkond seljatoe tagumist osa, mis asub tootja määratletud iga ettenähtud välimise istekoha keskpikitasapinnast mõlemal pool 100 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikitasapindade vahel ja seljatoe ülemisest äärest 100 mm allpool oleva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale.

6.8.1.1.2. Peatugedeta pinkistmete puhul ulatub see piirkond tootja määratletud iga ettenähtud välimise istekoha keskpikitasapinnast mõlemal pool 100 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikitasapindade vahele ja seljatoe ülemisest äärest 100 mm allpool oleva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale.

6.8.1.1.3. Peatugedega istmete või pinkistmete puhul ulatub see piirkond asjaomase istme või istekoha keskpikitasapinnast mõlemal pool 70 mm kaugusel olevate vertikaalsete pikitasapindade vahele ja asub punktist R 635 mm kaugusel oleva võrdlusjoonega risti asetseva tasapinna kohal. Kui peatugi on reguleeritav, pannakse see katse ajaks kõige ebasoodsamasse asendisse (tavaliselt kõige ülemine asend), mida reguleerimissüsteem võimaldab.

6.8.1.2. Piirkond 2

6.8.1.2.1. Peatugedeta istmete või pinkistmete ning mahavõetavate või eraldiseisvate peatugedega istmete või pinkistmete puhul ulatub piirkond 2 seljatoe ülemisest äärest 100 mm kaugusel asuva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale (välja arvatud piirkonna 1 osad).

6.8.1.2.2. Istmega kokkuehitatud peatugedega istmete või pinkistmete puhul ulatub piirkond 2 kõnealuse istme või istekoha punktist R 440 mm kaugusel asuva võrdlusjoonega risti oleva tasapinna kohale (välja arvatud piirkonna 1 osad).

6.8.1.3. Piirkond 3

6.8.1.3.1. Piirkond 3 hõlmab ülaltoodud punktis 5.2.4.1.3 määratletud horisontaaltasapindade kohal oleva istme või pinkistmete seljatoe osa (välja arvatud piirkondades 1 ja 2 asuvad osad).

6.9. Samaväärsed katsemeetodid

Kui kasutatakse muud katsemeetodit kui punktides 6.2, 6.3 ja 6.4 ning 6. lisas määratletud katsemeetodid, tuleb tõestada selle võrdväärsust.

7. TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

Toodangu nõuetele vastavuse menetlused peavad vastama kokkuleppe 2. lisa (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) määratlustele ja järgmistele nõuetele.

7.1. Iga käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukit tuleb toota nii, et see vastaks kinnitatud tüübile, täites punktis 5 sätestatud nõudeid. Siiski ei ole punktides 2.12.2 ja 2.12.3 määratletud peatugede puhul välistatud sõiduki vastavus kinnitatud tüübile isegi juhul, kui seda turustatakse peatugedeta istmetega.

7.2. Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib alati kontrollida igas tootmisüksuses kasutatavaid vastavuse tagamise meetodeid. Samuti võib see asutus korraldada seeriatoodetud sõidukite pistelist kontrolli punktis 5 sätestatud nõuete osas.

8. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

8.1. Käesoleva eeskirja kohaselt sõidukitüübile antud kinnituse võib tühistada, kui ei järgita punktis 7.1 sätestatud nõudeid või kui sõidukid ei läbi punktis 7 kirjeldatud kontrolli.

8.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldava kokkuleppe osapool tühistab varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest viivitamatult teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele osapooltele teatisega, mille vorm vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

9. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE SEOSES ISTMETE, NENDE KINNITUSTE JA/VÕI PEATUGEDEGA

9.1. Igast sõidukitüübi istmete, istmekinnituste ja/või peatugede muudatusest tuleb teatada sõiduki tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Asutus võib seejärel: 9.1.1. leida, et tehtud muudatustel ei ole tõenäoliselt märgatavat soovimatut mõju ja sõiduk vastab igal juhul jätkuvalt nõuetele; 9.1.2. leida, et muudatused on punktides 6.2, 6.3 ja 6.4 kindlaks määratud tulemuste suhtes piisavalt ebaolulised, nii et neid saab kontrollida tüübikinnituskatsete tulemustel põhinevate arvutustega; 9.1.3. nõuda täiendavat aruannet katsed korraldanud tehniliselt teenistuselt.

