ET Euroopa Liidu Teataja L 330/26

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 26 — sõiduki välispinnast väljaulatuvate osadega seotud tüübikinnituse ühtsete sätete kohta

1. REGULEERIMISALA JA EESMÄRK

1.1. Käesolevat eeskirja kohaldatakse M1-kategooria sõidukite (1) välispinnast väljaulatuvate osade suhtes. Seda ei kohaldata välimiste tahavaatepeeglite ega pukseerimisseadiste kuulide suhtes.

1.2. Käesoleva eeskirja eesmärgiks on vähendada kokkupõrke korral kehavigastuste tekkimise ohtu või nende raskust inimese puhul, kes saab sõiduki kerelt löögi või põrkab vastu seda. See kehtib nii seisva kui ka liikuva sõiduki kohta.

2. MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1. Sõiduki tüübikinnitus – sõiduki tüübikinnitus seoses sõiduki välispinnast väljaulatuvate osadega.

2.2. Sõiduki tüüp – mootorsõidukikategooria, mille sõidukid ei erine üksteisest selliste oluliste tunnuste poolest nagu välispinna kuju ja materjalid.

2.3. Välispind – sõiduki välised osad, sealhulgas kapott, pagasiruumi kaas, uksed, poritiivad, katus, valgustus- ja valgussignaalseadmed ning nähtavad tugevdusosad.

2.4. Põrandajoon – joon, mis määratletakse järgmiselt.

Koormatud sõidukit ümbritseb määramata kõrgusega vertikaaltelje ja 30° poolnurgaga koonus, mis puutub katkematult ja võimalikult madalal kokku sõiduki välispinnaga. Põrandajoon on nende puutepunktide geomeetrilisel ühendamisel moodustuv joon. Põrandajoone kindlaksmääramisel jäetakse arvesse võtmata tungraua tõstekohad, heitgaasitorustik ja rattad. Rattakoobaste tühimikud arvatakse täidetuks kujuteldava pinnaga, mis moodustab külgneva välispinnaga katkematu terviku. Põrandajoone kindlaksmääramisel võetakse arvesse sõiduki mõlemad kaitserauad. Olenevalt konkreetsest sõidukist võib põrandajoon ulatuda kaitseraua välisservani või kaitseraua all oleva kerepaneelini. Kahe või enama kokkupuutepunkti korral kasutatakse põrandajoone kindlaksmääramisel alumist puutepunkti.

2.5. Kumerusraadius – sellise ringjoonekaare raadius, mis vastab kõige täpsemini vaadeldava osa kerakujulisele vormile.

2.6. Koormatud sõiduk – suurima tehniliselt lubatud massini koormatud sõiduk. Hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega varustatud sõidukite katsetamine toimub sõiduki tootja poolt kindlaksmääratud kõige ebasoodsamates tavakasutuse tingimustes.

Sõiduki kõige äärmine serv – tasapind sõiduki kummalgi küljel, mis on paralleelne sõiduki keskmise pikitasapinnaga ning langeb ühte selle külgserva äärmise punktiga, ning risti asetsev püsttasapind sõiduki eesmises ja tagumises osas, mis langeb ühte eesmise ja tagumise serva äärmiste punktidega, välja arvatud projektsioon, mille tekitavad:

2.7.1. rehvid maapinnaga kokkupuute punkti lähedal ning rehvi rõhumanomeetrite ühendused;

2.7.2. ratastele paigaldatavad libisemisvastased vahendid;

2.7.3. tahavaatepeeglid;

2.7.4. külgmised suunatuled, ülemised gabariittuled, (külgmised) esi- ja tagatuled ja seisutuled;

2.7.5. eesmises ja tagumises osas kaitseraudadele paigaldatud osad, pukseerimisseadised ja heitgaasitorustik.

2.8. Väljaulatuva osa mõõtmed – paneelile monteeritud osa puhul käesoleva eeskirja 3. lisa punktis 2 kirjeldatud viisil määratud mõõtmed.

2.9. Paneeli tingjoon – joon, mis kulgeb läbi kera keskpunkti ning kahe punkti kera pinnal, kui kera pind puutub 3. lisa punktis 2.2 kirjeldatud mõõtmise ajal esimest ja viimast korda osaga kokku.

3. TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

Sõiduki tüübikinnituse taotlemine seoses sõiduki välispinnast väljaulatuvate osadega

3.1.1. Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses sõiduki väljaulatuvate osadega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Tüübikinnituse taotlusega peavad kaasas olema järgmised dokumendid kolmes eksemplaris:

3.1.2.1. sõiduki esi-, taga- ja küljeosa fotod, võetuna nurga all 30–45° sõiduki vertikaalse keskpikitasapinna suhtes;

3.1.2.2. joonised kaitseraudade mõõtmetega; ning vajaduse korral

3.1.2.3. teatavate sõiduki välispinnast väljaulatuvate osade joonised ja vajaduse korral punktis 6.9.1 nimetatud teatavate välispinnaosade joonised.

3.1.3. Tüübikatsetuste eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse kinnitatavale sõidukitüübile vastav näidissõiduk. Tehnilise teenistuse nõudel tuleb samamoodi esitada ka konkreetsed osad või kasutatud materjalide näidised.

Tüübikinnituse taotlemine pakiraamide, suusaraamide ning raadio vastuvõtu- ja saateantennidele, mida peetakse eraldi tehniliseks varustuseks

3.2.1. Tüübikinnituse taotluse paki- ja suusaraamide ning raadio vastuvõtu- või saateantennide suhtes, mida peetakse eraldi tehniliseks varustuseks, peab esitama sõiduki tootja, nimetatud lisavarustuse tootja või tootjate nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Punktis 3.2.1 nimetatud varustuse iga tüübi tüübikinnitustaotlusega peavad kaasas olema:

3.2.2.1. eraldi varustuse tehnilisi omadusi kirjeldavad dokumendid kolmes eksemplaris ning iga müüdava varustuse paigaldamise juhend;

3.2.2.2. eraldi tehnilise varustuse tüübi näidis. Kui pädev asutus peab seda vajalikuks, võib ta nõuda lisanäidiseid.

4. TÜÜBIKINNITUS

Sõiduki tüübikinnitus seoses sõiduki välispinnast väljaulatuvate osadega

4.1.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse saamiseks esitatud sõidukitüüp vastab punktide 5 ja 6 nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

4.1.2. Igale kinnituse saanud sõidukitüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 02, mis vastab 13. detsembril 1996 jõustunud muudatuste seeriale 02) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja kõige viimasena tehtud olulisi tehnilisi muudatusi sisaldavat muudatuste seeriat. Üks ja seesama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

4.1.3. Teade sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, kinnituse laiendamise, kinnituse andmisest keeldumise, kinnituse tühistamise või sõidukitüübi tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalisriikidele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas toodud vormi.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnituse märk, millel on:

4.1.4.1. ringi paigutatud täht E, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber;

4.1.4.2. punktis 4.1.4.1 nimetatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht R, tühik ja tüübikinnitusnumber.

4.1.5. Kui sõidukitüüp vastab ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile, ei pea selle eeskirja kohaselt kinnituse andnud riik punktis 4.1.4.1 kirjeldatud sümbolit kordama; sellisel juhul paigutatakse sellest sümbolist paremale üksteise alla tulpa kõigi eeskirjade numbrid ja sümbolid, mille kohaselt on antud kinnitus riigis, mis on käesoleva eeskirja kohaselt kinnituse andnud.

4.1.6. Tüübikinnituse märk peab olema selgelt loetav ja kustumatu.

4.1.7. Tüübikinnituse märk tuleb kinnitada sõiduki tootja poolt kinnitatud sõiduki andmetega plaadi lähedale või selle peale.

4.1.8. Käesoleva eeskirja 2. lisa pakub tüübikinnituse märkide kujundamise näiteid.

4.1.9. Pädev asutus peab enne kinnituse andmist kontrollima toodangu vastavuse tõhusaks kontrollimiseks sobiva korra olemasolu.

Tüübikinnitus pakiraamide, suusaraamide ning raadio vastuvõtu- ja saateantennide puhul, mida peetakse eraldi tehniliseks varustuseks

4.2.1. Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud eraldi tehniline varustus vastab punktide 6.16, 6.17 ja 6.18 nõuetele, antakse sellele tüübikinnitus.

4.2.2. Igale kinnituse saanud eraldi tehnilise varustuse tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praegu 02, mis vastab 13. detsembril 1996 jõustunud muudatuste seeriale 02) näitavad kinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja kõige viimati tehtud peamisi tehnilisi muudatusi sisaldavat muudatuste seeriat. Üks ja seesama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

4.2.3. Teade eraldi tehnilise varustuse tüübile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, kinnituse laiendamise, kinnituse andmisest keeldumise, kinnituse tühistamise või tüübi tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalisriikidele, kasutades käesoleva eeskirja 4. lisas toodud vormi.

Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile vastavale eraldi tehnilisele varustusele tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnituse märk, millel on:

4.2.4.1. Ringi paigutatud täht E, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);

4.2.4.2. punktis 4.2.4.1 nimetatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht R, tühik ja tüübikinnitusnumber.

4.2.5. Tüübikinnituse märk peab olema selgelt loetav ja kustumatu.

4.2.6. Tüübikinnituse märk tuleb kinnitada tootja kinnitatud eraldi tehnilise varustuse andmetega plaadi lähedale või selle peale.

4.2.7. Käesoleva eeskirja 2. lisa pakub tüübikinnituse märkide kujundamise näiteid.

4.2.8. Pädev asutus peab enne kinnituse andmist kontrollima toodangu tüübikinnitusele vastavuse tõhusaks kontrollimiseks sobiva korra olemasolu.

5. ÜLDISED NÕUDED

Käesoleva eeskirja nõudeid ei kohaldata nende välispinna osade suhtes, mis koormatud sõiduki, mille kõik uksed, aknad, pakiruumi kaas, kapott jne on suletud, puhul on:

5.1.1. rohkem kui 2 meetri kõrgusel,

5.1.2. põrandajoonest madalamal või

5.1.3. asendis, mis ei võimalda neid ei staatilistes ega töötingimustes puudutada 100 mm läbimõõduga kuuliga.

5.2. Sõiduki välispinnal ei tohi olla väljapoole suunatud terava otsaga või muidu teravaid osi ega sellise kuju, mõõtmete, suuna või kõvadusega väljaulatuvaid osi, mis võivad suurendada kehavigastuste tekkimise ohtu või nende raskust isiku puhul, kes kokkupõrke korral saab löögi sõiduki välispinnalt või põrkab selle vastu.

5.3. Sõiduki välispinnal ei tohi olla väljaulatuvaid osi, mis võivad haakuda jalakäijate, jalgratturite või mootorratturite külge.

5.4. Ühegi välispinnast välja ulatuva osa kumerusraadius ei tohi olla alla 2,5 mm. See nõue ei kehti välispinna vähem kui 5 mm eendite suhtes, kuid selliste osade väljapoole suunatud nurgad peavad olema tömbid, välja arvatud juhul, kui selliste osade eendumine on väiksem kui 1,5 mm.

5.5. Nende välispinnast välja ulatuvate osade puhul, mis on valmistatud materjalist, mille Shore’i kõvadus A ei ületa 60, võib kumerusraadius olla alla 2,5 mm.

Kõvaduse mõõtmised tehakse sõidukile paigaldatud osal. Kui kõvadust ei saa määrata Shore’i A meetodil, siis antakse hinnang võrreldavate mõõtmiste põhjal.

5.6. Punktide 5.1–5.5 nõudeid kohaldatakse lisaks punkti 6 erinõuetele, kui need erinõuded ei näe otsesõnu ette teisiti.

6. ERINÕUDED

6.1. Dekoratiivelemendid

6.1.1. Kerepinnalt üle 10 mm eenduvad lisadekoratiivelemendid peavad sisse tõmbuma, irduma või kõrvale painduma, kui nende kõige esileulatuvamat punkti mõjutatakse jõuga 10 daN paigalduspinnaga peaaegu paralleelse tasapinna igas suunas. Neid nõudeid ei kohaldata radiaatorivõrede dekoratiivelementide suhtes; nende suhtes kehtivad punktis 5 ettenähtud üldnõuded. Jõu 10 daN rakendamiseks kasutatakse kuni 50 mm läbimõõduga tasapinnalise otsaga tõukurit. Kui see ei ole võimalik, siis kasutatakse samaväärset meetodit. Pärast dekoratiivelementide sisse- või tagasitõmbumist, irdumist või paindumist ei tohi ükski allesjäänud väljaulatuv osa olla pikem kui 10 mm. Kõnealused väljaulatuvad osad peavad igal juhul vastama punkti 5.2 nõuetele. Kui dekoratiivelement on paigaldatud alusele, siis loetakse alust dekoratiivelemendi, mitte aluspinna osaks.

