ET Euroopa Liidu Teataja L 177/211

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 46 – ühtsed sätted, mis käsitlevad kaudse nähtavuse seadmete tüübikinnitust ja mootorsõidukite tüübikinnitust seose nende seamete paigaldamisega

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

02-seeria muudatuste 4. täiendus – jõustumise kuupäev: 22. juuli 2009

4. täienduse 1. parandus – jõustumise kuupäev: 11 november 2009

SISUKORD

EESKIRI

1. Kohaldamisala

I. KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMED

2. Mõisted

3. Tüübikinnituse taotlemine

4. Märgistus

5. Tüübikinnituse andmine

6. Nõuded

6.1. Peeglid

6.2. Muud kaudse nähtavuse seadmed kui peeglid

7. Kaudse nähtavuse seadme tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine

8. Toodangu nõuetele vastavus

9. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

10. Tootmise lõplik peatamine

11. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning haldusasutuste nimed ja aadressid

II. KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMETE PAIGALDAMINE

12. Mõisted

13. Tüübikinnituse taotlemine

14. Tüübikinnituse andmine

15. Nõuded

16. Sõidukitüübi muudatused ja tüübikinnituse laiendamine

17. Toodangu nõuetele vastavus

18. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral

19. Tootmise lõplik peatamine

20. Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste talituste ja haldusasutuste nimed ja aadressid

21. Üleminekusätted

LISAD

1. lisa Kaudse nähtavuse seadme tüübikinnituse teatise näidis

2. lisa Sõiduki tüübikinnituse teatise näidis seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega

3. lisa Teatis kaudse nähtavuse seadme tüübile tüübikinnituse andmise (tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku lõpetamise) kohta vastavalt eeskirjale nr 46

4. lisa Teatis sõidukitüübile tüübikinnituse andmise (tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku lõpetamise) kohta vastavalt määrusele nr 46 seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega

5. lisa Kaudse nähtavuse seadme tüübikinnitusmärgi kujundus

6. lisa Peegeldusvõime määramise katsemeetod

7. lisa Peegli peegelduspinna kumerusraadiuse r kindlaksmääramise kord

8. lisa Mootorsõidukite istekohtade H-punkti ja rindkere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord

1. liide. Kolmemõõtmelise H-punkti seadme kirjeldus

2. liide. Kolmemõõtmeline taustsüsteem

3. liide. Istekohtade võrdlusandmed

9. lisa (reserveeritud)

10. lisa Tuvastuskauguse arvutamine

1. KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse:

a) punktis 15.2.1.1.1 esitatud tabelis sätestatud kohustuslike ja lisavarustuse hulka kuuluvate kaudse nähtavuse seadmete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks M- ja N-kategooria sõidukitele (1) ning punktides 15.2.1.1.3 ja 15.2.1.1.4 nimetatud kohustuslike ja lisavarustuse hulka kuuluvate kaudse nähtavuse seadmete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks L-kategooria (1) sõidukitele, mille kere ümbritseb vähemalt osaliselt juhti;

b) kaudse nähtavuse seadmete paigaldamise suhtes M-, N- ja L-kategooria (1)1 sõidukitele, mille kere ümbritseb vähemalt osaliselt juhti.

I. KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMED

2. MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

„kaudse nähtavuse seadmed” – seadmed sõidukiga külgneva liikluspiirkonna jälgimiseks, mis ei ole otseselt nähtav. Kõnealusteks seadmeteks võivad olla tavalised peeglid, kaamerad-monitorid või muud seadmed, mis võimaldavad sõiduki juhil jälgida vaatevälja, mis ei ole vahetult nähtav;

„peegel” – mis tahes seade (välja arvatud sellised seadmed nagu periskoobid), mis on ette nähtud selleks, et võimaldada punktis 15.2.4 määratletud vaatevälja piires vaba vaadet sõiduki taha, küljele või ette;

2.1.1.1. „sisepeegel” – punktis 2.1 määratletud seade, mida on võimalik paigaldada sõiduki reisijateruumi;

2.1.1.2. „välispeegel” – punktis 2.1 määratletud seade, mida on võimalik paigaldada sõiduki välispinnale;

2.1.1.3. „seirepeegel” – muud peeglid kui punktis 2.1.1 määratletud peeglid, mida on võimalik paigaldada sõiduki sisse või sõiduki välispinnale selleks, et võimaldada muid kui punktis 15.2.4 määratletud vaatevälju;

2.1.1.4. „objektituvastussüsteem” (vision support system) – süsteem, mis võimaldab juhil tuvastada ja/või näha sõiduki läheduses olevaid objekte;

2.1.1.5. „r” – tähistab keskmist kumerusraadiust, mis on mõõdetud peegelduspinnal 7. lisas kirjeldatud meetodil;

2.1.1.6. „peegelduspinna punkti põhikumerusraadiused (r i )” – 7. lisas määratletud seadme abil saadud väärtused, mida mõõdetakse punktis 6.1.2.1.2.1 määratletud sirglõiguga b paralleelsel, peegli keskpunkti läbival peegelduspinna kaarel ning kõnealuse sirglõiguga risti oleval kaarel;

2.1.1.7. „peegelduspinna punkti kumerusraadius (rp)” – põhikumerusraadiuste r i ja r' i aritmeetiline keskmine, st:

2.1.1.8. „sfääriline pind” – pind, mille raadius on kõigis suundades konstantne ja võrdne;

2.1.1.9. „asfääriline pind” – pind, millel on ainult ühes tasapinnas konstantne raadius;

2.1.1.10. „asfääriline peegel” – sfäärilisest ja asfäärilisest osast koosnev peegel, mille peegelduspinnal peab olema tähistatud üleminek sfääriliselt osalt asfäärilisele osale. Peegli peatelje kumerus on defineeritud koordinaatsüsteemis x/y, mis on määratletud sfääri põhisegmendi raadiusega, millel:

R : sfäärilise osa nimiraadius k : kumeruse muutumise konstant a : sfääri põhisegmendi sfäärilise suuruse konstant;

2.1.1.11. „peegelduspinna keskpunkt” – peegelduspinna nähtava piirkonna keskpunkt;

2.1.1.12. „peegli koosteelementide kumerusraadius” – raadius c ringi kaarel, mis kõige täpsemalt väljendab kõnealuse osa kumerust;

2.1.1.13. „peegliklass” – kõik seadmed, millel on üks ühine omadus või funktsioon või mitu ühist omadust või funktsiooni. Peeglid jaotatakse järgmistesse klassidesse:

— I klass: „sisemine tahavaatepeegel”, mis tagab punktis 15.2.4.1 määratletud vaatevälja;

— II ja III klass: „põhiline välimine tahavaatepeegel”, mis tagab punktides 15.2.4.2. ja 15.2.4.3 määratletud vaatevälja;

— IV klass: „lainurk-välispeegel”, mis tagab punktis 15.2.4.4 määratletud vaatevälja;

— V klass: „lähivaate-välispeegel”, mis tagab punktis 15.2.4.5 määratletud vaatevälja;

— VI klass: „esipeegel”, mis tagab punktis 15.2.4.6 määratletud vaatevälja;

— VII klass: kerega L-kategooria sõidukitele ette nähtud peeglid;

„kaudse nähtavuse kaamera-monitorseade” – punktis 2.1 määratletud seade, mille korral vaateväli tagatakse punktides 2.1.2.1 ja 2.1.2.2 määratletud kaamera-monitori kombinatsiooni abil;

2.1.2.1. „kaamera” – seade, millele tekitatakse välise objekti kujutis ja mis seejärel muudab kõnealuse kujutise signaaliks (nt videosignaaliks);

2.1.2.2. „monitor” – seade, mille abil muudetakse signaal kujutiseks spektri nähtavas alas;

2.1.2.3. „tuvastamine” – võime eristada teatavast kaugusest mingit objekti selle objekti taustast/ümbrusest;

2.1.2.4. „heleduskontrast” – objekti ja selle vahetu tausta/ümbruse heleduse erinevus, tänu millele on objekti võimalik selle taustast/ümbrusest eristada;

2.1.2.5. „eraldusvõime” – väikseim detail, mida on nägemistaju abil võimalik eristada, st tajuda suuremast tervikust eraldi. Inimsilma eraldusvõimet nimetatakse nägemisteravuseks;

2.1.2.6. „kriitiline objekt” – ringikujuline objekt läbimõõduga D0 = 0,8 m (2);

2.1.2.7. „kriitiline taju” – tajumistase, mida inimsilm on tavaliselt erinevates tingimustes võimeline saavutama. Liiklustingimustes on kriitilise taju piirväärtuseks kaheksa kaareminuti suurune nähtavusnurk;

2.1.2.8. „vaateväli” – kolmemõõtmelise ruumi osa, mida on võimalik kaudse nähtavuse seadme abil jälgida. Kui ei ole teisiti ette nähtud, siis põhineb see nähtavusel, mida võimaldavad maapinna tasandil muud seadmed kui peeglid. See võib olla piiratud asjaomase tuvastuskaugusega, mis vastab kriitilisele objektile;

2.1.2.9. „tuvastuskaugus” – kaugus, mida mõõdetakse maapinna tasandil vaatluse võrdluspunktist kuni äärmise punktini, kus kriitilist objekti on veel võimalik tajuda (kus kriitilise taju piirväärtus on vaevalt saavutatud);

2.1.2.10. „kriitiline vaateväli” – ala, milles kriitiline objekt peab kaudse nähtavuse seadme abil olema tuvastatud ja mida määratletakse nurga ning ühe või mitme tuvastuskauguse kaudu;

2.1.2.11. „vaatluse võrdluspunkt” – selle sõidukiga seotud punkt, mille suhtes kehtib ettenähtud vaateväli. Selle punkti määrab maapinna tasandil juhi okulaarpunktide kaudu kulgeva vertikaaltasapinna ning sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelse, 20 cm väljapool sõidukit kulgeva tasapinna lõike projektsioon;

2.1.2.12. „spektri nähtav ala” - valgus, mille lainepikkus on inimsilma tajupiirkonnas, st 380–780 nm;

2.1.2.13. „valvekaamera-monitor-salvestusseade” – kaamera koos monitori või salvestusseadmega (mis ei ole punktis 2.1.2 määratletud kaamera-monitorseade), mille saab paigaldada sõiduki sisse või sõidukist väljapoole, et võimaldada muid kui punktis 15.2.4 määratletud vaatevälju või mis oleks turvasüsteemiks sõidukis ja selle ümber;

2.1.3. „muud kaudse nähtavuse seadmed” – punktis 2.1 määratletud seadmed, mille korral vaatevälja ei tekitata peegli ega kaamera-monitori-tüüpi kaudse nähtavuse seadme abil;

2.1.4. „kaudse nähtavuse seadme tüüp” – seadmed, mis ei erine üksteisest järgmiste põhiomaduste poolest:

— seadme ehitus, vajadusel kinnitamine sõiduki kere külge;

— peeglite korral peegli peegelduspinna klass, kuju, mõõtmed ja kumerusraadius;

— kaamera-monitorseadmete korral tuvastuskaugus ja nähtavuspiirkond.

3. TÜÜBIKINNITUSTAOTLUS

3.1. Kaudse nähtavuse seadme tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2. Teatise näidis on esitatud 1. lisas.

Iga kaudse nähtavuse seadme tüübi taotlusega kaasneb:

3.3.1. peeglite puhul neli näidist: kolm katsetamiseks ja üks jääb laborisse mis tahes lisauuringute tarvis, mis võivad hiljem vajalikuks osutuda. Labor võib nõuda lisanäidiseid.

3.3.2. muude kaudse nähtavuse seadmete puhul: iga osa kohta üks näidis.

4. TÄHISTUS

4.1. Tüübikinnituse saamiseks esitatud kaudse nähtavuse seadmete näidistel peab olema valmistaja kaubanimi või -märk; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu.

4.2. Igal seadmel peab olema piisavalt suur ala tüübikinnitusmärgi jaoks, mis peab olema loetav, kui seade on paigaldatud sõidukile; see ala näidatakse ära 1. lisas osutatud joonistel.

5. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

5.1. Kui tüübikinnituse saamiseks esitatud näidised vastavad käesoleva eeskirja punkti 6 nõuetele, antakse asjaomasele kaudse nähtavuse seadmele tüübikinnitus.

5.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 02) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat. Sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit teisele kaudse nähtavuse seadme tüübile.

5.3. Teatis kaudse nähtavuse seadme tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle andmisest keeldumise, selle laiendamise, selle tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele.