9.2. Tüübikinnituse andmisest või selle andmisest keeldumisest ning tüübikinnituse muudatustest teavitatakse käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi punktis 4.3 kehtestatud korras.

9.3. Tüübikinnitust laiendanud pädev asutus määrab sellisele laiendusele seerianumbri ja teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastava teatise abil.

10. TOOTMISE LÕPETAMINE

10.1. Kui tüübikinnituse valdaja lõpetab täielikult vastavalt käesolevale eeskirjale kinnitatud seadme tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teate kättesaamisel teatab asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastava teatise abil.

11. KASUTUSJUHISED

11.1. Reguleeritavate peatugedega istmete puhul esitavad tootjad peatugede kasutamis-, reguleerimis-, lukustamis- ja vajaduse korral eemaldamisjuhendi.

12. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED NING AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised teatavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete korraldamise eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusi andvate haldusasutuste nimed ja aadressid, kuhu tuleb saata vormikohased teated teistes riikides väljaantud tüübikinnituse, tüübikinnituse laiendamise, selle andmisest keeldumise või tühistamise kohta.

13. ÜLEMINEKUSÄTTED

13.1. Pärast 06-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast EMK tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 06-seeria muudatustega.

13.2. Alates 1. oktoobrist 1999 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised EMK tüübikinnitusi ainult juhul, kui 06-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuded on täidetud.

13.3. Alates 1. oktoobrist 2001 võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast tüübikinnitusi, mis pole antud vastavalt 06-seeria muudatustega muudetud käesolevale eeskirjale.

13.4. Pärast 07-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast EMK tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 07-seeria muudatustega.

13.5. Pärast 24 kuu möödumist 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised EMK tüübikinnitusi ainult juhul, kui sõidukitüüp vastab 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.6. Pärast 48 kuu möödumist 07-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast kaotavad olemasolevad käesoleva eeskirja kohased tüübikinnitused kehtivuse, kui sõidukitüübid ei vasta 07-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.7. Pärast 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda andmast EMK tüübikinnitusi käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 08-seeria muudatustega.

13.8. Pärast 24 kuu möödumist 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 08-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.9. Pärast 36 kuu möödumist 08-seeria muudatuste jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav sõidukitüüp vastab 08-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.10. Olenemata punktidest 13.8 või 13.9 jäävad kehtima sõidukikategooriatele antud tüübikinnitused, mida 08-seeria muudatused ei mõjuta, ning käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kiidavad need jätkuvalt heaks.

13.11. Kui eeskirjaga ühinemise hetkel ei ole kokkuleppeosalise riiklikes eeskirjades nõuet, mis keelaks küljega sõidu suunas olevad istmed, võivad kokkuleppeosalised lubada selliste istmete paigaldamist riikliku tüübikinnituse alusel ning sellisel juhul ei saa sellise kategooria bussidele anda tüübikinnitust käesoleva eeskirja alusel.

13.12. Punktis 5.1.3 osutatud erand kaotab kehtivuse 20. oktoobril 2010. Seda võidakse pikendada, kui on olemas usaldusväärne liiklusõnnetuste statistika ja kui turvasüsteeme on edasi arendatud.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud muudatusega Amend.4) 7. lisas.

(2) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 – (vaba), 55 – (vaba) ja 56 – Montenegro. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(3) M2-kategooria sõidukid, mis saavad käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse eeskirja nr 80 alternatiivina (kooskõlas selle eeskirja punktiga 1.2.), peavad samuti vastama käesoleva punkti nõuetele.