6.1.2. Välispinnal asetsevate kaitseribade või -katte suhtes ei kehti punkti 6.1.1 nõuded. Need peavad siiski olema sõidukile tugevasti kinnitatud.

6.2. Esilaternad

6.2.1. Esilaternatel on lubatud kasutada eenduvaid võrusid ja äärikuid, kui väljaulatuv osa, mõõdetuna esilaterna läbipaistva välispinna suhtes, ei ole üle 30 mm ning kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm. Kui esilatern on paigaldatud täiendava läbipaistva pinna taha, siis mõõdetakse väljaulatuvat osa alates kõige äärepoolsemast läbipaistvast pinnast. Väljaulatuvate osade määramiseks kasutatakse käesoleva eeskirja 3. lisa punktis 3 kirjeldatud meetodit.

6.2.2. Peitlaternad peavad vastama nii töö- kui ka peiteasendis punkti 6.2.1 nõuetele.

6.2.3. Punkti 6.2.1 nõudeid ei kohaldata keresse peidetavate või kere osa alla jäävate esilaternate suhtes, kui kere vastab punkti 6.9.1 nõuetele.

6.3. Võred ja avad

6.3.1. Punkti 5.4 nõudeid ei kohaldata liikumatute ja liikuvate osade vaheliste avade suhtes, sealhulgas õhu sisse- või väljalaskeava võre ja radiaatorivõre osad, kui järjestikku asetsevate osade kaugus üksteisest ei ole üle 40 mm ning kui võredel ja avadel on talituslik otstarve. 25–40 mm avade kumerusraadius peab olema 1 mm või suurem. Kui kahe üksteise kõrval asetseva osa vaheline kaugus on siiski alla 25 mm, ei tohi nende väljaulatuvate osade kumerusraadius olla väiksem kui 0,5 mm. Võrede ja avade kahe kõrvuti osa vaheline kaugus määratakse käesoleva eeskirja 3. lisa punktis 4 kirjeldatud meetodil.

6.3.2. Võre või ava osade esipoole ja külgpindade ühenduskoht peab olema tömp.

6.4. Klaasipuhastid

6.4.1. Klaasipuhasti peab olema paigaldatud nii, et klaasipuhasti võlli ümbritseks punkti 5.4 nõuetele vastava kumerusraadiuse ning vähemalt 150 mm2 pindalaga kaitsekate. Ümarate katete väljaulatuv pind peab olema vähemalt 150 mm2, mõõdetuna kuni 6,5 mm kauguselt väljaulatuva osa kõige enam eenduvast punktist. Nendele nõuetele peavad vastama ka tagaklaasi- ja esilaternapuhastid.

6.4.2. Punkti 5.4 ei kohaldata klaasipuhastiharjade ja tugielementide suhtes. Nendel seadistel ei tohi siiski olla teravaid nurki ega teravaotsalisi või lõikavaid osi.

6.5. Kaitserauad

6.5.1. Kaitseraua otsad peavad kokkupõrkeohu vähendamiseks olema välispinna suhtes sissepoole pööratud. See nõue loetakse täidetuks, kui kaitserauda on võimalik keresse sisse tõmmata või kui kaitseraud on kerega ühendatud või kui kaitseraua ots on sissepoole pööratud nii, et seda ei saa puudutada 100 mm läbimõõduga kuuliga ning vahe kaitseraua otsa ja ümbritseva kere vahel ei ole üle 20 mm.

6.5.2. Kui kaitseraua joon, mis on ühtlasi auto vertikaalse projektsiooni väline kontuur, on jäigal pinnal, peab selle pinna kumerusraadius olema vähemalt 5 mm kõigis punktides kontuurjoonest kuni 20 mm sissepoole ja vähemalt 2,5 mm kõigil muudel juhtudel. See nõue kehtib kontuurjoonest kuni 20 mm seespool paikneva piirkonna selle osa suhtes, mis asub kontuurjoone ja kahe vertikaaltasapinna, mis kumbki moodustavad sõiduki sümmeetrilise pikitasapinnaga 15° nurga, puutepunktide vahel või neist eespool (või tagumise kaitseraua puhul tagapool) (vt joonist 1).

6.5.3. Punkti 6.5.2 nõudeid ei kohaldata kaitseraua osade või kaitserauale paigaldatud osade või kaitseraua süvendite suhtes, mille eendumine on alla 5 mm, eelkõige liigendite katete ja esilaternapesurite pihustite suhtes; kuid selliste osade väljaulatuvad nurgad peavad olema tömbid, välja arvatud juhul, kui eendumine on alla 1,5 mm.

