Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumiskuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 uusimast versioonist, mis on kättesaadav Internetis aadressil

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 80 – Ühtsed sätted, milles käsitletakse suurte reisijateveo sõidukite istmete tüübikinnitust ja suurte reisijateveo sõidukite tüübikinnitust seoses nende istmete ja nende kinnituspunktide tugevusega

Sisaldab kõiki kehtivaid tekste kuni järgmiste kuupäevadeni:

Eeskirja muudatuste seeria 03 – jõustumiskuupäev 26. juuli 2012

SISUKORD

LIITED

LISAD

1. REGULEERIMISALA

Tootja taotlusel loetakse, et M2 (1) -kategooria sõidukid, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 17, vastavad käesoleva eeskirja nõuetele.

Tootja taotlusel ja kokkuleppel tehnilise teenistuse ja lepinguosalise tüübikinnitusasutusega võidakse tüübikinnitus anda M3-kategooria (III ja B-klass) sõidukitele, mille suurim tehniliselt lubatav täismass ületab 10 tonni ja mille küljega sõidusuunas olevad istmed on koondatud ühte rühma, moodustades integreeritud salongi, mis koosneb mitte rohkem kui kümnest istekohast ja mis asub sõiduki tagaosas. Sellistel küljega sõidusuunas olevatel istmetel peab olema vähemalt peatugi ja tõmburiga kahepunktivöö, mis on tüübikinnituse saanud vastavalt eeskirjale nr 16. Lisaks sellele peavad turvavööde kinnituspunktid vastama eeskirjas nr 14 kehtestatud nõuetel põhinevatele mõõdu- ja tugevusnõuetele. Siiski tuleb arvesse võtta asjaolu, et tegemist on küljega sõidusuunas oleva istmega, mitte näoga sõidusuunas oleva istmega, ning katsetest ja kontrollidest ei ole võimalik selle põhjal loobuda. Teabevahetuse dokumenti (2. lisa) märgitakse, et küljega sõidusuunas olevad istmed on lubatud vastavalt käesolevale punktile. Selliseid tüübikinnitusi ei anta enam alates 1. novembrist 2014 või alates katsetamisi käsitlevate ühtsete sätete, mis hõlmavad küljega sõidusuunas olevaid istmeid (käesolev eeskiri), ning kõnealuste istmete turvavööde kinnituspunkte käsitlevate sätete (eeskiri nr 14), ja turvavöödega varustatud sõidukeid käsitlevate sätete (eeskiri nr 16) vastuvõtmise kuupäevast, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

Punkti 1.4 ei kohaldata M3-kategooria (II, III ja B-klass) sõidukitele, mille suurim tehniliselt lubatav täismass ületab 10 tonni ja millel on küljega sõidusuunas olevad istmed, eeldusel, et punkti 7.4 nõuded on täidetud.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1. „istme tüübikinnitus”– istme kui osa tüübikinnitus seoses sõidusuunas paigaldatud istmetel istuvate sõitjate kaitsega istmete tugevuse ja leenide konstruktsiooni osas;

2.2. „sõiduki tüübikinnitus”– sõiduki tüübikinnitus sõiduki nende kereosade tugevusega seoses, mille külge istmed kinnitatakse, ja seoses istmete paigaldusega;

2.3. „istmetüüp”– istmed, mis oluliselt ei erine järgmiste omaduste poolest, mis võivad mõjutada nende tugevust ja ohtlikkust:

2.4. „sõidukitüüp”– mootorsõidukid, mis ei erine selliste oluliste omaduste poolest nagu:

2.5. „iste”– konstruktsioon koos katte ja kinnitusdetailidega, mida on võimalik kinnitada sõiduki kere külge ja millele saab istuda üks või mitu täiskasvanud isikut. Olenevalt sõidu suunast määratletakse iste järgmiselt:

2.5.1. „näoga sõidu suunas olev iste”– iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki esiosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väikesema kui + 10o või – 10o nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.5.2. „seljaga sõidu suunas olev iste”– iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki tagaosa suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väikesema kui + 10o või – 10o nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.5.3. „küljega sõidu suunas olev iste”– iste, mida saab kasutada siis, kui sõiduk sõidab, ja mis on näoga sõiduki külje suunas selliselt, et istme vertikaalne sümmeetriatasand moodustab väikesema kui + 90o või – 10o nurga sõiduki vertikaalse sümmeetriatasandi suhtes;