1. LISA TEATIS (maksimaalne formaat: A4 (210 × 297 mm))

2. LISA TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS NÄIDIS A (vt käesoleva eeskirja punkte 4.4, 4.4.1, 4.4.2 ja 4.4.3) Sõiduk, mille vähemalt ühele istmele on paigaldatud peatugi või saab seda paigaldada Sõidukile kinnitatuna näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et asjakohane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse seoses selliste istmete tugevusega, millele on paigaldatud või saab paigaldada peatoed, ning peatugede omadustega kinnitatud Madalmaades (E4) eeskirja nr 17 kohaselt tüübikinnitusnumbri 082439 all. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et käesolev eeskiri sisaldas kinnitamise ajal juba 08-seeria muudatusi. Samuti näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et sõidukitüübile anti kinnitus eeskirja nr 17 kohaselt seoses kõigi selliste istmete tugevusega, millele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid. NÄIDIS B (vt käesoleva eeskirja punktid 4.4, 4.4.1 ja 4.4.2) Sõiduk, mille istmetele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid Sõidukile kinnitatuna näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et sõidukitüübi istmetele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid ning et see on seoses istmete ja nende kinnituste tugevusega kinnitatud Madalmaades (E4) eeskirja nr 17 kohaselt tüübikinnitusnumbri 082439 all. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et käesolev eeskiri sisaldas kinnitamise ajal juba 08-seeria muudatusi. NÄIDIS C (vt käesoleva eeskirja punkti 4.5) Sõiduk, mille vähemalt ühele istmele on paigaldatud peatugi või saab seda paigaldada Sõidukile kinnitatuna näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et sõidukitüübil on vähemalt üks iste, millele on paigaldatud peatugi või saab seda paigaldada ning et see on kinnitatud Madalmaades (E4) eeskirjade nr 17 ja nr 33 kohaselt (1). Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et eeskiri nr 17 sisaldas kinnitamise ajal juba 08-seeria muudatusi, aga eeskiri nr 33 oli veel algkujul. Samuti näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et sõidukitüübile anti kinnitus eeskirja nr 17 kohaselt seoses kõigi selliste istmete tugevusega, millele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid. NÄIDIS D (vt käesoleva eeskirja punkti 4.5) Sõiduk, mille istmetele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid Sõidukile kinnitatuna näitab ülaltoodud tüübikinnitusmärk, et sõidukitüübi istmetele ei ole paigaldatud või ei saa paigaldada peatugesid ning et see kinnitati Madalmaades (E4) eeskirjade nr 17 ja nr 33 kohaselt (1). Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et eeskiri nr 17 sisaldas kinnitamise ajal juba 08-seeria muudatusi, aga eeskiri nr 33 oli veel algkujul. (1) Teine number on toodud ainult näitena.