6.6. Uste käepidemed, hinged ja surunupud, pagasiruumid ja kapotid; kütusepaagi korgid ja kaaned

6.6.1. Uste ja pagasiruumi käepidemete väljaulatuvus võib olla kuni 40 mm, kõigil muudel juhtudel võib väljaulatuvus olla kuni 30 mm.

Külgukse pööratavate käepidemete puhul peab olema täidetud üks kahest järgmisest nõudest.

6.6.2.1. Ukse tasapinnaga paralleelselt pöörduva käepideme pööratav ots peab olema suunatud taha. Sellise käepideme ots peab olema pööratud ukse tasapinna poole ning paiknema kaitseümbrises või süvendis.

6.6.2.2. Käepidemed, mis pöörduvad väljapoole suunas, mis ei ole paralleelne ukse tasapinnaga, peavad suletud asendis olema ümbritsetud kaitseümbrisega või paiknema süvendis. Vaba ots peab olema suunatud kas taha või alla.

Sellest hoolimata võidakse pidada viimati nimetatud tingimusele mittevastavaid käepidemeid vastuvõetavaks, kui:

(a) neil on spetsiaalne tagasipöördemehhanism,

(b) nende eendumine tagasipöördemehhanismi võimaliku rikke korral ei ole üle 15 mm,

(c) nad vastavad avatud asendis punkti 5.4 nõuetele ning

(d) käepideme otsa pindala, mõõdetuna kuni 6,5 mm kaugusel kõige väljaulatuvamast punktist, ei ole väiksem kui 150 mm2.

6.7. Rattad, rattamutrid, laagri kaitsekapslid ja rattakilbid

6.7.1. Punkti 5.4 nõudeid ei kohaldata.

6.7.2. Ratastel, rattamutritel, laagrite kaitsekapslitel ja rattakilpidel ei tohi olla üle rattavelje ulatuvaid teravaid või lõikavaid eendeid. Tiibmutreid ei ole lubatud kasutada.

6.7.3. Sirgjooneliselt liikuval sõidukil ei tohi ükski rataste pöörlemistelgi läbivast horisontaaltasapinnast ülalpool paiknev rattaosa, välja arvatud rehvid, horisontaaltasandil ulatuda üle välispinna või konstruktsiooni vertikaalprojektsiooni. Kui talitlusnõuded seda nõuavad, võivad rattakilbid, mis katavad rattaid ja kaitsekapsleid, siiski ulatuda üle välispinna või konstruktsiooni vertikaalprojektsiooni tingimusel, et nende väljaulatuva osa kumerusraadius on vähemalt 30 mm ning et üle välispinna või konstruktsiooni vertikaalprojektsiooni ulatuv eend ei ole ühelgi juhul suurem kui 30 mm.

6.8. Lehtmetallist servad

6.8.1. Lehtmetallist servad, nagu vihmaveerennid ja lükanduste liugurteed, on lubatud ainult juhul, kui need on tagasi painutatud või paigaldatud koos kaitsega, mis vastab käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele. Kaitseta serva loetakse tagasipainutatuks, kui tagasipaine on umbes 180° või kui see on sõiduki kere poole painutatud nii, et seda ei saa puudutada 100 mm läbimõõduga kuuliga.

6.9. Kere paneelid

6.9.1. Kere paneelide niverdused võivad olla kumerusraadiusega alla 2,5 mm, kuid mitte alla ühe kümnendiku väljaulatuva osa kõrgusest H, mõõdetuna 3. lisa punktis 1 kirjeldatud viisil.

6.10. Külgmised õhusuunajad ja vihmaveerennid

6.10.1. Külgmiste õhusuunajate ja vihmaveerennide väljapoole painutatud servade kumerusraadius peab olema vähemalt 1 mm.

6.11. Tungraua tõstekohad ja heitgaasitorustik

6.11.1. Tungraua tõstekohad ja heitgaasitorustik ei tohi ulatuda üle 10 mm üle vertikaalselt nende kohal paikneva põrandajoone vertikaalprojektsiooni. Erandina sellest nõudest võib kaugemale kui 10 mm üle põrandajoone vertikaalprojektsiooni ulatuda heitgaasitoru, mille ots on ümardatud, kusjuures minimaalne kumerusraadius on 2,5 mm.