2.6. „üksikiste”– ühe istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste;

2.7. „topeltiste”– kahe kõrvuti istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste; kahte kõrvuti olevat ühenduseta istet käsitatakse kahe üksikistmena;

2.8. „istmerida”– kolme või rohkema kõrvuti istuva sõitja jaoks mõeldud ja ehitatud iste; kõrvuti asetatud üksikistmeid või topeltistmeid ei käsitata istmereana;

2.9. „istmepadi”– istmeosa, mis on asetatud peaaegu horisontaalselt ja mis on mõeldud istuva sõitja toetamiseks;

2.10. „leen”– istmeosa, mis on peaaegu vertikaalne ja mis on mõeldud sõitja selja, õlgade ja võimaluse korral pea toetamiseks;

2.11. „reguleerimissüsteem”– seadis istme või selle osade reguleerimiseks sõitjale sobivasse asendisse;

2.12. „nihutussüsteem”– seadis, mis võimaldab nihutada istet või selle osa külg- või pikisuunas istme või istme osade kindla vaheasendita, et hõlbustada sõitjate pääsu sõidukisse;

2.13. „lukustussüsteem”– seade, mis tagab istme ja selle osade püsimise mis tahes kasutusasendis;

2.14. „kinnituspunkt”– sõiduki põranda või kere osa, mille külge võib kinnitada istme;

2.15. „kinnitusdetailid”– poldid või muud osad, mida kasutatakse istme kinnitamiseks sõiduki külge;

2.16. „katsesõiduk”– katseseade, mis on tehtud ja mida kasutatakse liiklusõnnetuste, sealhulgas laupkokkupõrgete dünaamiliseks taasesituseks;

2.17. „lisaiste”– mannekeeni iste, mis asub katsesõidukis katsetatava istme taga. See iste on katsetatava istme taga sõidukis kasutatava istme representatiiviste;

2.18. „võrdlustasapind”– tasapind, mis läbib mannekeeni kandade puutepunkte ja mida kasutatakse H-punkti ja torso tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks mootorsõiduki istekohal vastavalt 4. lisa sätetele;

2.19. „võrdluskõrgus”– istme ülemise ääre kõrgus võrdlustasapinnast;

2.20. „mannekeen”– näoga sõidusuunas olevate istmete HYBRID II või III spetsifikatsioonile (2) vastav mannekeen, või küljega sõidu suunas olevate istete puhul mannekeen, mis vastab eeskirja nr 95 6. lisa kohasele külgkokkupõrkes kasutatavale mannekeenile;

2.21. „kontrollvöönd”– ala kahe vertikaalse, teineteisest 400 mm kaugusel asuva ning H-punkti suhtes sümmeetrilise pikitasapinna vahel, mis on määratletud eeskirja nr 21 1. lisas kirjeldatud peakujulise seadise pööramisel vertikaalasendist horisontaalsesse. Seadis tuleb paigutada vastavalt eeskirja nr 21 nimetatud lisas esitatud kirjeldusele ning ülejääva ala piiramiseks reguleerida maksimaalsele pikkusele 840 mm ja minimaalsele pikkusele 736 mm;

2.22. „kolmepunktivöö”– käesoleva eeskirja tähenduses hõlmab ka rohkem kui kolme kinnituspunktiga turvavöösid;

2.23. „istmete vahekaugus”– samas suunas paiknevate istmete korral istmepadja eesosa ja istme ees oleva istme padja tagakülje vaheline kaugus, mida mõõdetakse põrandast 620 mm kõrguselt.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

4. TÜÜBIKINNITUSE ANDMINE

5. ISTMETELE ESITATAVAD NÕUDED

Katsed, mille istmetüüp on läbinud, märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas.

6. SÕIDUKITÜÜBI ISTMETE KINNITUSPUNKTIDELE ESITATAVAD NÕUDED

või 1. liites ettenähtud katsetele, kui iste on paigaldatud sõiduki katsetatava kereosa külge. Iste ei pea olema tüübikinnitusega iste, eeldusel et see vastab eespool nimetatud liite punkti 3.2.1 nõuetele.

Kinnituspunkti või seda ümbritseva ala jäävdeformatsioon, kaasa arvatud murdumine, on lubatud, eeldusel et ettenähtud jõudu on rakendatud selleks määratud aja jooksul.