3. LISA Mootorsõidukite istekohtade H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga määramise kord 1. EESMÄRK Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühe või mitme istekoha puhul mootorsõidukis ning selleks, et kontrollida, kas mõõteandmed vastavad sõiduki tootja esitatud tehnilistele andmetele (1). 2. MÕISTED Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: 2.1. „võrdlusandmed” – üks või mitu järgmistest istekoha omadustest: 2.1.1. H-punkt ja R-punkt ning nendevaheline suhe, 2.1.2. torso tegelik ja projektijärgne kaldenurk ning nende suhe. 2.2. „kolmemõõtmeline H-punkti seade (3-D H-seade)” – seade, mida kasutatakse H-punktide ja torso tegelike kaldenurkade määramiseks. Nimetatud seadet kirjeldatakse käesoleva lisa 1. liites; 2.3. „H-punkt” – torso ja reie pöördetsenter 3-D H-seadel, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt punktile 4. H-punkt asub seadme telgjoone keskpunktis, mis paikneb 3-D H-seadme kummalgi küljel olevate H-punkti viseerimistihvtide vahel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (tolerantsid on toodud punktis 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud korrale kindlaks määratud, loetakse H-punkt fikseerituks istmepolstri konstruktsiooni suhtes ja liikuvaks koos sellega, kui istet reguleeritakse; 2.4. „R-punkt või istme võrdluspunkt” – arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud; 2.5. „torsojoon” – 3-D H-seadme mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis; 2.6. „torso tegelik kaldenurk” – nurk läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel, mis mõõdetakse 3-D H-seadme selja kaldenurga mõõturi abil. Torso tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt torso arvutuslikule kaldenurgale (vt tolerantsid punktis 3.2.2); 2.7. „torso arvutuslik kaldenurk” – nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja torsojoone vahel asendis, mis vastab tootja määratud projektijärgsele seljatoeasendile; 2.8. „sõitja sümmeetriatasand (C/LO)” – 3-D H-seadme kesktasand iga istekoha korral, kuhu seade on paigutatud; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja; 2.9. „kolmemõõtmeline taustsüsteem” – süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites; 2.10. „koordinaatmärgid” – füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja määratlustele; 2.11. „sõiduki mõõteasend” – sõiduki asend, mis on määratletud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis. 3. NÕUDED 3.1. Andmete esitamine Iga istekoha kohta, mille suhtes on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetele, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist vormis, millele on osutatud käesoleva lisa 3. liites: 3.1.1. R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; 3.1.2. torso arvutuslik kaldenurk; 3.1.3. kõik näidud, mis on vajalikud istme (kui see on reguleeritav) reguleerimiseks mõõteasendisse, mida on kirjeldatud allpool punktis 4.3. 3.2. Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe 3.2.1. H-punkti koordinaate ja torso tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud allpool punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud torso arvutusliku kaldenurgaga. 3.2.2. R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning torso arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui torso tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5 kraadi piiridesse. 3.2.3. Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamiseks käesoleva eeskirja sätetele R-punkti ja torso arvutuslikku kaldenurka. 3.2.4. Kui H-punkt või torso tegelik kaldenurk ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele, määratakse H-punkt ja torso tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest vastavad nõuetele, kohaldatakse punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi. 3.2.5. Kui vähemalt kahe punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või torso arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või torso arvutuslikule kaldenurgale.. 4. H-PUNKTI JA TORSO TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMISE KORD 4.1. Sõiduk viiakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuurile 20 ±10 °C tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja taotluse põhjal jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-D H-aparaadi paigaldamist. 4.2. Sõiduk peab olema mõõteasendis, mis on määratletud punktis 2.11. 4.3. Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki tootja poolt määratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte arvestades istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise (vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi muutmine jne), reguleeritakse need seejärel sõiduki tootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile. 4.4. Istme ala, mis puutub kokku 3-D H-seadmega, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2) või omadustelt samaväärse silmkoe- või lausriidega. Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada. 4.5. 3-D H-seadme istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-D H-seadme sümmeetriatasandiga. Tootja taotluse põhjal võib 3-D H-seadet nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-D H-seade paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab H-seadme loodimist. 4.6. Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-tala ja sääreosa. Läbi H-punkti viseerimistihvtide kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme keskpikitasapinnaga. 4.7. 3-D H-seadme jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt: 4.7.1. Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitja iste. 4.7.1.1. Nii jalalaba- kui ka sääreosa liigutatakse ettepoole nii, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-D H-seadme sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-D H-seadme ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti viseerimistihvtide kulgev joon tuleb hoida istme keskpikitasapinnaga risti. 4.7.1.2. Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Viseerimistihvtide seadistus peab säilima. 4.7.2. Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevail põrandatasapindadel, kasutatakse etalonina jalga, mis puudutab esimesena esiistet, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit. 4.7.3. Muud istmed: järgitakse punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, aga jalalabad tuleb asetada sõiduki tootja poolt täpsustatud viisil. 4.8. Rakendatakse sääre- ja reieraskusi ning looditakse 3-D H-seade. 