6.12. Õhu sisse- ja väljalaskeavad

6.12.1. Õhu sisse- ja väljalaskeavad peavad igas kasutusasendis vastama punktide 5.2, 5.3 ja 5.4 nõuetele.

6.13. Katus

6.13.1. Avatavat katust kontrollitakse suletud asendis.

Lahtisi sõidukeid kontrollitakse nii ülestõstetud kui ka allalastud katusega.

6.13.2.1. Kui kokkupandav katus on alla lastud, siis ei kontrollita sõidukit seespool kujuteldavat pinda, mille moodustab kokkupandav katus ülestõstetud asendis.

6.13.2.2. Kui sõiduki standardvarustuses on kokkuvolditud asendis katuse kaitsekate, siis peab kontrollimine toimuma kaitsekattega.

6.14. Aknad

Sõiduki välispinnast väljapoole liikuvad aknad peavad kõigis kasutusasendites vastama järgmistele tingimustele:

6.14.1.1. ükski vaba serv ei tohi olla ettepoole suunatud;

6.14.1.2. ükski akna osa ei tohi ulatuda kaugemale sõiduki kõige äärmisest servast.

6.15. Registreerimismärgi kinnitusdetailid

6.15.1. Sõiduki tootja ettenähtud registreerimismärgi kinnitusdetailid peavad vastama käesoleva eeskirja punkti 5.4 nõuetele, kui neid saab sõiduki tootja soovituste kohaselt paigaldatud registreerimismärgi korral puudutada 100 mm läbimõõduga kuuliga.

6.16. Pakiraamid ja suusaraamid

6.16.1. Pakiraamid ja suusaraamid peavad olema sõidukile kinnitatud nii, et need on vähemalt ühes suunas sundlukustusega ning peavad vastu horisontaal-, piki- ja ristisuunaliste jõudude mõjule, mis on vähemalt võrdne raami tootja määratud vertikaalse kandevõimega. Tootja juhiste kohaselt sõidukile paigaldatud paki- või suusaraami katsetades ei tohi koormust rakendada ainult ühes punktis.

6.16.2. Pindadel, mida pärast raami paigaldamist saab puudutada 165 mm läbimõõduga kuuliga, ei tohi olla osi, mille kumerusraadius on alla 2,5 mm, välja arvatud juhul, kui saab kohaldada punkti 6.3 nõudeid.

6.16.3. Kinnitusdetailid, näiteks tööriistade abita kinni või lahti keeratavad poldid, ei tohi ulatuda kaugemale kui 40 mm üle punktis 6.16.2 nimetatud pindade, kusjuures eend määratakse kindlaks 3. lisa punktis 2 ettenähtud meetodil, kuid kõnealuse lisa punktis 2.2 ettenähtud meetodi rakendamise juhtudel kasutatakse kuuli läbimõõduga 165 mm.

6.17. Raadio vastuvõtu- ja saateantennid

6.17.1. Raadio vastuvõtu- või saateantennid peavad olema sõidukile paigaldatud nii, et juhul kui mõnes antennitootja määratud kasutusasendis on antenni vaba otsa kõrgus teepinnast alla 2 m, peab see asuma alal, mis piirneb punktis 2.7 määratletud sõiduki kõige äärmisest servast 10 cm seespool asuvate vertikaaltasapindadega.

6.17.2. Lisaks sellele tuleb antennid sõidukile paigaldada ning vajaduse korral nende vaba otsa liikuvust piirata nii, et ükski antenni osa ei ulatuks üle punktis 2.7 määratletud sõiduki kõige äärmise serva.

6.17.3. Antennitorude kumerusraadius võib olla alla 2,5 mm. Liikuvatel otstel peavad aga olema liikumatult kinnitatud katted kumerusraadiusega mitte alla 2,5 mm.

6.17.4. Antenni aluste eendumine ei tohi olla üle 30 mm, mõõdetuna 3. lisa punktis 2 ettenähtud viisil. Sisseehitatud võimendiga antennialused võivad aga välja ulatuda kuni 40 mm.