Igale käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud kaudse nähtavuse seadme tüübile tuleb lisaks punktides 4.1 kirjeldatud märkidele kinnitada punktis 4.2 kirjeldatud nähtavale kohale rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmistest osadest:

5.4.1. ringiga ümbritsetud täht „E”, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

5.4.2. tüübikinnitusnumber;

5.4.3. lisatähis I, II, III, IV, V, VI või VII, mis näitab peeglitüübi klassi, või tähis S, kui tegemist on muu kaudse nähtavuse seadmega kui peegliga. Lisatähis paigutatakse mis tahes sobivasse kohta ringiga ümbritsetud E-tähe lähedale.

5.5. Tüübikinnitusmärk ja lisatähis peavad olema selgesti loetavad ja kustumatud.

5.6. Käesoleva eeskirja 5. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi ja lisatähise kujunduse näidis.

6. NÕUDED

6.1. PEEGLID

6.1.1. ÜLDNÕUDED

6.1.1.1. Kõik peeglid peavad olema reguleeritavad.

6.1.1.2. Peegelduspinna serv peab olema ümbritsetud kaitsekattega (hoidikuga jne), mille perimeetril peab väärtus c kõigis punktides ja suundades olema 2,5 mm või suurem. Kui peegelduspind ulatub üle kaitsekatte, peab kõverusraadius c eenduva osa serval olema vähemalt 2,5 mm ja peegelduspind peab ennistuma kaitsekattesse, kui kaitsekatte suhtes kõige välimisse punkti rakendatakse horisontaalsuunas ja sõiduki keskpikitasapinnaga ligikaudu paralleelset 50 N suurust jõudu.

6.1.1.3. Kui peegel paigaldatakse tasasele pinnale, peab selle kõigi osade (sealhulgas nende osade, mis jäävad pärast punktis 6.1.3.2 kirjeldatud katse korraldamist toe külge kinnitatuks), mis on võimalikus staatilises kokkupuutes 165 mm läbimõõduga keraga (sisepeegli korral) ja 100 mm läbimõõduga keraga (välispeegli korral), kõverusraadius c olema vähemalt 2,5 mm, sõltumata peegli reguleerimisasendist.

6.1.1.4. Punktis 6.1.1.3 raadiusele esitatud nõuded ei kehti kinnitusavade või -süvendite servade kohta, kui nende läbimõõt või pikim diagonaal ei ületa 12 mm, eeldusel et servad on ümardatud.

6.1.1.5. Peeglite sõiduki külge kinnitamise vahend peab olema sellise ehitusega, et silinder raadiusega 70 mm (50 mm L-kategooria sõiduki puhul), mille tiirlemis- või pöörlemistelg või üks tiirlemis- või pöörlemistelgedest tagab peegli paindumise asjaomase löögi suunas, läbib vähemalt mingi selle pinna osa, millele kinnitusvahend on kinnitatud.

6.1.1.6. Kõnealuseid sätteid ei kohaldata punktides 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 nimetatud välispeeglite osade suhtes, mis on valmistatud materjalist, mille Shore'i kõvadus A ei ületa 60.

6.1.1.7. Sisepeeglite selliste osade korral, mis on valmistatud materjalist, mille Shore'i kõvadus A ei ületa 50 ja mis on paigaldatud jäiga toe külge, kehtivad punktides 6.1.1.2 ja 6.1.1.3 esitatud nõuded ainult toe kohta.

6.1.2. ERINÕUDED

6.1.2.1. MÕÕTMED

6.1.2.1.1. Sisemised tahavaatepeeglid (I klass)

Peegelduspinna mõõtmed peavad olema sellised, et moodustuva pinna sisse oleks võimalik joonistada ristkülik, mille ühe külje pikkus on 40 mm ja teise külje pikkus a mm, mida arvutatakse valemiga:

ja r on kumerusraadius.

6.1.2.1.2. Põhilised välimised tahavaatepeeglid (II ja III klass)

6.1.2.1.2.1. Peegelduspinna mõõtmed peavad olema sellised, et moodustuva pinna sisse oleks võimalik joonistada:

— 40 mm kõrgune ristkülik, mille aluse pikkus millimeetrites on a;

— ristküliku kõrgusega paralleelne sirglõik, mille pikkus millimeetrites on b.

6.1.2.1.2.2. a ja b miinimumväärtused on esitatud allpool olevas tabelis:

Tahavaatepeegli klass a (mm) b (mm) II 200 III 70

6.1.2.1.3. Lainurk-välispeeglid (IV klass)

Peegelduspinna piirjoonte geomeetriline kuju peab olema lihtne ja peegelduspinna mõõtmed sellised, et need tagavad vajadusel koos II klassi kuuluva välispeegliga punktis 15.2.4.4 ettenähtud vaatevälja.

6.1.2.1.4. Lähivaate-välispeeglid (V klass)

Peegelduspinna piirjoonte geomeetriline kuju peab olema lihtne ja peegelduspinna mõõtmed sellised, et peegel tagab punktis 15.2.4.5 ettenähtud vaatevälja.

6.1.2.1.5. Esipeeglid (VI klass)

Peegelduspinna piirjoonte geomeetriline kuju peab olema lihtne ja peegelduspinna mõõtmed sellised, et peegel tagab punktis 15.2.4.6 ettenähtud vaatevälja.

6.1.2.1.6. Kerega L-kategooria sõidukite peeglid (VII klass)

6.1.2.1.6.1. Välimised põhipeeglid (VII klass)

Peegelduspinna minimaalsed mõõtmed on järgmised:

a) pindala on vähemalt 6 900 mm2;

b) ümmarguste peeglite diameeter on vähemalt 94 mm;

c) kui tahavaatepeeglid ei ole ümmargused, peavad nad olema vähemalt nii suured, et nende peegelduspinnale saab tõmmata 78 mm diameetriga ringi.

Peegelduspinna maksimaalsed mõõtmed on järgmised:

a) ümmarguse tahavaatepeegli diameeter on kuni 150 mm;

b) muu kui ümmarguse kujuga tahavaatepeegli peegelduspind peab mahtuma ristkülikusse mõõtmetega 120 mm × 200 mm.

6.1.2.2. Peegelduspind ja peegeldustegurid

6.1.2.2.1. Peegli peegelduspind peab olema kas tasapinnaline või sfääriliselt kumer. Välispeeglid võivad olla varustatud täiendava asfäärilise osaga eeldusel, et põhipeegel vastab kaudsele vaateväljale esitatud nõuetele.

6.1.2.2.2. Peeglite kumerusraadiuste vahelised erinevused

6.1.2.2.2.1. Raadiuste ri või r'i ja rp vaheline erinevus ei tohi üheski võrdluspunktis ületada 0,15 r.

6.1.2.2.2.2. Kumerusraadiuste (rp1, rp2 ja rp3) ning raadiuse r vaheline erinevus ei tohi ületada 0,15 r.

6.1.2.2.2.3. Kui r on vähemalt 3 000 mm, asendatakse punktides 6.1.2.2.2.1 ja 6.1.2.2.2.2 nimetatud väärtus 0,15 r väärtusega 0,25 r.

6.1.2.2.3. Peeglite asfäärilistele osadele esitatavad nõuded

6.1.2.2.3.1. Asfäärilised peeglid peavad olema suuruselt ja kujult piisavad juhile vajaliku teabe andmiseks. See tähendab tavaliselt, et peeglid on oma teatavas punktis vähemalt 30 mm laiused.

6.1.2.2.3.2. Asfäärilise osa kumerusraadius ri peab olema vähemalt 150 mm.

Sfäärilistel peeglitel peab väärtus r olema vähemalt:

6.1.2.2.4.1. 1 200 mm sisemiste tahavaatepeeglite puhul (I klass);

6.1.2.2.4.2. 1 200 mm põhiliste välimiste tahavaatepeeglite puhul (II ja III klass);

6.1.2.2.4.3. 300 mm välimiste lainurkpeeglite (IV klass) ja välimiste lähivaatepeeglite puhul (V klass);

6.1.2.2.4.4. 200 mm esipeeglite puhul (VI klass);

6.1.2.2.4.5. 1 000 mm või üle 1 500 mm VII klassi peeglite puhul.

6.1.2.2.5. Vastavalt 6. lisas kirjeldatud meetodile peab kindlaksmääratud normaalne peegeldustegur olema vähemalt 40 %.

Muudetava peegeldusastmega peegelduspindade korral peab päevane asend võimaldama ära tunda liikluses kasutatavaid signaalvärvusi. Öise asendi normaalne peegeldustegur ei tohi olla alla 4 %.

6.1.2.2.6. Peegelduspind peab säilitama punktis 6.1.2.2.5 kehtestatud omadused ka siis, kui see peaks normaalsel kasutamisel olema pikemat aega allutatud ebasoodsatele ilmastikutingimustele.

6.1.3. Katse

I–VI ja VII klassi (millel on samasugused seadised kui III klassi peeglitel) peegleid tuleb katsetada punktides 6.1.3.2.1 ja 6.1.3.2.2 kirjeldatud viisil. VII klassi kuuluvaid varrega peegleid tuleb katsetada punktis 6.1.3.2.3 kirjeldatud viisil.

6.1.3.1.1. Punktis 6.1.3.2 kirjeldatud katsetamist ei nõuta välispeegli puhul, mille ükski osa sõltumata peegli reguleerimisasendist ei ole maapinnale lähemal kui 2 meetrit, kui sõiduk on koormatud suurima tehniliselt lubatud massiga.

Kõnealust erandit kohaldatakse ka peeglite selliste kinnitusvahendite (kinnitusplaadid, vardad, pöördliigendid jne) suhtes, mis asuvad maapinnale lähemal kui 2 meetrit ega ulatu üle sõiduki kogulaiuse, kui kogulaiust mõõdetakse põikitasapinnast, mis läbib peegli alumisi kinnituspunkte või mis tahes kõnealusest tasapinnast eespool paiknevaid punkte, kui sõiduk on selles kohas laiem kui kinnituspunktides.

Sellisel juhul tuleb esitada selgitus selle kohta, et peegel tuleb oma kinnitusvahendite abil paigaldada eespool nimetatud tingimustele vastavasse kohta.

Selle erandi kohaldamisel tuleb vardale kustutamatult märkida tähis

ning tüübikinnitustunnistusele tuleb teha sellekohane märge.

6.1.3.2. Löökkatse

Käesolevale punktile vastavat katset ei viida läbi kerega ühendatud seadmetega, mis annavad sõiduki ette peegelduspiirkonna, mille nurk on maksimaalselt 45° sõiduki keskpikitasapinna suhtes, või seadmetega, mis ei eendu rohkem kui 100 mm mõõdetuna eeskirja nr 26 kohaselt alas väljaspool sõiduki keret.

6.1.3.2.1. Katsestendi kirjeldus

Katsestend koosneb pendlist, mis võib liikuda kahe omavahel risti oleva horisontaaltelje sihis, millest üks on risti pendli liikumistrajektoori hõlmava tasapinnaga.

Pendli otsas on vasar, mille moodustab 165 ± 1 mm läbimõõduga jäik kera, mis on kaetud 5 mm paksuse kummist kattega, mille Shore'i kõvadus A on 50.

Lisatakse seade, mis võimaldab kindlaks määrata varda saavutatud maksimaalse nurga liikumistasapinnal.

Pendlile kindlalt kinnitatud tugi hoiab näidiseid kooskõlas punktis 6.1.3.2.2.6 määratletud lööginõuetega.

Joonisel 1 on esitatud katsestendi mõõtmed (mm) ja konstruktsiooni erinõuded.

Joonis 1

6.1.3.2.1.2. Pendli löögikese peab kokku langema vasara kerakujulise otsa keskmega. See on kaugusel l pendli liikumistasapinna võnketeljest, mis on 1 m ±5 mm. Pendli taandatud mass on mo = 6,8 ±0,05 kg. Massi mo suhet pendli kogumassi m ning pendli raskuskeskme ja selle pöörlemistelje vahelisse vahekaugusesse d väljendab võrrand:

6.1.3.2.2. Katse kirjeldus

6.1.3.2.2.1. 1. Peegel kinnitatakse toe külge peegli tootja või vajadusel sõidukitootja soovituste kohaselt.

Peegli asukoht katse ajal:

6.1.3.2.2.2.1. Peegel tuleb paigaldada pendelkatsestendile nii, et selle horisontaal- ja vertikaaltelg on samas asendis kui siis, kui peegel on taotleja paigaldusjuhiste kohaselt sõidukile paigaldatud.