7. ISTME SÕIDUKITÜÜPI PAIGALDAMISE NÕUDED

vahetult taga oleva istme H-punkt on alla 72 mm kõrgem kõnealuse istme H-punktist, või kui tagumise istme H-punkt on üle 72 mm kõrgem, katsetatakse istet ja antakse paigalduse tüübikinnitus selles asendis.

kui tagumine iste on näoga sõidu suunas olev iste, mis on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita), või

kui tagumine iste on näoga sõidu suunas olev iste, mis on varustatud kolmepunktivööga, mille kinnituspunktid vastavad täielikult eeskirjale nr 14 (erandita).

8. TOODANGU NÕUETELE VASTAVUS

Toodangu nõuetele vastavust tuleb kontrollida kooskõlas kokkuleppe 2. liitega (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ning see peab vastama järgmistele nõuetele.

Käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud istmed ja/või sõidukid valmistatakse selliselt, et need vastavad punktides 5, 6 ja 7 sätestatud nõudeid järgides antud tüübikinnitusele.

9. KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE EEST

10. ISTME JA/VÕI SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat ebasoovitavat mõju, ning et istmetüüp ja/või sõidukitüüp vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

11. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest kohe tüübikinnituse andnud asutusele. Pärast asjaomase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest käesoleva eeskirja 1. lisas ja/või 2. lisas esitatud vormi kohase teatisega käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele.

12. ÜLEMINEKUSÄTTED

13. TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMETUSED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituse, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise kohta.

(1) Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2).

(2) Hybrid II ja III tehnilised kirjeldused ja üksikasjalikud joonised, mis vastavad 50. protsentiili Ameerika Ühendriikide täisealise mehe põhilistele mõõtmetele, ning mannekeeni katseks vajalikud reguleerimisnäitajad on hoiule antud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile. Nendega saab taotluse korral tutvuda Euroopa Majanduskomisjoni sekretariaadis aadressil Palais des Nations, Genf, Šveits.

(3) 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1).

1. liide

Istmete katsemenetlused vastavalt punktile 5 ja/või kinnituspunktide katsemenetlused vastavalt punktile 6.1.2 ja/või küljega sõidu suunas olevate istmete paigaldamine vastavalt 7. liite punktile 3.

1. NÕUDED

1.1. Katsetega tuleb kindlaks määrata:

1.1.1. kas eespool olev iste (olevad istmed) ja/või turvavöö kasutamine hoiab sõitja (sõitjad) korralikult oma kohal. 1.1.1.1. Nõue loetakse täidetuks, kui mannekeeni mis tahes kereosa ja pea ei liigu lisaistme punktist R 1,6 m kaugusel asuvast vertikaalsest risttasapinnast ettepoole;

1.1.2. kas sõitja(d) ei saa raskeid vigastusi. 1.1.2.1. Nõue loetakse täidetuks, kui on täidetud järgmised 4. liite kohaselt kindlaksmääratud mõõtemannekeeni biomehaanilised vastavuskriteeriumid; s.o: 1.1.2.2. näoga sõidu suunas oleval lisaistmel istuva mannekeeni puhul tuleb täita järgmised biomehaanilised vastavuskriteeriumid: 1.1.2.2.1. pea ohutuse tingimus HIC on alla 500; 1.1.2.2.2. rindkere ohutuse tingimus (ThAC) on alla 30 g, v.a kokku alla 3 ms pikkuste ajavahemike puhul (g = 9,81m/s2); 1.1.2.2.3. reieluu ohutuse tingimus (FAC) on alla 10 kN ning üle 20 ms pikkuste ajavahemike puhul ei ületa see 8 kN; 1.1.2.3. küljega sõidu suunas oleval lisaistmel istuva mannekeeni puhul tuleb täita järgmised biomehaanilised vastavuskriteeriumid: 1.1.2.3.1. pea ohutuse tingimus HIC on alla 500; 1.1.2.3.2. rindkere ohutuse tingimus: a) roiete painde kriteerium (RDC) võib olla kuni 42 mm; b) pehmete kudede kriteerium (VC) võib olla kuni 1,0 m/s; 1.1.2.3.3. vaagnapiirkonna ohutuse tingimus: suurim jõud häbemeliidusele (PSPF) ei tohi olla üle 6 kN; 1.1.2.3.4. kõhupiirkonna ohutuse tingimus: suurim jõud kõhupiirkonnale (APF) ei tohi olla üle 2,5 kN sisejõuna (samaväärne 4,5 kN välisjõule).