6.18. Paigaldamisjuhend

6.18.1. Eraldi varustusena tüübikinnituse saanud pakiraame, suusaraame ning raadio vastuvõtu- ja saateantenne ei tohi müüki panna, müüa ega osta, kui nendega ei ole kaasas paigaldamisjuhendit. Paigaldamisjuhend peab sisaldama piisavalt teavet, võimaldamaks tüübikinnituse saanud osa sõidukile paigaldada punktide 5 ja 6 asjaomaste nõuete kohaselt. Eelkõige tuleb ära näidata teleskoopantenni kasutusasendid.

7. SÕIDUKITÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

Igast sõidukitüübi muutmisest tuleb teatada tüübi kinnitanud ametiasutusele. Kõnealune asutus võib:

7.1.1. otsustada, et tehtud muudatustel tõenäoliselt ei ole märgatavat kahjulikku mõju; või

7.1.2. nõuda tüübikatsetusi tegevalt tehniliselt teenistuselt täiendavat aruannet.

7.2. Tüübikinnituse andmise kinnitus koos muudatuste kirjeldusega või teade kinnituse andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.3 ettenähtud korras.

7.3. Tüübikinnituse laienduse andnud asutus määrab laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisa näidisele vastavat teatise vormi.

8. TOODANGU VASTAVUS KINNITATUD TÜÜBILE

8.1. Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk (või eraldi tehniline varustus) tuleb valmistada nii, et see vastaks kinnitatud tüübile eespool toodud punktide 5 ja 6 nõuete kohaselt.

8.2. Punkti 8.1 nõuete täitmises veendumiseks tuleb korraldada toodangu nõuetekohaseid kontrolle.

Eelkõige peab tüübikinnituse omanik:

8.3.1. tagama toodangu kvaliteedi tõhusa kontrollimise korra olemasolu;

8.3.2. pääsema juurde seadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks;

8.3.3. tagama katsetulemuste registreerimise ning sellega seotud dokumentide kättesaadavuse ajavahemikus, mis määratakse kindlaks kokkuleppel ametiasutusega;

8.3.4. analüüsima igat liiki katsete tulemusi, et kontrollida ja tagada toote omaduste stabiilsust, võttes arvesse tööstustoodangu puhul lubatud varieerumist;

8.3.5. tagama, et iga tootetüübi puhul tehakse vähemalt käesoleva eeskirja 3. lisas ettenähtud katsed;

8.3.6. tagama, et kui sellises katses ilmneb mis tahes näidise või katseeksemplari mittevastavus, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada asjaomase toote vastavus tüübikinnitusele.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igas tooteüksuses kasutatavaid tüübikinnitusele vastavuse kontrollimise meetodeid igal ajal kontrollida.

8.4.1. Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsetulemused ja tootmise ülevaatuse tulemused.

8.4.2. Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid katsetamiseks tootja laboris. Näidiste miinimumarvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollide tulemuste alusel.

8.4.3. Kui kvaliteedi tase osutub ebarahuldavaks või kui on vaja kontrollida punkti 8.4.2 alusel tehtud katsete paikapidavust, valib kontrollija näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teinud tehnilisele teenistusele.

8.4.4. Pädev asutus võib korraldada mis tahes käesoleva eeskirjaga ettenähtud katseid.

8.4.5. Pädeva asutuse ülesandel toimuvate kontrollide tavapärane sagedus on kord kahe aasta jooksul. Kui sellise kontrolli käigus saadakse negatiivseid tulemusi, peab pädev asutus tagama, et toote nõuetelevastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud.

9. KARISTUS TOOTE KINNITATUD TÜÜBILE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1. Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud kinnituse võib tühistada, kui punktis 8.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud.

9.2. Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt varem antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas toodud näidisele vastavat teatise vormi.

10. TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübi tootmise, teatab ta sellest kohe kinnituse andnud asutusele. Asjakohase teate saamise järel teatab asutus sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas toodud näidisele vastavat teatise vormi.

11. TÜÜBIKATSETUSTE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE NING AMETIASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikatsetuste eest vastutavate tehniliste teenistuste ning nende ametiasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tüübikinnituse andmise, kinnituse laiendamise, kinnituse andmisest keeldumise või tüübikinnituse tühistamise teated.

(1) Nagu on määratletud sõidukite tootmist käsitleva konsolideeritud resolutsiooni 7. lisas (R.E.3) (dokument TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).

(2) 1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Holland, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35–36 (vabad), 37 – Türgi, 38–39 (vabad), 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (kinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma EMK sümboleid), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina. Teistele riikidele antakse järgmised numbrid sellises kronoloogilises järjekorras, nagu nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist, või ühinevad sellega, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab nii antud numbrid kokkuleppe osalistele.