4.9. Seljaosa kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-D H-seade tõmmatakse T-tala kasutades istme seljatoest eemale. 3-D H-seade asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest: 4.9.1. Kui 3-D H-seade libiseb tahapoole, kasutatakse järgmist korda. 3-D H-seadet lastakse tahapoole libiseda, kuni T-tala ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa puutub vastu istme seljatuge. Vajaduse korral korrigeeritakse sääreosa asendit. 4.9.2. Kui 3-D H-seade ei libise tahapoole, kasutatakse järgmist korda. 3-D H-seadet libistatakse tahapoole, rakendades T-talale horisontaalset tahapoole suunatud koormust, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). 4.10. 3-D H-seadme selja- ja istmikuosale rakendatakse 100 ± 10 N suurust koormust puusa nurgamõõturi ja T-tala korpuse lõikepunktis. Rakendatava koormuse peab olema pidevalt suunatud piki joont, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reietala korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). Seejärel viiakse seljaosa ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-D H-seadme libisemist ettepoole. 4.11. Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa torsoraskust. 3-D H-seade hoitakse loodis. 4.12. Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljaosa ettepoole. 3-D H-seadet õõtsutatakse kolm korda 10-kraadise kaarega küljelt küljele (5 ° vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-D H-seadme ja istme vahel. Õõtsutamise ajal võib 3-D H-seadme T-tala ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-tala paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-tala paigalhoidmisel ja 3-D H-seadme õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-taha-suunalist välist koormust. 3-D H-seadme labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta. Seljaosa viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-D H-seadme õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need uuesti kohale asetada järgmiselt: Labajalad tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et need ei pääseks rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud konstruktsiooni. Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajaduse korral rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-D H-seadme istmikuosa loodimiseks istmel. 4.13. Et takistada 3-D H-seadme ettepoole libisemist istmepadjal, hoitakse T-tala kinni ja toimitakse edasi järgmiselt: a) seljaosa viiakse tagasi istme seljatoele; b) selja nurkprofiilile kordamööda rakendatakse ja vabastatakse horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust ligikaudu torsoraskuste keskme kõrgusel, kuni puusa kaldenurga mõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-D H-seadmele ei rakenduks välist alla või küljele suunatud koormust. Kui 3-D H-seadet on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljaosa ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud tegevust. 4.14. Tehakse kõik järgmised mõõtmised: 4.14.1. Mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes. 4.14.2. Torso tegelik kaldenurk loetakse 3-D H-seadme selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. 4.15. Kui soovitakse 3-D H-seadme paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-D H-seadet ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks. 4.16. Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda sarnastena (nt pinkiste, identsed istmed vms), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks kere tegelik kaldenurk, milleks asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-D H-seade kogu rea suhtes tüüpilisele kohale. See koht on: 4.16.1. esimeses reas juhiiste; 4.16.2. tagumises reas või ridades välimine iste. (1) Muudel istmetel kui esiistmed, kus H-punkti ei saa kindlaks määrata kolmemõõtmelise H-punkti seadme või muu meetodi abil, võib pädeva asutuse äranägemisel aluseks võtta sõidukitootja poolt ettenähtud R-punkti. (2) Kaldenurk, istme paigalduskõrguse erinevus, pinna tekstuur jne. 1. LIIDE KOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTIGA SEADME KIRJELDUS (1) (3-D H-seade) 1. SELJA- JA ISTMIKUOSA Seljapaneel ja istmepõhjapaneel on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese torsot ja reisi ning on H-punktis mehaanilise liigendiga ühendatud. Mõõtevarvale, mis on kinnitatud liigendiga H-punkti, kinnitatakse torso tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmepõhjapaneeli külge kinnitatud seadistatava reietalaga määratakse reite keskjoon ja seda kasutatakse puusanurgamõõturi nulljoonena. 2. KERE- JA JALAOSAD Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-tala kohal, mis on reguleeritava reietala laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-D H-seadme kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdumiseta. Joonis 1 3-DH-seadme osade nimetused Joonis 2 3-D H-seadme osade mõõtmed ja koormuse jaotus (Mõõdud millimeetrites) (1) 3-D H-seadme ehituse kohta saab lähemat teavet aadressil: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America. Seade vastab ISO standardis 6549:1980 kirjeldatule. 2. LIIDE KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM 1. Kolmemõõtmeline taustsüsteem on kindlaks määratud kolme ristuva tasandiga, mis on kindlaks määratud sõiduki tootja poolt (vt joonist) (1). 2. Sõiduki mõõteasendi määramiseks paigutatakse sõiduk toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide koordinaadid vastavad tootja antud väärtustele. 3. R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõiduki tootja antud koordinaatmärkide suhtes. Joonis Kolmemõõteline taustsüsteem (1) Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130 : 1978. 3. LIIDE ISTEKOHTADE VÕRDLUSANDMED 1. VÕRDLUSANDMETE KODEERIMINE Võrdlusandmed on esitatud järjest iga istekoha kohta. Istekohad tähistatakse kahekohalise koodiga. Esimesel kohal on araabia number, mis tähistab istmerida loendatuna sõiduki esiosast tagaosa suunas. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha paigutust reas sõidusuunas vaadatuna; kasutatakse järgmisi tähti: L = vasakul, C = keskel, R = paremal. 2. SÕIDUKI MÕÕTEASENDI KIRJELDUS 2.1. Koordinaatmärkide asukohad X … Y … Z … 3. VÕRDLUSANDMETE NIMEKIRI 3.1. Istekoht: … 3.1.1. R-punkti koordinaadid X … Y … Z … 3.1.2. Torso arvutuslik kaldenurk: … 3.1.3. Istme reguleerimise tehnilised andmed (1) horisontaalselt: … vertikaalselt: … kaldenurga suhtes: … torso kaldenurk: … Märkus: Teiste istekohtade võrdlusandmed loetletakse punktides 3.2, 3.3 jne. (1) Mittevajalik maha tõmmata.