1.1.3. kas iste ja istme kinnitused on piisavalt tugevad. 1.1.3.1. Nõue loetakse täidetuks, kui: 1.1.3.1.1. ükski istme, istme kinnituse või lisavarustuse osa ei tule katse käigus täiesti lahti; 1.1.3.1.2. iste jääb kindlalt oma kohale isegi siis, kui üks või mitu kinnituspunkti tuleb osaliselt lahti ning lukustussüsteemid on kogu katse ajal lukustunud; 1.1.3.1.3. katse järel ei ole ükski istme või lisavarustuse struktuuriosa murdunud ning sellel ei ole teravaid servi ega nurki, mis võiksid tekitada kehavigastusi.

1.2. Kõik seadmed, mis moodustavad leeni või selle lisavarustuse osad, peavad olema sellised, et need ei tekitaks kokkupõrke ajal sõitjale kehavigastusi. Nõue loetakse täidetuks, kui iga 165 mm läbimõõduga keraga kokkupuutuva osa kumerusraadius on vähemalt 5 mm.

1.2.1. Kui eespool nimetatud kinnituste ja lisavarustuse mis tahes osa on tehtud materjalist, mille Shore’i kõvadus A jäigal alusel on alla 50, kohaldatakse punktis 1.2 kehtestatud nõudeid ainult jäiga aluse suhtes.

1.2.2. Selliste leeni osade suhtes nagu istme reguleerimisseadmed ja lisavarustus ei kohaldata punkti 1.2 nõudeid, kui puhkeasendis on need võrdlustasapinnast 400 mm kõrgemal asuvast horisontaaltasapinnast madalamal, ja olenemata sellest, kas sõitja puutub nendega kokku või mitte.

2. KATSETATAVA ISTME ETTEVALMISTAMINE

2.1. Katsetatav iste paigaldatakse:

2.1.1. kas sõiduki kere representatiivsele katsealusele

2.1.2. või jäigale katsealusele.

2.2. Katsealusel olevad katsetatava istme (katsetatavate istmete) kinnituspunktid on identsed või neil on samad omadused kui sõiduki(te)s, mille jaoks iste on mõeldud.

2.3. Katsetatav iste on täielik, see on koos polsterduse ja lisavarustusega. Kui iste on varustatud lauaga, pannakse see ülestõstetud asendisse.

2.4. Kui iste on külgsuunas reguleeritav, pannakse see kõige rohkem väljaulatuvasse asendisse.

2.5. Kui leen on reguleeritav, reguleeritakse see nii, et H-punkti kindlaksmääramiseks kasutatud mannekeeni torso kaldenurk ja mootorsõidukite istekohtade torso tegelik kaldenurk oleks võimalikult lähedal tootja soovitatud kaldenurgale tavakasutuse puhul, või kui tootja konkreetsed soovitused puuduvad, võimalikul lähedal 25 kraadile vertikaalsuunas tahapoole.

2.6. Kui iste on varustatud reguleeritava kõrgusega peatoega, pannakse see kõige madalamasse asendisse.

2.7. Nii lisa- kui ka katsetatavale istmele paigaldatakse tüübikinnitusega turvavööd, mis vastavad eeskirjale nr 16 ja on kinnitatud kinnituspunktide külge, mis on paigaldatud vastavalt eeskirjale nr 14 (vajaduse korral ka eeskirja nr 14 punktis 7.4 sätestatud erandile).

3. DÜNAAMILISED KOORMUSKATSED

3.1. Katse nr 1

Katsealus paigutatakse katsesõidukile.

3.2. Lisaiste

Lisaiste võib olla katsetatava istmega sama tüüpi ning asub paralleelselt otse katsetatava istme taga. Need kaks istet on ühekõrgused ja ühtmoodi reguleeritud ning nende istmete vahekaugus on 750 mm.

3.2.1. Kui kasutatakse muud tüüpi lisaistet, märgitakse see istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud 1. lisas.

3.3. Mannekeen

3.3.1. Mannekeen asetatakse turvavööga kinnitamata kujul lisaistmele nii, et selle sümmeetriatasand vastab kõnealuse istekoha sümmeetriatasandile.