1. LISA TEATIS (suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

2. LISA TÜÜBIKINNITUSE MÄRKIDE KUJUNDUS Näide A (Vt käesoleva eeskirja punkte 4.1.4 ja 4.2.4.) Kui sõidukile on kinnitatud ülaltoodud tüübikinnituse märk, näitab see, et sõidukitüüp on Hollandis (E4) saanud eeskirja nr 26 kohase kinnituse ja selle tüübikinnituse number on 022439. Tüübikinnituse numbri esimesed kaks kohta näitavad, et muudatuste seeria 02 oli kinnituse andmise ajal viimane eeskirja nr 26 muudatuste seeria. Näide B (Vt käesoleva eeskirja punkti 4.1.5.) Kui sõidukile on kinnitatud ülaltoodud tüübikinnituse märk, näitab see, et sõidukitüüp on saanud Hollandis (E4) eeskirjade nr 26 ja nr 24 kohase kinnituse. (1) Tüübikinnituse numbrite esimesed kaks kohta näitavad, et kinnituste andmise ajal hõlmas eeskiri nr 26 muudatuste seeriat 02 ja eeskiri nr 24 juba muudatuste seeriat 03. (1) Teine eeskirjanumber on toodud vaid näiteks; korrigeeritud neeldumistegur on 1,3 m-1.

3. LISA VÄLJAULATUVATE OSADE JA VAHEDE MÕÕTMETE KINDLAKSMÄÄRAMISE MEETODID 1. KEREPANEELIDE PINNAST VÄLJAULATUVATE NIVERDUSTE KÕRGUSE MÄÄRAMISE MEETOD 1.1. Väljaulatuva osa kõrgus H määratakse graafiliselt kontrollitava ala välispinna piirjoonega seestpoolt kokkupuutuva 165 mm läbimõõduga ringi piirjoone suhtes. 1.2. H on eespool mainitud 165 mm läbimõõduga ringjoone ja väljaulatuva osa välimise piirjoone vahelise kauguse maksimaalne väärtus, mõõdetuna piki selle ringi keskpunkti läbivat sirgjoont (vaata joonist 1). 1.3. Kui 100 mm läbimõõduga ringi ja kontrollitava ala välispinna välimise piirjoone mingi osa väline kokkupuude ei ole võimalik, siis loetakse pinna piirjoon sellel alal vastavaks kaarele, mille moodustab 100 mm läbimõõduga ring osa välimise piirjoone puutepunktide vahel (vaata joonist 2). 1.4. Väljaulatuvate osade kõrguse mõõtmiseks esitab tootja välispinna vajalike osade ristlõikeid kujutavad joonised. 2. VÄLISPINNALE PAIGALDATUD VÄLJAULATUVA OSA MÕÕTMETE MÄÄRAMISE MEETOD 2.1. Kumerale pinnale paigaldatud väljaulatuva osa mõõtmed saab kindlaks määrata kas vahetult või sõidukile paigaldatud väljaulatuva osa asjakohase lõike joonise põhjal. 2.2. Kui muule kui kumerale pinnale paigaldatud väljaulatuva osa mõõtmeid ei ole võimalik kindlaks määrata lihtsa mõõtmise abil, siis määratakse see kindlaks 100 mm läbimõõduga kuuli keskme ja paneeli tingjoone vahelise kauguse maksimaalse erinevuse abil, kui kuul liigub üle kõnealuse osa pinna ning on sellega pidevas kokkupuutes. Kirjeldatud toimingud on näitlikustatud joonisel 3. 3. ESILATERNATE ÄÄRIKUTE JA EHISVÕRUDE EENDUMISE MÄÄRAMISE MEETOD 3.1. Esilaterna eendumist välispinnast mõõdetakse horisontaalsuunas 100 mm läbimõõduga kuuli puutepunktist, nagu on kujutatud joonisel 4. 4. VAHE MÕÕTMETE VÕI VÕREELEMENTIDE VAHELISE KAUGUSE MÄÄRAMISE MEETOD 4.1. Vahe mõõtmed või võreelementide vaheline kaugus määratakse kindlaks kahe sellise tasapinna vahelise kauguse abil, mis läbivad kuuli puutepunkte ning on risti puutepunkte ühendava joonega. Kirjeldatud toimingud on näitlikustatud joonistel 5 ja 6.