6.1.3.2.2.2.2. Kui peegel on oma aluse suhtes reguleeritav, peab katseasend olema selline, et liigendid töötaksid taotleja poolt määratud reguleerimispiirkonnas võimalikult halvasti.

6.1.3.2.2.2.3. Kui peegli kaugust alusest on võimalik vastava seadisega reguleerida, tuleb seadis paigutada sellisesse asendisse, mille korral peegli kaitsekatte ja aluse vahekaugus on lühim.

6.1.3.2.2.2.4. Kui peegelduspinda saab kaitsekatte sees liigutada, tuleb peegelduspind reguleerida nii, et selle sõidukist kõige kaugemal asetsev ülanurk asub kattest kaugeimas võimalikus asendis.

6.1.3.2.2.3. Välja arvatud sisepeeglite katsel 2 (vt punkt 6.1.3.2.2.6.1), mille korral pendel on vertikaalasendis, läbivad vasara keset läbivad horisontaalsed ja pikisuunalised vertikaaltasapinnad punktis 2.1.1.10 määratletud peegelduspinna keskpunkti. Pendli pikisuunaline võnkumissuund on paralleelne sõiduki keskpikitasapinnaga.

6.1.3.2.2.4. Kui punktides 6.1.3.2.2.1 ja 6.1.3.2.2.2 sätestatud reguleerimistingimustel takistavad peegli mingid osad vasara tagasiliikumist, tuleb löögipunkt ümber paigutada kõnealuse tiirlemis- või pöörlemistelje suunas risti.

Löögipunkti ei tohi ümber paigutada rohkem, kui see on hädavajalik katse teostamiseks; ümberpaigutamist tuleb piirata järgmiselt:

— kas vasarat ümbritsev kera jääb vähemalt puudutama punktis 6.1.1.5 määratletud silindrit;

— või asub vasaraga kokkupuute punkt peegelduspinna servast vähemalt 10 mm kaugusel.

6.1.3.2.2.5. Katsel lastakse vasar lahti asendist, mis moodustab vertikaaltasapinnaga 60° nurga nii, et vasar lööb vastu peeglit just hetkel, kui pendel saavutab vertikaalasendi.

Peeglid allutatakse löökkatsetele järgmistes erinevates tingimustes:

6.1.3.2.2.6.1. Sisepeeglid

— Katse 1: löögipunktid peavad vastama punktis 6.1.3.2.2.3 määratletud punktidele. Löök peab olema selline, et vasar lööb vastu peeglit selle peegelduspinna poolselt küljelt.

— Katse 2: kaitsekatte serval olev löögipunkt peab olema selline, et löök moodustab peegelduspinna tasapinna suhtes 45° nurga ja asub peegelduspinna keskpunkti läbivas horisontaaltasapinnas. Löök peab olema rakendatud peegli peegelduspinna poolsele küljele.

6.1.3.2.2.6.2. Välispeeglid

— Katse 1: löögipunkt peab vastama punktis 6.1.3.2.2.3 või 6.1.3.2.2.4 määratletud punktile. Löök peab olema selline, et vasar lööb vastu peeglit selle peegelduspinna poolselt küljelt.

— Katse 2: löögipunkt peab vastama punktis 6.1.3.2.2.3 või 6.1.3.2.2.4 määratletud punktile. Löök peab olema selline, et vasar lööb vastu peeglit selle peegelduspinna poolse külje vastasküljelt.

Kui II või III klassi tahavaatepeeglid on kinnitatud sama kinnitusvahendi külge kui IV klassi tahavaatepeeglid, teostatakse eespool nimetatud katsed alumise peegliga. Katsete eest vastutav tehniline teenistus võib siiski ülemisel peeglil ühte või mõlemat katset korrata juhul, kui see peegel ei asu maapinnast kõrgemal kui 2 meetrit.

6.1.3.2.3. Hoidiku külge kinnitatud kaitsekatte paindekatse (VII klass)

6.1.3.2.3.1. Katse kirjeldus

Kaitsekate on seadmesse paigutatud horisontaalselt nii, et kinnituselemendi reguleerimisseadist on võimalik kindlalt lukustada. Reguleerimisseadise kinnituskoha juures olev kõige lähem ots fikseeritakse kaitsekatte suurima mõõtme suunas 15 mm laiuse tõkestiga, mis katab katte kogu laiuses.

Teise otsa asetatakse eespool kirjeldatule analoogne tõkesti nii, et kattele on võimalik rakendada ettenähtud katsekoormust (joonis 2). Kaitsekatte katsetatavale otsale vastasoleva otsa võib joonisel 2 kujutatud asendis hoidmise asemel lukustada.

Joonis 2

Tahavaatepeegli paindekatsestendi näidis

6.1.3.2.3.2. Katsekoormus on 25 kg, mida tuleb rakendada minuti jooksul.

6.1.3.3. Katsetulemused

Punktis 6.1.3.2 kirjeldatud katsel peab pendel pärast lööki jätkama võnkumist nii, et pendlivarda asendi projektsioon liikumistasapinnal moodustab vertikaali suhtes vähemalt 20° nurga. Nurka tuleb mõõta täpsusega ± 1°.

6.1.3.3.1.1. Seda nõuet ei kohaldata tuuleklaasile kinnitatavate peeglite suhtes, mille kohta kehtivad pärast katset punktis 6.1.3.3.2 esitatud nõuded.

6.1.3.3.1.2. Kõigil II ja IV klassi tahavaatepeeglitel ja nendel III klassi tahavaatepeeglitel, mille kinnitamisel kasutatakse samu kinnitusvahendeid kui IV klassi peeglitel, vähendatakse nõutavat vertikaalnurka 20 kraadilt 10 kraadini.

6.1.3.3.2. Kui tuuleklaasile kinnitatud peegli kinnitusvahend puruneb punktis 6.1.3.2 kirjeldatud katsel, tohib allesjäänud osa eenduda alusest maksimaalselt 10 mm ning peegli kuju pärast katset peab vastama punktis 6.1.1.3 esitatud nõuetele.

Peegelduspind ei tohi punktis 6.1.3.2 kirjeldatud katsetel puruneda. Peegelduspinna purunemine on siiski lubatud, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:

6.1.3.3.3.1. klaasikillud on endiselt kinni kas katte siseküljel või kattele tugevasti kinnitatud pinna küljes; klaasi osaline eraldumine katte siseküljelt on lubatud, kui klaas ei ole eraldunud pragudest mõlemal pool rohkem kui 2,5 mm. Väikeste kildude eraldumine klaasipinnast löögipunktis on lubatud;

6.1.3.3.3.2. peegelduspind on valmistatud turvaklaasist.

6.2. MUUD KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMED KUI PEEGLID

6.2.1. ÜLDNÕUDED

6.2.1.1. Kui kasutajal on vaja kaudse nähtavuse seadet reguleerida, peab see võimalik olema ilma tööriistadeta.

6.2.1.2. Kui kaudse nähtavuse seade on suuteline kogu ettenähtud vaatevälja tekitama ainult vaatevälja skaneerimise teel, ei tohi kogu protsess, mis hõlmab skaneerimist, kujutise taasesitust ja algolekusse lähtestamist, kesta kauem kui kaks sekundit.

6.2.2. KAUDSE NÄHTAVUSE KAAMERA-MONITORSEADMED

6.2.2.1. Üldnõuded

6.2.2.1.1. Kui kaudset nähtavust võimaldav kaamera-monitorseade on asetatud tasasele pinnale, peab selle kõigi osade, mis on võimalikus staatilises kokkupuutes keraga läbimõõduga 165 mm (monitori korral) ja keraga läbimõõduga 100 mm (kaamera korral), kõverusraadius c olema vähemalt 2,5 mm sõltumata seadme reguleerimisasendist.

6.2.2.1.2. Punktis 6.2.2.1.1 raadiusele esitatud nõuded ei kehti kinnitusavade või -süvendite servade kohta, kui nende läbimõõt või pikim diagonaal ei ületa 12 mm, eeldusel et servad on ümardatud.

6.2.2.1.3. Kaamera ja monitori selliste osade korral, mis on valmistatud materjalist, mille Shore'i kõvadus A ei ületa 60 ja mis on paigaldatud jäiga toe külge, kehtivad punkti 6.2.2.1.1 nõuded ainult toe kohta.

6.2.2.2. Talitlusnõuded

6.2.2.2.1. Kaamera peab töötama hästi ka väheses päikesevalguses. Kaamera peab andma väheses päikesevalguses vähemalt 1:3 heleduskontrasti, mis on väljaspool kujutise seda osa, milles valgusallikat reprodutseeritakse (tingimused vastavalt standardile EN 12368:8.4). Kaameraväline valgusallikas peab olema valgustustihedusega 40 000 lx. Kujutist vastuvõtva elemendi tasapinna ristsirget ning vastuvõtva elemendi keskpunkti ja valgusallikat ühendava sirge vaheline nurk peab olema 10°.

6.2.2.2.2. Monitori tekitatav minimaalne kontrastsus erinevates valgustustingimustes peab vastama rahvusvahelisele standardile ISO 15008:2003.

6.2.2.2.3. Monitori keskmist heledust peab olema võimalik reguleerida kas käsitsi või automaatselt vastavaks keskkonnatingimustele.

6.2.2.2.4. Heleduskontrasti mõõtmised tuleb läbi viia vastavalt standardile ISO 15008:2003.

6.2.3. MUUD KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMED

Tuleb tõendada seadme vastavust järgmistele nõuetele:

6.2.3.1. Seade peab tajuma spektri nähtavat ala ning alati taasesitama kujutise nii, et puudub vajadus töödelda seda spektri nähtavaks alaks.

6.2.3.2. Süsteemi töö tuleb tagada tingimustes, milles süsteem kasutusele võetakse. Sõltuvalt kujutiste saamiseks ja taasesitamiseks kasutatavast tehnikast kohaldatakse punkti 6.2.2.2 kas täielikult või osaliselt. Muudel juhtudel võib selleks punktile 6.2.2.2 vastava tundlikkusega süsteemi abil näidata ja tõendada, et süsteem tagab töö, mis vastab nõuetele või ületab kõnealuseid nõudeid, ning samuti tõendada, et tagatakse süsteemi töö, mis vastab peegli või kaamera-monitori-tüüpi kaudse nähtavuse seadmete nõuetele või ületab nimetatud nõudeid.

7. KAUDSE NÄHTAVUSE SEADME TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Iga kaudse nähtavuse seadme tüübi muudatusest, sealhulgas selle ühendamine kere külge, tuleb teatada kaudse nähtavuse seadme tüübile tüübikinnituse andnud haldusasutusele. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

7.1.1. võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et kaudse nähtavuse seade vastab endiselt nõuetele; või

7.1.2. nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

7.2. Muudatuste loetelu sisaldav teatis tüübikinnituse andmise või sellest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 5.3 sätestatud korras.

7.3. Tüübikinnituse laiendamisest teatatakse kõikidele eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 5.3 sätestatud korras.

7.4. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab igale niisuguse laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri.

8. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

8.1. Toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise kord peab olema kooskõlas kokkuleppe liites 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) sätestatud menetlusega.

8.2. Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud kaudse nähtavuse seade peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 6 sätestatud nõuded.

9. KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1. Kaudse nähtavuse seadme tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punktis 8.1 sätestatud nõue ei ole täidetud või kui kaudse nähtavuse seadme tüüp ei vasta punktis 8.2 ette nähtud nõuetele.

9.2. Kui käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest viivitamata teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppeosalistele, saates neile tüübikinnitusteate koopia, mille lõppu on lisatud suurte tähtedega kirjutatud märkus „TÜÜBIKINNITUS TÜHISTATUD” koos kuupäeva ning allkirjaga.

10. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Asjaomase teatise saamise järel teavitab asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, saates neile tüübikinnitusteate koopia, mille lõppu on lisatud suurte tähtedega kirjutatud märkus „TOOTMINE LÕPETATUD” koos kuupäeva ja allkirjaga.

11. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja/või nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teatis teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende laiendamise, nende andmisest keeldumise või nende tühistamise kohta.

II. KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMETE PAIGALDAMINE

12. MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

12.1. „juhi okulaarpunktid” – kaks teineteisest 65 mm kaugusel olevat punkti, mis asuvad vertikaalselt 635 mm kõrgusel 8. lisas määratletud juhiistme punktist R. Neid punkte ühendav sirgjoon on risti sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga. Kaht okulaarpunkti ühendava sirglõigu keskpunkt on vertikaaltasapinnal, mis peab läbima sõiduki tootja poolt juhile ette nähtud istekoha keset;

„mõlema silma vaateväli” – summaarne vaateväli, mis tekib parema ja vasaku silma monokulaarsete vaateväljade liitmisel (vt joonis 3).