3.3.2. Sõltumata mannekeeni istumisasendist, peab käe ülemise osa ja torso/käe võrdlusjoone vaheline nurk mõlemal pool olema 40° ± 5°. Torso/käe võrdlusjoone all mõistetakse roiete esikülje puutetasapinna lõikumist mannekeeni püstpikitasapinnaga kohal, kus asub käsi. Jalad on maksimaalselt välja sirutatud ja on võimaluse korral paralleelsed; kannad puudutavad põrandat.

3.3.3. Iga kasutatav mannekeen asetatakse istmele vastavalt järgmisele menetlusele: 3.3.3.1. mannekeen pannakse istmele asendis, mis on võimalikult lähedal soovitavale asendile; 3.3.3.2. sile jäik pind, mille mõõtmed on 76 mm × 76 mm, asetatakse võimalikult madalale mannekeeni torso esiosa vastu; 3.3.3.3. siledat pinda surutakse koormusega 25–35 daN horisontaalselt mannekeeni torso vastu; 3.3.3.3.1. torso tõmmatakse õlgadest ettepoole vertikaalasendisse, seejärel pannakse tagasi leeni vastu. Toimingut korratakse kaks korda; 3.3.3.3.2. torsot liigutamata pannakse pea sellisesse asendisse, et peas olevaid mõõteriistu toetav alus on horisontaalne ja pea kesksagitaaltasapind on sõiduki kesksagitaaltasapinnaga paralleelne (küljega sõidu suunas olevate istmete puhul on pea kesksagitaaltasapind istme vertikaalse kesksagitaaltasapinnaga paralleelne)'; 3.3.3.4. sile pind eemaldatakse ettevaatlikult; 3.3.3.5. mannekeeni liigutatakse istmel ettepoole ja korratakse eespool kirjeldatud paigaldusmenetlust; 3.3.3.6. vajaduse korral korrigeeritakse alajäsemete asendit; 3.3.3.7. paigaldatud mõõteriistad ei või mingil moel mõjutada mannekeeni liikumist kokkupõrke ajal; 3.3.3.8. mõõteriistade temperatuur stabiliseeritakse enne katset ja võimaluse korral hoitakse vahemikus 19–26 °C.

3.4. Kokkupõrke simuleerimine

3.4.1. Katsesõiduki liikumiskiiruse kogumuutus simuleeritud kokkupõrkel peab olema 30–32 km/h.

3.4.2. Katsesõiduki aeglustamine, või taotleja valikul kiirendamine kokkupõrke simuleerimise käigus peab vastama allpool esitatud joonisele 1. Katsesõiduki aeglustus- või kiirenduskõver ajaühikus jääb joonisel 1 näidatud piirkõverate vahele, välja arvatud kokku alla 3 ms pikkused ajavahemikud.

3.4.3. Peale selle on keskmine aeglustus või kiirendus 6,5–8,5 g.

3.5. Katse nr 2

3.5.1. Korratakse katset nr 1 lisaistmel istuva mannekeeniga; mannekeen kinnitatakse turvavööga, mis on paigaldatud ja reguleeritud tootja juhendi kohaselt. Katse nr 2 puhul kasutatud turvavöö kinnituspunktide arv märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas.

3.5.2. Lisaiste on katsetatava istmega sama tüüpi või erinevat tüüpi, kusjuures erinevat tüüpi istme üksikasjad märgitakse istmetüübi tüübikinnitust käsitlevasse teatisesse, mille näidisvorm on esitatud käesoleva eeskirja 1. lisas.

3.5.3. Katset nr 2 võib lisaks istmetele kohaldada ka teiste sõidukiosade suhtes vastavalt eeskirja nr 16 punktile 8.1.7 ja eeskirja nr 14 punktile 5.3.5.

3.5.4. Juhul kui katse nr 2 viiakse läbi kolmepunktivööga kinnitatud mannekeeniga ja vigastuste kriteeriume ei ületata, loetakse lisaiste eeskirjas nr 14 seoses istme paigaldamisega kindlaks määratud staatiliste koormuskatsete nõuetele ja ülemise kinnituspunkti liikumiskatse nõuetele vastavaks.

3.5.5. Katset nr 2 võib kohaldada ka küljega sõidu suunas olevate istmete suhtes. Sellisel juhul peab punktis 3.2 nimetatud lisaiste olema küljega sõidusuunas olev iste ning see peab olema paigaldatud vastavalt 7. liitele.

Joonis 1