4. LISA Peatugede kõrguse ja laiuse määramine Joonis 1 Joonis 2

5. LISA ANDMED KATSE KÄIGUS MÄÄRATAVATE JOONTE JA MÕÕTMISTE KOHTA 1. Esialgne koormamata asend. 2a. Nihutatud asend, kui mannekeeni seljale rakendatakse jõumomenti 373 Nm R-punkti suhtes, millega määratakse kindlaks nihutatud võrdlusjoone r1 asend. 2b. Nihutatud asend, kui 165 mm läbimõõduga kuuli suhtes rakendatakse jõudu F, mis tekitab R-punkti suhtes jõumomendi 373 Nm, kui nihutatud võrdlusjoon r1 jääb samale kohale. 3. Asend pärast 890 N-ni suurendatud jõu F rakendamist.

6. LISA ENERGIA HAJUMISE KATSE KORD 1. PAIGALDUS, KATSESEADE, SALVESTUSVAHENDID JA MENETLUS 1.1. Ülesseadmine Iste kinnitatakse tootja antud kinnitusdetailidega kindlalt katsestendi külge nii, nagu see on sõidukisse paigaldatult, et see pärast lööki ei liiguks. Kui seljatugi on reguleeritav, lukustatakse see käesoleva eeskirja punktis 6.1.1 määratletud asendis. Kui istme juurde kuulub peatugi, paigaldatakse see seljatoele nii nagu sõidukis oleva istme puhul. Kui tegemist on eraldiseisva peatoega, kinnitatakse see sõiduki kere selle osa külge, mille külge see tavaliselt paigaldatakse. Kui peatugi on reguleeritav, pannakse see kõige ebasoodsamasse asendisse, mida reguleerimissüsteem võimaldab. 1.2. Katseseade 1.2.1. Seade koosneb pendlist, mille pöördtelg toetub kuullaagritele ja mille vähendatud mass (1). löögikeskmes on 6,8 kg. Pendli madalamas otsas on 165 mm läbimõõduga jäik peakujuline katseseade, mille kese ühtib pendli löögikeskmega. 1.2.2. Peakujulise katseseadme külge kinnitatakse kaks kiirendusmõõturit ja kiirusemõõtja, mis on suutelised mõõtma väärtusi löögi suunas. 1.3. Salvestusvahendid Kasutatavad salvestusvahendid peavad võimaldama mõõta järgmise täpsusega: 1.3.1. Kiirendus: täpsus: ±5 % tegelikust väärtusest; andmekanali sagedusklass: klass 600, mis vastab ISO standardile 6487 (1980); ristisuunas tundlikkus: = <5 % skaala madalaimast kohast. 1.3.2. Kiirus: täpsus: ±2,5 % tegelikust väärtusest; tundlikkus: 0,5 km/h. 1.3.3. Aja mõõtmine: mõõteriistad võimaldavad võtta aega kogu tegevuse jooksul ning anda näitusid tuhandiksekundilise täpsusega; katse analüüsimiseks kasutataval salvestusel märgitakse ära löögi algusmoment, mil peakujuline katseseade ja katsetatav objekt puutuvad esmakordselt kokku. 1.4. Katse käik 1.4.1. Katsed seljatoega Käesoleva lisa punkti 1.1 kohaselt paigaldatud seljatoele tagant ettepoole antava löögi suund on pikitasapinnal, mis on vertikaalsuunast 45° nurga all. Katselabor valib alla 5 mm kumerusraadiusega pindadel katsepunktid käesoleva eeskirja punktis 6.8.1.1 määratletud piirkonnas 1 või vajaduse korral käesoleva eeskirja punktis 6.8.1.2 määratletud piirkonnas 2. 1.4.2. Katsed peatoega Peatoed paigaldatakse ja reguleeritakse käesoleva lisa punkti 1.1 kirjelduse kohaselt. Löögid antakse katselabori valitud alla 5 mm kumerusraadiusega pindadel olevatele punktidele käesoleva eeskirja punktis 6.8.1.1 määratletud piirkonnas 1 või vajaduse korral käesoleva eeskirja punktis 6.8.1.2 määratletud piirkonnas 2. 1.4.2.1. Tagumise külje puhul on tagant ettepoole antava löögi suund pikitasapinnal, mis on vertikaalsuunast 45° nurga all. 1.4.2.2. Esikülje puhul on eest tahapoole antava löögi suund pikitasapinnal horisontaalne. 1.4.2.3. Esi- ja tagumisi alasid piirab käesoleva eeskirja punktis 6.5 kindlaksmääratud peatoe ülemist äärt puutuv horisontaalne tasapind. 1.4.3. Peakujuline katseseade põrkub katsetatava objektiga kiirusel 24,1 km/h; see kiirus saadakse kas ainult tõukejõu abil või kasutatakse täiendavat tõukeseadet. 2. TULEMUSED Aeglustusmääraks võetakse kahe kiirendusmõõturi näitude keskmine. 3. SAMAVÄÄRSED MENETLUSED (vt käesoleva eeskirja punkti 6.9). (1) Pendli vähendatud massi mr suhte pendli massiga m kaugusel a löögikeskme ja pöörlemistelje vahel ning kaugusel l raskuskeskme ja pöörlemistelje vahel annab valem:

7. LISA Istme kinnituspunktide ja nende reguleerimis-, lukustus- ja nihutussüsteemide tugevuskatse meetod 1. INERTSI MÕJUDE TAKISTUSKATSE 1.1. Katsetatavad istmed paigaldatakse selle sõiduki kere külge, mille jaoks need on ette nähtud. Sõiduki kere kinnitatakse kindalt katsesõiduki külge järgmistes punktides ettenähtud korra kohaselt. 1.2. Sõiduki keret ei või kinnitada katsesõiduki külge sellise meetodiga, mis tugevdaks istme kinnituspunkte. 1.3. Istmed ja nende osad reguleeritakse ja lukustatakse punktis 6.1.1 ettenähtud korras ühte asenditest, mida on kirjeldatud käesoleva eeskirja punktides 6.3.3 või 6.3.4. 1.4. Kui teatud rühma kuuluvatel istmetel ei ole käesoleva eeskirja punkti 2.2 tähenduses olulisi erinevusi, võib käesoleva eeskirja punktides 6.3.1 ja 6.3.2 ettenähtud katsed teha nii, et üks iste on reguleeritud kõige eesmisesse asendisse ja teine iste on reguleeritud kõige tagumisse asendisse. 1.5. Katsesõiduki aeglustust või kiirendust mõõdetakse andmekanalitega, mille sagedusklass on (CFC) 60, mis vastab rahvusvahelise standardi ISO 6487 (2002) karakteristikutele. 2. KOGU SÕIDUKI KOKKUPÕRKEKATSE JÄIGA TÕKKEGA 2.1. Tõke on raudbetoonplokk, mis on vähemalt 3 m lai, vähemalt 1,5 m kõrge ja vähemalt 0,6 m paks. Selle esikülg on risti hoovõturaja lõpuosaga ning seda katavad 19 ± 1 mm paksused vineertahvlid. Raudbetoonploki taha surutakse kokku vähemalt 90 tonni pinnast. Raudbetoontõkke ja pinnase võib asendada tõketega, millel on samasugune esipind, kui nende kasutamisel on katsetulemused samaväärsed. 2.2. Kokkupõrke hetkel sõidab sõiduk vabalt. See jõuab tõkkeni kokkupõrkeseinaga ristisuunas; sõiduki esiosa keskvertikaaljoone ja kokkupõrkeseina keskvertikaaljoone vaheline maksimaalne lubatud põikihälve on ± 30 cm; kokkupõrke ajal ei juhita sõidukit enam ühegi lisajuhtimis- ega tõukeseadmega. Kokkupõrkel on kiirus 48,3 kuni 53,1 km/h. 2.3. Toitesüsteem täidetakse kütuse või samaväärse vedelikuga, mille mass võrdub 90 protsendiga täispaagi massist.

8. LISA PEATUGEDE AVADE MÕÕTME a KINDLAKSMÄÄRAMINE Joonis 1 Horisontaalsete avade näidis Märkus: lõige A–A tehakse ava selles punktis, kus kuul jõudu avaldamata maksimaalselt sisse tungib. Joonis 2 Vertikaalsete avade näidis Märkus: lõige A–A tehakse ava selles punktis, kus kuul jõudu avaldamata maksimaalselt sisse tungib.