Joonis 3

„sõidukitüüp seoses kaudse nähtavusega” – mootorsõidukid, mis on võrdväärsed järgmiste põhiomaduste poolest;

12.3.1. kaudse nähtavuse seadme tüüp;

12.3.2. vaatevälja vähendavad sõiduki kere omadused;

12.3.3. R-punkti koordinaadid (vajaduse korral);

12.3.4. kohustuslike ja (kui on paigaldatud) lisavarustuse hulka kuuluvate kaudse nähtavuse seadmete ettenähtud asukohad ja tüübikinnitusmärgistused;

12.4. „L2-, L5-, M1-, M2-, M3-, N1-, N2- ja N3-kategooria sõidukid” – sõidukite kategooriad, nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni R.E.3 7. lisas (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2);

12.5. „eestjuhitav sõiduk” – konfiguratsioon, mille puhul üle poole mootori pikkusest on esiklaasi alumise serva eespoolseimast punktist tagapool ja rooliratta rumm asub sõiduki pikkuse esimeses veerandis.

13. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

13.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega peab esitama sõiduki valmistaja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

13.2. Teatise näidis on esitatud 2. lisas.

13.3. Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk.

13.4. Enne tüübikinnituse andmist veendub pädev asutus toodangu nõuetele vastavuse kontrolli tõhususe tagamiseks vajalike rahuldavate meetmete olemasolus.

14. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

14.1. Kui punkti 13 alusel kinnitamiseks esitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja punkti 15 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

14.2. Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 02) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat. Sama lepinguosaline ei anna sama kinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

14.3. Teatis sõiduki tüübile tüübikinnituse andmise, selle andmisest keeldumise, selle laiendamise või tühistamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

15. NÕUDED

15.1. ÜLDSÄTTED

15.1.1. Sõidukile paigaldatud punktis 15.2.1.1.1 esitatud kohustuslikud ja (kui on paigaldatud) lisavarustuse hulka kuuluvad kaudse nähtavuse seadmed peavad vastama käesoleva eeskirja alusel kinnitatud tüübile.

15.1.2. Peeglid või muud kaudse nähtavuse seadmed tuleb paigaldada viisil, et peegel või muu kaudse nähtavuse seade ei liiguks nii, et mõõdetud vaateväli muutub oluliselt või vibreerib niivõrd palju, et sõidukijuht tõlgendab saadud kujutist valesti.

15.1.3. Punktis 15.1.2 esitatud nõuded peavad olema täidetud, kui sõiduk sõidab kiirusega, mis on kuni 80 % maksimaalsest valmistajakiirusest, kuid ei ületa 150 km/h.

15.1.4. Eespool määratletud vaateväljad kehtivad mõlema silma vaatevälja suhtes, kui juhi silmad on punktile 12.1 vastavad okulaarpunktid. Vaateväljad määratakse kindlaks siis, kui sõiduk on töökorras, nagu määratletud dokumendi TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 7. lisa punktis 2.5.4 ning M1- ja N1-kategooria sõiduki esiistmel on üks reisija (75 kg). Läbi akende määratuna peab akende valguse läbilaskvustegur vastama eeskirja nr 43 21. lisale.

15.2. PEEGLID

15.2.1. Arv

15.2.1.1. Kohustuslike peeglite minimaalne arv

15.2.1.1.1. Punktis 15.2.4 ettenähtud vaateväljad tuleb saavutada kohustuslike peeglite minimaalse arvuga, nagu on esitatud alljärgnevas tabelis. Kui peegel ei ole kohustuslik, ei tohi kohustuslikuks lugeda ka mingit muud kaudse nähtavuse seadet.

Sõidukikategooria Sisepeegel Välispeeglid Sisepeegel I klass Põhipeegel (suur) II klass Põhipeegel (väike) III klass Lainurkpeegel IV klass Lähivaatepeegel V klass Esipeegel VI klass M1 Kohustuslik Välja arvatud juhul, kui punktis 15.2.4.1 kirjeldatud vaateväljas on sõiduk varustatud muu kui turvaklaasiga Valikuline Kui peegel ei võimalda nähtavust sõiduki taha Valikuline Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel. Teise võimalusena võib paigalda II klassi peeglid. Valikuline Üks juhipoolsel ja/või üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel (mõlemad tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Valikuline (tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) M2 Valikuline (vaatevälja suhtes nõuded puuduvad) Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Ei ole lubatud Valikuline Üks juhipoolsel ja/või üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel (mõlemad tuleb paigalda maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Valikuline (tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) M3 Valikuline (vaatevälja suhtes nõuded puuduvad) Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Ei ole lubatud Valikuline Üks juhipoolsel ja/või üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel (mõlemad tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Valikuline (tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) N1 Kohustuslik Välja arvatud juhul, kui punktis 15.2.4.1 kirjeldatud vaateväljas on sõiduk varustatud muu kui turvaklaasiga Valikuline Kui peegel ei võimalda nähtavust sõiduki taha Valikuline Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel. Teise võimalusena võib paigaldada II klassi peeglid. Valikuline Üks juhipoolsel ja/või üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel (mõlemad tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Valikuline (tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) N2 ≤ 7,5 t Valikuline (vaatevälja suhtes nõuded puuduvad) Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Ei ole lubatud Kohustuslik Mõlemal küljel, kui V klassi peeglit on võimalik paigaldada Valikuline Mõlemal küljel, kui V klassi peeglit ei ole võimalik paigaldada Kohustuslik (vt punktid 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5) Üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel küljel (mõlemad tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Lubatud on kõrvalekalle +10 cm Valikuline Üks esipeegel (peab olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) N2 > 7,5 t Valikuline (vaatevälja suhtes nõuded puuduvad) Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitja poolsel küljel Ei ole lubatud Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Kohustuslik (vt punktid 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5) Üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel küljel (mõlemad peavad olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Kohustuslik (vt punkt 15.2.1.1.2) Üks esipeegel (peab olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) N3 Valikuline (vaatevälja suhtes nõuded puuduvad) Kohustuslik Üks juhipoolsel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Ei ole lubatud Kohustuslik Üks juhipoolsel küljel ja üks kaassõitjapoolsel küljel Kohustuslik (vt punktid 15.2.2.7 ja 15.2.4.5.5) Üks kaassõitjapoolsel küljel Valikuline Üks juhipoolsel küljel (mõlemad peavad olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele) Kohustuslik (vt punkt 15.2.1.1.2) Üks esipeegel (tuleb paigaldada maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele)

15.2.1.1.2. Juhul kui punktis 15.2.4.6 kirjeldatud esipeegli ja/või punktis 15.2.4.5 kirjeldatud lähivaatepeegli ettenähtud vaatevälja saab saavutada muu kaudse nähtavuse seadmega, millele on antud tüübikinnitus kooskõlas punktiga 6.2 ja mis on paigaldatud vastavalt punktile 15, võib seda seadet kasutada nimetatud peegli või peeglite asemel.

Kui on kasutatud kaamera-monitorseadet, peab monitor näitama ainult:

a) punktiga 15.2.4.5 ette nähtud vaatevälja, kui lähivaatepeegel on asendatud;

b) punktiga 15.2.4.6 ette nähtud vaatevälja, kui esipeegel on asendatud ja kui sõiduk liigub edasi kiirusega 10 km/h, või

c) üheaegselt nii punktiga 15.2.4.5 kui ka punktiga 15.2.4.6 ette nähtud vaatevälja, kui asendatud on lähivaatepeegel ja esipeegel. Kui sõiduk liigub edasi suurema kiirusega kui 10 km/h või tagasisuunas, võib monitori kasutada muu teabe jaoks, tingimusel et punktiga 15.2.4.5 ettenähtud vaateväli on pidevalt kuvatud.

15.2.1.1.3. Kerega L-kategooria sõidukite puhul nõutavad tahavaatepeeglid

Sõidukikategooria Sisepeegel (I klass) Välimine põhipeegel / välimised põhipeeglid (III ja VII klass) L-kategooria mootorsõidukid, mille kere ümbritseb juhti osaliselt või tervenisti 1 (4) 1, kui sisepeegel on olemas; 2, kui sisepeeglit ei ole

Kui paigaldatud on vaid üks välimine tahavaatepeegel, peab see asuma parempoolse liiklusega riikides sõiduki vasakul küljel ja vasakpoolse liiklusega riikides sõiduki paremal küljel.

15.2.1.1.4. Lisavarustuse hulka kuuluvad tahavaatepeeglid L-kategooria sõidukite puhul

Välimist tahavaatepeeglit on lubatud paigaldada punktis 15.2.1.1.3 osutatud sõiduki kohustusliku tahavaatepeegli asukohakülje vastasküljele. Tahavaatepeegel peab vastama käesolevas eeskirjas sätestatud nõuetele.

15.2.1.2. Käesoleva eeskirja sätteid ei kohaldata punktis 2.1.1.3 määratletud seirepeeglite suhtes. Vaatamata sellele peavad välimised seirepeeglid olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 meetri kõrgusele, kui sõiduk on koormatud oma suurima tehniliselt lubatud massiga.

15.2.2. Asukoht

15.2.2.1. Peeglid peavad olema paigaldatud nii, et normaalses juhtimisasendis juhiistmel istuval juhil on selge vaade sõiduki taga, küljel (külgedel) või ees olevale teele.

15.2.2.2. Välispeeglid on nähtavad läbi küljeakende või läbi tuuleklaasi osa, mida puhastavad klaasipuhastid. Viimatinimetatud sätet (st sätet tuuleklaasi klaasipuhastiga puhastatava piirkonna kohta) ei kohaldata ehituslikel põhjustel siiski:

a) kaassõitjapoolsete välispeeglite ja juhipoolsete lisavarustuse hulka kuuluvate välispeeglite suhtes M2- ja M3-kategooria sõidukite puhul;

b) VI klassi peeglite suhtes.

15.2.2.3. Sõiduki vaatevälja mõõtmisel, kui sõidukil on šassii/juhikabiin, esitab tootja kere minimaalse ja maksimaalse laiuse ning vajaduse korral paigaldatakse mõõtmisel simulatsiooniks mudelplaat. Kõik sõidukite ja peeglite katsetatavad kombinatsioonid peavad olema näidatud sõidukitele peeglite paigaldamist käsitlevas sõiduki EÜ tüübikinnitustunnistuses (vt 4. lisa).

15.2.2.4. Ettenähtud välispeegel sõiduki juhipoolsel küljel tuleb paigaldada nii, et sõiduki vertikaalse keskpikitasapinna ning peegli keset läbiva vertikaaltasapinna ja juhi okulaarpunkte ühendava 65 mm pikkuse sirglõigu keskpunkti vahel olev nurk ei ole suurem kui 55°.

15.2.2.5. Peeglid ei tohi sõiduki väliskerest välja ulatuda oluliselt rohkem, kui on vaja punktis 15.2.4 määratletud vaateväljadega seotud nõuete täitmiseks.

15.2.2.6. Kui välispeegli alumine serv ei ole maapinnast kõrgemal kui 2 m juhul, kui sõiduk on koormatud oma suurima tehniliselt lubatud massiga, ei tohi nimetatud peegel sõiduki ilma peegliteta mõõdetud üldlaiusest välja ulatuda rohkem kui 250 mm.

15.2.2.7. V ja VI klassi peeglid tuleb sõidukile paigaldada nii, et sõltumata nende reguleerimisjärgsest asendist, ei ole kõnealuste peeglite või nende hoidikute mitte ükski osa maapinnale lähemal kui 2 meetrit juhul, kui sõiduk on koormatud oma suurima tehniliselt lubatud massiga.

Kõnealuseid peegleid ei tohi siiski paigaldada sõidukitele, mille kabiini kõrgus ei võimalda nimetatud nõude täitmist. Sellisel juhul ei nõuta mingi muu kaudse nähtavuse seadme kasutamist.

15.2.2.8. Punktide 15.2.2.5, 15.2.2.6 ja 15.2.2.7 kohaselt võivad peeglid eenduda sõidukite maksimaalselt lubatud laiusest.

15.2.2.9. Kõik tahavaatepeeglid tuleb kinnitada selliselt, et need jäävad sõiduki normaalsetes sõidutingimustes kindlalt oma kohale.

15.2.3. Reguleerimine

15.2.3.1. Juhil peab olema võimalik oma juhtimiskohalt sisepeeglit reguleerida.

15.2.3.2. Juhipoolse külje välispeeglit peab olema võimalik reguleerida sõiduki seest, kui uks on suletud, kuid aken võib olla avatud. Peegli asendi võib fikseerida ka väljastpoolt.

15.2.3.3. Punktis 15.2.3.2 esitatud nõudeid ei kohaldata välispeeglite suhtes, mida on võimalik pärast nende õigest asendist väljapööramist uuesti esialgsesse asendisse seada ilma, et peeglid vajaksid reguleerimist.

15.2.4. Vaateväljad

15.2.4.1. Sisemine tahavaatepeegel (I klass)

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 20 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mille kese on sõiduki vertikaalsel keskpikitasapinnal ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 60 m kaugusele (joonis 4).

Joonis 4

Vaateväli I klassi peegli korral

15.2.4.2. II klassi põhilised välimised tahavaatepeeglid

15.2.4.2.1. Välimine tahavaatepeegel juhipoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 5 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki juhipoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 30 m kaugusele.

Juhile peab peale selle olema nähtav 1 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 4 m tagapool (vt joonis 5).

15.2.4.2.2. Välimine tahavaatepeegel kaassõitjapoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 5 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on kaassõitjapoolsel küljel piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 30 m kaugusele.

Juhile peab peale selle olema nähtav 1 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 4 m tagapool (vt joonis 5).

Joonis 5

Vaateväli II klassi peeglite korral

15.2.4.3. III klassi põhilised välimised tahavaatepeeglid

15.2.4.3.1. Välimine tahavaatepeegel juhipoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 4 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki juhipoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 20 m kaugusele (vt joonis 6).

Juhile peab peale selle olema nähtav 1 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 4 m tagapool.

15.2.4.3.2. Välimine tahavaatepeegel kaassõitjapoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 4 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 20 m kaugusele (vt joonis 6).

Juhile peab peale selle olema nähtav 1 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 4 m tagapool.

Joonis 6

Vaateväli III klassi peeglite korral

15.2.4.4. Lainurk-välispeegel (IV klass)

15.2.4.4.1. Lainurk-välispeegel juhipoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 15 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki juhipoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest tahapoole vähemalt 10–25 m kaugusele.

Juhile peab peale selle olema nähtav 4,5 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 1,5 m tagapool (vt joonis 7).

15.2.4.4.2. Lainurk-välispeegel kaassõitjapoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 15 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest tahapoole vähemalt 10–25 m kaugusele.

Juhile peab peale selle olema nähtav 4,5 meetri laiune teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ja mis läbib sõiduki kõige välimist punkti alates punktist, mis paikneb juhi okulaarpunkte läbivast vertikaaltasapinnast 1,5 m tagapool (vt joonis 7).

Joonis 7

Vaateväli IV klassi lainurkpeeglite korral

15.2.4.5. Lähivaate-välispeegel (V klass)

Vaateväli peab olema selline, et juhil on sõiduki külje suunas võimalik näha tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud järgmiste vertikaaltasapindadega (vt joonised 8a ja 8b):

15.2.4.5.1. sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelne tasapind, mis läbib sõiduki kabiini kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti;

15.2.4.5.2. põikisuunas tasapind, mis on punktis 15.2.4.5.1 nimetatud tasapinnaga paralleelne ja paikneb kõnealusest tasapinnast eespool sellest 2 m kaugusel;

15.2.4.5.3. tagapool tasapind, mis on juhi okulaarpunkte läbiva vertikaaltasapinnaga paralleelne ja asetseb kõnealusest tasapinnast tagapool sellest 1,75 m kaugusel;

15.2.4.5.4. eespool tasapind, mis on juhi okulaarpunkte läbiva vertikaaltasapinnaga paralleelne ja asetseb kõnealusest tasapinnast eespool sellest 1 m kaugusel. Kui sõiduki kaitseraua esiserva läbiv põikisuunaline vertikaaltasapind on vähem kui 1 meetri kaugusel juhi okulaarpunkte läbiva vertikaaltasapinna ees, peab vaateväli olema piiratud kõnealuse tasapinnaga.

Kui joonistel 8a ja 8b ettenähtud vaatevälja on võimalik tajuda IV klassi lainurkpeegli vaatevälja ja VI klassi esipeegli vaatevälja kombinatsioonina, ei ole V klassi lähivaatepeegli paigaldamine kohustuslik.

Joonised 8a ja 8b

V klassi lähivaatepeegli vaateväli

15.2.4.6. Esipeegel (VI klass)

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt tasast ja horisontaalset teeosa, mida piirab:

a) põikisuunaline vertikaaltasapind, mis läbib sõiduki kabiini kõige välimist eesmist punkti;

b) põikisuunaline vertikaaltasapind, mis asub punktis a määratletud tasapinnast 2 000 mm eespool;

c) pikisuunaline vertikaaltasapind, mis on paralleelne vertikaalse keskpikitasapinnaga, mis läbib juhipoolse külje kõige välimist punkti, ja

d) pikisuunaline vertikaaltasapind, mis on paralleelne vertikaalse keskpikitasapinnaga, mis asub juhipoolse külje vastas asetseva külje kõige välimisest punktist 2 000 mm kaugusel.

Kõnealuse vaatevälja esiosa võib juhipoolse külje vastas asetseval küljel ümardada raadiusega 2 000 mm (vt joonis 9).

Määratletud vaatevälja vaata ka punktist 15.2.4.9.2.

Esipeeglite sätted on kohustuslikud eestjuhitavate (nagu määratletud punktis 12.5) N2 > 7,5 t ja N3-kategooria sõidukite puhul.

Kui nimetatud kategooriate sõidukid ei suuda täita nõudeid esipeeglit või kaamera-monitorseadet kasutades, tuleb kasutada objektituvastussüsteemi. Kõnealune seade peab joonisel 9 kujutatud vaatevälja piires olema võimeline tuvastama objekti kõrgusega 50 cm ja läbimõõduga 30 cm.

Joonis 9

Vaateväli VI klassi peeglite korral

15.2.4.6.2. VI klassi esipeegel ei ole siiski kohustuslik, kui juhil on võimalik näha sirgjoont (võttes arvesse A-postide moodustatud takistust), mis paikneb 300 mm kaugusel sõiduki ees ja 1 200 mm kõrgusel teepinnast ja mis asetseb järgmiste tasapindade vahel: sõidukisuunaline vertikaaltasapind, mis on paralleelne sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga ja läbib juhipoolse külje kõige välimist punkti, ning sõidukisuunaline vertikaaltasapind, mis on paralleelne sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga, mis kulgeb 900 mm kaugusel juhipoolse külje vastas asetseva külje kõige välimisest punktist.

15.2.4.6.3. Punktide 15.2.4.6.1 ja 15.2.4.6.2 puhul ei võeta sõiduki esiosa määratlemisel arvesse detaile, mis on sõidukile püsivalt paigaldatud ja asetsevad juhi okulaarpunktidest kõrgemal ja sõiduki esikaitseraua välispinda läbiva põikisuunalise vertikaaltasapinna ees.

15.2.4.7. L-kategooria sõidukite peeglid (VII klass)

15.2.4.7.1. Välimine tahavaatepeegel juhipoolse küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 2,5 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 10 m kaugusele (vt joonis 10).

Joonis 10

VII klassi peeglite vaateväli

15.2.4.7.2. Välimine tahavaatepeegel kaassõitjapoolsel küljel

Vaateväli peab olema selline, et juhil on võimalik näha vähemalt 4 m laiust tasast ja horisontaalset teeosa, mis on piiratud sõiduki vertikaalse keskpikitasapinnaga paralleelse tasapinnaga ning läbib sõiduki kaassõitjapoolse külje kõige välimist punkti ja mis ulatub juhi okulaarpunktidest silmapiiri suunas tahapoole 20 m kaugusele (vt joonis 10).

15.2.4.8. Peeglite korral, mis koosnevad mitmest peegelduspinnast, mis on kas erineva kumerusega või on üksteise suhtes nurga all, peab vähemalt üks peegelduspind võimaldama vaatevälja ja omama mõõtmeid (vt punkt 6.1.2.1.2.2), mis on ette nähtud klassile, millesse kõnealused peeglid kuuluvad.

15.2.4.9. Takistused

15.2.4.9.1. Sisemine tahavaatepeegel (I klass)

Vaatevälja võivad piirata peatugi ja eelkõige sellised seadmed nagu päikesesirmid, tagaklaasipuhastid, kütteelemendid ja S3-klassi pidurituled või sellised kereosad nagu jaotatud tagauste aknapiilarid, tingimusel et vaateväli on vaid osaliselt piiratud. Vaatevälja piiratuse ulatust mõõdetakse nii, et peatoed on seadistatud kõige madalamasse võimalikku asendisse ja päikesevarjud on üles pööratud.

15.2.4.9.2. Välispeeglid (II, III, IV, V, VI ja VII klass)

Eespool määratletud vaateväljadel kerest ja selle osadest, näiteks muudest külgpeeglitest, uksekäepidemetest, gabariidituledest, suunatuledest, eesmistest ja tagumistest kaitseraudadest, samuti peegelduspinna puhastusseadmetest tingitud vaatevälja piiratust ei arvestata, kui nimetatud objektide osakaal summaarsest vaatevälja piiramisest on väiksem kui 10 %. Eriotstarbeks kavandatud ja ehitatud sõidukite korral, mille puhul ei ole nende eriomaduste tõttu võimalik kõnealuseid nõudeid täita, võivad sõiduki eridetailid piirata VI klassi peegli ettenähtud vaatevälja rohkem kui 10 %, kuid mitte rohkem kui on vajalik sõiduki erifunktsioonide täitmiseks.

15.2.4.10. Katsemenetlus

Vaatevälja määramiseks asetatakse okulaarpunktidesse võimsad valgusallikad ning mõõdetakse vertikaalsele kontrollekraanile peegelduvat valgust. Võib kasutada muid samaväärseid meetodeid.

15.3. MUUD KAUDSE NÄHTAVUSE SEADMED KUI PEEGLID

15.3.1. Kaudse nähtavuse seadme tööparameetrid peavad olema sellised, et kriitilist objekti oleks võimalik tuvastada kirjeldatud vaatevälja piires, võttes arvesse kriitilist taju.

15.3.2. Juhi otsese vaatevälja piiratus seoses kaudse nähtavuse seadme paigaldamisega peab olema viidud miinimumini.

15.3.3. Kaudse nähtavuse kaamera-monitorseadmete korral esineva tuvastuskauguse määramiseks kasutatakse 10. lisas kirjeldatud menetlust.

15.3.4. Monitori paigaldusnõuded

Monitorisse vaatamise suund peab olema ligikaudu sama kui põhipeeglisse vaatamise suund.

15.3.5. Sõidukid võivad olla varustatud täiendavate kaudse nähtavuse seadmetega.

15.3.6. Käesoleva eeskirja sätteid ei kohaldata punktis 2.1.2.13 määratletud valvekaamera-monitor-salvestusseadmete suhtes. Välised valvekaamerad peavad olema paigaldatud maapinnast vähemalt 2 m kõrgusele, kui sõiduk on koormatud oma suurima tehniliselt lubatud massiga, või juhul kui kaamera alumine serv on vähem kui 2 m kõrgusel maapinnast, ei tohi nad ilma seadmeta mõõdetud sõiduki üldlaiusest rohkem välja ulatuda kui 50 mm ja nende kumerusraadius peab olema vähemalt 2,5 mm.

16. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast sõidukitüübis tehtavast muudatusest tuleb teavitada sõidukitüübile tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

16.1.1. võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või

16.1.2. nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

16.2. Tüübikinnituse andmise kinnitus koos muudatuste kirjeldusega või teade kinnituse andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 4. lisas esitatud teatisvormi.

16.3. Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus annab igale niisuguse laienduse kohta koostatud teatisele seerianumbri.

17. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

17.1. Toodangu nõuetele vastavuse kontrollimise kord peab olema kooskõlas kokkuleppe liites 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) sätestatud menetlusega.

17.2. Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 15 sätestatud nõuded.

18. KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE KORRAL

18.1. Sõidukile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib kehtetuks tunnistada, kui punktis 17.1 sätestatud nõue ei ole täidetud või kui sõiduk ei läbi punktis 17.2 ette nähtud katseid.

18.2. Kui käesolevat eeskirja rakendav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta varem on andnud, teatab ta sellest viivitamata teistele käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppeosalistele, saates neile tüübikinnitusteate koopia, mille lõppu on lisatud suurte tähtedega kirjutatud märkus „TÜÜBIKINNITUS TÜHISTATUD” koos kuupäeva ning allkirjaga.

19. TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Asjaomase teatise saamise järel teavitab asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi, saates neile tüübikinnitusteate koopia, mille lõppu on lisatud suurte tähtedega kirjutatud märkus „TOOTMINE LÕPETATUD” koos kuupäeva ja allkirjaga.

20. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja/või nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teatis teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende laiendamise, nende andmisest keeldumise või nende tühistamise kohta.

21. ÜLEMINEKUSÄTTED

21.1. Alates käesoleva eeskirja 02-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei keeldu ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tüübikinnituse andmisest käesoleva eeskirja alusel, mida on muudetud 02-seeria muudatustega.

21.2. Alates 26. jaanuarist 2006 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse sõiduki tüübile seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega ainult siis, kui sõiduki tüüp vastab käesoleva 02-seeria muudatustega muudetud eeskirja nõuetele. Seda tähtaega pikendatakse siiski 12 kuu võrra nõuete puhul, mida kohaldatakse VI klassi esipeegli paigaldamise suhtes.

21.3. Alates 26. jaanuarist 2006 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse kaudse nähtavuse seadme tüübile ainult siis, kui kõnealune tüüp vastab käesoleva 02-seeria muudatustega muudetud eeskirja nõuetele. Seda tähtaega pikendatakse siiski 12 kuu võrra nõuete puhul, mida kohaldatakse VI klassi esipeeglite ja nende sõidukitele paigaldamise suhtes.

21.4. Alates 26. jaanuarist 2010 M1- ja N1-kategooria sõidukite ja alates 26. jaanuarist 2007 muude kategooriate sõidukite puhul võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast sõiduki tüübikinnitusi, mis ei ole antud vastavalt käesoleva eeskirja 02-seeria muudatustele.

21.5. Alates 26. jaanuarist 2010 M1- ja N1-kategooria sõidukite ja alates 26. jaanuarist 2007 muude kategooriate sõidukite puhul võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tunnustamast kaudse nähtavuse seadme tüübikinnitusi, mis ei ole antud vastavalt käesoleva eeskirja 02-seeria muudatustele.

21.6. Enne käesoleva seeria muudatuste jõustumist I ja II klassi peeglitele kooskõlas käesoleva eeskirja algversiooni (00-seeria) või 01-seeria muudatustega antud tüübikinnitused jäävad kehtivaks.

21.7. Käesoleva eeskirja sätted ei keela tüübikinnituse andmist sõiduki tüübile seoses tahavaatepeeglitega kooskõlas 02-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirjaga, kui kõik või osad sõidukile paigaldatud I või III klassi tahavaatepeeglitest kannavad käesoleva eeskirja algversiooniga (00- või 01-seeria) ettenähtud tüübikinnitusmärki.

21.8. Varuosade puhul jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised punktidest 21.3 ja 21.5 olenemata kaudse nähtavuse seadmetele, mis on ette nähtud sõidukitüüpide jaoks, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt 01-seeria muudatustega muudetud eeskirjale nr 46 enne punktis 21.2 nimetatud kuupäeva, tüübikinnituse andmist kooskõlas 01-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirjaga ja vajaduse korral nende tüübikinnituste laiendamist.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2) Kaudse nähtavuse süsteemi eesmärk on tuvastada olulisi liiklejaid. Liikleja olulisus määratakse tema asukoha ja (potentsiaalse) kiiruse alusel. Enam-vähem proportsionaalselt jalakäija, jalgratturi või mopeedijuhi kiirusega suurenevad näiliselt ka nende liiklejate mõõtmed. Tuvastamise seisukohast oleks mopeedijuht 40 meetri kaugusel (D = 0,8 m) näivsuuruselt võrdne jalakäijaga 25 meetri kaugusel (D = 0,5 m). Arvestades kiirusi tuleks tuvastamissuuruse kriteeriumiks valida mopeedijuht ja seetõttu lähtutakse tuvastamisvõime määramisel 0,8 meetri suurusest objektist.

(3) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnituse annavad liikmesriigid kasutades vastavat ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tähist), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika Vabariik, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta ja 51 – Korea Vabariik. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, nagu nad ratifitseerivad või ühinevad kokkuleppega, mis käsitleb ühtsete tehnonõuete kehtestamist ratassõidukite ning neile paigaldatavate ja/või neil kasutatavate seadmete ja osade suhtes ning nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab antud numbrid kokkuleppeosalistele.

(4) Sisemine tahavaatepeegel on nõutav siis, kui punktis 15.2.5.4.1 vaateväljale esitatud nõudmisi ei ole võimalik täita. Sel juhul on vaja kahte välimist tahavaatepeeglit, üks sõiduki vasakul ja teine sõiduki paremal küljel.

1. LISA Teatis kaudse nähtavuse seadme tüübikinnituse saamiseks Vajaduse korral tuleb esitada järgmine teave koos sisukorraga kolmes eksemplaris. Kõik vajalikus mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud joonised tuleb esitada A4 formaadis lehel või voldikul. Kui lisatud on fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. 1. Mark (tootja ärinimi): … 2. Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): … 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud seadmele: … 4. Sõidukikategooria, millele seade on ette nähtud: … 5. Tootja nimi ja aadress: … 6. Tüübikinnitusmärgi asukoht ja kinnitusviis: … 7. Koostetehas(t)e aadress(id): … Peeglid (iga peegli kohta):… 8.1. Variant: … 8.2. Peegli identifitseerimiseks vajalik(ud) joonis(ed): … 8.3. Üksikasjalikud andmed kinnitusviisi kohta: … Muud kaudse nähtavuse seadmed kui peeglid:… Tüüp ja omadused (näiteks seadme täielik kirjeldus): … 9.1.1. Kaamera-monitorseadme korral tuvastuskaugus (mm), kontrastsus, heledusvahemik, pimestuskorrektsioon, näidiku omadused (mustvalge/värviline), kujutise kordumissagedus, monitori heleduse intensiivsus: … 9.2. Piisavalt üksikasjalikud joonised tervikseadme identifitseerimiseks, sealhulgas paigaldusjuhend; joonistel tuleb märkida tüübikinnitusmärgi asukoht. …

2. LISA Sõiduki tüübikinnituse saamiseks seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega Vajaduse korral tuleb esitada järgmine teave koos sisukorraga kolmes eksemplaris. Kõik vajalikus mõõtkavas ja piisavalt üksikasjalikud joonised tuleb esitada A4 formaadis lehel või voldikul. Kui lisatud on fotod, peavad need olema piisavalt üksikasjalikud. ÜLDOSA 1. Mark (tootja ärinimi): … 2. Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): … 3. Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile b: … 4. Kõnealuse märgistuse asukoht: … 5. Sõiduki kategooria c: … 6. Tootja nimi ja aadress: … 7. Koostetehas(t)e aadress(id): … SÕIDUKI EHITUSE ÜLDISED KARAKTERISTIKUD 8. Representatiivsõiduki foto(d) ja/või joonis(ed): … 9. Juhikabiin (buldog- või ninamikkabiin) (1): … Juhtimiskoht: paremal/vasakul (1): … 10.1. Sõiduk on ette nähtud kasutamiseks parem-/vasakpoolse liikluse korral (1). Sõiduki mõõtmed (üldmõõtmed): … Kereta šassii korral: .Laius (2): … 11.1.1.1. Maksimaalne lubatud laius: … 11.1.1.2. Minimaalne lubatud laius: … Kerega šassii korral: … 11.2.1. Laius (1) … Kere Kaudse nähtavuse seadmed Peeglid … 12.1.1.1. Joonis(ed), millest selgub peegli asukoht sõiduki kere suhtes: … 12.1.1.2. Täpsed andmed kinnitusviisi kohta, sh sõiduki kere selle osa kohta, mille külge peegel on kinnitatud: … 12.1.1.3. Lisavarustus, mis võib mõjutada tahapoole suunatud vaatevälja: … 12.1.1.4. Reguleerimisseadme (kui on olemas) elektrooniliste osade lühikirjeldus: … 12.1.2. Muud kaudse nähtavuse seadmed kui peeglid: … 12.1.2.1. Piisavalt üksikasjalikud joonised koos paigaldusjuhendiga: … (1) Mittevajalik maha tõmmata. (2) „Sõiduki üldlaius” – mõõde, mis on saadud vastavalt ISO standardi 612-1978 tingimusele nr 6.2. Lisaks kõnealuse standardi sätetele ei võeta muude kui M1-kategooria sõidukite puhul sõiduki laiuse mõõtmisel arvesse järgmisi seadmeid: — tolliplommimisvarustus ja selle kaitsmed; — tendi kinnitamise varustus ja selle kaitsmed; — rehvide purunemise kontrollseadmed; — porikaitsesüsteemi väljaulatuvad painduvad osad; — valgustusseadmed; — busside puhul töökorras rambid, tõstmisplatvormid ja muud sarnased seadmed; need ei tohi sõiduki külggabariidist ulatuda kaugemale kui 10 mm ja astmete nurgad peavad olema ette- või tahapoole ümardatud vähemalt 5 mm raadiusega; servad peavad olema ümardatud vähemalt 2,5 mm raadiusega; — kaudse nähtavuse seadmed; — rehvirõhu näidikud; — sissetõmbuv trepp; — rehvikülgede läbipaine vahetult maaga kokkupuutumise punkti kohal.

3. LISA TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) välja andnud ametiasutuse nimi: … … … kaudse nähtavuse seadmele (2): TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE TOOTMISE LÕPLIKU PEATAMISE kohta vastavalt eeskirjale nr 46. Tüübikinnituse nr … Laiendamise nr … 1. Seadme kaubanimetus või kaubamärk: … 2. Seadmetüübile tootja poolt määratud nimetus: … 3. Tootja nimi ja aadress: … 4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress: … 5. Esitatud tüübikinnituse saamiseks: … 6. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus: … 7. Tehnilise teenistuse protokolli väljastamiskuupäev: … 8. Tehnilise teenistuse protokolli number: … 9. Lühikirjeldus: … Seadme kirjeldus: peegel, kaamera-monitorseade, muu seade (2) I, II, III, IV, V, VI, VII, S klassi kaudse nähtavuse seade (2) Tähis nagu määratletud käesoleva eeskirja punktis 6.1.3.1.1: jah/ei (2) 10. Tüübikinnitusmärgi asukoht: … 11. Tüübikinnituse laiendamise põhjus(ed) (vajaduse korral): … 12. Tüübikinnitus antud / tüübikinnituse andmisest keeldutud / tüübikinnitust laiendatud / tüübikinnitus tühistatud (2) 13. Koht: … 14. Kuupäev: … 15. Allkiri: … 16. Käesolevale teatisele on lisatud loetelu tüübikinnituse andnud haldusasutuses hoitavatest dokumentidest, mis väljastatakse taotluse korral. (1) Tüübikinnituse andnud / seda pikendanud / selle andmisest keeldunud / selle tühistanud riigi eraldusnumber (vt tüübikinnitussätted eeskirjades). (2) Mittevajalik maha tõmmata.

4. LISA TEATIS (Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) välja andnud ametiasutuse nimi: … … … sõiduki tüübile (2): TÜÜBIKINNITUSE ANDMISE TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMISE TÜÜBIKINNITUSE ANDMISEST KEELDUMISE TÜÜBIKINNITUSE TÜHISTAMISE TOOTMISE LÕPLIKU PEATAMISE kohta seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega vastavalt eeskirjale nr 46. Tüübikinnituse number: … Laiendamise nr: … 1. Mark (tootja ärinimi): … 2. Tüüp ja üldine/üldised tootekirjeldus(ed): … Tüübi identifitseerimisandmed, kui need on märgitud sõidukile: … 3.1. Kõnealuse märgistuse asukoht: … 4. Sõidukikategooria: (M1, M2, M3, N1, N2 ≤ 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2) 5. Tootja nimi ja aadress: … 6. Tootmisettevõtte/-ettevõtete aadress(id): … 7. Lisateave (vajaduse korral): vt liide 8. Katsete eest vastutav tehniline teenistus: … 9. Katseprotokolli kuupäev: … 10. Katseprotokolli number: … 11. Märkused (kui neid on): vt liide 12. Koht: … 13. Kuupäev: … 14. Allkiri: … 15. Lisatud on loetelu tüübikinnitusasutusele esitatud teabest, mida on võimalik taotluse korral saada. Liide tüübikinnitusteatise vormile nr …, sõidukile tüübikinnituse andmise kohta seoses kaudse nähtavuse seadmete paigaldamisega vastavalt eeskirjale nr 46 1. Peeglite ja täiendavate kaudse nähtavuse seadmete kaubanimetus või -märk ja osa tüübikinnituse number: … 2. Peeglite ja kaudse nähtavuse seadmete klass(id) ((I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2) 3. Sõiduki tüübikinnituse laiendus, et see hõlmaks ka järgmise kaudse nähtavuse seadme: … 4. Andmed juhi istekoha R-punkti määramiseks: … 5. Kere maksimaalne ja minimaalne laius, mille korral on peeglile või kaudse nähtavuse seadmetele antud tüübikinnitus (kui tegemist on punktis 15.2.2.3 nimetatud šassii/kabiiniga): … 6. Käesolevale tüübikinnitustunnistusele on lisatud järgmised eespool esitatud tüübikinnitusnumbriga dokumendid: — joonised, millel on näidatud kaudse nähtavuse seadmete paigaldusviis; — joonised ja plaanid, millel on näidatud kere selle osa omadusi ja paigalduskohti, mille külge kaudse nähtavuse seadmed on paigaldatud. 7. Märkused (nt ette nähtud parem-/vasakpoolse liikluse korral (2) (1) Tüübikinnituse andnud / seda pikendanud / selle andmisest keeldunud / selle tühistanud riigi eraldusnumber (vt tüübikinnitussätted eeskirjades). (2) Mittevajalik maha tõmmata.

5. LISA Kaudse nähtavuse seadme tüübikinnitusmärgi kujundus (vt käesoleva eeskirja punkt 5.4) Kaudse nähtavuse seadme külge kinnitatud ülalesitatud tüübikinnitusmärk näitab, et peegli puhul on tegemist II klassi tahavaatepeegliga, mis on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E 4) vastavalt eeskirjale nr 46 ning selle tüübikinnitusnumber on 022439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest numbrit näitavad, et eeskiri nr 46 sisaldas tüübikinnituse väljastamise ajal juba 02-seeria muudatusi. Märkus. Tüübikinnitusnumber ja lisatähis peavad asetsema ringjoone lähedal ning E-tähe kohal või all või sellest vasakul või paremal. Tüübikinnitusnumbrid peavad asetsema ühel pool E-tähte ja olema sellega samas suunas. Lisatähis peab asetsema kohe tüübikinnitusnumbri vastas. Tüübikinnitusnumbrites tuleks vältida rooma numbrite kasutamist, et vältida segiajamist muude tähistega.

6. LISA PEEGELDUVUSVÕIME KINDLAKSMÄÄRAMISE KATSEMEETOD 1. MÕISTED CIE standardvalgusspekter A: (1) kolorimeetriline valgusspekter, mis vastab mustkiirguri spektrile temperatuuril T68 = 2 855,6 K. 1.1.2. CIE standardvalgusallikas A: (1) gaastäitega volframniitlamp, mille töötemperatuur vastab värvustemperatuurile T68 = 2 855,6 K. 1.1.3. CIE 1931 kolorimeetriline standardvaatleja: (1) kiirgusandur, mille kolorimeetrilised omadused vastavad spektraalsetele kolmevärviteguritele (λ), (λ), (λ) (vt tabel). 1.1.4. CIE spektraalsed kolmevärvitegurid: (1) ühtlase spektri spektraalkomponentide kolmevärvitegurid CIE (XYZ) süsteemis. 1.1.5. Fotoopiline nägemine: (1) normaalse silma nägemine, kui silm on kohandunud heledustasemele, mis moodustab vähemalt mitu kandelat ruutmeetrile (cd/m2). 2. SEADMED 2.1. Üldsätted Seade koosneb valgusallikast, katsekeha hoidikust, fotodetektoriga vastuvõtuseadest koos mõõdikuga (vt joonis 1) ning kõrvalise valguse mõju tõkestavatest vahenditest. Vastuvõtuseade võib sisaldada Ulbrichti kuuli, mis lihtsustab mittetasapinnaliste (kumerate) peeglite peegeldusvõime mõõtmist (vt joonis 2). 2.2. Valgusallika ja vastuvõtuseade spektraalkarakteristikud Valgusallikas koosneb CIE standardvalgusallikast A ja sellega seotud, peaaegu paralleelse kiirekimbu tekitavast optikast. Selleks et hoida lambi pinget mõõteriista kasutamise ajal konstantsena, on soovitav kasutada pingestabilisaatorit. Vastuvõtuseade peab olema varustatud fotodetektoriga, mille spektraalkarakteristik vastab CIE (1931) kolorimeetrilise standardvaatleja fotoopilise valgustugevuse funktsioonile (vt tabel). Võib kasutada mis tahes muud valgusspektri, filtri ja vastuvõtja kombinatsiooni, mis vastab CIE standardvalgusspektrile A ja tagab fotoopilise nägemise. Kui vastuvõtuseades kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli sisepind olema kaetud mati (difuusse), spektriliselt mitteselektiivse valge kattega. 2.3. Geomeetrilised tingimused Langeva kiirekimbu nurk (θ) katsepinna ristsirge suhtes peaks soovitavalt moodustama 0,44 ±0,09 rad (25 ± 5°) ega tohi ületada lubatud kõrvalekalde ülemist piiri (st 0,53 rad või 30°). Vastuvõtja telg peab kõnealuse ristsirgega moodustama nurga (θ), mis võrdub langeva kiire nurgaga (vt joonis 1). Katsepinnale langeva kiirekimbu läbimõõt peab olema vähemalt 13 mm. Peegeldunud kiirekimp ei tohi olla fotodetektori valgustundlikust piirkonnast laiem, peab kõnealusest piirkonnast katma vähemalt 50 % ja katma võimalikult sama suurt piirkonna osa kui mõõteriista kalibreerimise ajal. Kui vastuvõtuseades kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli läbimõõt olema vähemalt 127 mm. Katsekeha ja langeva kiire avad peavad olema sellise suurusega, et langev ja peegeldunud kiirekimp pääsevad neist tervikuna läbi. Fotodetektor peab olema paigutatud sellisesse kohta, kus sellele ei lange ei langevast ega peegeldunud kiirekimbust otsest valgust. 2.4. Fotodetektori näidikuploki elektrilised omadused. Näidikuga mõõteriistalt loetav fotodetektori väljund peab olema valgustundliku piirkonna valgustugevuse lineaarseks funktsiooniks. Seade tuleb varustada nullimist ja kalibreerimist võimaldavate (elektriliste ja/või optiliste) seadistusvahenditega. Need vahendid ei tohi mõjutada mõõteriista lineaarsust ega spektraalkarakteristikuid. Vastuvõtja-näidikuploki täpsus on ±2 % kogu skaalast või ±10 % näidust sõltuvalt sellest, kumb on väiksem. 2.5. Katsekeha hoidik Mehhanism peab olema võimeline hoidma katsekeha sellises asendis, et allika ja vastuvõtuseade hoidikute teljed lõikuvad peegelduspinnal. Peegelduspind võib asuda kas katsetatava peegli sees või selle mõlemal küljel sõltuvalt sellest, kas tegemist on eestpoolt kaetud peegliga, tagantpoolt kaetud peegliga või prisma-tüüpi pööratava peegliga. 3. MENETLUS 3.1. Otsene kalibreerimismeetod Otsese kalibreerimismeetodi korral kasutatakse tugietalonina õhku. Seda meetodit võib kohaldada mõõteriistade puhul, mille ehitus võimaldab kalibreerimist skaala 100 % punktis, pöörates vastuvõtja otse valgusallika teljele vastavasse asendisse (vt joonis 1). Mõnel juhul (näiteks väikese peegeldusvõimega pindade mõõtmisel) võib selle meetodi korral soovitatav olla kasutada vahepealset kalibreerimispunkti (skaala punktide 0 ja 100 % vahel). Sellisel juhul tuleb optilisele teele paigaldada teadaoleva läbilaskevõimega neutraalhall valgusfilter ning seejärel kalibreerida mõõteriista nii, et see näitab neutraalhalli valgusfiltri protsentuaalset läbilaskevõimet. Enne peegelduvusvõime mõõtmist filter eemaldatakse. 3.2. Kaudne kalibreerimismeetod Kaudne kalibreerimismeetod on kohaldatav mõõteriistade puhul, mille valgusallika ja vastuvõtuseade geomeetria ei ole muudetav. Vajalik on nõuetekohaselt kalibreeritud ja hooldatud peegeldusetalon. Võrdlusetalon peaks soovitatavalt olema tasapinnaline peegel, mille peegeldusvõime on katsetatavate peeglite vastavale väärtusele võimalikult lähedane. 3.3. Tasapinnalise peegli mõõtmine Tasapinnaliste peeglite peegeldusvõimet võib mõõta mõõteriistadega, milles kasutatakse kas otsest või kaudset kalibreerimismeetodit. Peegeldustegur loetakse otse näidikuga mõõteriistalt. 3.4. Mittetasapinnalise (kumera) peegli mõõtmine Mittetasapinnaliste peeglite (kumerpeeglite) mõõtmisel tuleb kasutada mõõteriistu, mille vastuvõtjas on Ulbrichti kuul (vt joonis 2). Kui mõõteriista näidik näitab lugemit ne standardpeeglile, mille peegeldusvõime on E %, võib peeglile, mille peegeldusvõime ei ole teada, arvutada peegeldusvõime X % näidiku lugemi nx abil järgmise valemiga: Joonis 1 Reflektomeetri üldistatud skeem, millel on kujutatud kahe kalibreerimismeetodi kasutamist katsetel Joonis 2 Reflektomeetri üldistatud skeem, kui vastuvõtuseades on Ulbrichti kuul CIE 1931 kolorimeetrilise standardvaatleja spektraalsed kolmevärvitegurid (2) Tabel on võetud CIE väljaandest 50 (45) (1970) λ nm (λ) (λ) (λ) 380 0,001 4 0,000 0 0,006 5 390 0,004 2 0,000 1 0,020 1 400 0,014 3 0,000 4 0,067 9 410 0,043 5 0,001 2 0,207 4 420 0,134 4 0,004 0 0,645 6 430 0,283 9 0,011 6 1,385 6 440 0,348 3 0,023 0 1,747 1 450 0,336 2 0,038 0 1,772 1 460 0,290 8 0,060 0 1,669 2 470 0,195 4 0,091 0 1,287 6 480 0,095 6 0,139 0 0,813 0 490 0,032 0 0,208 0 0,465 2 500 0,004 9 0,323 0 0,272 0 510 0,009 3 0,503 0 0,158 2 520 0,063 3 0,710 0 0,078 2 530 0,165 5 0,862 0 0,042 2 540 0,290 4 0,954 0 0,020 3 550 0,433 4 0,995 0 0,008 7 560 0,594 5 0,995 0 0,003 9 570 0,762 1 0,952 0 0,002 1 580 0,916 3 0,870 0 0,001 7 590 1,026 3 0,757 0 0,001 1 600 1,062 2 0,631 0 0,000 8 610 1,002 6 0,503 0 0,000 3 620 0,854 4 0,381 0 0,000 2 630 0,642 4 0,265 0 0,000 0 640 0,447 9 0,175 0 0,000 0 650 0,283 5 0,107 0 0,000 0 660 0,164 9 0,061 0 0,000 0 670 0,087 4 0,032 0 0,000 0 680 0,046 8 0,017 0 0,000 0 690 0,22 7 0,008 2 0,000 0 700 0,011 4 0,004 1 0,000 0 710 0,005 8 0,002 1 0,000 0 720 0,02 9 0,001 0 0,000 0 730 0,001 4 0,000 5 0,000 0 740 0,000 7 0,000 2 (3) 0,000 0 750 0,000 3 0,000 1 0,000 0 760 0,000 2 0,000 1 0,000 0 770 0,000 1 0,000 0 0,000 0 780 0,000 0 0,000 0 0,000 0 SELGITAV JOONIS Sfääriliste peeglite peegeldusteguri mõõtmiseks kasutatava mõõtevahendi näidis (1) Mõistete määratlused on võetud CIE väljaandest 50 (45), „Rahvusvaheline elektroonikasõnastik”, jaotis 45 „Valgustus”. (2) Lühendatud tabel. Väärtused (λ) = V (λ) on ümardatud nelja kümnendkohani. (3) Changed in 1966 (from 3 to 2).

7. LISA Peegli peegelduspinna kumerusraadiuse r kindlaksmääramise kord 1. MÕÕTMINE 1.1. Seadmed Kasutatakse käesoleva lisa joonisel 1 kujutatuga sarnast sferomeetrit, mille osutiga mõõteseadme märknõela ja varda fikseeritud jalgade vaheline kaugus on nõuetekohane. 1.2. Mõõtepunktid 1.2.1. Põhilisi kumerusraadiusi mõõdetakse kolmes punktis, mille vahekaugus vastab võimalikult täpselt ühele kolmandikule, poolele ja kahele kolmandikule peegli keskpunkti kaudu kulgevast, sirglõiguga b paralleelsest peegelduspinna kaarest või peegli keskpunkti kaudu sirglõiguga b risti kulgevast kaarest, kui viimatinimetatud kaar on pikem. 1.2.2. Kui peegelduspinna suuruse tõttu ei ole mõõtmisi käesoleva eeskirja punktis 2.1.1.6 määratletud suundades võimalik teostada, võivad katsete eest vastutavad tehnilised teenistused kõnealuses punktis teostada mõõtmisi kahes teineteisega risti olevas suunas, mis vastavad võimalikult täpselt eespool ettenähtud suundadele. 2. KUMERUSRAADIUSE r ARVUTAMINE Millimeetrites väljendatud r arvutatakse järgmise valemi alusel: kus: rp1 = esimese mõõtepunkti kumerusraadius, rp2 = teise mõõtepunkti kumerusraadius, rp3 = kolmanda mõõtepunkti kumerusraadius. Joonis 1 Sferomeeter

8. LISA Mootorsõiduki istekohtade h-punkti ja rindkere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord 1. EESMÄRK Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust kasutatakse H-punkti ja rindkere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühe või mitme istekoha puhul mootorsõidukis ning selleks, et kontrollida mõõteandmete vastavust sõiduki tootja esitatud tehnilistele andmetele (1). 2. MÕISTED Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: „võrdlusandmed” – üks või mitu järgmistest istekoha omadustest: 2.1.1. H-punkt ja R-punkt ning nende vahekord; 2.1.2. rindkere tegelik ja arvutuslik kaldenurk ning nende vahekord; 2.2. „kolmemõõtmeline H-punkti seade”(3-DH-seade) – seade, mida kasutatakse H-punktide ja rindkere tegelike kaldenurkade kindlaksmääramiseks. Kõnealust seadet on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites; 2.3. „H-punkt” – rindkere ja reie pöörlemiskese 3-DH-seadel, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt punktile 4. H-punkt asub 3-DH-seadme kummalgi küljel asuvate H-punkti kontrollnuppude vahele jääva seadme telgjoone keskpunktis. Teoreetiliselt langeb H-punkt kokku R-punktiga (lubatud kõrvalekalded on esitatud punktis 3.2.2). Kui H-punkt on vastavalt punktis 4 kirjeldatud korrale kindlaks määratud, loetakse H-punkt fikseerituks istmepolstri konstruktsiooni suhtes ja koos sellega liikuvaks, kui istet reguleeritakse; 2.4. „R-punkt või istme võrdluspunkt” – arvutuslik punkt, mille on sõiduki tootja iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määranud; 2.5. „rindkerejoon” – 3-DH-seadme mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis; 2.6. „rindkere tegelik kaldenurk” – nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja rindkerejoone vahel, kasutades 3-DH-seadme selja kaldenurga mõõturit. Rindkere tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt rindkere arvutuslikule kaldenurgale (lubatud kõrvalekalded on esitatud punktis 3.2.2); 2.7. „rindkere arvutuslik kaldenurk” – nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja rindkerejoone vahel asendis, mis vastab tootja määratud projektijärgsele seljatoeasendile; 2.8. „sõitja sümmeetriatasand” (C/LO) – 3-DH-seadme kesktasand iga istekoha korral, kuhu seade on paigutatud. Seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja; 2.9. „kolmemõõtmeline taustsüsteem” – süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites; 2.10. „koordinaatmärgid” – füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel, mis on tootja poolt ette nähtud; 2.11. „sõiduki mõõteasend” – sõiduki asend, mis on kindlaks määratud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis. 3. NÕUDED 3.1. Andmete esitamine Iga istekoha puhul, mille jaoks on vaja võrdlusandmeid, et tõendada vastavust käesoleva eeskirja sätetele, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist käesoleva lisa 3. liites osutatud vormis: 3.1.1. R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; 3.1.2. rindkere arvutuslik kaldenurk; 3.1.3. kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks (kui see on reguleeritav) punktis 4.3 ette nähtud mõõteasendisse. 3.2. Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe 3.2.1. H-punkti koordinaate ja rindkere tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud rindkere arvutusliku kaldenurgaga. 3.2.2. R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning rindkere arvutusliku kaldenurga ja tegeliku kaldenurga vahekorda peetakse vastava istumisasendi korral rahuldavaks, kui H-punkti määratud koordinaadid jäävad horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piiresse, mille küljed on 50 mm pikad ja mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui rindkere tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5o piiridesse. 3.2.3. Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse käesoleva eeskirja sätetele vastavuse tõendamisel R-punkti ja rindkere arvutuslikku kaldenurka. 3.2.4. Kui H-punkt või rindkere tegelik kaldenurk ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele, määratakse H-punkt ja rindkere tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui nendest kolmest toimingust kahe tulemused vastavad nõuetele, kohaldatakse punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi. 3.2.5. Kui punktis 3.2.4 kirjeldatud kolmest toimingust kahe tulemused ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui kontrollimine ei ole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või rindkere arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti keskmist või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või rindkere arvutuslikule kaldenurgale. 4. H-PUNKTI JA RINDKERE TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMISE KORD 4.1. Sõidukit hoitakse eelnevalt tootja äranägemisel temperatuuril 20 ± 10 °C tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega 1 minut istuma 70–80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-seadme paigaldamist. 4.2. Sõiduk peab olema punktis 2.11 määratletud mõõteasendis. 4.3. Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt sõiduki tootja poolt määratud kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise (vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi muutmine jne), reguleeritakse need seejärel sõiduki tootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile. 4.4. Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-seadmega, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/cm2) või omadustelt samaväärse silmkoe- või lausriidega. Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada. 4.5. 3-DH-seadme istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-seadme sümmeetriatasandiga. Tootja nõudel võib 3-DH-seadet nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-seade paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-seadme loodimist. 4.6. Labajala- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-profiili ja sääreosa. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme piki-sümmeetriatasandiga. 3-DH-seadme labajala- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt: 4.7.1. Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste. 4.7.1.1. Nii labajala- kui ka sääreosa liigutatakse ettepoole nii, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak labajalg peab võimaluse korral olema 3-DH-seadme sümmeetriatasapinnast ligikaudu sama kaugel vasakul kui parem labajalg sellest paremal. Lood, millega määratakse kindlaks 3-DH-seadme põikiasend, seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades labajala- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema istme piki-sümmeetriatasandiga risti. 4.7.1.2. Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut labajalga ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut labajalga, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnupud peavad jääma endiselt ühele joonele. 4.7.2. Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui labajalad on sel juhul erinevatel põrandatasapindadel, kasutatakse võrdluspunktina jalga, mis puudutab esimesena esiistet, ja teine labajalg asetatakse nii, et seadme istmikuosa põikiasendi kindlaksmääramiseks kasutatav lood näitab horisontaalasendit. 4.7.3. Teised ettenähtud istekohad: Järgitakse punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, v.a, et labajalad tuleb asetada sõidukitootja poolt ettenähtud viisil. 4.8. Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning looditakse 3-DH-seade. Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmisse võimalikku asendisse ja 3-DH-seade tõmmatakse T-profiili kasutades istme seljatoest eemale. 3-DH-seade asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest: 4.9.1. Kui 3-DH-seade kipub tahapoole libisema, toimitakse järgmiselt: 3-DH-seadmel lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidekoormust, st kuni istmikuosa puudutab seljatuge. Vajadusel korrigeeritakse sääreosa asendit. 4.9.2. Kui 3-DH-seade ei libise tahapoole, toimitakse järgmiselt: 3-DH-seadet libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud koormust, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonis 2). 4.10. 3-DH-seadme seljapaneelile ja istmikuosale rakendatakse 100 ± 10 N suurust koormust puusa kaldenurga mõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis. Koormust rakendatakse selle joone suunas, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonis 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-seadme libisemist ettepoole. 4.11. Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa rindkereraskust. 3-DH-seade hoitakse loodis. 4.12. Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneeli ettepoole. 3-DH-seadet õõtsutatakse kolm korda 10-kraadise nurga võrra küljelt küljele (5° vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada kogu hõõrdumine 3-DH-seadme ja istme vahel. Õõtsutamise ajal võib 3-DH-seadme T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-seadme õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik, tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust. 3-DH-seadme labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkeks sellesse asendisse jätta. Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-seadme õõtsutamisel ükskõik mil viisil liikunud, tuleb need uuesti kohale asetada järgmiselt: Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad labajalad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud osa. Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajadusel rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-seadme istmikuosa loodimiseks istmel. 4.13. Selleks et 3-DH-seade istmepadjal ettepoole ei libiseks, hoitakse T-profiili kinni ja toimitakse edasi järgmiselt: a) viiakse seljapaneel tagasi vastu istme seljatuge; b) vaheldumisi rakendatakse selja nurkprofiilile rindkerele asetatud raskuste keskme kõrgusel tahapoole suunatud horisontaalset koormust kuni 25 N ja vabastatakse koormus, kuni puusa kaldenurga mõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-seadmele ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-seadet on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja lõikes 4.12 kirjeldatud menetlust. Tehakse kõik järgmised mõõtmised: 4.14.1. mõõdetakse H-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; 4.14.2. rindkere tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-seadme selja kaldenurga mõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. 4.15. Kui soovitakse 3-DH-seadme paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-seadet ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks. Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda samaväärsetena (nt pinkiste, identsed istmed vms), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks rindkere tegelik kaldenurk. Sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-seade kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on: 4.16.1. esimeses reas juhiiste; 4.16.2. tagumises reas või ridades välimine iste. (1) Muude istmete puhul kui esiistmed, kus H-punkti ei saa kindlaks määrata kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi või meetodi abil, võib pädeva asutuse äranägemisel aluseks võtta tootja ettenähtud R-punkti. (2) Kaldenurk, kõrgusevahe istme paigaldamisel, pinnatekstuur jne. 1. LIIDE KOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTI SEADME KIRJELDUS (1) (3-DH-seade) 1. Seljapaneel ja istmikuosa Seljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese rindkeret ja reisi ning on H-punktis mehaanilise liigendiga ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse rindkere tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite keskjoon ja seda kasutatakse puusa kaldenurga mõõturi nulljoonena. 2. Kere- ja jalaosad Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja labajalaosad kalibreeritakse labajala nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Rindkereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 76 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-seadme kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta. Joonis 1 3-DH-seadme osade nimetused Joonis 2 3-DH-seadme osade mõõtmed ja koormuse jaotus (1) Teabe saamiseks 3-DH-seadme ehituse kohta pöörduge: Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA. Seade vastab ISO standardis 6549-1980 kirjeldatule. 2. LIIDE KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM 1. Kolmemõõtmeline taustsüsteem on piiritletud sõidukitootja poolt kindlaks määratud kolme ristuva tasapinnaga (vt joonis) (1). 2. Sõiduki mõõteasend määratakse kindlaks sõiduki paigaldamisega toetuspinnale nii, et koordinaatmärkide asukohad vastavad tootja esitatud väärtustele. 3. R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukitootja koordinaatmärkide suhtes. Joonis Kolmemõõteline taustsüsteem (1) Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130, 1978. 3. LIIDE ISTEKOHTADE VÕRDLUSANDMED 1. Võrdlusandmete kodeerimine Võrdlusandmed on esitatud järjest iga istekoha kohta. Iga istekoht on tähistatud kahekohalise koodiga. Esimesel kohal on araabia number, mis tähistab istmerida loendatuna sõiduki esiosast tagaosa suunas. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha asukohta reas sõidusuunas vaadatuna; kasutatakse järgmisi tähti: L = vasak, C = keskmine, R = parem. 2. Sõiduki mõõteasendi kirjeldus 2.1. Koordinaatmärkide asukohad X … Y … Z … 3. Võrdlusandmete loend Istekoht … 3.1.1. R-punkti koordinaadid X … Y … Z … 3.1.2. Rindkere arvutuslik kaldenurk:… 3.1.3. Istme reguleerimisandmed (1) horisontaalne: … vertikaalne: … kaldenurga muutmine: … rindkere kaldenurga muutmine: … Märkus. Teiste istekohtade võrdlusandmed loetleda punktides 3.2, 3.3 jne. (1) Mittevajalik maha tõmmata.

9. LISA (reserveeritud)